SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/2366
ze dne 25. listopadu 2015
o platebních službách na vnitřním trhu, kterou se mění směrnice 2002/65/ES, 2009/110/ES a 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 1093/2010 a zrušuje směrnice 2007/64/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V posledních letech bylo v Unii v integraci malých plateb dosaženo výrazného pokroku, především v kontextu aktů Unie o platbách, a to zejména prostřednictvím směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64/ES (4), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 924/2009 (5), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES (6) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 260/2012 (7). Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU (8) rozšířila právní rámec pro platební služby stanovením konkrétního limitu pro příplatky, které mohou obchodníci účtovat svým klientům za použití daného způsobu platby.
(2)
Revidovaný právní rámec Unie pro platební služby je doplněn nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/751 (9). Uvedené nařízení zavádí zejména pravidla pro účtování mezibankovních poplatků za karetní transakce a jeho účelem je ještě více urychlit vytvoření účinného integrovaného trhu karetních plateb.
(3)
Směrnice 2007/64/ES byla přijata v prosinci 2007 na základě návrhu Komise z prosince 2005. Od té doby došlo na trhu pro malé platby k významným technickým inovacím, rychlému nárůstu počtu elektronických a mobilních plateb a vzniku nových druhů platebních služeb, jež představují výzvu pro současný rámec.
(4)
Přezkum právního rámce Unie pro platební služby a zejména analýza dopadu směrnice 2007/64/ES a konzultace k zelené knize Komise ze dne 11. ledna 2012 nazvané „Na cestě k integrovanému evropskému trhu plateb prováděných kartou, přes Internet a pomocí mobilního telefonu“ prokázaly, že v návaznosti na vývoj trhu se objevily velké výzvy, pokud jde o právní úpravu. V důležitých oblastech trhu plateb, zejména u plateb kartou, přes Internet a pomocí mobilního telefonu, na různých stranách hranic mezi členskými státy stále ještě panuje značná nejednotnost. Na řadu inovativních platebních produktů nebo služeb se působnost směrnice 2007/64/ES zcela nebo z velké části nevztahuje. Kromě toho se v několika případech ukázalo, že působnost směrnice 2007/64/ES a zejména vynětí některých prvků z její působnosti, například některých činností souvisejících s platbami, je vzhledem k vývoji trhu příliš nejednoznačná, příliš obecná nebo jednoduše zastaralá. To vede v určitých oblastech k právní nejistotě, potenciálním bezpečnostním rizikům v platebním řetězci a k nedostatečné ochraně spotřebitele. Ukázalo se, že inovativní, bezpečné a snadno použitelné digitální platební služby se poskytovatelům platebních služeb obtížně zavádějí do provozu a že není snadné nabízení účinných, vhodných a bezpečných platebních metod spotřebitelům a maloobchodníkům v Unii. V tomto ohledu se nabízí široký pozitivní potenciál, který je třeba soustavněji využívat.
(5)
Další rozvoj integrovaného vnitřního trhu bezpečných elektronických plateb má zásadní význam pro podporu růstu ekonomiky Unie a pro zajištění toho, aby spotřebitelé, obchodníci a společnosti měli možnost volby a využívali transparentnosti platebních služeb, a měli tak plný přístup ke všem výhodám vnitřního trhu.
(6)
Je třeba přijmout nová pravidla, která zaplní mezery v právních předpisech a zároveň zaručí jejich větší srozumitelnost a jednotné uplatňování právního rámce v celé Unii. Měly by být zaručeny rovné podmínky pro provozování činnosti jak stávajících, tak i nových hráčů na trhu, aby tržní podíl nových způsobů platby vzrostl a zároveň byla při použití těchto platebních služeb v celé Unii zaručena vysoká úroveň ochrany spotřebitele. Tím by měl být zefektivněn celý platební systém a zajištěn větší výběr a větší transparentnost platebních služeb, přičemž by zároveň měla být posílena důvěra spotřebitelů v harmonizovaný trh plateb.
(7)
V posledních letech vzrostla bezpečnostní rizika související s elektronickými platbami. To je způsobeno tím, že elektronické platby jsou technicky složitější, jejich objem celosvětově nepřetržitě roste a také vznikají nové druhy platebních služeb. Bezpečné a zabezpečené platební služby jsou zásadní podmínkou pro dobře fungující trh platebních služeb., Uživatelé platebních služeb by proto měli být před takovými riziky přiměřeně chráněni. Platební služby mají zásadní význam pro fungování klíčových hospodářských a společenských činností.
(8)
Aby se zabránilo uplatňování různých přístupů v různých členských státech na úkor spotřebitelů, měla by se ustanovení této směrnice týkající se požadavků na poskytovatele platebních služeb, pokud jde o transparentnost a poskytování informací, a práv a povinností v souvislosti s poskytováním a užíváním platebních služeb vztahovat pokud možno také na transakce, u nichž se jeden z poskytovatelů platebních služeb nachází mimo Evropský hospodářský prostor (EHP). Působnost těchto ustanovení by ve vhodných případech měla být rozšířena na transakce probíhající v jakékoliv úřední měně mezi poskytovateli platebních služeb, kteří se nacházejí na území EHP.
(9)
Poukazování peněz je jednoduchá platební služba založená na tom, že plátce poskytne hotovost poskytovateli platebních služeb, který příslušnou částku poukáže například prostřednictvím komunikační sítě příjemci nebo jinému poskytovateli platebních služeb, jenž jedná jménem příjemce. V některých členských státech poskytují supermarkety, velkoobchodníci a maloobchodníci veřejnosti obdobnou službu umožňující platby za veřejné služby a placení dalších pravidelných účtů za domácnost. S těmito službami určenými k placení účtů by se mělo zacházet jako s poukazováním peněz, nepovažují-li příslušné orgány tuto činnost za jinou platební službu.
(10)
Touto směrnicí se zavádí neutrální definice akceptace platebních transakcí, která má zahrnout nejen tradiční modely akceptace odvíjející se od používání platebních karet, ale také různé obchodní modely, včetně modelů zahrnujících více než jednoho akceptanta. To by mělo zajistit, že obchodníci budou požívat stejné ochrany bez ohledu na použitý platební prostředek, pokud je činnost shodná s akceptací karetních transakcí. Technické služby poskytované poskytovatelům platebních služeb, jako například pouhé zpracování nebo uchovávání dat nebo provoz terminálů, by neměly být považovány za akceptaci. Jelikož se strany mohou dohodnout na jiných formách vypořádání, nemusí některé modely akceptace zajišťovat skutečný převod peněžních prostředků akceptantem příjemci.
(11)
Vynětí platebních transakcí prostřednictvím obchodního zástupce jednajícího jménem plátce či příjemce z oblasti působnosti směrnice 2007/64/ES se v jednotlivých členských státech uplatňuje velmi rozdílně. Některé členské státy umožňují, aby toto vynětí uplatňovaly platformy pro elektronické obchodování, které jednají jménem jednotlivých kupujících i jménem prodejců, aniž by reálně měly prostor k vyjednávání nebo uzavírání obchodů spočívajících v prodeji nebo nákupu zboží nebo služeb. Takové uplatňování vynětí přesahuje zamýšlený rozsah její působnosti, jak je vymezen v uvedené směrnici, a může zvýšit rizika pro spotřebitele, neboť tito poskytovatelé zůstávají mimo ochranu právního rámce. Odlišné uplatňování výjimek také narušuje hospodářskou soutěž na platebním trhu. K vyřešení těchto obav by se uvedené vynětí mělo vztahovat na situace, kdy zástupci jednají pouze jménem plátce nebo pouze jménem příjemce, bez ohledu na to, zda mají v držení peněžní prostředky klientů. Jednají-li zástupci jménem plátce i příjemce (jako například určité platformy pro elektronické obchodování), měli by být vyjmuti pouze v případě, že peněžní prostředky klientů nemají v žádném okamžiku v držení ani nad nimi nemají kontrolu.
(12)
Tato směrnice by se neměla vztahovat na činnosti společností pro přepravu hotovosti a společností pro správu hotovosti, pokud jsou předmětné činnosti omezeny na fyzickou přepravu bankovek a mincí.
(13)
Zpětná vazba z trhu ukazuje, že platební činnosti, spadajíc pod vynětí omezených sítí, často zahrnují významné objemy a hodnoty plateb a nabízejí spotřebitelům stovky nebo tisíce různých produktů a služeb. To neodpovídá účelu vynětí omezených sítí, jak ho stanoví směrnice 2007/64/ES a implikuje vyšší rizika a nulovou právní ochranu pro uživatele platebních služeb, zejména pro spotřebitele, a jasné nevýhody pro tržní subjekty podléhající této právní úpravě. S cílem pomoci tato rizika omezit by nemělo být možné tentýž prostředek použít k provádění platebních transakcí za účelem pořízení zboží nebo služeb v rámci více než jedné omezené sítě nebo za účelem pořízení neomezeného sortimentu zboží a služeb. O použití platebního prostředku v rámci takové omezené sítě by se mělo uvažovat tehdy, pokud jej lze použít pouze v následujících případech: zaprvé k nákupu zboží a služeb u konkrétního maloobchodníka či v konkrétním maloobchodním řetězci; pokud jsou zúčastněné subjekty přímo propojeny prostřednictvím obchodní dohody stanovící například použití jednotné platební značky a uvedená platební značka je používána v místech prodeje a je pokud možno vyobrazena na platebním prostředku, který v nich může být používán; zadruhé k nákupu velmi omezeného sortimentu zboží nebo služeb, například je-li rozsah použití skutečně omezen na uzavřený počet funkčně souvisejícího zboží než služeb bez ohledu na zeměpisnou oblast místa prodeje; a zatřetí, je-li platební prostředek regulován vnitrostátním nebo regionálním veřejným orgánem pro zvláštní sociální nebo daňové účely k pořízení konkrétního zboží nebo služeb.
(14)
Platební prostředky, spadající pod vynětí omezených sítí, by mohly zahrnovat zákaznické platební karty, karty pro odběr pohonných hmot, členské platební karty, karty používané ve veřejné dopravě, parkovací lístky, stravenky nebo poukazy na služby, které někdy podléhají zvláštní dani nebo pracovněprávním předpisům a jejichž účelem je podpořit používání těchto prostředků k naplnění cílů sociálněprávních předpisů. Pokud se z tohoto zvláštního prostředku stane všeobecně používaný prostředek, nemělo by se vynětí z oblasti působnosti této směrnice dále uplatňovat. Prostředky, které mohou být použity k nákupu v obchodech stanoveného okruhu prodejců, by neměly být vyňaty z oblasti působnosti této směrnice, neboť takové prostředky jsou většinou určeny pro síť poskytovatelů služeb, která průběžně roste. Vynětí omezených sítí by se mělo použít ve spojení s oznamovací povinností potenciálních poskytovatelů platebních služeb týkající se činností spadajících pod toto vynětí.
(15)
Z působnosti směrnice 2007/64/ES jsou vyňaty určité platební transakce prováděné pomocí telekomunikačních zařízení nebo informačních technologií, pokud provozovatel sítě nejen jedná jako zprostředkovatel prodeje digitálního zboží a služeb prostřednictvím daného zařízení, ale k danému zboží či službám navíc nabízí přidanou hodnotu. Toto vynětí z oblasti působnosti směrnice zejména umožňuje platby prostřednictvím mobilního telefonu hrazené v rámci vyúčtování za služby mobilního operátora, které přispívají k rozvoji nových obchodních modelů založených na prodejích digitálního obsahu nízké hodnoty a hlasových služeb, počínaje vyzváněcími tóny a službou premium SMS. Mezi tyto služby patří zábavní služby, jako například internetové diskuse, stahování dat jako jsou videonahrávky, hudba, hry, informační služby, jako například poskytování informací o počasí, zpráv, aktuálních sportovních informací, informací o akciích, informační služba o účastnických číslech, účast na televizním a rozhlasovém vysílání, jako například hlasování, přihlášky do soutěže a poskytování zpětné vazby v přímém přenosu. Zpětná vazba z trhu nijak nenaznačuje, že by se tento platební prostředek, který spotřebitelé považují za spolehlivý a vhodný pro platby nízké hodnoty, rozvinula v obecně rozšířenou službu zprostředkování plateb. Vzhledem k nejednoznačné formulaci vynětí z oblasti působnosti směrnice 2007/64/ES se však toto vynětí uplatňuje v různých členských státech různě, což vede k právní nejistotě u operátorů a spotřebitelů a v některých případech vznikají služby spočívající ve zprostředkování platby, aby bylo možné uplatnit vynětí z oblasti působnosti směrnice 2007/64/ES, které není nijak omezeno. Je proto vhodné vyjasnit a úžeji vymezit podmínky pro využití uvedeného vynětí poskytovateli služeb tím, že se vyjmenují druhy platebních transakcí, které jsou z oblasti působnosti směrnice vyňaty.
(16)
Vynětí určitých platebních transakcí prováděných pomocí telekomunikačních zařízení nebo informačních technologií by se mělo zaměřovat specificky na mikroplatby za digitální obsah a hlasové služby. Dále by měly být výslovně zmíněny platební transakce související s nákupem elektronických lístků a vstupenek, aby byl zohledněn vývoj v oblasti plateb zejména v situacích, kdy si klienti mohou prostřednictvím mobilního telefonu nebo jiného zařízení z jakéhokoli místa kdykoliv objednat, zaplatit a získat elektronické lístky či vstupenky a potvrdit jejich platnost. Elektronické lístky a vstupenky umožňují a usnadňují poskytování služeb, které by si spotřebitelé jinak mohli zakoupit v podobě papírového lístku či vstupenky, a zahrnují dopravu, zábavu, parkování a vstup do určitých míst, nezahrnují však fyzické zboží. Snižují tím tak náklady na výrobu a distribuci spojené s tradičními způsoby výdeje papírových vstupenek a zvyšují pohodlí klientů tím, že poskytují nové a jednoduché způsoby jejich zakoupení. Za účelem snížení zátěže subjektů, které shromažďují dary na dobročinné účely, by měly být rovněž vyňaty platební transakce prováděné v souvislosti s těmito dary. Navíc by měly mít členské státy v souladu s vnitrostátními právními předpisy možnost omezit vynětí na dary shromažďované ve prospěch registrovaných dobročinných organizací. Vynětí by se mělo obecně použít pouze v případě, že hodnota platební transakce nedosahuje stanovené prahové hodnoty, tak aby bylo jasně omezeno na platby s nízkým rizikovým profilem.
(17)
Jednotná oblast pro platby v eurech (dále jen „SEPA“) usnadnila vznik unijních „platebních středisek“ a „inkasních středisek“, které umožňují centralizaci platebních transakcí téže skupiny podniků. V tomto ohledu by měly být platební transakce mezi mateřským podnikem a jeho dceřiným podnikem nebo mezi dceřinými podniky téhož mateřského podniku poskytované poskytovatelem platebních služeb, který je součástí téže skupiny, vyňaty z oblasti působnosti této směrnice. Shromažďování platebních příkazů jménem skupiny, prováděné mateřským podnikem nebo jeho dceřiným podnikem za účelem následného předání poskytovateli platebních služeb by nemělo být považováno pro účely této směrnice za platební službu.
(18)
Z oblasti působnosti směrnice 2007/64/ES jsou vyňaty platební služby nabízené provozovateli bankomatů, kteří jsou samostatnými subjekty nezávislými na poskytovatelích platebních služeb, kteří vedou účty. Toto vynětí podpořilo růst nezávislých bankomatových služeb v mnoha členských státech, zejména v méně obydlených oblastech. Úplné vynětí této rychle rostoucí části bankomatového trhu z oblasti působnosti této směrnice by však mohlo vést k nejasnostem ohledně poplatků za výběr. V přeshraničních situacích by to mohlo vést k účtování dvojího poplatku za tentýž výběr poskytovatelem platebních služeb, který vede účet, a provozovatelem bankomatu. Za účelem zachování poskytování bankomatových služeb a současně zajištění přehlednosti, pokud jde o poplatky za výběr, je proto vhodné toto vynětí zachovat; je však nezbytné stanovit povinnost provozovatelů bankomatů dodržovat zvláštní ustanovení této směrnice týkající se transparentnosti. Poplatky, které si účtují provozovatelé bankomatů, by dále nemělo být dotčeno nařízení (ES) č. 924/2009.
(19)
Poskytovatelé služeb, kteří chtěli využít vynětí z oblasti působnosti směrnice 2007/64/ES, často nekonzultovali s příslušnými orgány, zda jejich činnost spadá do působnosti uvedené směrnice, či je z ní vyňata, a spoléhali na vlastní posouzení. To vedlo k odlišnému uplatňování některých vynětí v různých členských státech. Navíc se zdá, že některá vynětí mohla poskytovatele platebních služeb vést k tomu, že své obchodní modely upravili tak, aby jimi nabízené platební služby nespadaly do oblasti působnosti směrnice. To mohlo vést ke zvýšení rizika pro uživatele platebních služeb a k rozdílným podmínkám pro poskytovatele platebních služeb v rámci vnitřního trhu. Poskytovatelé služeb by proto měli mít povinnost oznamovat příslušné činnosti příslušným orgánům, tak aby tyto orgány mohly posoudit, zda jsou požadavky stanovené v příslušných předpisech splněny, a zajistit jednotný výklad pravidel na celém vnitřním trhu. Zejména by u všech vynětí založených na nepřekročení určité prahové hodnoty měl být stanoven postup pro jejich oznamování, aby byl zajištěn soulad se zvláštními požadavky.
(20)
Dále je důležité zahrnout požadavek, aby potenciální poskytovatelé platebních služeb oznamovali příslušným orgánům činnosti, které poskytují v rámci omezené sítě na základě kritérií uvedených v této směrnici, pokud hodnota platebních transakcí převyšuje určitou prahovou hodnotu. Příslušné orgány by měly posoudit, zda oznámené činnosti lze považovat za činnosti poskytované v rámci omezené sítě.
(21)
Definice platebních služeb by měla být z technologického hlediska neutrální a měla by zohledňovat vývoj nových druhů platebních služeb a zároveň zajišťovat rovné provozní podmínky pro stávající a nové poskytovatele platebních služeb.
(22)
Tato směrnice by měla vycházet ze stejného přístupu jako směrnice 2007/64/ES, která se vztahuje na všechny druhy služeb elektronických plateb. Nebylo by proto vhodné, aby se nová pravidla vztahovala na služby, při nichž se převod peněžních prostředků z plátce na příjemce nebo jejich přeprava uskutečňuje výhradně ve formě bankovek a mincí nebo při nichž jsou převody založeny na papírových šecích, papírových směnkách, dluhopisech nebo jiných prostředcích, papírových poukázkách nebo kartách vystavených na poskytovatele platebních služeb nebo jinou stranu s cílem zpřístupnit peněžní prostředky příjemci.
(23)
Tato směrnice by se neměla vztahovat na hotovostní transakce, neboť jednotný trh pro hotovostní platby již existuje. Rovněž by se neměla tato směrnice vztahovat na platební transakce prováděné na základě papírových šeků, neboť papírové šeky nelze vzhledem k jejich povaze zpracovávat tak efektivně jako jiné způsoby platby. Osvědčené postupy v této oblasti by však měly vycházet ze zásad stanovených v této směrnici.
(24)
Je nezbytné vymezit kategorie poskytovatelů platebních služeb, kteří jsou oprávněni poskytovat platební služby v celé Unii, tedy úvěrové instituce, které přijímají vklady od uživatelů, jež mohou být použity k financování platebních transakcí, a které by měly i nadále podléhat obezřetnostním požadavkům stanoveným směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (10), instituce elektronických peněz, které vydávají elektronické peníze, které mohou být použity k financování platebních transakcí, a které by měly i nadále podléhat obezřetnostním požadavkům stanoveným směrnicí 2009/110/ES, platební instituce a poštovní žirové instituce, které mají oprávnění podle vnitrostátního práva. Uplatňování tohoto právního rámce by mělo být omezeno na poskytovatele služeb, kteří poskytují platební služby jakožto pravidelnou činnost při výkonu povolání nebo podnikatelské činnosti podle této směrnice.
(25)
Tato směrnice stanoví pravidla pro provádění platebních transakcí v případě, že peněžními prostředky jsou elektronické peníze vymezené směrnicí 2009/110/ES. Neupravuje však vydávání elektronických peněz stanovené ve směrnici 2009/110/ES. Platebním institucím by proto nemělo být povoleno vydávat elektronické peníze.
(26)
Směrnicí 2007/64/ES byl stanoven obezřetnostní režim, který zavedl jednotnou licenci pro všechny poskytovatele platebních služeb, kteří nejsou spojeni s přijímáním vkladů ani vydáváním elektronických peněz. Za tím účelem zavedla směrnice 2007/64/ES novou kategorii poskytovatelů platebních služeb, a sice „platební instituce“, které jsou právnickými osobami nespadajícími do žádné ze stávajících kategorií, jimž může být při splnění celé řady přísných a komplexních podmínek uděleno povolení poskytovat platební služby v celé Unii. Na takové služby by se proto měly v celé Unii vztahovat stejné podmínky.
(27)
Od přijetí směrnice 2007/64/ES se objevily nové druhy platebních služeb, zejména v oblasti internetových plateb. Velký rozvoj zaznamenaly zejména služby iniciování platby v oblasti elektronického obchodování. Tyto platební služby plní úlohu při platbách v rámci elektronického obchodování prostřednictvím softwarového mostu mezi internetovými stránkami obchodníka a platformou pro internetové bankovnictví poskytovatele platebních služeb, který vede účet plátce, s cílem iniciovat platby po internetu na základě úhrady.
(28)
Spolu s technickým rozvojem se navíc v posledních letech objevila rovněž řada vzájemně se doplňujících služeb, například podávání informací o účtu. Tyto služby poskytují uživateli platebních služeb souhrnné informace on-line o jednom nebo více platebních účtech vedených u jednoho nebo více poskytovatelů platebních služeb, s přístupem prostřednictvím on-line rozhraní poskytovatele platebních služeb, který vede účet. To umožňuje uživateli platebních služeb získat celkový přehled o své okamžité finanční situaci v daném okamžiku. Na tyto služby by se měla směrnice rovněž vztahovat, aby byla spotřebitelům poskytnuta odpovídající ochrana ohledně údajů týkajících se jejich plateb a účtů a právní jistota, pokud jde o status poskytovatelů služeb informování o účtu.
(29)
Služby iniciování platby umožňují poskytovateli služeb iniciování platby poskytnout příjemci ujištění, že platba byla iniciována, a mohou příjemce motivovat k tomu, aby bez zbytečného prodlení uvolnil zboží nebo poskytl službu. Tyto služby nabízejí obchodníkům i spotřebitelům levný způsob placení a umožňují spotřebitelům nakupovat online i v případě, že nevlastní platební kartu. Jelikož se na služby iniciování platby směrnice 2007/64/ES v současnosti nevztahuje, nejsou tyto služby nutně pod dohledem příslušného orgánu a nemusí se řídit požadavky směrnice 2007/64/ES. To vyvolává řadu právních problémů v oblastech, jako je ochrana spotřebitele, bezpečnost, odpovědnost, jakož i hospodářská soutěž a ochrana údajů, zejména pokud jde o ochranu údajů uživatele platebních služeb podle pravidel Unie týkajících se ochrany údajů. Nová pravidla by tedy měla na tyto problémy reagovat.
(30)
Osobní bezpečnostní údaje používané pro silné ověření klienta uživatelem platebních služeb nebo poskytovatelem služeb iniciování platby jsou obvykle ty údaje, které vydali poskytovatelé platebních služeb, kteří vedou účet. Poskytovatelé služeb iniciování platby nemusejí s poskytovateli platebních služeb, kteří vedou účet, nutně uzavírat smluvní vztah; poskytovatelé platebních služeb, kteří vedou účet, by měli umožnit poskytovatelům služeb iniciování platby, bez ohledu na obchodní model, který poskytovatelé služeb iniciování platby používají, spoléhat se na postupy ověření, které poskytovatelé platebních služeb, kteří vedou účet, poskytují, za účelem iniciování konkrétní platby jménem plátce.
(31)
Poskytovatel služeb iniciování platby při poskytování výhradně služby iniciování platby nedrží v žádné fázi platebního řetězce peněžní prostředky uživatele. Pokud chce poskytovatel služeb iniciování platby poskytovat jiné platební služby, u nichž je držení peněžních prostředků uživatele v souvislosti s těmito službami zásadní, měl by pro tyto činnosti získat úplné povolení.
(32)
Služby iniciování platby jsou založeny na přímém nebo nepřímém přístupu poskytovatelů služeb iniciování platby k účtům plátců. Poskytovatel platebních služeb, který vede účet a který poskytuje mechanismus pro nepřímý přístup, by měl rovněž umožnit přímý přístup pro poskytovatele služeb iniciování platby.
(33)
Cílem této směrnice by mělo být zaručit kontinuitu na trhu, která stávajícím a novým poskytovatelům služeb umožní nabízet své služby v jasném a harmonizovaném regulačním rámci, bez ohledu na obchodní model, který tito poskytovatelé platebních služeb uplatňují. Dokud nebudou tato pravidla uplatňována a aniž je dotčena potřeba zajistit bezpečnost platebních transakcí a ochranu klientů před prokazatelným rizikem podvodu, měly by členské státy, Komise, Evropská centrální banka (ECB) a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (11) (dále jen „EBA“ nebo „orgán EBA“) zaručit spravedlivou soutěž na tomto trhu, která zabrání neodůvodněné diskriminaci kteréhokoli stávajícího hráče na trhu. Služby iniciování platby by měl mít možnost nabízet každý poskytovatel platebních služeb, včetně poskytovatele platebních služeb, který vede účet uživatele platebních služeb.
(34)
Tato směrnice nemění podstatně podmínky pro udělení a zachování platnosti povolení pro platební instituce. Stejně jako podle směrnice 2007/64/ES tyto podmínky zahrnují obezřetnostní požadavky přiměřené provozním a finančním rizikům, kterým jsou tyto subjekty při své činnosti vystaveny. V této souvislosti je potřeba stanovit rozumné požadavky na počáteční kapitál v kombinaci s následnými kapitálovými požadavky, které by mohly být dále rozpracovány v závislosti na potřebách trhu. Z důvodu značné rozmanitosti panující v oblasti platebních služeb by tato směrnice měla povolovat různé metody spojené s určitým stupněm volnosti rozhodování v oblasti dohledu, aby se zajistilo, že k týmž rizikům bude u všech poskytovatelů platebních služeb přistupováno stejným způsobem. Požadavky kladené na platební instituce by měly odrážet skutečnost, že platební instituce se věnují specializovanějším a limitovanějším činnostem, a jsou tak vystaveny rizikům, která jsou užší a snáze sledovatelná a kontrolovatelná než rizika, jež vznikají v rámci širšího spektra činností úvěrových institucí. Platebním institucím by mělo být zejména zakázáno přijímat vklady od uživatelů a měly by být oprávněny využívat pouze peněžní prostředky přijaté od uživatelů za účelem provádění platebních služeb. Požadovaná obezřetnostní pravidla, včetně počátečního kapitálu, by měla být přiměřená rizikům spojeným s příslušnými platebními službami, jež platební instituce poskytuje. U poskytovatelů platebních služeb poskytujících pouze služby iniciování platby by mělo být v souvislosti s počátečním kapitálem bráno v úvahu střední riziko.
(35)
Poskytovatelé služeb iniciování platby a poskytovatelé služeb informování o účtu, pokud poskytují výhradně služby iniciování platby, nemají v držení peněžní prostředky klientů. Stanovení kapitálových požadavků pro tyto nové hráče na trhu by bylo proto nepřiměřené. Je nicméně důležité, aby byli s to plnit své závazky v souvislosti se svými činnostmi. Proto by měli mít povinně sjednáno pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání nebo srovnatelnou záruku. EBA by měl vypracovat obecné pokyny v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1093/2010 týkající se kritérií, na jejichž základě členské státy určí minimální peněžní částku pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání nebo srovnatelné záruky. EBA by přitom neměl rozlišovat mezi pojištěním odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání a srovnatelnou zárukou, neboť oba tyto prvky by měly být vzájemně zaměnitelné.
(36)
Aby nedocházelo ke zneužívání práva na usazování, je nezbytné stanovit požadavek, že platební instituce žádající o povolení v určitém členském státě musí poskytovat alespoň část svých platebních služeb v daném členském státě.
(37)
Je třeba stanovit, že peněžní prostředky uživatelů platebních služeb mají být drženy odděleně od peněžních prostředků platební instituce. Požadavky týkající se ochrany peněžních prostředků jsou nezbytné, má-li platební instituce peněžní prostředky uživatelů platebních služeb v držení. Pokud táž platební instituce provádí platební transakci pro plátce i příjemce a plátci je poskytnut úvěrový rámec, může být vhodné zajistit ochranu peněžních prostředků ve prospěch příjemce, jakmile se tyto prostředky stanou pohledávkou příjemce vůči platební instituci. Na platební instituce by se rovněž měly vztahovat účinné požadavky zaměřené proti praní peněz a proti financování terorismu.
(38)
Touto směrnicí se nemění povinnosti platebních institucí týkající se účetních výkazů a účetních auditů jejich ročních a konsolidovaných účetních závěrek. Platební instituce musí sestavovat své roční a konsolidované účetní závěrky v souladu se směrnicí Rady 86/635/EHS (12) a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (13). Roční účetní závěrky a konsolidované účetní závěrky mají být podrobeny auditu, není-li platební instituce od této povinnosti osvobozena na základě uvedených směrnic.
(39)
Poskytovatelé platebních služeb by pro poskytování jedné nebo více platebních služeb, na něž se vztahuje tato směrnice, vždy měli mít platební účty používané výhradně pro platební transakce. Aby mohli poskytovatelé platebních služeb tyto služby poskytovat, je zcela nezbytné, aby měli možnost otevírat a vést účty u úvěrových institucí. Členské státy by měly zajistit, aby byl přístup k těmto účtům poskytován nediskriminačním způsobem a přiměřeně oprávněným cílům, pro které je poskytován. I když by se mohlo jednat pouze o základní přístup, měl by být vždy dostatečně široký pro to, aby mohla platební instituce poskytovat své služby efektivně a bez překážek.
(40)
Tato směrnice by měla upravovat poskytování úvěrů platebními institucemi, konkrétně poskytování úvěrových linek a vydávání kreditních karet, pouze v případech, kdy je úvěr úzce svázán s platebními službami. Pouze je-li úvěr poskytován za účelem umožnění platebních služeb a jedná-li se o krátkodobý úvěr poskytovaný na dobu nejvýše dvanácti měsíců, včetně revolvingového úvěru, je vhodné povolit platebním institucím, aby takový úvěr ve vztahu ke svým přeshraničním činnostem poskytly, za podmínky, že je úvěr refinancován převážně prostřednictvím kapitálu dané platební instituce, jakož i prostředků získaných z kapitálových trhů, a nikoliv z peněžních prostředků, které platební instituce drží jménem klientů za účelem poskytování platebních služeb. Těmito pravidly by neměla být dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES (14) ani jiné příslušné právo Unie nebo vnitrostátní opatření týkající se podmínek poskytování úvěrů spotřebitelům neharmonizovaných touto směrnicí.
(41)
Celkově se fungování spolupráce mezi příslušnými vnitrostátními příslušnými orgány odpovědnými za udělování povolení platebním institucím, vykonávání kontrol a za rozhodování o odnětí povolení ukázalo jako uspokojivé. Spolupráce mezi příslušnými orgány by však měla být posílena, pokud jde o výměnu informací, a také o jednotné uplatňování a výklad této směrnice v případech, kdy chce oprávněná platební instituce na základě práva na usazování nebo práva volného pohybu služeb, mimo jiné prostřednictvím internetu, poskytovat platební služby, v jiném než ve svém domovském členském státě (tzv. „passporting“). EBA by měl být příslušným orgánům nápomocen při řešení sporů mezi příslušnými orgány v rámci přeshraniční spolupráce v souladu s nařízením (EU) č. 1093/2010. Měl by rovněž vypracovat soubor návrhů regulačních technických norem týkajících se spolupráce a výměny údajů.
(42)
Za účelem posílení transparentnosti fungování platebních institucí, jimž bylo uděleno povolení příslušného orgánu domovského členského státu nebo které jsou zapsány do rejstříku tohoto orgánu, včetně jejich zástupců, a za účelem zabezpečení vysoké úrovně ochrany spotřebitele v Unii je nezbytné zajistit snadný přístup veřejnosti k seznamu subjektů poskytujících platební služby. EBA by proto měl vytvořit a provozovat centrální rejstřík, v němž zveřejní seznam názvů subjektů, které platební služby poskytují. Členské státy by měly zajistit, že údaje, které poskytují, jsou udržovány v aktuálním stavu. Tato opatření by měla rovněž přispět k lepší spolupráci mezi příslušnými orgány.
(43)
Platební instituce by měly mít povinnost informovat bez zbytečného prodlení příslušný orgán svého domovského státu o veškerých změnách týkajících se přesnosti informací a dokladů předložených v souvislosti s povolením, včetně dalších zástupců nebo subjektů poskytujících outsourcing, aby byly k dispozici přesné a aktuální informace. V případě pochybností by rovněž příslušné orgány měly ověřit, zda jsou poskytnuté informace správné.
(44)
Členské státy by měly mít možnost požadovat, aby jim platební instituce vykonávající činnost na jejich území, jejichž sídlo se nachází v jiném členském státě, podávaly pro informační nebo statistické účely pravidelné zprávy o svých činnostech na jejich území. Pokud tyto platební instituce vykonávají svou činnost na základě práva na usazování, mohou být tyto informace využívány rovněž ke sledování souladu s hlavami III a IV této směrnice; členské státy by měly mít možnost požadovat, aby tyto platební instituce určily na jejich území ústřední kontaktní místo, jehož účelem bude usnadňovat dohled příslušných orgánů nad sítěmi zástupců. EBA by měl vypracovat návrhy regulačních norem stanovících kritéria pro rozhodnutí o tom, kdy je určení ústředního kontaktního místa vhodné a jaké funkce by mělo plnit. Požadavek na určení ústředního kontaktního místa by měl být přiměřený pro dosažení cíle náležité komunikace a předkládání informací týkajících se souladu s hlavami III a IV v hostitelském členském státě.
(45)
V naléhavých situacích, kdy je třeba okamžitě zakročit za účelem vyřešení závažného rizika ohrožujícího kolektivní zájem uživatelů platebních služeb v hostitelském členském státě, například v případě podvodu velkého rozsahu, by měly mít příslušné orgány hostitelského členského státu možnost přijmout preventivní opatření, a to souběžně s přeshraniční spoluprací mezi příslušnými orgány hostitelského a domovského členského státu a dokud příslušné orgány domovského členského státu nepřijmou příslušná opatření. Tato preventivní opatření by měla být vhodná, přiměřená svému účelu, nediskriminační a dočasná. Všechna opatření by měla být řádně zdůvodněna. Příslušné orgány domovského členského státu dotčené platební instituce a další dotčené orgány, jako například Komise a EBA, by měly být informovány předem nebo, není-li to s ohledem na naléhavost situace možné, bez zbytečného prodlení.
(46)
Ačkoliv tato směrnice stanoví soubor minimálních pravomocí, jež by příslušné orgány měly mít, pokud jde o dohled nad platebními institucemi, tyto pravomoci by měly být vykonávány při současném dodržování základních práv, včetně práva na soukromí. Aniž je dotčena kontrola ze strany nezávislého orgánu (vnitrostátního orgánu pro ochranu údajů), členské státy by v souladu s Listinou základních práv Evropské unie měly mít zavedeny přiměřené a účinné záruky, pokud by mohl výkon těchto pravomocí vést k jakémukoli zneužití nebo svévolnému jednání představujícímu významný zásah do uvedených práv, v případě potřeby například ve formě povolení předem vydaného soudním orgánem dotčeného členského státu.
(47)
Je důležité zajistit, aby všechny osoby, které poskytují platební služby, splňovaly určité minimální právní a regulatorní požadavky. Je proto vhodné vyžadovat, aby se evidovala totožnost a místo pobytu všech osob poskytujících platební služby, včetně osob, které nesplňují všechny podmínky pro udělení povolení k výkonu činnosti platební instituce. Tento postup je v souladu se zásadami zvláštního doporučení VI Finančního akčního výboru pro boj proti praní peněz, které upravuje mechanismus umožňující, aby se s poskytovateli platebních služeb, kteří nejsou schopni splnit všechny podmínky v něm uvedené, přesto zacházelo jako s platebními institucemi. Za tímto účelem by členské státy měly tyto osoby, i když nemusí splňovat všechny nebo některé podmínky pro udělení povolení, zapsat do rejstříku platebních institucí. Je však nezbytné, aby tato výjimka podléhala přísným požadavkům týkajícím se hodnoty platebních transakcí. Platební instituce, na něž se tato výjimka vztahuje, by neměly mít možnost uplatňovat právo na usazování nebo volný pohyb služeb a neměly by tato práva vykonávat nepřímo, pokud jsou členem platebního systému.
(48)
S ohledem na specifickou povahu vykonávané činnosti a rizika související s poskytováním služeb informování o účtu je vhodné stanovit zvláštní obezřetnostní režim pro poskytovatele služeb informování o účtu. Poskytovatelé služeb informování o účtu by měli mít možnost poskytovat služby na přeshraniční bázi a využívat přitom pravidel upravujících „passporting“.
(49)
Je nezbytné, aby každý poskytovatel platebních služeb měl přístup ke službám v oblasti technické infrastruktury platebních systémů. Tento přístup by však měl splňovat odpovídající požadavky, aby byla zajištěna integrita a stabilita těchto systémů. Každý poskytovatel platebních služeb žádající o účast v platebním systému by měl nést riziko vlastní volby systému a platebnímu systému doložit, že jeho vnitřní mechanismy jsou dostatečně odolné vůči všem druhům rizika. Tyto platební systémy obvykle zahrnují čtyřstranné karetní systémy a hlavní systémy pro zpracování úhrad a inkas. Aby bylo možné zajistit rovné zacházení v celé Unii a stejně tak i mezi různými kategoriemi poskytovatelů platebních služeb, jimž bylo uděleno povolení, v souladu s podmínkami jejich licencí, je třeba vyjasnit pravidla týkající se přístupu k platebním systémům.
(50)
Je třeba přijmout ustanovení o nediskriminačním zacházení s platebními institucemi, jimž bylo uděleno povolení, a úvěrovými institucemi tak, aby každý poskytovatel platebních služeb účastnící se hospodářské soutěže na vnitřním trhu mohl využívat služeb technické infrastruktury těchto platebních systémů za stejných podmínek. Je vhodné stanovit odlišné zacházení s poskytovateli platebních služeb, jimž bylo uděleno povolení, a s poskytovateli platebních služeb požívajícími výjimky podle této směrnice, jakož i výjimky podle článku 3 směrnice 2009/110/ES z důvodu rozdílů v jejich obezřetnostním rámci. Rozdíly v cenových podmínkách by měly být každopádně povoleny pouze v případě, že je to odůvodněno rozdíly v nákladech vynaložených poskytovateli platebních služeb. Tím by neměla být dotčena práva členských států omezit přístup k systémově důležitým systémům v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/26/ES (15) ani pravomoci ECB a Evropského systému centrálních bank týkající se přístupu k platebním systémům.
(51)
Touto směrnicí není dotčena oblast působnosti směrnice 98/26/ES. K zajištění spravedlivé hospodářské soutěže mezi poskytovateli platebních služeb by však účastník určeného platebního systému, na kterého se vztahují podmínky směrnice 98/26/ES a který poskytuje v souvislosti s tímto systémem služby povolenému nebo registrovanému poskytovateli platebních služeb, na požádání jakémukoli jinému povolenému nebo registrovanému poskytovateli platebních služeb objektivním, přiměřeným a nediskriminačním způsobem rovněž měl poskytnout přístup k těmto službám. Poskytovatelé platebních služeb, jimž byl tento přístup udělen, by však neměli být považováni za účastníky ve smyslu směrnice 98/26/ES, a neměli by proto požívat ochrany, kterou uvedená směrnice zaručuje.
(52)
Ustanovení týkající se přístupu k platebním systémům by se neměla používat na systémy zřízené a provozované jediným poskytovatelem platebních služeb. Tyto platební systémy mohou fungovat buď v přímé konkurenci s platebními systémy, nebo, což je častější, zaplňují mezeru na trhu, která není platebními systémy odpovídajícím způsobem pokryta. Mezi tyto systémy patří trojstranné systémy, například trojstranné karetní systémy, pokud nikdy nefungují jako fakticky čtyřstranné karetní systémy, například tím, že se opírají o držitele licence, zástupce nebo partnery v rámci společného označování („co-branding“). Tyto systémy obvykle rovněž zahrnují platební služby nabízené poskytovateli telekomunikačních služeb, přičemž provozovatel systému působí jako poskytovatel platebních služeb pro plátce a příjemce i pro vnitřní systémy bankovních skupin. Pro podporu hospodářské soutěže, kterou mohou tyto uzavřené platební systémy do prostředí zavedených tradičních platebních systémů přinést, by nebylo vhodné udělit přístup k těmto uzavřeným soukromým platebním systémům třetím stranám. Tyto uzavřené systémy by však měly vždy podléhat právním předpisům Unie a členských států v oblasti hospodářské soutěže, které mohou vyžadovat udělení přístupu k těmto systémům za účelem zachování účinné hospodářské soutěže na trzích plateb.
(53)
Jelikož se spotřebitelé a podniky nenacházejí ve stejném postavení, nepotřebují stejnou úroveň ochrany. Zatímco je důležité zaručit práva spotřebitelů prostřednictvím ustanovení, od nichž se nelze smluvně odchýlit, je vhodné ponechat podnikům a organizacím v případech, kdy nejednají se spotřebiteli, možnost dohodnout se jinak. Členské státy by však měly mít možnost stanovit, že s mikropodniky, jak jsou definovány v doporučení Komise 2003/361/ES (16), se zachází stejně jako se spotřebiteli. Některá zásadní ustanovení této směrnice by se v každém případě měla uplatňovat vždy bez ohledu na status uživatele.
(54)
Tato směrnice by měla blíže určit povinnosti poskytovatelů platebních služeb ohledně poskytování informací uživatelům platebních služeb, kteří by měli o platebních službách vždy obdržet stejně kvalitní srozumitelné informace, aby na jejich základě mohli učinit informované rozhodnutí a mohli se svobodně rozhodnout kdekoli v Unii. V zájmu transparentnosti by měla tato směrnice stanovit harmonizované požadavky, které mají uživatelům platebních služeb zajistit nezbytné, dostatečné a srozumitelné informace týkající se jak smlouvy o platebních službách, tak platebních transakcí. Na podporu hladkého fungování jednotného trhu platebních služeb by měly členské státy přijmout pouze ustanovení o informacích, která jsou stanovena v této směrnici.
(55)
Spotřebitelé by měli být chráněni proti nepoctivým a klamavým praktikám v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES (17), jakož i směrnicemi Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES (18), 2002/65/ES (19), 2008/48/ES, 2011/83/EU (20) a 2014/92/EU (21). Ustanovení těchto směrnic se použijí i nadále. Měl by však být vyjasněn zejména vztah mezi požadavky na informace v předsmluvní fázi stanovenými touto směrnicí a požadavky stanovenými směrnicí 2002/65/ES.
(56)
Ke zvýšení efektivity by požadované informace měly být přiměřené potřebám uživatelů a měly by být sdělovány ve standardním formátu. Požadavky na informace v případě jednorázové platební transakce by se však měly lišit od požadavků v případě rámcové smlouvy, která zahrnuje řadu platebních transakcí.
(57)
V praxi jsou rámcové smlouvy a platební transakce jimi upravené mnohem běžnější a ekonomicky důležitější než jednorázové platební transakce. V případě platebního účtu nebo zvláštního platebního prostředku se požaduje rámcová smlouva. Proto by požadavky na předběžné informace o rámcových smlouvách měly být poměrně komplexní a informace by měly být vždy poskytovány na papíře nebo na jiném trvalém nosiči, jako jsou například výpisy vytištěné z terminálu pro tisk výpisů z účtu, CD-ROM, DVD a pevné disky osobních počítačů, na nichž lze ukládat elektronickou poštu, a internetové stránky, jsou-li tyto stránky přístupné pro budoucí využití a po dostatečně dlouhou dobu přiměřenou účelu přístupu k informacím a umožňují-li kopírování uložených informací v nezměněném formátu. Způsob, jakým jsou následné informace o provedených platebních transakcích předávány, by však mělo být možné dohodnout v rámcové smlouvě mezi poskytovatelem a uživatelem platebních služeb, například tak, že v internetovém bankovnictví budou všechny informace o platebním účtu k dispozici on-line.
(58)
V případě jednorázových platebních transakcí by měly být z podnětu poskytovatele platebních služeb vždy poskytovány pouze zásadní informace. Jelikož plátce je obvykle při zadávání platebního příkazu přítomen, není nutné stanovit povinnost, aby byly informace v každém případě poskytnuty na papíře nebo na jiném trvalém nosiči. Poskytovatel platebních služeb by měl mít možnost poskytnout informace ústně na přepážce nebo je zpřístupnit jiným způsobem, například zveřejněním podmínek na vývěsní desce v provozovně. Měly by být rovněž poskytnuty informace o tom, kde jsou k dispozici podrobnější informace, jako například na internetových stránkách. Pokud však o to spotřebitel požádá, měly by být nejdůležitější informace poskytnuty na papíře nebo na jiném trvalém nosiči.
(59)
Tato směrnice by měla stanovit právo spotřebitele obdržet zdarma relevantní informace před tím, než bude zavázán jakoukoli smlouvou o platebních službách. Spotřebitel by měl mít možnost vyžádat si předběžné informace i rámcovou smlouvu zdarma na papíře kdykoliv po dobu trvání smluvního vztahu, aby mohl porovnat služby poskytovatelů platebních služeb a jejich podmínky a v případě jakéhokoliv sporu si ověřit svá smluvní práva a povinnosti, čímž by byla zachována vysoká úroveň ochrany spotřebitele. Tato ustanovení by měla být v souladu se směrnicí 2002/65/ES. Zvláštní ustanovení této směrnice týkající se bezplatných informací, by neměla znamenat, že lze zpoplatnit poskytování informací spotřebitelům na základě jiných použitelných směrnic.
(60)
Způsob, jakým by měl poskytovatel platebních služeb požadované informace uživateli platebních služeb předat, by měl přihlédnout k potřebám uživatele platebních služeb i k praktickým technickým otázkám a nákladové efektivnosti v závislosti na dané situaci, s ohledem na ustanovení v příslušné smlouvě o platebních službách. Tato směrnice by proto měla rozlišovat dva způsoby, jakými by poskytovatel platebních služeb měl informace předávat: informace by měly být buď poskytnuty, tj. poskytovatel platebních služeb by je měl ve vhodný okamžik v souladu s požadavky této směrnice aktivně sdělit, bez dalšího upomínání ze strany uživatele platebních služeb, nebo by informace měly být uživateli platebních služeb zpřístupněny na základě žádosti o další informace. V tomto druhém případě by uživatel platebních služeb měl učinit určité aktivní kroky, aby informace získal, například vyžádat si je výslovně od poskytovatele platebních služeb, přihlásit se do e-mailové schránky k bankovnímu účtu nebo vložit platební kartu do terminálu pro tisk výpisů z účtu. Pro tyto účely by poskytovatel platebních služeb měl zajistit, aby přístup k informacím byl možný a aby informace byly uživateli platebních služeb k dispozici.
(61)
Spotřebitel by měl obdržet základní informace o provedených platebních transakcích bez dalšího poplatku. V případě jednorázové platební transakce by si poskytovatel platebních služeb neměl poskytnutí těchto informací účtovat samostatně. Stejně tak by měly být bezplatně poskytnuty každý měsíc informace o platebních transakcích podle rámcové smlouvy. S přihlédnutím k významu transparentnosti při stanovení cen a k odlišným potřebám klientů by však strany měly mít možnost dohodnout se na poplatcích za častější nebo doplňující informace. Aby se náležitě zohlednily různé vnitrostátní praxe, měly by mít členské státy možnost stanovit pravidla požadující, aby měsíční výpisy z platebních účtů na papíře nebo na jiném trvalém nosiči byly vždy poskytovány bezplatně.
(62)
Pro usnadnění mobility klientů by spotřebitelé měli mít možnost rámcovou smlouvu bezplatně ukončit. V případě smluv, které spotřebitel ukončí do šesti měsíců od jejich vstupu v platnost, by však poskytovatelé platebních služeb měli mít možnost uplatnit poplatky odpovídající nákladům, které jim v důsledku ukončení rámcové smlouvy ze strany spotřebitele vznikly. Dohodnutá výpovědní lhůta by neměla být pro spotřebitele delší než jeden měsíc a pro poskytovatele platebních služeb kratší než dva měsíce. Touto směrnicí by neměla být dotčena povinnost poskytovatele platebních služeb vypovědět smlouvu o platebních službách za výjimečných okolností vyplývajících z jiných příslušných unijních nebo vnitrostátních právních předpisů, jako jsou například právní předpisy o praní peněz a financování terorismu, jakákoli opatření zaměřená na zmrazení peněžních prostředků ani veškerá konkrétní opatření související s prevencí a vyšetřováním trestné činnosti.
(63)
Za účelem zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitele by členské státy měly mít možnost v zájmu spotřebitele zachovat nebo zavést omezení či zákazy týkající se jednostranných změn podmínek rámcové smlouvy, například pokud neexistuje oprávněný důvod k této změně.
(64)
Cílem ani účinkem ustanovení smluv by neměla být diskriminace spotřebitelů, kteří legálně pobývají v Unii, z důvodu jejich státní příslušnosti nebo místa pobytu. Například pokud rámcová smlouva stanoví právo zablokovat platební prostředek z objektivně opodstatněných důvodů, neměl by mít poskytovatel platebních služeb možnost uplatnit toto právo jen z toho důvodu, že uživatel platebních služeb změnil místo svého pobytu v rámci Unie.
(65)
Pokud jde o poplatky, ze zkušeností vyplývá, že nejefektivnějším systémem je sdílení poplatků mezi plátcem a příjemcem, neboť usnadňuje přímé zpracování plateb. Je proto třeba stanovit, že poplatky budou obvykle vybírány přímo od plátce a příjemce prostřednictvím jejich poskytovatelů platebních služeb. Výše jakýchkoli účtovaných poplatků může být rovněž nulová, neboť ustanovení této směrnice by se neměla dotýkat praxe, kdy poskytovatel platebních služeb nezpoplatňuje připsání částky na účet spotřebitele. V závislosti na smluvních podmínkách může poskytovatel platebních služeb obdobně zpoplatňovat využití platební služby pouze příjemci (obchodníkovi), což vede k tomu, že plátci nejsou účtovány žádné poplatky. Poplatky účtované platebními systémy mohou mít podobu paušálního poplatku za určité období. Ustanovení o převáděné částce ani o jakýchkoli účtovaných poplatcích nemají přímý vliv na stanovení cen mezi poskytovateli platebních služeb nebo jakýmikoli zprostředkovateli.
(66)
Různá praxe jednotlivých států týkající se poplatků za použití určitého platebního prostředku (příplatků) vedla v Unii ke vzniku extrémně heterogenního trhu plateb a pro spotřebitele se stala zdrojem nejasností, zejména v oblasti elektronického obchodování a přeshraničních operací. Obchodníci z členských států, kde jsou příplatky povoleny, nabízí produkty a služby v členských státech, kde jsou zakázány, a přesto spotřebiteli příplatek účtují. Existují rovněž četné případy obchodníků, kteří účtují spotřebitelům příplatek, který je mnohem vyšší než náklady, jež obchodník v souvislosti s použitím konkrétního platebního prostředku nese. Dalším závažným důvodem pro revizi praxe účtování příplatků je skutečnost, že nařízení (EU) 2015/751 zavádí pravidla pro mezibankovní poplatky za karetní platby. Mezibankovní poplatky představují hlavní základní prvek poplatků obchodníků za karty a karetní platby. Příplatky jsou jednou z cest, kterou obchodníci někdy využívají ke kompenzaci dodatečných nákladů na karetní platby. Nařízením (EU) 2015/751 se stanoví omezení výše mezibankovních poplatků. Tato omezení se budou uplatňovat dříve, než bude zaveden zákaz stanovený v této směrnici. Členské státy by proto měly zvážit možnost zabránit příjemcům v tom, aby požadovali poplatky za používání platebních prostředků, u nichž jsou mezibankovní poplatky upraveny v kapitole II nařízení (EU) 2015/751.
(67)
Přestože tato směrnice uznává význam platebních institucí, hlavní branou spotřebitelů pro získání platebních prostředků zůstávají úvěrové instituce. Vydávání karetního platebního prostředku poskytovatelem platebních služeb, ať již úvěrovou institucí nebo platební institucí, jiným než poskytovatelem, který vede účet klienta, by zajistilo větší hospodářskou soutěž na trhu, a tím i lepší výběr a větší nabídku pro spotřebitele. Přestože se v současné době většina plateb v místě prodeje uskutečňuje pomocí karty, stávající míra inovací v oblasti plateb by v nadcházejících letech mohla vést k rychlému rozvoji nových způsobů platby. Je proto vhodné, aby Komise v rámci přezkumu směrnice tomuto vývoji věnovala zvláštní pozornost, zejména pokud jde o případnou nutnost revidovat ustanovení o potvrzení disponibility peněžních prostředků. V případě poskytovatele platebních služeb vydávajícího karetní platební prostředek, zejména debetní karty, by získání potvrzení o disponibilitě peněžních prostředků na účtu klienta od poskytovatele platebních služeb, který vede účet, umožnilo vydavateli lépe řídit a snižovat své úvěrové riziko. Současně s tím by nemělo vydané potvrzení poskytovateli platebních služeb, který vede účet, umožnit zablokovat peněžní prostředky na platebním účtu plátce.
(68)
Použití karty nebo karetního platebního prostředku k provedení platby často povede k vytvoření zprávy potvrzující disponibilitu peněžních prostředků a ke dvěma následným platebním transakcím. První transakce se uskuteční mezi vydavatelem a poskytovatelem platebních služeb, který vede účet obchodníka, zatímco druhá transakce, obvykle inkaso, se uskuteční mezi poskytovatelem platebních služeb, který vede účet plátce, a vydavatelem. S oběma transakcemi by mělo být zacházeno stejným způsobem jako se všemi jinými rovnocennými transakcemi. Poskytovatelé platebních služeb vydávající karetní platební prostředky by měli požívat stejných práv a měly by se na ně vztahovat stejné povinnosti podle této směrnice, bez ohledu na to, zda se jedná o poskytovatele platebních služeb, který vede účet plátce, zejména z hlediska povinností (například ověření) a odpovědnosti vůči jednotlivým aktérům v platebním řetězci. Jelikož žádost poskytovatele platebních služeb a potvrzení o disponibilitě peněžních prostředků lze provést prostřednictvím existujících bezpečných komunikačních kanálů, technických postupů a infrastruktury pro komunikaci mezi poskytovateli služeb iniciování platby nebo poskytovateli služeb informování o účtu a poskytovateli platebních služeb, kteří vedou účet, při současném dodržení potřebných bezpečnostních opatření, neměly by poskytovatelům platebních služeb ani držitelům karet vznikat žádné další náklady. Mimoto, bez ohledu na to, zda se platební transakce uskutečňuje v internetovém prostředí, to znamená na internetových stránkách obchodníka, nebo obchodním místě, by poskytovatel platebních služeb, který vede účet, navíc měl mít povinnost poskytnout potvrzení vyžádané vydavatelem pouze v případě, že účty poskytovatelů platebních služeb, kteří vedou účet, jsou pro účely tohoto potvrzení elektronicky přístupné alespoň prostřednictvím on-line bankovnictví. Vzhledem ke specifické povaze elektronických peněz nemělo by být možné uplatňovat tento mechanismus na platební transakce iniciované prostřednictvím karetních platebních prostředků, na nichž jsou uloženy elektronické peníze ve smyslu směrnice 2009/110/ES.
(69)
Povinnost bezpečně uchovávat osobní bezpečnostní údaje je nanejvýš důležitá k zajištění ochrany peněžních prostředků uživatele platebních služeb a k omezení rizik souvisejících s podvody a neoprávněným přístupem k platebnímu účtu. Podmínky a další povinnosti, které poskytovatelé platebních služeb v souvislosti s bezpečným uchováváním osobních bezpečnostních údajů uživatelům platebních služeb ukládají, by však neměly být formulovány způsobem, který uživatelům platebních služeb brání ve využívání služeb nabízených jinými poskytovateli platebních služeb, včetně služeb iniciování platby a služeb informování o účtu. Dále by tyto podmínky neměly obsahovat žádné ustanovení, které by jakkoli znesnadňovalo využívání platebních služeb jiných poskytovatelů platebních služeb, jimž bylo uděleno povolení nebo kteří jsou zapsáni do rejstříku podle této směrnice.
(70)
V zájmu snížení rizik a důsledků neautorizovaných nebo nesprávně provedených platebních transakcí by uživatel platebních služeb měl poskytovatele platebních služeb co nejdříve informovat o veškerých sporech týkajících se údajně neautorizovaných nebo nesprávně provedených platebních transakcí za předpokladu, že poskytovatel platebních služeb splnil své informační povinnosti podle této směrnice. Pokud uživatel platebních služeb dodrží lhůtu pro oznámení, měl by mít možnost uplatnit své nároky v rámci vnitrostátních promlčecích lhůt. Touto směrnicí by nemělo být dotčeno uplatňování dalších nároků ve vztazích mezi uživateli platebních služeb a poskytovateli platebních služeb.
(71)
V případě neautorizované platební transakce by měl poskytovatel platebních služeb částku této transakce plátci okamžitě vrátit. Pokud však existuje závažné podezření, že k neautorizované transakci došlo v důsledku podvodného jednání uživatele platebních služeb, a pokud je toto podezření založeno na objektivních důvodech sdělených relevantnímu vnitrostátnímu orgánu, měl by mít poskytovatel platebních služeb před vrácením částky plátci možnost provést v přiměřené lhůtě šetření. V zájmu ochrany plátce před jakýmkoliv znevýhodněním by den valuty připsání vrácené částky neměl být pozdější než den, kdy byla částka z jeho účtu odepsána. Aby byl uživatel platebních služeb motivován k nahlášení každé krádeže nebo ztráty platebního prostředku bez zbytečného odkladu svému poskytovateli platebních služeb a aby se tak snížilo riziko neautorizovaných platebních transakcí, měl by uživatel nést odpovědnost pouze za velmi omezenou částku, s výjimkou případů, kdy se uživatel platebních služeb dopustil podvodného jednání nebo hrubé nedbalosti. V tomto kontextu se k zajištění jednotné a vysoké úrovně ochrany uživatele v rámci Unie jeví jako adekvátní částka 50 EUR. V případě, že se plátce o ztrátě, odcizení nebo zneužití platebního prostředku nemohl dozvědět, nemělo by to zakládat jakoukoli jeho odpovědnost. Jakmile navíc uživatel poskytovateli platebních služeb oznámí, že jeho platební prostředek mohl být zneužit, neměla by být na uživateli platebních služeb požadována úhrada žádných dalších ztrát vyplývajících z neautorizovaného použití daného prostředku. Touto směrnicí není dotčena odpovědnost poskytovatelů platebních služeb za technické zabezpečení jejich vlastních produktů.
(72)
Při posuzování možné nedbalosti nebo hrubé nedbalosti na straně uživatele platebních služeb by se mělo přihlédnout ke všem okolnostem. Důkazy a stupeň údajné nedbalosti by se obecně měly hodnotit podle vnitrostátních právních předpisů. Zatímco pojem nedbalost znamená porušení povinnosti péče, hrubá nedbalost však musí znamenat více než pouhou nedbalost a musí být spojena s jednáním vykazujícím značnou míru neopatrnosti, jako například uchovávání osobních údajů používaných k autorizaci platební transakce vedle platebního prostředku v otevřené formě snadno rozpoznatelné pro třetí osoby. Smluvní podmínky a podmínky týkající se poskytování a používání platebního prostředku, jejichž důsledkem by bylo zvýšení důkazního břemene spotřebitele nebo snížení důkazního břemene vydavatele, by se měly považovat za neplatné od samého počátku. Kromě toho ve zvláštních případech, a zejména pokud se platební prostředek nenachází v místě prodeje, jako například v případě platby přes Internet, je vhodné, aby povinnost předložit důkazy o údajné nedbalosti byla na straně poskytovatele platebních služeb, neboť možnosti plátce tak učinit jsou v takových případech velmi omezené.
(73)
Je třeba přijmout ustanovení týkající se podílu na ztrátách v případě neautorizovaných platebních transakcí. Na uživatele platebních služeb, kteří nejsou spotřebiteli, se mohou vztahovat odlišná ustanovení, neboť takoví uživatelé jsou obvykle lépe schopni posoudit riziko podvodu a učinit protiopatření. Za účelem zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitele by měl být plátce vždy oprávněn požadovat vrácení prostředků od svého poskytovatele platebních služeb, který vede účet, a to i v případě, že je do platební transakce zapojen poskytovatel služeb iniciování platby. Tím není dotčeno rozdělení odpovědnosti mezi poskytovatele platebních služeb.
(74)
V případě služeb iniciování platby by měly být práva a povinnosti uživatelů platebních služeb a poskytovatelů platebních služeb přiměřené poskytované službě. Především rozdělení odpovědnosti mezi poskytovatele platebních služeb, který vede účet, a poskytovatele služeb iniciování platby, který se na transakci podílí, by mělo tyto subjekty motivovat k tomu, aby přijaly odpovědnost za příslušné části transakce, které jsou pod jejich kontrolou.
(75)
Tato směrnice usiluje o zvýšení ochrany spotřebitele v případě karetních platebních transakcí, u nichž v okamžiku, kdy plátce dává souhlas s provedením platební transakce, není známa přesná částka této transakce, například u bezobslužných čerpacích stanic, smluv o pronájmu vozidla nebo při provádění hotelových rezervací. Poskytovatel platebních služeb plátce by měl mít možnost peněžní prostředky na platebním účtu plátce zablokovat pouze tehdy, jestliže plátce dal souhlas s přesnou částkou, která má být zablokována, přičemž tyto peněžní prostředky by měly být bez zbytečného prodlení po obdržení informace o přesné částce platební transakce a nejpozději okamžitě po obdržení platebního příkazu uvolněny.
(76)
Cílem projektu SEPA je dále rozvíjet společné celounijní platební služby, jimiž mají být nahrazeny stávající vnitrostátní platební služby, pokud jde o platby denominované v eurech. Za účelem zajištění úplného přechodu na celounijní úhrady a inkasa stanoví nařízení (EU) č. 260/2012 technické a obchodní požadavky pro úhrady a inkasa v eurech. Ve vztahu k inkasům uvedené nařízení stanoví, že plátce dává souhlas jak příjemci, tak poskytovateli platebních služeb plátce (přímo nebo nepřímo prostřednictvím příjemce), a že zmocnění k inkasu spolu s jejich pozdějšími změnami či dokladem o jejich zrušení se uchovávají u příjemce nebo u jím pověřené třetí osoby. Stávající a doposud jediné celoevropské schéma pro spotřebitelské inkasní platby v eurech, vytvořené Evropskou radou pro platební styk, je založeno na zásadě, že zmocnění k provedení inkasa uděluje plátce příjemci a toto zmocnění se spolu s jeho pozdějšími změnami či dokladem o jeho zrušení uchovává u příjemce. Zmocnění může být rovněž uchováváno u třetí osoby pověřené příjemcem. Za účelem získání široké podpory veřejnosti pro SEPA a zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitele v rámci SEPA stanoví stávající celoevropské schéma inkasních plateb nepodmíněné právo na vrácení prostředků v případě povolených transakcí. S ohledem na tuto skutečnost má tato směrnice za cíl stanovit nepodmíněné právo na vrácení prostředků, a to coby obecný požadavek pro všechny inkasní transakce v Unii denominované v eurech.
Souběžně se SEPA však v členských státech, jejichž měnou není euro, nadále existují starší inkasní schémata pro platby v jiné měně než v eurech. Tato schémata prokazují svoji účinnost a zajišťují plátci stejně vysokou úroveň ochrany pomocí jiných ochranných mechanismů, jež nejsou vždy založeny na nepodmíněném právu na vrácení prostředků. V takovém případě by měl být plátce obecným pravidlem týkajícím se vrácení prostředků chráněn, pokud provedená platební transakce převyšuje částku, kterou bylo možné rozumně předpokládat. Kromě toho by měly mít členské státy možnost stanovit pravidla upravující práva na vrácení prostředků, jež jsou pro plátce příznivější. Jak dokazuje přetrvávající existence určitých starších platebních služeb v eurech v některých členských státech, existuje v rámci SEPA skutečná poptávka po zvláštních inkasních produktech denominovaných v eurech. Bylo by vhodné umožnit, aby se plátce a jeho poskytovatel platebních služeb v rámcové smlouvě dohodli, že plátce nemá právo na vrácení peněžních prostředků, pokud je chráněn na základě toho, že dá souhlas s provedením transakce přímo svému poskytovateli platebních služeb, včetně případů, kdy tento poskytovatel platebních služeb jedná jménem příjemce, anebo pokud informace o budoucí platební transakci byly plátci poskytovatelem platebních služeb nebo příjemcem poskytnuty nebo zpřístupněny dohodnutým způsobem nejméně čtyři týdny přede dnem splatnosti. V případě neautorizovaných nebo nesprávně provedených platebních transakcí by měl být plátce v každém případě chráněn obecným pravidlem týkajícím se vrácení peněžních prostředků.
(77)
V zájmu finančního plánování a včasného plnění platebních závazků potřebují spotřebitelé i podniky s určitostí vědět, jak dlouho provedení platebního příkazu trvá. Proto by tato směrnice měla stanovit, odkdy práva a povinnosti nabývají účinku, zejména okamžik, kdy se má za to, že poskytovatel platebních služeb obdržel platební příkaz, včetně okamžiku, kdy mohl poskytovatel platebních služeb daný platební příkaz obdržet prostřednictvím komunikačních prostředků dohodnutých ve smlouvě o platebních službách, bez ohledu na jakékoli předchozí zapojení do procesu vedoucího k vytvoření a předání platebního příkazu, například bezpečnostní kontrolu a kontrolu disponibility peněžních prostředků, informace o použití osobního identifikačního čísla nebo vydání platebního příslibu. Dále by přijetí platebního příkazu mělo nastat v okamžiku, kdy poskytovatel platebních služeb plátce obdrží platební příkaz, na jehož základě má dojít k odepsání peněžních prostředků z účtu plátce. Den nebo okamžik, kdy příjemce předá svému poskytovateli platebních služeb platební příkazy k provedení platby, například ve vztahu k platební kartě nebo inkasům, nebo kdy poskytovatel platebních služeb poskytne příjemci předběžné financování k souvisejícím částkám prostřednictvím podmíněného úvěru k jeho účtu, by v tomto ohledu neměly být důležité. Uživatelé by měli mít možnost spolehnout se na řádné provedení úplného a platného platebního příkazu, pokud poskytovatel platebních služeb nemá žádné smluvní nebo zákonné důvody pro jeho odmítnutí. Pokud poskytovatel platebních služeb platební příkaz odmítne, toto odmítnutí by spolu s jeho odůvodněním mělo být uživateli platebních služeb sděleno při nejbližší příležitosti v souladu s požadavky unijních a vnitrostátních právních předpisů. V případě, že rámcová smlouva obsahuje ustanovení, podle nějž může poskytovatel platebních služeb účtovat poplatek za odmítnutí provedení příkazu, měl by být tento poplatek objektivně opodstatněn a měl by být co nejnižší.
(78)
Vzhledem k rychlosti, s jakou moderní plně automatizované platební systémy zpracovávají platební transakce, což znamená, že po určitém okamžiku již nelze platební příkaz zrušit, aniž by nevznikly vysoké náklady v důsledku osobního zásahu, je nezbytné stanovit jasnou lhůtu pro odvolání příkazu. V závislosti na druhu platební služby a platebního příkazu by však mělo být možné na základě dohody stran danou lhůtu vymezit odlišně. Zrušení by se v této souvislosti mělo vztahovat pouze na vztah mezi uživatelem platebních služeb a poskytovatelem platebních služeb, a nedotýkat se tedy neodvolatelnosti platebních transakcí a jejich zúčtování v platebních systémech.
(79)
Touto neodvolatelností by neměla být dotčena práva nebo povinnosti poskytovatele platebních služeb podle právních předpisů některých členských států, na základě rámcové smlouvy plátce nebo vnitrostátních právních nebo správních předpisů nebo pokynů vrátit plátci částku provedené platební transakce v případě sporu mezi plátcem a příjemcem. Tato náhrada by se měla považovat za nový platební příkaz. S výjimkou uvedených případů by právní spory vyplývající ze vztahu, na jehož základě byl platební příkaz podán, měly být řešeny výhradně mezi plátcem a příjemcem.
(80)
V zájmu plně integrovaného, přímého zpracování plateb a v zájmu právní jistoty, pokud jde o plnění veškerých souvisejících povinností mezi uživateli platebních služeb, je nezbytné, aby byla na účet příjemce připsána celá částka převedená plátcem. V souladu s tím by nemělo být možné, aby kterýkoli ze zprostředkovatelů, jenž se na uskutečnění platební transakce podílí, mohl provádět odpočty z převáděné částky. Je však zapotřebí umožnit dohodu mezi příjemcem platby a jeho poskytovatelem platebních služeb, která umožní poskytovateli odečítat vlastní poplatky. Aby si však příjemce mohl ověřit, že splatná částka byla řádně uhrazena, měly by poskytnuté následné informace o platební transakci uvádět nejen plnou výši převedených peněžních prostředků, ale také výši veškerých odečtených poplatků.
(81)
Platební prostředky pro platby malých částek by měly sloužit jako levná a snadno použitelná alternativa v případě levného zboží a služeb a neměly by být nadměrně zatíženy přílišnými požadavky. Příslušné požadavky na informace a jejich prováděcí pravidla by proto měly být omezeny na podstatné informace a měly by se rovněž zohlednit technické možnosti, které lze oprávněně očekávat u platebních prostředků určených pro platby velmi malých částek. I přes mírnější režim by uživatelé platebních služeb měli požívat přiměřené ochrany s ohledem na omezená rizika představovaná těmito platebními prostředky, zejména pokud jde o předplacené platební prostředky.
(82)
Pro zvýšení efektivity plateb v rámci celé Unie by lhůta pro provedení všech platebních příkazů z podnětu plátce v eurech nebo měně členského státu, jehož měnou není euro, včetně úhrad a poukázání peněz, měla být nejvýše jeden den. Pro všechny ostatní platby, jako například pro platby z podnětu nebo prostřednictvím příjemce, včetně inkasa a plateb kartou, by shodná jednodenní lhůta pro provedení měla platit v případě, že neexistuje výslovná dohoda mezi poskytovatelem platebních služeb a plátcem, jež by pro provedení stanovila delší lhůtu. Výše uvedené lhůty by mělo být možné prodloužit o jeden pracovní den, pokud je platební příkaz podán na papíře. To umožňuje poskytovat i nadále platební služby těm spotřebitelům, kteří jsou zvyklí pouze na papírové doklady. V případě použití inkasního schématu by poskytovatel by poskytovatel platebních služeb příjemce měl inkasní příkaz předat ve lhůtách dohodnutých mezi příjemcem a jeho poskytovatelem platebních služeb, aby bylo možné provést zúčtování v dohodnutý den splatnosti. Vzhledem ke skutečnosti, že vnitrostátní platební infrastruktury jsou často vysoce efektivní, a s cílem zabránit jakémukoliv zhoršení současné úrovně služeb, by členské státy měly mít možnost zachovat nebo zavést pravidla, jež případně stanoví lhůtu pro provedení platby kratší než jeden pracovní den.
(83)
Ustanovení o převodu částky v plné výši a o lhůtě pro provedení platby by měla představovat osvědčený postup v případě, že se jeden z poskytovatelů platebních služeb nenachází v Unii.
(84)
Pro posílení důvěry spotřebitelů v harmonizovaný platební trh je zcela zásadní, aby uživatelé platebních služeb byli obeznámeni se skutečnými náklady a poplatky spojenými s platebními službami, a mohli se tak řádně rozhodovat. Používání netransparentních metod tvorby cen by proto mělo být zakázáno, neboť se všeobecně uznává, že tyto metody uživatelům velmi znesnadňují zjištění skutečné ceny platební služby. Zejména je třeba zamezit valutování v neprospěch uživatele.
(85)
Hladký a účinný chod platebního systému závisí na tom, zda se uživatel může spolehnout, že poskytovatel platebních služeb provede platební transakci správně a v dohodnutém čase. Poskytovatel platebních služeb je obvykle schopen vyhodnotit rizika spojená s platební transakcí. Je to právě poskytovatel platebních služeb, kdo poskytuje platební systém, zařizuje zpětné vyžádání nesprávně umístěných nebo nesprávně přidělených peněžních prostředků a ve většině případů rozhoduje o zprostředkovatelích, kteří se provedení platební transakce účastní. Vzhledem ke všem těmto skutečnostem je namístě, s výjimkou neobvyklých a nepředvídatelných okolností, aby poskytovatel platebních služeb nesl odpovědnost za provedení platební transakce, kterou přijal od uživatele, kromě takových jednání a opomenutí na straně poskytovatele platebních služeb příjemce, kterého si vybral výhradně příjemce. Aby však plátce nezůstal zcela bez ochrany v případě nepravděpodobných situací, kdy není jasné, zda poskytovatel platebních služeb příjemce danou částku platby řádně obdržel či nikoliv, měl by příslušné důkazní břemeno nést poskytovatel platebních služeb plátce. Zpravidla lze očekávat, že zprostředkovatelská instituce, obvykle „neutrální“ subjekt jako například centrální banka nebo clearingová instituce, převádějící částku platby od odesílajícího poskytovatele platebních služeb k přijímajícímu poskytovateli platebních služeb, bude údaje o účtu ukládat a bude schopna je v případě potřeby poskytnout přijímajícímu poskytovateli platebních služeb. Jakmile je částka platby připsána na účet přijímajícího poskytovatele platebních služeb, příjemci vůči jeho poskytovateli platebních služeb okamžitě vzniká nárok na připsání částky na jeho účet.
(86)
Poskytovatel platebních služeb plátce, který je poskytovatelem platebních služeb, který vede účet, nebo případně poskytovatelem služeb iniciování platby, by měl nést odpovědnost za správné provedení platby, mimo jiné zejména odpovědnost za celou částku platební transakce a lhůtu pro její provedení, jakož i plnou odpovědnost za jakékoli selhání dalších stran v platebním řetězci až po účet příjemce. V důsledku této odpovědnosti by poskytovatel platebních služeb plátce měl v případě, že poskytovateli platebních služeb příjemce nebyla částka v plné výši připsána nebo byla připsána pozdě, opravit příslušnou platební transakci nebo vrátit bez zbytečného odkladu příslušnou částku transakce plátci, aniž jsou dotčeny jakékoli jiné nároky, které lze uplatnit v souladu s vnitrostátním právem. Vzhledem k odpovědnosti poskytovatele platebních služeb by plátce ani příjemce neměli nést žádné náklady související s nesprávnou platbou. Členské státy by měly zajistit, aby v případě neprovedení nebo nesprávného či opožděného provedení platebních transakcí byl den valuty opravných plateb prováděných poskytovateli platebních služeb vždy stejný jako den valuty v případě správně provedené platby.
(87)
Tato směrnice by se měla týkat pouze smluvních závazků a odpovědnosti mezi uživatelem platebních služeb a poskytovatelem platebních služeb. Řádné fungování úhrad a jiných platebních služeb však vyžaduje, aby poskytovatelé platebních služeb a jejich zprostředkovatelé, například zpracovatelé, měli uzavřeny smlouvy, v nichž jsou stanoveny jejich vzájemná práva a povinnosti. Otázky týkající se odpovědnosti představují podstatnou část těchto jednotných smluv. K zajištění toho, aby se poskytovatelé platebních služeb a zprostředkovatelé podílející se na platební transakci mohli na sebe navzájem spolehnout, je nezbytné mít právní jistotu, že poskytovatel platebních služeb, který nenese odpovědnost, získá náhradu za vzniklé ztráty nebo částky uhrazené podle ustanovení této směrnice o odpovědnosti. Další práva a podrobnosti týkající se náhrady škody a způsobu vyřizování nároků vůči poskytovateli platebních služeb nebo zprostředkovateli vyplývajících z nesprávného provedení platební transakce tak mohou být upraveny smluvně.
(88)
Je třeba umožnit poskytovateli platebních služeb, aby jednoznačně stanovil údaje potřebné pro správné provedení platebního příkazu. Na druhé straně však, aby se zabránilo roztříštěnosti a nebylo ohroženo zavádění integrovaných platebních systémů v Unii, by nemělo být členským státům dovoleno vyžadovat u platebních transakcí používání konkrétního identifikátoru. To by ovšem členským státům nemělo bránit v tom, aby od poskytovatele platebních služeb plátce vyžadovaly jednání s náležitou péčí a ověřování shody jedinečného identifikátoru, je-li to technicky možné bez nutnosti osobního zásahu, jakož i odmítnutí platebního příkazu v případě, že je zjištěna neshoda jedinečného identifikátoru, a informování plátce o této skutečnosti. Odpovědnost poskytovatele platebních služeb by měla být omezena na správné provedení platební transakce v souladu s platebním příkazem uživatele platební služby. Pokud by se peněžní prostředky, jež byly předmětem platební transakce, dostaly k nesprávnému příjemci z důvodu nesprávného jedinečného identifikátoru poskytnutého plátcem, neměli by za to nést odpovědnost poskytovatelé platebních služeb plátce ani příjemce, avšak měli by být povinni vynaložením přiměřeného úsilí spolupracovat na vrácení těchto peněžních prostředků, a to i sdělením příslušných informací.
(89)
Poskytování platebních služeb poskytovateli platebních služeb může zahrnovat zpracování osobních údajů. Pro účely této směrnice se na zpracování osobních údajů vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (22), vnitrostátní předpisy, kterými se provádí směrnice 95/46/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (23). Konkrétně dochází-li pro účely této směrnice ke zpracování osobních údajů, měl by být stanoven přesný účel, uveden příslušný právní základ a měly by být dodržovány příslušné požadavky na bezpečnost stanovené ve směrnici 95/46/ES a současně by měly být respektovány zásady nutnosti, proporcionality, účelového omezení a přiměřené doby uchovávání údajů. Součástí všech systémů zpracovávání osobních údajů, které jsou v rámci této směrnice vytvořeny a používány, by měla být rovněž ochrana údajů již od návrhu a standardní nastavení ochrany údajů.
(90)
Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznané Listinou základních práv Evropské unie, včetně práva na respektování soukromého a rodinného života, práva na ochranu osobních údajů, svobodu podnikání, práva na účinné prostředky nápravy a práva nebýt dvakrát trestně stíhán nebo trestán za stejný trestný čin. Tato směrnice musí být provedena v souladu s těmito právy a zásadami.
(91)
Poskytovatelé platebních služeb jsou odpovědní za bezpečnostní opatření. Tato opatření musí být úměrná příslušným bezpečnostním rizikům. Poskytovatelé platebních služeb by měli vytvořit rámec pro zmírnění rizik a zachování účinných postupů pro řízení incidentů. Měl by být zřízen mechanismus pravidelného podávání zpráv, který zajistí, že budou poskytovatelé platebních služeb příslušným orgánům pravidelně poskytovat aktuální hodnocení svých bezpečnostních rizik a informace o opatřeních přijatých v reakci na tato rizika. Aby se zajistilo, že škody vzniklé uživatelům, jiným poskytovatelům platebních služeb nebo platebním systémům, jako je vážné narušení platebního systému, budou minimální, je zásadní, aby poskytovatelé platebních služeb měli dále povinnost oznámit jakýkoliv závažný bezpečnostní incident bez zbytečného odkladu příslušným orgánům. Měla by být stanovena koordinační úloha orgánu EBA.
(92)
Povinnostmi oznamování bezpečnostních incidentů by neměly být dotčeny povinnosti oznamování jiných incidentů stanovené v jiných právních aktech Unie a veškeré požadavky podle této směrnice by měly být uvedeny do souladu s oznamovacími povinnostmi, které ukládá jiné právo Unie, a měly by být těmto oznamovacím povinnostem přiměřené.
(93)
Je nezbytné vytvořit jasný právní rámec, který stanoví podmínky, za nichž mohou poskytovatelé služeb iniciování platby a poskytovatelé služeb informování o účtu poskytovat své služby se souhlasem majitele účtu, aniž by byli poskytovatelem platebních služeb, který vede účet, žádáni o to, aby pro poskytování těchto druhů služeb používali konkrétní obchodní model, ať již na základě přímého nebo nepřímého přístupu. Poskytovatelé služeb iniciování platby a poskytovatelé služeb informování o účtu na jedné straně a poskytovatel platebních služeb, který vede účet, na straně druhé by měli dodržovat nezbytné požadavky na ochranu údajů a bezpečnostní požadavky stanovené nebo uvedené v této směrnici nebo obsažené v návrzích regulačních technických norem vypracovaných orgánem EBA. Tyto regulační technické normy by měly být slučitelné s jednotlivými technologickými řešeními, která jsou k dispozici. Za účelem zajištění bezpečné komunikace mezi příslušnými aktéry v souvislosti s těmito službami by měl EBA rovněž určit požadavky na společné a otevřené standardy komunikace, jež by měli zavést všichni poskytovatelé platebních služeb, kteří vedou účet a kteří umožňují poskytování platebních služeb online. Tyto společné a otevřené standardy by měly zajistit interoperabilitu různých technologických řešení komunikace. Tyto společné a otevřené standardy by dále měly zajistit, aby si byl poskytovatel platebních služeb, který vede účet, vědom toho, že je kontaktován poskytovatelem služeb iniciování platby nebo poskytovatelem služeb informování o účtu, a nikoliv samotným klientem. Tyto standardy by dále měly zajistit, aby poskytovatelé služeb iniciování platby a poskytovatelé služeb informování o účtu komunikovali s poskytovatelem platebních služeb, který vede účet, a se zúčastněnými klienty bezpečným způsobem. Při vypracovávání těchto požadavků by měl EBA věnovat zvláštní pozornost skutečnosti, že uvedené standardy, které mají být uplatňovány, mají umožňovat používání všech běžných druhů zařízení (například počítačů, tabletů a mobilních telefonů) k provádění různých platebních služeb.
(94)
Při vypracovávání regulačních technických norem týkajících se ověřování a komunikace by měl EBA systematicky posuzovat a zohledňovat rozměr ochrany soukromí, aby mohl určit rizika spojená s každým dostupným technickým řešením a opravné prostředky, jež by mohly být zavedeny k minimalizaci hrozeb v oblasti ochrany údajů.
(95)
Bezpečnost elektronických plateb je zásadní pro zajištění ochrany uživatelů a rozvoj stabilního prostředí pro elektronické obchodování. Všechny platební služby nabízené elektronicky by měly být prováděny bezpečným způsobem, s přijetím technologií, které jsou schopny zaručit bezpečné ověření uživatele a v maximální možné míře snížit riziko podvodu. Podle všeho není nutné zaručit tutéž úroveň ochrany pro platební transakce iniciované a provedené jinými metodami než s použitím elektronických platforem nebo zařízení, jako jsou například papírové platební transakce, objednávky přes Internet nebo po telefonu. Stabilní růst plateb přes Internet a pomocí mobilního telefonu je doprovázen všeobecným posílením bezpečnostních opatření. Platební služby nabízené prostřednictvím internetu nebo přes jiné kanály komunikace na dálku, jejichž fungování nezávisí na tom, kde se zařízení použité k iniciování platební transakce a použitý platební prostředek fyzicky nacházejí, by proto měly zahrnovat ověřování transakcí prostřednictvím dynamických kódů, aby si byl uživatel vždy vědom částky a příjemce transakce, kterou právě autorizuje.
(96)
Tato bezpečnostní opatření by měla být slučitelná s mírou rizika spojeného s danou platební službou. Proto by měly být v regulačních technických normách uvedeny výjimky z uplatňování bezpečnostních požadavků, aby byl možný rozvoj uživatelsky vstřícných a dostupných způsobů platby pro platby s nízkým rizikem, jako jsou například bezkontaktní platby velmi malých částek v místě prodeje, ať již s použitím mobilního telefonu či jinak. K omezení rizik souvisejících s phishingem a dalšími podvodnými činnostmi je nezbytné zajistit bezpečné používání osobních bezpečnostních údajů. V tomto ohledu by měl mít uživatel možnost spolehnout se na přijetí opatření, která chrání důvěrnost a integritu jeho osobních bezpečnostních údajů. Mezi tato opatření obvykle patří šifrovací systémy, které jsou založeny na osobních zařízeních plátce, včetně čteček karet nebo mobilních telefonů, nebo které plátci prostřednictvím jiného kanálu, jako například SMS nebo e-mailu, poskytuje poskytovatel platebních služeb, který vede účet. Uvedená opatření, obvykle včetně šifrovacích systémů, které mohou vést ke vzniku ověřovacích kódů, například jednorázových hesel, mohou bezpečnost platebních transakcí posílit. Používání těchto ověřovacích kódů ze strany uživatelů platebních služeb by mělo být považováno za slučitelné s jejich povinnostmi v souvislosti s platebními prostředky a osobními bezpečnostními údaji i v případě zapojení poskytovatelů služeb iniciování platby nebo poskytovatelů služeb informování o účtu.
(97)
Členské státy by měly stanovit, zda příslušné orgány určené pro udělování povolení platebním institucím mohou být rovněž příslušnými orgány, pokud jde o postupy pro alternativní řešení sporů.
(98)
Aniž je dotčeno právo klientů podat žalobu k soudu, měly by členské státy zajistit snadno přístupné, přiměřené, nezávislé, nestranné, transparentní a účinné postupy pro alternativní řešení sporů mezi poskytovateli platebních služeb a uživateli platebních služeb, jež vyplývají z práv a povinností stanovených v této směrnici. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 (24) stanoví, že ochranu spotřebitele, kterou mu poskytují kogentní ustanovení právních předpisů země, v níž má spotřebitel obvyklé bydliště, nemá narušovat žádné smluvní podmínky týkající se práva rozhodného pro smlouvu. V zájmu účinného a efektivního způsobu řešení sporů by členské státy měly zajistit, aby poskytovatelé platebních služeb zavedli účinný postup pro podávání a řešení stížností, který by jejich uživatelé platebních služeb mohli použít před tím, než bude spor postoupen k soudnímu řízení či k alternativnímu řešení sporu. V rámci postupu pro podávání stížností by měly být stanoveny krátké a jasně vymezené lhůty pro zaslání odpovědi poskytovatele platebních služeb na stížnost spotřebitele. Členské státy by měly zajistit, aby subjekty zabývající se alternativním řešením sporů měly dostatečnou kapacitu, která jim umožní zapojit se náležitým a efektivním způsobem do přeshraniční spolupráce, pokud jde o spory týkající se práv a povinností podle této směrnice.
(99)
Je nezbytné zajistit účinné uplatňování ustanovení vnitrostátních právních předpisů přijatých podle této směrnice. Měly by být proto stanoveny vhodné postupy, podle kterých bude možné řešit stížnosti na poskytovatele platebních služeb, kteří nedodržují tato ustanovení, a jež zajistí, že v případě potřeby budou uloženy účinné, přiměřené a odrazující sankce. V zájmu zajištění účinného souladu s touto směrnicí by členské státy měly určit příslušné orgány, které splňují podmínky podle nařízení (EU) č. 1093/2010 a které jsou nezávislé na poskytovatelích platebních služeb. Z důvodů transparentnosti by členské státy měly Komisi oznámit, které orgány byly určeny, a podat jasný popis jejich povinností podle této směrnice.
(100)
Aniž je dotčeno právo podat žalobu k soudu za účelem zajištění dodržování této směrnice, měly by členské státy zabezpečit, že příslušným orgánům budou rovněž svěřeny nezbytné pravomoci, včetně pravomoci ukládat sankce, pokud poskytovatel platebních služeb nedodržuje práva a povinnosti stanovené v této směrnici, zejména pokud hrozí riziko opakování porušení nebo jiné obavy týkající se kolektivních zájmů spotřebitelů.
(101)
Je důležité, aby byli spotřebitelé jasně a srozumitelně informováni o svých právech a povinnostech vyplývajících z této směrnice. Komise by proto měla vytvořit informační leták o těchto právech a povinnostech.
(102)
Touto směrnicí nejsou dotčena ustanovení vnitrostátních právních předpisů, pokud jde o odpovědnost za škodu způsobenou nepřesností při vyjádření nebo šíření prohlášení.
(103)
Touto směrnicí by neměla být dotčena ustanovení týkající se uplatňování DPH na platební služby podle směrnice Rady 2006/112/ES (25).
(104)
Uvádí-li tato směrnice částky v eurech, je třeba těmito částkami rozumět ekvivalent v národní měně členského státu, jehož měnou není euro.
(105)
V zájmu právní jistoty je vhodné přijmout přechodná ustanovení, podle nichž by bylo osobám, které zahájily svou činnost jako platební instituce v souladu s vnitrostátními právními předpisy provádějícími směrnici 2007/64/ES a platnými před vstupem této směrnice v platnost, umožněno pokračovat v jejich činnosti v daném členském státu po určité období.
(106)
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změnu odkazu na doporučení 2003/361/ES, pokud se změní, a pokud jde o úpravu, s ohledem na inflaci, průměrné částky platebních transakcí prováděných poskytovatelem platebních služeb, kterou členské státy, jež upouštějí od uplatňování (části) požadavků na povolení u menších platebních institucí, používají jako prahovou hodnotu. Je obzvláště důležité, aby Komise během přípravných prací vedla náležité konzultace, včetně konzultací na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(107)
Při zajišťování jednotného uplatňování této směrnice by se Komise měla moci spolehnout na odborné znalosti a podporu orgánu EBA, jehož úkolem by mělo být vypracovávat obecné pokyny a připravovat návrhy regulačních technických norem pro bezpečnostní aspekty platebních služeb, zejména pokud jde o silné ověření klienta, a na spolupráci mezi členskými státy v oblasti poskytování služeb a usazování platebních institucí, jimž bylo uděleno povolení, v jiných členských státech. Komisi by měla být svěřena pravomoc přijímat tyto návrhy regulačních technických norem. Tyto konkrétní úkoly jsou plně v souladu s úlohou a povinnostmi orgánu EBA stanovenými v nařízení (EU) č. 1093/2010.
(108)
Při vypracovávání obecných pokynů, návrhů regulačních technických norem a návrhů prováděcích technických norem podle této směrnice a v souladu s nařízením (EU) č. 1093/2010 by měl EBA zajistit, že povede konzultace se všemi zúčastněnými stranami, a to i na trhu platebních služeb, a zohlední všechny relevantní zájmy. Je-li to nezbytné k náležitému vyslechnutí všech názorů, měl by EBA vyvinout zvláštní úsilí, aby získal názory příslušných nebankovních aktérů.
(109)
Jelikož cíle této směrnice, totiž hlubší integrace vnitřního trhu platebních služeb, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, jelikož je k tomu zapotřebí harmonizace celé řady různých pravidel, která v současnosti existují v rámci právních systémů jednotlivých členských států, ale spíše jej z důvodu rozsahu a účinků této směrnice může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(110)
V souladu se společným politickým prohlášením členských států a Komise ze dne 28. září 2011 o informativních dokumentech (26) se členské státy zavázaly v odůvodněných případech přikládat k oznámení svých prováděcích opatření jeden či více dokumentů vysvětlujících vztah mezi prvky směrnice a odpovídajícími částmi vnitrostátních prováděcích nástrojů. V případě této směrnice považuje zákonodárce předložení těchto dokumentů za odůvodněné.
(111)
Evropský ochránce údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 a dne 5. prosince 2013 vydal stanovisko (27).
(112)
Směrnice 2002/65/ES, 2009/110/ES a 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 1093/2010 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(113)
Vzhledem k počtu změn, které je třeba ve směrnici 2007/64/ES provést, je vhodné ji zrušit a nahradit,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
1. Tato směrnice stanoví pravidla, podle nichž členské státy rozlišují tyto kategorie poskytovatelů platebních služeb:
a)
úvěrové instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (28), včetně jejich poboček ve smyslu bodu 17 uvedeného článku, pokud se tyto pobočky nacházejí v Unii, bez ohledu na to, zda se jedná o pobočky úvěrových institucí se sídlem v Unii, nebo o pobočky úvěrových institucí se sídlem mimo Unii podle článku 47 směrnice 2013/36/EU a vnitrostátních právních předpisů;
b)
instituce elektronických peněz ve smyslu čl. 2 bodu 1 směrnice 2009/110/ES, včetně jejich poboček podle článku 8 uvedené směrnice a vnitrostátních právních předpisů, pokud se takové pobočky se nacházejí v Unii a jejich sídlo se nachází mimo Unii, a v případě, že platební služby poskytované těmito pobočkami jsou spojeny s vydáváním elektronických peněz;
c)
poštovní žirové instituce, jež jsou v souladu s vnitrostátními právními předpisy oprávněny poskytovat platební služby;
d)
platební instituce;
e)
ECB a národní centrální banky, pokud nejednají jako měnový orgán nebo jako jiné veřejné orgány;
f)
členské státy a jejich regionální a místní orgány, pokud nejednají jako veřejné orgány.
2. Tato směrnice rovněž stanoví pravidla týkající se:
a)
transparentnosti podmínek a požadavků na informace o platebních službách;
b)
příslušných práv a povinností uživatelů platebních služeb a poskytovatelů platebních služeb v souvislosti s poskytováním platebních služeb jakožto pravidelnou činností při výkonu povolání nebo podnikatelské činnosti.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na platební služby poskytované v Unii.
2. Hlavy III a IV se vztahují na platební transakce v měně některého z členských států, kdy se jak poskytovatel platebních služeb plátce, tak i poskytovatel platebních služeb příjemce, nebo jediný poskytovatel platebních služeb v dané platební transakci nacházejí v Unii.
3. Hlava III, s výjimkou čl. 45 odst. 1 písm. b), čl. 52 bodu 2 písm. e) a čl. 56 písm. a), a hlava IV, s výjimkou článků 81 až 86, se vztahují na platební transakce v měně, která není měnou některého členského státu, kdy se jak poskytovatel platebních služeb plátce, tak i poskytovatel platebních služeb příjemce, nebo jediný poskytovatel platebních služeb v dané platební transakci nacházejí v Unii, ve vztahu k těm částem dané platební transakce, které jsou prováděny v Unii.
4. Hlava III, s výjimkou čl. 45 odst. 1 písm. b), čl. 52 bodu 2 písm. e), čl. 52 bodu 5 písm. g) a čl. 56 písm. a), a hlava IV IV, s výjimkou čl. 62 odst. 2 a 4, článků 76, 77 a 81, čl. 83 odst. 1 a článků 89 a 92, se vztahují na platební transakce ve všech měnách, kdy se na území Unie nachází pouze jeden z poskytovatelů platebních služeb, ve vztahu k těm částem dané platební transakce, které jsou prováděny v Unii.
5. Členské státy mohou upustit od uplatňování všech ustanovení nebo části ustanovení této směrnice na instituce uvedené v čl. 2 odst. 5 bodech 4 až 23 směrnice 2013/36/EU.
Článek 3
Vynětí z oblasti působnosti
Tato směrnice se nevztahuje na:
a)
platební transakce uskutečněné výhradně v hotovosti přímo od plátce k příjemci, bez jakéhokoli zásahu zprostředkovatele;
b)
platební transakce od plátce k příjemci uskutečněné prostřednictvím obchodního zástupce oprávněného na základě dohody ke sjednávání nebo uzavírání obchodů spočívajících v prodeji nebo nákupu zboží nebo služeb jménem buď pouze plátce, či pouze příjemce;
c)
profesionální fyzickou přepravu bankovek a mincí, včetně jejich shromažďování, zpracování a doručování;
d)
platební transakce spočívající v neprofesionálním shromažďování a doručování hotovosti v rámci neziskové nebo charitativní činnosti;
e)
služby, kdy příjemce poskytuje hotovost plátci jako součást platební transakce na výslovnou žádost uživatele platebních služeb těsně před provedením platební transakce prostřednictvím platby za koupi zboží nebo služeb;
f)
směnu hotovosti za hotovost v jiné měně, při níž prostředky nejsou uloženy na platebním účtu;
g)
platební transakce založené na některém z následujících dokladů vystavených na poskytovatele platebních služeb s cílem dát peněžní prostředky k dispozici příjemci:
i)
papírové šeky podle úmluvy ze dne 19. března 1931 podepsané v Ženevě, která stanoví jednotný zákon šekový,
ii)
papírové šeky podobné šekům uvedeným v bodu i) upravené právními předpisy členských států, jež nejsou stranami úmluvy ze dne 19. března 1931 podepsané v Ženevě, která stanoví jednotný zákon šekový,
iii)
papírové směnky v souladu s úmluvou ze dne 7. června 1930 podepsanou v Ženevě, která stanoví jednotný zákon směnečný,
iv)
papírové směnky podobné směnkám uvedeným v bodu iii) upravené právními předpisy členských států, jež nejsou stranami úmluvy ze dne 7. června 1930 podepsané v Ženevě, která stanoví jednotný zákon směnečný,
v)
papírové poukázky,
vi)
papírové cestovní šeky,
vii)
papírové poštovní peněžní poukázky podle definice Světové poštovní unie;
h)
platební transakce prováděné v rámci platebního systému nebo systému pro vypořádání obchodů s cennými papíry mezi zúčtovateli, centrálními protistranami, clearingovými institucemi nebo centrálními bankami a jinými účastníky systému a poskytovateli platebních služeb, aniž je dotčen článek 35;
i)
platební transakce související se správou cenných papírů, včetně dividend, výnosů nebo jiných příjmů, nebo s odkoupením nebo prodejem, prováděné osobami uvedenými v písmenu h) nebo investičními podniky, úvěrovými institucemi, subjekty kolektivního investování nebo společnostmi pro správu aktiv poskytujícími investiční služby a jakýmikoli jinými subjekty, které mají povolení provádět úschovu a správu finančních nástrojů;
j)
služby poskytované poskytovateli technických služeb, kteří podporují poskytování platebních služeb, aniž by v kterémkoli okamžiku převáděné peněžní prostředky přecházely do jejich držby, včetně zpracování a uchovávání údajů, svěřenských služeb a služeb na ochranu soukromí, ověřování údajů a totožnosti, poskytování informačních technologií a komunikačních sítí a poskytování a údržby terminálů a zařízení využívaných v oblasti platebních služeb, s výjimkou služeb iniciování platby a služeb informování o účtu;
k)
služby založené na specifických platebních prostředcích, které lze použít pouze omezeným způsobem a které splňují některou z těchto podmínek:
i)
prostředky umožňující držiteli pořizovat zboží nebo služby pouze v prostorách jejich vydavatele nebo v rámci omezené sítě poskytovatelů služeb na základě přímé obchodní smlouvy s profesionálním vydavatelem,
ii)
prostředky, které lze používat pouze k pořízení určitého velmi omezeného sortimentu zboží a služeb,
iii)
prostředky poskytnuté na žádost podniku nebo subjektu veřejného sektoru, jež jsou platné pouze v jednom členském státě a jsou regulované vnitrostátním nebo regionálním veřejným orgánem pro zvláštní sociální nebo daňové účely za účelem pořízení konkrétního zboží nebo služeb od dodavatelů, kteří mají obchodní smlouvu s vydavatelem;
l)
platební transakce ze strany poskytovatele sítí nebo služeb elektronických komunikací poskytované vedle služeb elektronických komunikací pro účastníky sítě nebo služby:
i)
za účelem nákupu digitálního obsahu a hlasových služeb, a to bez ohledu na zařízení, které se k nákupu nebo spotřebě digitálního obsahu použije, vyúčtované na souvisejícím účtu; nebo
ii)
prováděné z elektronického zařízení nebo jeho prostřednictvím a vyúčtované na souvisejícím účtu v rámci charitativní činnosti nebo za účelem nákupu lístků či vstupenek;
za předpokladu, že hodnota každé jednotlivé platební transakce uvedené v bodech i) a ii) nepřesahuje 50 EUR a:
-
souhrnná hodnota platebních transakcí u každého jednotlivého účastníka nepřesahuje 300 EUR měsíčně; nebo
-
v případě, že si účastník předplatí u poskytovatele sítí nebo služeb elektronických komunikací účet, souhrnná hodnota platebních transakcí nepřesahuje 300 EUR měsíčně;
m)
platební transakce prováděné mezi poskytovateli platebních služeb, jakož i mezi jejich zástupci nebo pobočkami, na jejich vlastní účet;
n)
platební transakce a související služby mezi mateřským podnikem a jeho dceřiným podnikem, nebo mezi dceřinými podniky téhož mateřského podniku, bez jakéhokoli zásahu prostřednictvím poskytovatele platebních služeb, který není podnikem patřícím do téže skupiny;
o)
služby pro výběr hotovosti pomocí bankomatů ze strany poskytovatelů jednajících jménem jednoho nebo více vydavatelů karet, kteří nejsou jednou ze stran rámcové smlouvy s klientem vybírajícím peníze z platebního účtu, za podmínky, že tito poskytovatelé neprovádějí jiné platební služby uvedené v příloze I. Avšak informace o veškerých poplatcích za výběr stanovené v článcích 45, 48, 49 a 59 musí být klientovi poskytnuty před provedením výběru i na stvrzence na závěr transakce po uskutečnění výběru hotovosti.
Článek 4
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„domovským členským státem“:
a)
členský stát, na jehož území se nachází sídlo poskytovatele platebních služeb, nebo
b)
členský stát, na jehož území se nachází ústředí poskytovatele platebních služeb, pokud poskytovatel platebních služeb nemá podle vnitrostátního práva sídlo;
2)
„hostitelským členským státem“ členský stát jiný než domovský členský stát, v němž má poskytovatel platebních služeb zástupce nebo pobočku nebo v němž poskytuje platební služby;
3)
„platební službou“ jedna nebo více podnikatelských činností uvedených v příloze I;
4)
„platební institucí“ právnická osoba, jíž bylo v souladu s článkem 11 uděleno povolení poskytovat a provádět platební služby v celé Unii;
5)
„platební transakcí“ úkon uložení, převodu nebo výběru peněžních prostředků, ať už z podnětu plátce nebo jeho jménem, nebo z podnětu příjemce, bez ohledu na jakékoli související povinnosti mezi plátcem a příjemcem;
6)
„platební transakcí na dálku“ platební transakce iniciovaná po internetu nebo prostřednictvím zařízení, které lze použít k dálkové komunikaci;
7)
„platebním systémem“ systém sloužící k převodu peněžních prostředků, s formálními a standardizovanými postupy a společnými pravidly pro zpracování, zúčtování nebo vypořádání platebních transakcí;
8)
„plátcem“ fyzická nebo právnická osoba, která je majitelem platebního účtu a umožní platební příkaz z tohoto platebního účtu, nebo v případě neexistence platebního účtu plátce fyzická nebo právnická osoba, která zadá platební příkaz;
9)
„příjemcem“ fyzická nebo právnická osoba, která je zamýšleným příjemcem peněžních prostředků, jež jsou předmětem platební transakce;
10)
„uživatelem platebních služeb“ fyzická nebo právnická osoba, která využívá platební službu jakožto plátce, příjemce nebo obojí;
11)
„poskytovatelem platebních služeb“ subjekt uvedený v čl. 1 odst. 1 nebo fyzická či právnická osoba požívající výjimky podle článků 32 nebo 33;
12)
„platebním účtem“ účet vedený na jméno jednoho nebo více uživatelů platebních služeb, který je využíván k provádění platebních transakcí;
13)
„platebním příkazem“ jakýkoli pokyn vydaný plátcem nebo příjemcem jejich poskytovateli platebních služeb, jímž žádá o provedení platební transakce;
14)
„platebním prostředkem“ jakékoli personalizované zařízení nebo soubor postupů sjednaný mezi uživatelem platebních služeb a poskytovatelem platebních služeb, které jsou používány k iniciování platebního příkazu;
15)
„službou iniciování platby“ služba k iniciování platebního příkazu na žádost uživatele platebních služeb ve vztahu k platebnímu účtu vedenému u jiného poskytovatele platebních služeb;
16)
„službou informování o účtu“ služba on-line, jejímž cílem je poskytnout konsolidované informace o jednom nebo více platebních účtech uživatele platebních služeb vedených buď u jiného poskytovatele platebních služeb, nebo u více než jednoho poskytovatele platebních služeb;
17)
„poskytovatelem platebních služeb, který vede účet,“ poskytovatel platebních služeb, který pro plátce poskytuje a vede platební účty;
18)
„poskytovatelem služeb iniciování platby“ poskytovatel platebních služeb vykonávající podnikatelskou činnost uvedenou v bodě 7 přílohy I;
19)
„poskytovatelem služeb informování o účtu“ poskytovatel platebních služeb vykonávající podnikatelskou činnost uvedenou v bodě 8 přílohy I;
20)
„spotřebitelem“ fyzická osoba, která na základě smluv o platebních službách, na něž se vztahuje tato směrnice, jedná za účelem, který nespadá do její obchodní, podnikatelské nebo profesní činnosti;
21)
„rámcovou smlouvou“ smlouva o platebních službách, kterou se řídí budoucí provádění jednotlivých a navazujících platebních transakcí a která může obsahovat povinnosti a podmínky pro zřízení platebního účtu;
22)
„poukazováním peněz“ platební služba, při které dochází k přijetí peněžních prostředků od plátce, bez vytvoření jakéhokoliv platebního účtu na jméno plátce nebo příjemce, výhradně za účelem převodu příslušné částky příjemci nebo jinému poskytovateli platebních služeb jednajícímu jménem příjemce nebo při níž dochází k přijetí těchto peněžních prostředků jménem příjemce a jejich zpřístupnění příjemci;
23)
„inkasem“ platební služba pro odepsání částky transakce z účtu plátce, při níž podnět k platební transakci dává příjemce na základě souhlasu, který plátce udělil příjemci, poskytovateli platebních služeb příjemce nebo svému vlastnímu poskytovateli platebních služeb;
24)
„úhradou“ platební služba za účelem připsání částky na platební účet příjemce prostřednictvím platební transakce nebo řady platebních transakcí z platebního účtu plátce provedených na základě pokynů plátce poskytovatelem platebních služeb, u něhož má plátce veden platební účet;
25)
„peněžními prostředky“ bankovky a mince, bezhotovostní peníze a elektronické peníze ve smyslu čl. 2 odst. 2 směrnice 2009/110/ES;
26)
„dnem valuty“ referenční čas, který poskytovatel platebních služeb používá při výpočtu úroků z peněžních prostředků odepsaných z platebního účtu nebo připsaných na platební účet;
27)
„referenčním směnným kurzem“ směnný kurz, jenž se použije jako základ pro výpočet jakékoli směny měny a jenž je zpřístupněn poskytovatelem platebních služeb nebo pochází z veřejně přístupného zdroje;
28)
„referenční úrokovou sazbou“ úroková sazba, jež se použije jako základ pro výpočet jakéhokoli úroku, který má být uplatněn, a jež pochází z veřejně přístupného zdroje, který mohou strany smlouvy o platební službě ověřit;
29)
„ověřením“ postup, který poskytovateli platebních služeb umožňuje ověřit totožnost uživatele platebních služeb nebo platnost použití konkrétního platebního prostředku, včetně využití osobních bezpečnostních údajů uživatele;
30)
„silným ověřením klienta“ ověření založené na použití dvou nebo více navzájem nezávislých prvků z kategorie znalost (to, co ví pouze uživatel), držení (to, co drží pouze uživatel) a inherence (to, čím uživatel je), kdy nesplněním jednoho z nich není ovlivněna spolehlivost ostatních; postup je navržen tak, aby byla chráněna důvěrnost ověřovacích údajů;
31)
„osobními bezpečnostními údaji“ osobní prvky, které poskytovatel platebních služeb poskytl uživateli platebních služeb pro účely ověření;
32)
„citlivými údaji o platbách“ údaje, včetně osobních bezpečnostních údajů, které by mohly být použity k podvodu. Pro činnosti poskytovatelů služeb iniciování platby a poskytovatelů služeb informování o účtu nepředstavují jméno majitele účtu a číslo účtu citlivé údaje o platbách;
33)
„jedinečným identifikátorem“ kombinace písmen, číslic nebo symbolů, kterou uživateli platebních služeb určí poskytovatel platebních služeb a kterou uživatel platebních služeb musí uvést za účelem jednoznačné identifikace jiného uživatele platebních služeb anebo jeho platebního účtu pro platební transakci;
34)
„prostředky dálkové komunikace“ způsob, který může vést k uzavření smlouvy o platebních službách mezi poskytovatelem platebních služeb a uživatelem platebních služeb, aniž by byli současně fyzicky přítomni;
35)
„trvalým nosičem“ nástroj, který uživateli platebních služeb umožňuje ukládat informace určené jemu osobně, a to způsobem vhodným pro jejich budoucí využití po dobu přiměřenou jejich účelu, a který umožňuje kopírování uložených informací beze změny;
36)
„mikropodnikem“ podnik, který v okamžiku uzavření smlouvy o platebních službách odpovídá definici podle článku 1 a čl. 2 odst. 1 a 3 přílohy doporučení 2003/361/ES;
37)
„pracovním dnem“ den, kdy má příslušný poskytovatel platebních služeb plátce nebo poskytovatel platebních služeb příjemce zapojený do provedení platební transakce otevřeno pro obchody potřebné pro provedení platební transakce;
38)
„zástupcem“ fyzická nebo právnická osoba, která jménem platební instituce poskytuje platební služby;
39)
„pobočkou“ provozovna jiná než ústředí, která je součástí platební instituce, nemá právní subjektivitu a přímo provádí některé nebo všechny operace tvořící podstatu činností platební instituce; má-li platební instituce ústředí v jednom členském státě a více provozoven v jiném členském státě, považují se všechny tyto provozovny za jedinou pobočku;
40)
„skupinou“ skupina podniků, které jsou vzájemně propojeny vztahem uvedeným v čl. 22 odst. 1, 2 nebo 7 směrnice 2013/34/EU, nebo podniků ve smyslu článků 4, 5, 6 a 7 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 (29), které jsou vzájemně propojeny vztahem uvedeným v čl. 10 odst. 1, čl. 113 odst. 6 nebo 7 nařízení (EU) č. 575/2013;
41)
„sítí elektronických komunikací“ síť ve smyslu čl. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES (30);
42)
„službou elektronických komunikací“ služba ve smyslu čl. 2 písm. c) směrnice 2002/21/ES;
43)
„digitálním obsahem“ zboží nebo služby, které jsou vytvořeny a dodány v digitální podobě, jejichž použití nebo spotřeba jsou omezeny na technické zařízení a jejichž součástí žádným způsobem není použití nebo spotřeba fyzického zboží či služeb;
44)
„akceptací platebních transakcí“ platební služba poskytovaná poskytovatelem platebních služeb, který s příjemcem uzavřel smlouvu ohledně přijetí a zpracování platebních transakcí, jež vede k převodu peněžních prostředků příjemci;
45)
„vydáváním platebních prostředků“ platební služba, při níž se poskytovatel platebních služeb smluvně zavazuje poskytovat plátci platební prostředek za účelem iniciování a zpracování jeho platebních transakcí;
46)
„kapitálem“ kapitál vymezený v čl. 4 odst. 1 bodě 118 nařízení (EU) č. 575/2013, přičemž nejméně 75 % kapitálu tier 1 má podobu kmenového kapitálu tier 1 podle článku 50 uvedeného nařízení a kapitál tier 2 je roven nejvýše jedné třetině kapitálu tier 1;
47)
„platební značkou“ jakýkoli fyzický nebo digitální název, pojem, označení, symbol nebo jejich kombinace, jejichž pomocí lze označit, v rámci jakého schématu platebních karet jsou karetní platební transakce uskutečňovány;
48)
„umisťováním několika značek“ („co-badging“) umístění dvou či více platebních značek nebo platebních aplikací téže platební značky na tentýž platební prostředek.
HLAVA II
POSKYTOVATELÉ PLATEBNÍCH SLUŽEB
KAPITOLA 1
Platební instituce
Oddíl 1
Obecná pravidla
Článek 5
Žádosti o povolení
1. Pro získání povolení působit jako platební instituce je třeba předložit příslušným orgánům domovského členského státu žádost společně s těmito podklady:
a)
plán činností uvádějící zejména druh plánovaných platebních služeb;
b)
obchodní plán včetně kalkulace předpokládaného rozpočtu na první tři účetní období, který prokazuje, že žadatel je schopen používat vhodné a přiměřené systémy, zdroje a postupy nutné pro řádnou činnost;
c)
doklad o tom, že platební instituce má počáteční kapitál stanovený v článku 7;
d)
u platebních institucí uvedených v čl. 10 odst. 1 popis opatření přijatých za účelem ochrany peněžních prostředků uživatelů platebních služeb v souladu s článkem 10;
e)
popis mechanismů pro správu a řízení a vnitřních kontrolních mechanismů žadatele, včetně správních postupů, postupů řízení rizik a účetních postupů, který ukazuje, že tyto mechanismy pro správu a řízení, kontrolní mechanismy a postupy jsou přiměřené, vhodné, řádné a adekvátní;
f)
popis postupu pro sledování a řešení bezpečnostních incidentů a stížností klientů souvisejících s bezpečností a přijímání opatření v návaznosti na takové incidenty a stížnosti, včetně mechanismu pro oznamování incidentů zohledňujícího oznamovací povinnost platebních institucí podle článku 96;
g)
popis postupu pro podávání, sledování a zaznamenávání citlivých údajů o platbách a omezování přístupu k nim;
h)
popis opatření k zajištění kontinuity činnosti včetně jasné identifikace nejdůležitějších operací, efektivních pohotovostních plánů a postupu pro pravidelné přezkušování a přehodnocování přiměřenosti a účinnosti těchto plánů;
i)
popis zásad a definic používaných pro sběr statistických dat ohledně výkonnosti, transakcí a podvodů;
j)
bezpečnostní předpis, včetně podrobného posouzení rizik ve vztahu k poskytovaným platebním službám a popisu bezpečnostních kontrol a opatření určených k minimalizaci rizik zavedených v zájmu odpovídající ochrany uživatelů platebních služeb před zjištěnými riziky včetně podvodného a nezákonného použití citlivých a osobních údajů;
k)
v případě platebních institucí, na které se vztahují povinnosti související s praním peněz a financováním terorismu podle směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849/ES (31) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/847 (32), popis vnitřních kontrolních mechanismů, které žadatel zavedl ke splnění těchto povinností;
l)
popis organizačního uspořádání žadatele včetně případného popisu zamýšleného využívání zástupců a poboček a kontrol na dálku a kontrol na místě, které se žadatel zavazuje u těchto zástupců a poboček provádět alespoň jednou ročně, a dále popis opatření pro zajišťování činnosti externími subjekty (dále jen „outsourcing“), a dále popis účasti žadatele ve vnitrostátních nebo mezinárodních platebních systémech;
m)
totožnost osob, které drží, přímo nebo nepřímo, kvalifikovanou účast v subjektu žadatele podle čl. 4 odst. 1 bodu 36 nařízení (EU) č. 575/2013, velikost jejich účastí a důkaz o tom, že jsou osobami vhodnými z hlediska potřeby zajistit řádné a obezřetné řízení platební instituce;
n)
totožnost vedoucích pracovníků a osob odpovědných za řízení platební instituce a případně osob odpovědných za řízení činností v oblasti platebních služeb platební instituce, jakož i důkazy, že tyto osoby se těší dobré pověsti a mají vhodné znalosti a zkušenosti pro provádění platebních služeb, jak je stanoví domovský členský stát platební instituce;
o)
případně totožnost statutárních auditorů a auditorských společností vymezených ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES (33);
p)
právní status žadatele a stanovy;
q)
adresa ústředí žadatele.
Pro účely prvního pododstavce písm. d), e), f) a l) poskytne žadatel popis svých pravidel auditu a organizačních opatření, která zavedl s cílem učinit veškeré přiměřené kroky na ochranu zájmů uživatelů a pro zajištění nepřetržitého a spolehlivého provádění platebních služeb.
V popisu bezpečnostních kontrol a opatření za účelem zmírnění rizik uvedeném v prvním pododstavci písm. j) musí být uvedeno, jakým způsobem tyto kontroly a opatření zajišťují vysokou úroveň technického zabezpečení a ochrany údajů, včetně toho, jaký software a systémy informačních technologií žadatel nebo externí subjekty, které žadatel využívá pro své operace nebo jejich část, používají. Tato opatření zahrnují rovněž bezpečnostní opatření uvedená v čl. 95 odst. 1. Tato opatření musí zohledňovat obecné pokyny k bezpečnostním opatřením orgánu EBA podle čl. 95 odst. 3, jakmile budou vydány.
2. Členské státy vyžadují, aby podniky, které požádají o povolení pro účely poskytování platebních služeb podle bodu 7 přílohy I, měly coby jednu z podmínek jejich povolení sjednáno pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání na územích, kde nabízejí služby, nebo jinou srovnatelnou záruku odpovědnosti, aby mohly splnit své závazky uvedené v článcích 73, 89, 90 a 92.
3. Členské státy vyžadují, aby podniky, které požádají o registraci pro účely poskytování platebních služeb podle bodu 8 přílohy I, měly coby jednu z podmínek jejich registrace sjednáno pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání na územích, kde nabízejí služby, nebo jinou srovnatelnou záruku týkající se odpovědnosti vůči poskytovateli platebních služeb, který vede účet, nebo uživateli platebních služeb za neoprávněný nebo podvodný přístup k informacím o platebním účtu či za jejich neoprávněné nebo podvodné použití.
4. Do 13. ledna 2017 vypracuje orgán EBA po konzultaci se všemi zúčastněnými stranami, a to i se stranami na trhu platebních služeb, a s přihlédnutím ke všem relevantním zájmům obecné pokyny určené příslušným orgánům v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1093/2010 týkající se kritérií, podle nichž se stanoví minimální peněžní částka pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání nebo jiné srovnatelné záruky podle odstavců 2 a 3.
Při vypracovávání obecných pokynů uvedených v prvním pododstavci EBA vezme v úvahu:
a)
rizikový profil podniku;
b)
zda podnik poskytuje i jiné platební služby uvedené v příloze I nebo se zabývá jinými obchodními činnostmi;
c)
objem činnosti:
i)
u podniků, které požádají o povolení poskytovat platební služby podle bodu 7 přílohy I, hodnotu iniciovaných transakcí,
ii)
u podniků, které požádají o registraci k poskytování platebních služeb podle bodu 8 přílohy I, počet klientů využívajících služeb informování o účtu;
d)
konkrétní parametry srovnatelných záruk a kritéria pro jejich uplatnění.
EBA provádí pravidelný přezkum těchto obecných pokynů.
5. Do 13. července 2017 vypracuje EBA po konzultaci se všemi zúčastněnými stranami, a to i se stranami na trhu platebních služeb, a s přihlédnutím ke všem relevantním zájmům obecné pokyny v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1093/2010 týkající se informací, které mají být příslušným orgánům poskytnuty v žádosti o povolení platební instituce, včetně požadavků stanovených v odst. 1 prvním pododstavci písm. a), b), c), e), g), h), i) a j) tohoto článku.
Orgán EBA tyto obecné pokyny pravidelně a alespoň jednou za tři roky přezkoumává.
6. S ohledem na případné zkušenosti získané při uplatňování těchto obecných pokynů uvedených v odstavci 5 může EBA vypracovat návrhy regulačních technických norem ke stanovení informací, které mají být příslušným orgánům poskytnuty v žádosti o povolení platební instituce, včetně požadavků stanovených v odst. 1 písm. a), b), c), e) a písm. g) až j).
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
7. Informace uvedené v odstavci 4 se příslušným orgánům oznamují v souladu s odstavcem 1.
Článek 6
Kontrola majetkových účastí
1. Každá fyzická nebo právnická osoba, která se rozhodla přímo nebo nepřímo nabýt nebo dále zvýšit kvalifikovanou účast ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 36 nařízení (EU) č. 575/2013 v platební instituci, čímž by její podíl na kapitálu nebo na hlasovacích právech dosáhl nebo překročil hranici 20 %, 30 % nebo 50 %, anebo by se tím platební instituce stala jejím dceřiným podnikem, informuje příslušné orgány platební instituce předem písemně o svém záměru. Totéž platí pro každou fyzickou nebo právnickou osobu, která se rozhodla přímo nebo nepřímo zcizit kvalifikovanou účast nebo snížit svoji kvalifikovanou účast, čímž by její podíl na kapitálu nebo na hlasovacích právech klesl pod hranici 20 %, 30 % nebo 50 %, anebo by tím platební instituce přestala být jejím dceřiným podnikem.
2. Navržený nabyvatel kvalifikované účasti poskytne příslušnému orgánu informace o výši zamýšlené účasti a příslušné informace uvedené v čl. 23 odst. 4 směrnice 2013/36/EU.
3. Členské státy vyžadují, aby v případě, kdy je pravděpodobné, že vliv navrženého nabyvatele uvedeného v odstavci 2 bude mít nepříznivý dopad na řádné a obezřetné řízení platební instituce, příslušné orgány vyjádřily nesouhlas nebo učinily jiná vhodná opatření nezbytná k ukončení tohoto stavu. Tato opatření mohou zahrnovat soudní příkazy, sankce proti vedoucím pracovníkům nebo osobám odpovědný za řízení platební instituce nebo pozastavení hlasovacích práv spojených s podíly drženými dotčenými společníky nebo členy platební instituce.
Podobná opatření se uplatní na fyzické nebo právnické osoby, které nesplní povinnost předem poskytnout informace stanovené v tomto článku.
4. Pokud je podíl nabyt přes nesouhlas příslušných orgánů, přijmou členské státy bez ohledu na jakékoli další přijaté sankce opatření, kterými se buď pozastaví výkon příslušných hlasovacích práv, nebo zajistí neplatnost hlasování nebo se hlasování zruší.
Článek 7
Počáteční kapitál
Členské státy vyžadují, aby platební instituce měly v okamžiku udělení povolení počáteční kapitál složený z jedné nebo více položek vymezených v čl. 26 odst. 1 písm. a) až e) nařízení (EU) č. 575/2013 v této výši:
a)
poskytuje-li platební instituce pouze platební službu uvedenou v bodě 6 přílohy I, její kapitál musí být vždy nejméně 20 000 EUR;
b)
poskytuje-li platební instituce platební službu uvedenou v bodě 7 přílohy I, její kapitál musí být vždy nejméně 50 000 EUR;
c)
poskytuje-li platební instituce některou z platebních služeb uvedených v bodech 1 až 5 přílohy I, její kapitál musí být vždy nejméně 125 000 EUR.
Článek 8
Kapitál
1. Kapitál platební instituce nesmí klesnout pod částku počátečního kapitálu podle článku 7 nebo pod částku kapitálu vypočteného podle článku 9 podle toho, která z nich je vyšší.
2. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby se předešlo vícenásobnému použití prvků způsobilých pro výpočet kapitálu, pokud platební instituce patří do stejné skupiny jako jiná platební instituce, úvěrová instituce, investiční podnik, společnost pro správu aktiv nebo pojišťovna. Tento odstavec se použije také v případě, že je platební instituce hybridní povahy a vykonává činnosti jiné, než je poskytování platebních služeb.
3. Jsou-li splněny podmínky stanovené v článku 7 nařízení (EU) č. 575/2013, mohou se členské státy nebo jejich příslušné orgány rozhodnout neuplatňovat článek 9 této směrnice na platební instituce, které jsou součástí konsolidovaného dohledu nad mateřskou úvěrovou institucí podle směrnice 2013/36/EU.
Článek 9
Výpočet výše kapitálu
1. Bez ohledu na požadavky na počáteční kapitál uvedené v článku 7 členské státy vyžadují, aby platební instituce s výjimkou těch, které nabízejí pouze služby uvedené v bodech 7 nebo 8 přílohy I, měly vždy kapitál, jehož výše se vypočítá v souladu s jednou z níže uvedených tří metod, kterou určí příslušné orgány v souladu s vnitrostátními právními předpisy:
Metoda A
Kapitál platební instituce musí dosahovat výše odpovídající nejméně 10 % fixních režijních nákladů této platební instituce za předcházející rok. Příslušné orgány mohou tento požadavek upravit v případě, že v obchodech platební instituce došlo od předchozího roku k podstatné změně. V případě platební instituce, která ke dni výpočtu podniká méně než jeden rok, musí kapitál dosahovat výše odpovídající nejméně 10 % odpovídajících fixních režijních nákladů předpokládaných v obchodním plánu tohoto podniku, pokud příslušné orgány nevyžadují úpravu tohoto plánu.
Metoda B
Kapitál platební instituce musí dosahovat výše odpovídající nejméně součtu níže uvedených prvků vynásobenému faktorem navýšení k podle odstavce 2, kde objem plateb (OP) představuje jednu dvanáctinu celkové částky platebních transakcí provedených platební institucí v předcházejícím roce:
a)
4,0 % z části OP do výše 5 milionů EUR
plus
b)
2,5 % z části OP převyšující 5 milionů EUR a nepřesahující 10 milionů EUR
plus
c)
1 % z části OP převyšující 10 milionů EUR a nepřesahující 100 milionů EUR
plus
d)
0,5 % z části OP převyšující 100 milionů EUR a nepřesahující 250 milionů EUR
plus
e)
0,25 % z části OP převyšující 250 milionů EUR.
Metoda C
Kapitál platební instituce musí dosahovat výše odpovídající nejméně příslušnému ukazateli vymezenému v písmenu a), vynásobenému koeficientem násobení podle písmene b) a znovu vynásobenému faktorem navýšení (k) podle odstavce 2.
a)
Příslušný ukazatel je součtem těchto položek:
i)
úrokové výnosy,
ii)
úrokové náklady,
iii)
výnosy z poplatků a provizí a
iv)
ostatní provozní výnosy.
Každá položka je do součtu zahrnuta s příslušným kladným nebo záporným znaménkem. Mimořádné a nepravidelné výnosy nesmějí být ve výpočtu příslušného ukazatele použity. Výdaje na outsourcing služeb poskytovaných třetími stranami mohou příslušný ukazatel snížit, pokud dané výdaje vznikly u podniku, který podléhá dohledu podle této směrnice. Příslušný ukazatel se vypočítá ke konci předchozího účetního období na základě dvanáctiměsíčního sledování. Příslušný ukazatel se vypočte za předchozí účetní období. Nicméně kapitál vypočtený podle metody C nesmí klesnout pod 80 % průměrné hodnoty příslušného ukazatele za předchozí tři účetní období. Nejsou-li k dispozici auditované údaje, lze použít obchodní odhady.
b)
Koeficient násobení činí:
i)
10 % z části příslušného ukazatele do výše 2,5 milionů EUR,
ii)
8 % z části příslušného ukazatele v rozpětí od 2,5 milionů EUR do 5 milionů EUR,
iii)
6 % z části příslušného ukazatele v rozpětí od 5 milionů EUR do 25 milionů EUR,
iv)
3 % z části příslušného ukazatele v rozpětí od 25 milionů EUR do 50 milionů EUR,
v)
1,5 % z části příslušného ukazatele nad 50 milionů EUR.
2. Faktor navýšení k, který se používá v metodách B a C, činí:
a)
0,5, poskytuje-li platební instituce pouze platební službu uvedenou v bodě 6 přílohy I;
b)
1, poskytuje-li platební instituce některou z platebních služeb uvedených v jakémkoliv z bodů 1 až 5 přílohy I.
3. Příslušné orgány mohou na základě vyhodnocení procesů řízení rizik, databáze ztrát z rizik a vnitřních kontrolních mechanismů platební instituce vyžadovat, aby platební instituce měla kapitál, který je až o 20 % vyšší než částka, jež by byla výsledkem uplatnění metody zvolené podle odstavce 1, nebo platební instituci povolit, aby měla kapitál, který je až o 20 % nižší než částka, jež by byla výsledkem uplatnění metody zvolené podle odstavce 1.
Článek 10
Požadavky týkající se ochrany peněžních prostředků
1. Členské státy nebo příslušné orgány vyžadují, aby platební instituce, která poskytuje platební služby uvedené v bodech 1 až 6 přílohy I, chránila peněžní prostředky, které obdržela od uživatelů platebních služeb nebo prostřednictvím jiného poskytovatele platebních služeb za účelem provedení platebních transakcí, některým z těchto způsobů:
a)
tyto peněžní prostředky nesmějí být nikdy směšovány s peněžními prostředky jakékoli fyzické nebo právnické osoby jiné, než jsou uživatelé platebních služeb, jejichž jménem jsou peněžní prostředky drženy, a pokud tyto peněžní prostředky platební instituce stále drží a na konci pracovního dne následujícího po dni, kdy byly tyto prostředky přijaty, dosud nebyly doručeny příjemci nebo převedeny jinému poskytovateli platebních služeb, uloží se tyto peněžní prostředky na samostatný účet vedený u úvěrové instituce nebo se investují do bezpečných, likvidních aktiv s nízkým rizikem určených příslušnými orgány domovského členského státu, a dále tyto peněžní prostředky musejí být v souladu s vnitrostátním právem a v zájmu daných uživatelů platebních služeb chráněny před nároky jiných věřitelů platební instituce, zejména v případě platební neschopnosti;
b)
tyto peněžní prostředky musí být kryty pojištěním nebo jinou srovnatelnou zárukou poskytnutou pojišťovnou nebo úvěrovou institucí, která nepatří do stejné skupiny jako samotná platební instituce, ve výši rovnající se částce, která by byla oddělena v případě neexistence pojištění nebo jiné srovnatelné záruky a která je splatná v případě, že bankovní instituce není schopna dostát svým finančním závazkům.
2. Má-li platební instituce povinnost chránit peněžní prostředky podle odstavce 1 a část těchto peněžních prostředků má být použita na budoucí platební transakce a zbývající částka má být použita na jiné než platební služby, vztahují se na danou část peněžních prostředků, která se má použít pro účely budoucích platebních transakcí, rovněž požadavky podle odstavce 1. Je-li tato část variabilní nebo není-li předem známa, členské státy povolí, aby platební instituce tento odstavec uplatnily na reprezentativní část, která bude podle předpokladů použita na platební služby, pokud tuto reprezentativní část lze ke spokojenosti příslušných orgánů přiměřeně odhadnout na základě historických údajů.
Článek 11
Udělení povolení
1. Členské státy vyžadují, aby podniky neuvedené v čl. 1 odst. 1 písm. a), b), c), e) a f) a které nejsou fyzickými nebo právnickými osobami požívajícími výjimky podle článků 32 nebo 33, které mají v úmyslu poskytovat platební služby, získaly před zahájením poskytování platebních služeb povolení pro platební instituce. Povolení lze udělit pouze právnické osobě usazené v členském státě.
2. Příslušné orgány povolení udělí, pokud údaje a doklady doprovázející žádost vyhovují všem požadavkům stanoveným v článku 5 a pokud příslušné orgány po přezkoumání žádosti dospějí k příznivému celkovému hodnocení. Před udělením povolení mohou příslušné orgány případně konzultovat národní centrální banku nebo dotčené veřejné orgány.
3. Platební instituce, jež musí mít podle vnitrostátních právních předpisů svého domovského členského státu sídlo, musí mít své ústředí v tomtéž členském státě, v němž má své sídlo, a musí v něm provozovat alespoň část své obchodní činnosti týkající se platebních služeb.
4. Příslušné orgány s ohledem na potřebu zajistit řádné a obezřetné řízení platební instituce udělí povolení pouze v případě, že platební instituce má zavedeny spolehlivé mechanismy pro správu a řízení svého podnikání v oblasti poskytování platebních služeb, které zahrnují jasnou organizační strukturu s jednoznačně vymezenými, transparentními a konzistentně rozdělenými úkoly, účinnými postupy pro identifikaci, řízení, sledování a ohlašování rizik, kterým platební instituce je nebo může být vystavena, a odpovídající vnitřní kontrolní mechanismy, včetně řádných správních a účetních postupů; tyto opatření, postupy a mechanismy jsou ucelené a přiměřené povaze, rozsahu a komplexnosti platebních služeb poskytovaných danou platební institucí.
5. Poskytuje-li platební instituce jakoukoli z platebních služeb uvedených v bodech 1 až 7 přílohy I a současně se zabývá jinými podnikatelskými činnostmi, mohou příslušné orgány vyžadovat založení samostatného subjektu pro podnikání v oblasti platebních služeb, jestliže činnosti této platební instituce mimo oblast platebních služeb zhoršují nebo by mohly zhoršit finanční zdraví platební instituce nebo schopnost příslušných orgánů sledovat dodržování všech povinností stanovených touto směrnicí ze strany platební instituce.
6. Příslušné orgány odmítnou udělit povolení, nejsou-li s ohledem na potřebu zajistit řádné a obezřetné řízení platební instituce přesvědčeny, že akcionáři nebo osoby s kvalifikovanou účastí jsou k tomu způsobilí.
7. Existuje-li mezi platební institucí a jinými fyzickými nebo právnickými osobami úzké propojení ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 38 nařízení (EU) 575/2013, udělí příslušné orgány povolení pouze tehdy, nebrání-li toto propojení účinnému výkonu dohledu ze strany příslušných orgánů.
8. Příslušné orgány udělí povolení pouze v případě, že účinnému výkonu jejich dohledových funkcí nebrání právní nebo správní předpisy třetí země, jimiž se řídí jedna či více fyzických nebo právnických osob, s nimiž je platební instituce úzce propojena, anebo obtíže související s uplatňováním těchto právních nebo správních předpisů.
9. Povolení je platné ve všech členských státech a umožňuje dotčené platební instituci poskytovat platební služby, které jsou předmětem povolení, v celé Unii v souladu s volným pohybem služeb nebo svobodou usazování.
Článek 12
Sdělení rozhodnutí
Příslušné orgány uvědomí žadatele o tom, zda jeho žádosti bylo vyhověno, nebo zda byla zamítnuta, do tří měsíců od obdržení žádosti, nebo v případě neúplné žádosti do tří měsíců od obdržení všech údajů, jež jsou k rozhodnutí požadovány. Zamítnutí žádosti musí být příslušným orgánem odůvodněno.
Článek 13
Odnětí povolení
1. Příslušné orgány mohou odejmout povolení vydané platební instituci pouze tehdy, pokud tato instituce:
a)
nevyužije své povolení do dvanácti měsíců, výslovně se jej zřekne nebo neprovozuje činnost po dobu více než šesti měsíců, nestanoví-li daný členský stát, že v takových případech povolení zaniká;
b)
získala povolení na základě nepravdivých prohlášení nebo jinými nedovolenými prostředky;
c)
již nesplňuje podmínky pro udělení povolení nebo neinformuje příslušný orgán o významných změnách, k nimž v tomto ohledu došlo;
d)
při pokračování svého podnikání v oblasti platebních služeb by představovala hrozbu pro stabilitu platebního systému nebo ohrožovala důvěru v něj nebo
e)
spadá pod jeden z dalších případů, pro které vnitrostátní právní předpisy stanoví odnětí povolení.
2. Každé odnětí povolení musí být příslušným orgánem odůvodněno a dotčené osoby o něm musí být informovány.
3. Odnětí povolení musí být příslušným orgánem zveřejněno, mimo jiné v rejstřících uvedených v článcích 14 a 15.
Článek 14
Registrace v domovském členském státě
1. Členské státy zřídí veřejný rejstřík, v němž jsou zapsány:
a)
všechny platební instituce, jimž bylo uděleno povolení, a jejich zástupci;
b)
fyzické a právnické osoby, jimž byla udělena výjimka podle článků 32 nebo 33, a jejich zástupci a
c)
instituce uvedené v čl. 2 odst. 5, jež jsou v souladu s vnitrostátním právem oprávněny poskytovat platební služby.
Pobočky platebních institucí se zapisují do rejstříku domovského členského státu, pokud tyto pobočky poskytují služby v jiném členském státě než ve svém domovském členském státě.
2. Ve veřejném rejstříku se uvádějí platební služby, k nimž bylo platební instituci uděleno povolení nebo k nimž byla fyzická nebo právnická osoba zapsána do rejstříku. Platební instituce, jimž bylo uděleno povolení, se v rejstříku vedou odděleně od fyzických a právnických osob, jimž byla udělena výjimka podle článku 32 nebo 33. Rejstřík je veřejně dostupný k nahlédnutí, přístupný on-line a neprodleně se aktualizuje.
3. Příslušné orgány do veřejného rejstříku zapíší každé odnětí povolení a každé zrušení výjimky podle článku 32 nebo 33.
4. Příslušné orgány oznámí orgánu EBA odůvodnění každého odnětí povolení a každého zrušení výjimky podle článku 32 nebo 33.
Článek 15
Rejstřík orgánu EBA
1. EBA vytvoří, provozuje a udržuje elektronický centrální rejstřík obsahující informace oznámené příslušnými orgány v souladu s odstavcem 2. Odpovídá za přesné uvedení zmíněných informací.
EBA zajistí, aby byl rejstřík veřejně a bezplatně dostupný na jeho internetových stránkách, a umožní snadný přístup k informacím v něm uloženým a snadné vyhledávání v nich.
2. Příslušné orgány orgánu EBA neprodleně oznámí informace zapsané v jejich veřejných rejstřících v souladu s článkem 14 v některém z jazyků obvyklých v oblasti financí.
3. Příslušné orgány odpovídají za přesnost informací uvedených v odstavci 2 a za jejich aktualizaci.
4. EBA vypracuje návrhy regulačních technických norem, které stanoví technické požadavky na vytvoření, provozování a údržbu elektronického centrálního rejstříku a na přístup k informacím v něm obsaženým. Tyto technické požadavky zajistí, aby úpravu informací mohl provádět pouze příslušný orgán a orgán EBA.
Tyto návrhy regulačních technických norem předloží EBA Komisi do 13. ledna 2018.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
5. EBA vypracuje návrhy prováděcích technických norem, pokud jde o podrobnosti a strukturu informací, jež mají být oznamovány podle odstavce 1, včetně společného formátu a vzoru, ve kterém mají být tyto informace poskytovány.
Tyto návrhy prováděcích technických norem předloží EBA Komisi do 13. července 2017.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1093/2010.
Článek 16
Zachování platnosti povolení
Dojde-li k jakékoli změně v údajích či doprovodných podkladech poskytnutých podle článku 5, platební instituce o tom neprodleně uvědomí příslušné orgány svého domovského členského státu.
Článek 17
Účetnictví a povinný audit
1. Na platební instituce se obdobně vztahují směrnice 86/635/EHS a 2013/34/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (34).
2. Roční účetní závěrky a konsolidované účetní závěrky platebních institucí ověřují statutární auditoři nebo auditorské společnosti ve smyslu směrnice 2006/43/ES, ledaže by byly od tohoto ověření osvobozeny podle směrnice 2013/34/EU, případně směrnice 86/635/EHS.
3. Pro účely dohledu členské státy vyžadují, aby platební instituce poskytovaly odděleně účetní údaje pro platební služby a činnosti uvedené v čl. 18 odst. 1, které podléhají kontrole v rámci zprávy auditora. Tuto zprávu případně vypracují statutární auditoři nebo auditorská společnost.
4. Povinnosti stanovené v článku 63 směrnice 2013/36/EU se použijí obdobně na statutární auditory nebo auditorské společnosti platebních institucí ve vztahu k činnostem v oblasti poskytování platebních služeb.
Článek 18
Činnosti
1. Kromě poskytování platebních služeb jsou platební instituce oprávněny vykonávat tyto činnosti:
a)
poskytování provozních a úzce souvisejících doplňkových služeb, jako jsou zajištění provedení platebních transakcí, směnárenské služby, úschova a dále zpracování a uchovávání dat;
b)
provozování platebních systémů, aniž je dotčen článek 35;
c)
podnikatelské činnosti jiné než poskytování platebních služeb s ohledem na použitelné unijní a vnitrostátní právo.
2. Zabývají-li se platební instituce poskytováním jedné nebo více platebních služeb, mohou mít pouze platební účty používané výhradně pro platební transakce.
3. Jakékoli peněžní prostředky, které platební instituce obdržely od uživatelů platebních služeb za účelem poskytnutí platebních služeb, nesmí představovat vklad ani jiné splatné prostředky ve smyslu článku 9 směrnice 2013/36/EU ani elektronické peníze ve smyslu čl. 2 odst. 2 směrnice 2009/110/ES.
4. Platební instituce mohou poskytnout úvěr související s platebními službami uvedenými v bodech 4 nebo 5 přílohy I pouze tehdy, jsou-li splněny všechny tyto požadavky:
a)
úvěr je doplňkový a je poskytován výhradně v souvislosti s provedením platební transakce;
b)
aniž jsou dotčeny vnitrostátní předpisy o poskytování úvěru prostřednictvím kreditních karet, úvěr poskytnutý v souvislosti s platbou a uskutečněný v souladu s čl. 11 odst. 9 a článkem 28 musí být splacen v krátké lhůtě, která nesmí v žádném případě překročit 12 měsíců;
c)
tento úvěr se neposkytuje z peněžních prostředků přijatých nebo držených za účelem provedení platební transakce;
d)
kapitál platební instituce je v souladu s požadavky orgánů dohledu vždy přiměřený k celkové částce poskytnutého úvěru.
5. Platební instituce nesmí vykonávat činnost přijímání vkladů nebo jiných splatných prostředků ve smyslu článku 9 směrnice 2013/36/EU.
6. Touto směrnicí není dotčena směrnice 2008/48/ES ani jiné příslušné právo Unie nebo vnitrostátní opatření týkající se podmínek poskytování úvěru spotřebitelům neharmonizovaných touto směrnicí, které jsou v souladu s právem Unie.
Oddíl 2
Další požadavky
Článek 19
Využívání zástupců, poboček nebo subjektů poskytujících outsourcing
1. Má-li platební instituce v úmyslu poskytovat platební služby prostřednictvím zástupce, sdělí příslušným orgánům ve svém domovském členském státě tyto informace:
a)
jméno a adresu zástupce;
b)
popis vnitřních kontrolních mechanismů, které bude zástupce uplatňovat s cílem splnit povinnosti související s praním peněz a financováním terorismu podle směrnice (EU) 2015/849; tento popis musí být neprodleně aktualizován, dojde-li k podstatným změnám údajů, jež byly sděleny při prvotním oznámení;
c)
totožnost vedoucích pracovníků a osob odpovědných za řízení zástupce, který bude při poskytování platebních služeb využíván, a v případě jiných zástupců než poskytovatelů platebních služeb doklad o tom, že jsou vhodnými a správnými osobami;
d)
platební služby platební instituce, jejichž poskytováním bude zástupce pověřen, a
e)
případně jedinečný identifikátor nebo číslo zástupce.
2. Do dvou měsíců od obdržení informací uvedených v odstavci 1 vyrozumí příslušný orgán domovského členského státu platební instituci o tom, zda zástupce byl či nebyl zapsán do rejstříku podle článku 14. Po zápisu do rejstříku může zástupce zahájit poskytování platebních služeb.
3. Před zápisem zástupce do rejstříku příslušné orgány přijmou další kroky za účelem ověření informací, pokud se domnívají, že informace, které jim byly poskytnuty, jsou nepravdivé.
4. Pokud po ověření informací nejsou příslušné orgány přesvědčeny, že informace, které jim byly poskytnuty podle odstavce 1, jsou pravdivé, odmítnou zapsat daného zástupce do rejstříku podle článku 14 a vyrozumí o této skutečnosti bez zbytečného odkladu platební instituci.
5. Pokud chce platební instituce poskytovat platební služby v jiném členském státě prostřednictvím zástupce nebo založením pobočky, musí dodržet postupy stanovené v článku 28.
6. Má-li platební instituce v úmyslu svěřit provozní funkce platebních služeb externím subjektům (outsourcing), uvědomí o tom příslušné orgány svého domovského členského státu.
Outsourcing důležitých provozních funkcí včetně systémů informačních technologií nesmí být proveden způsobem, který by podstatně zhoršil kvalitu vnitřní kontroly platební instituce a schopnost příslušných orgánů sledovat a zpětně dohledat, zda platební instituce dodržuje všechny povinnosti stanovené touto směrnicí.
Pro účely druhého pododstavce se provozní funkce považuje za důležitou, pokud by její nesprávné provedení nebo neprovedení podstatně narušilo soustavné plnění požadavků ze strany platební instituce vyplývajících z jejího povolení podle této hlavy nebo dalších jejích povinností podle této směrnice, nebo její finanční výkonnost nebo řádnost či kontinuitu jejích platebních služeb. Členské státy zajistí, aby platební instituce v případě, že svěří důležité provozní úkoly externím subjektům, splnily tyto podmínky:
a)
outsourcing nesmí vést k delegování vlastní odpovědnosti vyššího managementu;
b)
nesmí dojít ke změně vztahů a závazků platební instituce vůči uživatelům platebních služeb podle této směrnice;
c)
podmínky, které musí platební instituce splnit, aby jí bylo uděleno povolení a aby si toto povolení udržela i nadále v souladu s ustanoveními této hlavy, nesmějí být narušeny;
d)
žádná z ostatních podmínek, na jejichž základě bylo povolení platební instituci uděleno, nesmí být zrušena nebo změněna.
7. Platební instituce zajistí, aby zástupci nebo pobočky jednající jejich jménem uvědomili o této skutečnosti uživatele platebních služeb.
8. Platební instituce bez zbytečného odkladu sdělí příslušným orgánům svého domovského členského státu jakékoli změny týkající se využívání subjektů poskytujících outsourcing v souladu s odstavci 2, 3 a 4 a zástupců, včetně dalších zástupců.
Článek 20
Odpovědnost
1. Členské státy zajistí, aby v případě, že platební instituce svěří provádění svých provozních funkcí třetí osobě, tyto platební instituce přijaly přiměřená opatření s cílem zajistit dodržování ustanovení této směrnice.
2. Členské státy vyžadují, aby platební instituce nesly i nadále plnou odpovědnost za veškeré jednání svých zaměstnanců nebo veškerých zástupců, poboček nebo subjektů poskytujících outsourcing.
Článek 21
Uchovávání záznamů
Aniž je dotčena směrnice (EU) 2015/849 nebo jiné příslušné právo Unie, členské státy vyžadují, aby platební instituce uchovávaly veškeré příslušné záznamy pro účely této hlavy po dobu alespoň pěti let.
Oddíl 3
Příslušné orgány a dohled
Článek 22
Určení příslušných orgánů
1. Členské státy určí příslušné orgány odpovědné za udělování povolení platebním institucím a obezřetnostní dohled nad platebními institucemi, které mají vykonávat povinnosti podle této hlavy. Těmito orgány jsou buď veřejné orgány, nebo subjekty uznané vnitrostátními právními předpisy, případně veřejné orgány, jež jsou pro tento účel vnitrostátními právními předpisy výslovně zmocněny, včetně národních centrálních bank.
Příslušné orgány musí být nezávislé na hospodářských subjektech a předcházet střetu zájmů. Aniž je dotčen první pododstavec, nesmí být platební instituce, úvěrové instituce, instituce elektronických peněz ani poštovní žirové instituce určeny jako příslušné orgány.
Členské státy v této věci informují Komisi.
2. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány určené podle odstavce 1 měly veškeré pravomoci nezbytné pro plnění svých úkolů.
3. Členské státy, na jejichž území je více než jeden příslušný orgán pro záležitosti spadající do této hlavy, zajistí úzkou spolupráci mezi těmito orgány, která jim umožní účinně plnit své úkoly. Totéž platí v případech, kdy orgány příslušné pro záležitosti spadající do této hlavy nejsou příslušnými orgány odpovědnými za dohled nad úvěrovými institucemi.
4. Plnění úkolů příslušných orgánů určených podle odstavce 1 kontrolují příslušné orgány domovského členského státu.
5. Odstavec 1 neznamená, že by od příslušných orgánů bylo vyžadováno provádění dohledu nad jinými obchodními činnostmi platebních institucí, než je poskytování platebních služeb a činnosti uvedené v čl. 18 odst. 1 písm. a).
Článek 23
Dohled
1. Členské státy zajistí, aby kontroly dodržování této hlavy prováděné příslušnými orgány byly přiměřené, dostačující a aby odpovídaly rizikům, jimž jsou platební instituce vystaveny.
Za účelem kontroly dodržování této hlavy jsou příslušné orgány oprávněny přijímat zejména tato opatření:
a)
požadovat po platební instituci, aby poskytla veškeré údaje potřebné pro tuto kontrolu, případně s uvedením účelu žádosti a lhůty pro poskytnutí údajů;
b)
provádět kontroly na místě v platební instituci, u všech zástupců a ve všech pobočkách, které poskytují platební služby a za které platební instituce odpovídá, nebo ve všech subjektech poskytujících outsourcing;
c)
vydávat doporučení a pokyny a případně závazné správní předpisy;
d)
pozastavit nebo odejmout povolení podle článku 13.
2. Aniž jsou dotčeny postupy pro odnětí povolení a ustanovení trestního práva, členské státy stanoví, že jejich příslušné orgány mohou, poruší-li platební instituce právní nebo správní předpisy v oblasti dohledu a poskytování platebních služeb, přijmout opatření nebo uplatnit sankce vůči platebním institucím nebo osobám, které je ve skutečnosti řídí, s cílem především ukončit zjištěné protiprávní jednání nebo jeho příčiny.
3. Bez ohledu na požadavky stanovené v článku 7, čl. 8 odst. 1 a 2 a článku 9 členské státy zajistí, aby příslušné orgány byly oprávněny přijímat opatření podle odstavce 1 tohoto článku k zajištění dostatečného kapitálu pro platební služby, zejména v případě, kdy činnosti platební instituce mimo oblast platebních služeb zhoršují nebo by pravděpodobně zhoršily finanční zdraví platební instituce.
Článek 24
Služební tajemství
1. Aniž jsou dotčeny případy v působnosti trestního práva, členské státy zajistí, aby veškeré osoby, které pracují nebo pracovaly pro příslušné orgány, jakož i odborníci jednající jménem příslušných orgánů, byli vázáni služebním tajemstvím.
2. Výměna informací podle článku 26 podléhá přísnému dodržování služebního tajemství, jehož cílem je zajistit ochranu práv jednotlivců a podnikatelských subjektů.
3. Členské státy mohou tento článek používat přiměřeně s přihlédnutím k článkům 53 až 61 směrnice 2013/36/EU.
Článek 25
Právo obrátit se na soud
1. Členské státy zajistí, aby rozhodnutí, která se týkají platební instituce, učiněná příslušnými orgány podle právních předpisů přijatých v souladu s touto směrnicí, byla soudně přezkoumatelná.
2. Odstavec 1 se použije i v případě nečinnosti.
Článek 26
Výměna informací
1. Příslušné orgány jednotlivých členských států spolupracují mezi sebou navzájem a případně s ECB a národními centrálními bankami členských států, orgánem EBA a dalšími relevantními příslušnými orgány určenými podle práva Unie nebo vnitrostátních právních předpisů, jež se vztahují na poskytovatele platebních služeb.
2. Kromě toho členské státy umožní výměnu informací mezi příslušnými orgány a těmito subjekty:
a)
příslušnými orgány dalších členských států, které jsou odpovědné za udělování povolení a dohled nad platebními institucemi;
b)
ECB a národními centrálními bankami členských států jakožto měnovými orgány a orgány dohledu a případně jinými veřejnými orgány, které jsou odpovědné za dohled nad platebními a vypořádacími systémy;
c)
jinými relevantními orgány určenými podle této směrnice, směrnice (EU) 2015/849 a dalšího práva Unie, jež se vztahují na poskytovatele platebních služeb, jako například práva týkajícího se praní peněz a financování terorismu;
d)
orgánem EBA při výkonu jeho funkce spočívající v podílení se na jednotném a provázaném fungování mechanismů dohledu uvedených v čl. 1 odst. 5 písm. a) nařízení (EU) č. 1093/2010.
Článek 27
Urovnávání sporů mezi příslušnými orgány různých členských států
1. Pokud se příslušný orgán členského státu domnívá, že přeshraniční spolupráce s příslušnými orgány jiného členského státu podle článků 26, 28, 29, 30 nebo 31 této směrnice v konkrétní záležitosti není v souladu s příslušnými podmínkami stanovenými v uvedených ustanoveních, může záležitost postoupit orgánu EBA a požádat ho o pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1093/2010.
2. Pokud byla orgánu EBA podána žádost o pomoc podle odstavce 1 tohoto článku, přijme orgán EBA rozhodnutí v souladu s čl. 19 odst. 3 nařízení (EU) č. 1093/2010 bez zbytečného prodlení. Orgán EBA může příslušným orgánům pomoci při dosahování dohody rovněž z vlastní iniciativy v souladu s čl. 19 odst. 1 druhým pododstavcem uvedeného nařízení. Dotčené příslušné orgány v obou případech odloží přijetí rozhodnutí, dokud nebude spor podle článku 19 uvedeného nařízení vyřešen.
Článek 28
Žádost o výkon práva na usazování a volného pohybu služeb
1. Každá platební instituce, jíž bylo uděleno povolení a jež si na základě práva na usazování nebo volného pohybu služeb přeje poprvé poskytovat platební služby v členském státě jiném než ve svém domovském členském státě, sdělí příslušným orgánům svého domovského členského státu tyto informace:
a)
název, adresu a případně číslo povolení platební instituce;
b)
členský stát nebo členské státy, v nichž hodlá působit;
c)
platební službu nebo služby, které hodlá poskytovat;
d)
pokud platební instituce hodlá využívat zástupce, informace uvedené v čl. 19 odst. 1;
e)
pokud platební instituce hodlá využívat pobočku, informace uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. b) a e) ohledně činnosti poskytování platebních služeb na území hostitelského členského státu, popis organizační struktury pobočky a totožnost osob odpovědných za její řízení.
Má-li platební instituce v úmyslu svěřit provozní funkce platebních služeb externím subjektům na území hostitelského členského státu, uvědomí o tom příslušné orgány svého domovského členského státu.
2. Do jednoho měsíce od obdržení všech informací podle odstavce 1 postoupí příslušné orgány domovského členského státu tyto informace příslušným orgánům hostitelského členského státu.
Příslušné orgány hostitelského členského státu tyto informace do jednoho měsíce od jejich obdržení od příslušných orgánů domovského členského státu posoudí a příslušným orgánům domovského členského státu poskytnou příslušné informace v souvislosti se zamýšleným poskytováním platebních služeb dotčenou platební institucí při výkonu práva na usazování nebo volného pohybu služeb. Příslušné orgány hostitelského členského státu informují příslušné orgány domovského členského státu zejména o veškerých oprávněných důvodech k obavám v souvislosti se zamýšleným využíváním zástupce nebo zřízením pobočky, pokud jde o praní peněz nebo financování terorismu ve smyslu směrnice (EU) 2015/849.
Pokud příslušné orgány domovského členského státu nesouhlasí s posouzením, které provedly příslušné orgány hostitelského členského státu, poskytnou příslušným orgánům hostitelského členského státu důvody svého rozhodnutí.
Není-li posouzení provedené příslušnými orgány domovského členského státu příznivé, zejména s ohledem na informace, jež obdržely od příslušných orgánů hostitelského členského státu, odmítnou příslušné orgány domovského členského státu zástupce nebo pobočku zapsat do rejstříku nebo zápis, byl-li již proveden, zruší.
3. Do tří měsíců od obdržení informací podle odstavce 1 sdělí příslušné orgány domovského členského státu své rozhodnutí příslušným orgánům hostitelského členského státu a dané platební instituci.
Po zápisu do rejstříku podle článku 14 může zástupce nebo pobočka začít vykonávat svoji činnost v příslušném hostitelském členském státě.
Platební instituce oznámí příslušným orgánům domovského členského státu datum, od kterého zahajuje svou činnost prostřednictvím zástupce nebo pobočky v příslušném hostitelském členském státě. Příslušné orgány domovského členského státu o této skutečnosti uvědomí příslušné orgány hostitelského členského státu.
4. Platební instituce bez zbytečného odkladu sdělí příslušným orgánům domovského členského státu jakékoli významné změny týkající se informací sdělených podle odstavce 1, včetně dalších zástupců, poboček nebo subjektů poskytujících outsourcing v členských státech, v nichž platební instituce působí. Použije se postup stanovený v odstavcích 2 a 3.
5. EBA vypracuje návrhy regulačních technických norem vymezujících rámec pro spolupráci a výměnu informací mezi příslušnými orgány domovského členského státu a příslušnými orgány hostitelského členského státu podle tohoto článku. Návrhy těchto regulačních technických norem stanoví způsob, prostředky a podrobnosti spolupráce při oznamování platebních institucí s přeshraniční působností, a zejména rozsah a způsob zpracování informací, které mají být předloženy, včetně společné terminologie a standardního vzoru oznámení pro jednotný a účinný oznamovací proces.
Tyto návrhy regulačních technických norem orgán EBA předloží Komisi do 13. ledna 2018.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
Článek 29
Dohled nad platebními institucemi využívajícími práva na usazování a volného pohybu služeb
1. Za účelem provedení kontrol a přijetí nezbytných opatření uvedených v této hlavě a ve vnitrostátních právních předpisech provádějících ustanovení hlav III a IV v souladu s čl. 100 odst. 4 vůči zástupci nebo pobočce platební instituce nacházejícím se na území jiného členského státu, spolupracují příslušné orgány domovského členského státu s příslušnými orgány hostitelského členského státu.
Na základě spolupráce podle prvního pododstavce uvědomí příslušné orgány domovského členského státu příslušné orgány hostitelského členského státu, kdykoli mají v úmyslu provést kontrolu na místě na území hostitelského členského státu.
Příslušné orgány domovského členského státu však mohou provedení kontroly na místě u dotčené instituce delegovat na příslušné orgány hostitelského členského státu.
2. Příslušné orgány hostitelských členských států mohou vyžadovat, aby jim platební instituce, které mají zástupce nebo pobočky na jejich území, podávaly pravidelně zprávy o své činnosti na jejich území.
Tyto zprávy lze vyžadovat pouze pro informační nebo statistické účely, a poskytují-li zástupci a pobočky platební služby na základě svobody usazování, pro účely sledování souladu s vnitrostátními právními předpisy provádějícími ustanovení hlav III a IV. Na tyto zástupce a pobočky se vztahují požadavky služebního tajemství alespoň rovnocenné těm, které jsou uvedeny v článku 24.
3. Příslušné orgány si navzájem poskytují všechny podstatné nebo relevantní informace, zejména v případě porušení nebo podezření na porušení právních předpisů ze strany zástupce nebo pobočky, a to i došlo-li k němu v souvislosti s výkonem svobody poskytování služeb. V tomto ohledu sdělí příslušné orgány na žádost veškeré relevantní informace a z vlastní iniciativy veškeré podstatné informace, včetně informací týkajících se toho, zda platební instituce splňují podmínky podle čl. 11 odst. 3.
4. Členské státy mohou vyžadovat, aby platební instituce, jež působí na jejich území prostřednictvím zástupců na základě práva na usazování a jejichž ústředí se nachází v jiném členském státě, určily na jejich území ústřední kontaktní místo, které bude zajišťovat náležitou komunikaci a předkládání informací týkajících se souladu s hlavami III a IV, aniž jsou dotčeny předpisy o praní peněz a boji proti financování terorismu, a které bude usnadňovat dohled prováděný příslušnými orgány domovského členského státu a hostitelského členského státu, mimo jiné tím, že bude příslušným orgánům na požádání poskytovat dokumenty a informace.
5. EBA vypracuje návrhy regulačních technických norem stanovující kritéria, která mají být použita při stanovení, v souladu se zásadou proporcionality, okolností, za kterých je vhodné určit ústřední kontaktní místo, a jeho funkce, v souladu s odstavcem 4.
Tyto návrhy regulačních technických norem zohlední zejména:
a)
celkový objem a hodnotu transakcí uskutečňovaných platební institucí v hostitelských členských státech;
b)
druhy poskytovaných platebních služeb a
c)
celkový počet zástupců usazených v hostitelském členském státě.
Tyto návrhy regulačních technických norem předloží EBA Komisi do 13. ledna 2017.
6. Orgán EBA vypracuje návrhy regulačních technických norem definujících rámec pro spolupráci a výměnu informací mezi příslušnými orgány domovského členského státu a příslušnými orgány hostitelského členského státu v souladu s touto hlavou a za účelem sledování souladu s vnitrostátními právními předpisy provádějícími ustanovení hlav III a IV. Tyto návrhy regulačních technických norem stanoví způsob, prostředky a podrobnosti spolupráce při výkonu dohledu nad platebními institucemi s přeshraniční působností, a zejména rozsah a způsob zpracování informací, které mají být sdíleny v zájmu zajištění jednotného a účinného dohledu nad platebními institucemi poskytujícími přeshraniční platební služby.
Tyto návrhy regulačních technických norem rovněž stanoví prostředky a podrobnosti k jakýmkoli podávaným informacím, které hostitelské členské státy v souladu s odstavcem 2 požadují od platebních institucí ohledně činností v oblasti platebních služeb vykonávaných na jejich území, včetně frekvence podávání těchto informací.
Tyto návrhy regulačních technických norem předloží EBA Komisi do 13. ledna 2018.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v odstavcích 5 a 6 postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
Článek 30
Opatření v případě nedodržování předpisů, včetně preventivních opatření
1. Aniž je dotčena odpovědnost příslušných orgánů domovského členského státu, pokud příslušný orgán hostitelského členského státu zjistí, že platební instituce, která má zástupce nebo pobočky na jeho území, nedodržuje ustanovení této hlavy nebo vnitrostátních právních předpisů provádějících ustanovení hlavy III nebo IV, informuje o tom neprodleně příslušný orgán domovského členského státu.
Příslušný orgán domovského členského státu po vyhodnocení informací obdržených podle prvního pododstavce přijme bez zbytečného prodlení veškerá vhodná opatření k zajištění toho, že dotčená platební instituce tuto protiprávní situaci ukončí. Příslušný orgán domovského členského státu tato opatření neprodleně oznámí příslušnému orgánu hostitelského členského státu a příslušným orgánům všech ostatních dotčených členských států.
2. V naléhavých situacích, kdy je třeba okamžitě zakročit za účelem vyřešení závažného rizika ohrožujícího kolektivní zájmy uživatelů platebních služeb v hostitelském členském státě, mohou příslušné orgány hostitelského členského státu přijmout předběžná opatření, a to souběžně s přeshraniční spoluprací mezi příslušnými orgány, dokud příslušné orgány domovského členského státu nepřijmou opatření uvedená v článku 29.
3. Předběžná opatření podle odstavce 2 musí být vhodná a přiměřená svému účelu, kterým je chránit před závažným rizikem ohrožujícím kolektivní zájmy uživatelů platebních služeb v hostitelském členském státě. Nesmí vést k upřednostňování uživatelů platebních služeb platební instituce v hostitelském členském státě před uživateli platebních služeb dané platební instituce v jiných členských státech.
Předběžná opatření jsou dočasná a musejí být ukončena, jakmile jsou zjištěná závažná rizika vyřešena, mimo jiné s pomocí příslušných orgánů domovského členského státu ve spolupráci s nimi nebo s pomocí orgánu EBA podle čl. 27 odst. 1.
4. Příslušné orgány domovského členského státu a příslušné orgány všech ostatních dotčených členských států, jakož i Komise a EBA, jsou o předběžných opatřeních přijatých podle odstavce 2 a o jejich odůvodnění vyrozuměny předem, je-li to slučitelné s naléhavostí situace, kterou musí příslušné orgány hostitelského členského státu řešit, a v každém případě bez zbytečného odkladu.
Článek 31
Odůvodnění a oznámení opatření
1. Opatření přijatá příslušnými orgány podle článků 23, 28, 29 nebo 30, obsahující sankce nebo omezení svobody poskytování služeb či svobody usazování, musí být řádně odůvodněna a oznámena dotčené platební instituci.
2. Články 28, 29 a 30 není dotčena povinnost příslušných orgánů podle směrnice (EU) 2015/849 a nařízení (EU) 2015/847, zejména podle čl. 48 odst. 1 směrnice (EU) 2015/849 a čl. 22 odst. 1 nařízení (EU) 2015/847, provádět dohled nebo sledovat dodržování požadavků stanovených v uvedených aktech.
Oddíl 4
Výjimky
Článek 32
Podmínky
1. Členské státy mohou upustit, nebo povolit příslušným orgánům, aby upustily od uplatňování všech nebo některých částí postupu a podmínek, uvedených v oddílech 1, 2 a 3 s výjimkou článků 14, 15, 22, 24, 25 a 26, na fyzické nebo právnické osoby poskytující platební služby uvedené v bodech 1 až 6 přílohy I, pokud:
a)
průměrná měsíční celková hodnota platebních transakcí provedených dotčenou osobou, včetně všech zástupců, za něž tato osoba nese plnou odpovědnost, za předchozích dvanáct měsíců nepřesahuje limit stanovený daným členským státem a v každém případě činí nejvýše 3 miliony EUR za měsíc. Tento požadavek se posoudí na základě celkové částky platebních transakcí předpokládaných v obchodním plánu této osoby, pokud příslušné orgány nevyžadují úpravu tohoto plánu, a
b)
žádná z fyzických osob odpovědných za řízení nebo provoz podniku nebyla odsouzena za trestné činy související s praním peněz nebo financováním terorismu nebo jiné finanční trestné činy.
2. Každá fyzická nebo právnická osoba zapsaná v rejstříku podle odstavce 1 je povinna mít své ústředí nebo místo pobytu v tom členském státě, ve kterém svou činnost skutečně vykonává.
3. Na osoby uvedené v odstavci 1 tohoto článku se pohlíží jako na platební instituce, ustanovení čl. 11 odst. 9 a článků 28, 29 a 30 se však na tyto osoby nepoužijí.
4. Členské státy mohou rovněž stanovit, že každá fyzická nebo právnická osoba zapsaná do rejstříku podle odstavce 1 tohoto článku se může zabývat pouze některými činnostmi uvedenými v článku 18.
5. Osoby uvedené v odstavci 1 tohoto článku oznámí příslušným orgánům jakékoliv změny své situace, jež mají vliv na podmínky stanovené v uvedeném odstavci. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby v případě, že podmínky stanovené v odstavci 1, 2 nebo 4 tohoto článku přestanou být splňovány, dotčené osoby požádaly o povolení do 30 kalendářních dnů podle článku 11.
6. Odstavce 1 až 5 tohoto článku se nepoužijí na ustanovení směrnice (EU) 2015/849 ani na vnitrostátní právo týkající se praní peněz.
Článek 33
Poskytovatelé služeb informování o účtu
1. Na fyzické nebo právnické osoby poskytující pouze platební služby uvedené v bodě 8 přílohy I se nepoužijí postupy a podmínky uvedené v oddílech 1 a 2, s výjimkou čl. 5 odst. 1 písm. a), b), e) až h), j), l), n), p) a q), čl. 5 odst. 3 a článků 14 a 15. Oddíl 3 se použije s výjimkou čl. 23 odst. 3.
2. Na osoby uvedené v odstavci 1 tohoto článku se pohlíží jako na platební instituce, avšak nepoužijí se na ně ustanovení hlav III a IV, případně s výjimkou článků 41, 45 a 52, a článků 67, 69 a 95 až 98.
Článek 34
Oznámení a informace
Jestliže členský stát využije výjimku podle článku 32, oznámí své rozhodnutí Komisi do 13. ledna 2018 a neprodleně jí oznámí veškeré následné změny. Kromě toho členský stát sdělí Komisi počet dotčených fyzických a právnických osob a informuje ji každoročně o celkové hodnotě platebních transakcí provedených k 31. prosinci každého kalendářního roku podle čl. 32 odst. 1 písm. a).
KAPITOLA 2
Společná ustanovení
Článek 35
Přístup k platebním systémům
1. Členské státy zajistí, aby pravidla týkající se přístupu povolených nebo registrovaných poskytovatelů platebních služeb, kteří jsou právnickými osobami, k platebním systémům byla objektivní, nediskriminační a přiměřená a aby tato pravidla nebránila přístupu více, než je nezbytně nutné pro zabezpečení proti konkrétním rizikům, například vypořádacímu riziku, operačnímu riziku a obchodnímu riziku, a pro ochranu finanční a operační stability platebního systému.
Platební systémy nesmí poskytovatelům platebních služeb, uživatelům platebních služeb ani jiným platebním systémům uložit žádný z těchto požadavků:
a)
omezující pravidlo týkající se skutečné účasti v jiných platebních systémech;
b)
pravidlo, které činí rozdíly mezi povolenými poskytovateli platebních služeb, nebo mezi registrovanými poskytovateli platebních služeb, pokud jde o práva, povinnosti a oprávnění účastníků;
c)
omezení na základě statusu organizace.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na:
a)
platební systémy určené podle směrnice 98/26/ES;
b)
platební systémy složené výlučně z poskytovatelů platebních služeb patřících do téže skupiny.
Pro účely písmene a) prvního pododstavce členské státy zajistí, aby v případě, že účastník určeného systému umožňuje povolenému nebo registrovanému poskytovateli platebních služeb, jenž není účastníkem tohoto systému, předávat prostřednictvím tohoto systému příkazy k úhradě, poskytl na požádání stejnou možnost objektivním, přiměřeným a nediskriminačním způsobem dalším povoleným nebo registrovaným poskytovatelům platebních služeb v souladu s odstavcem 1.
Jakékoli odmítnutí daný účastník žádajícímu poskytovateli platebních služeb plně zdůvodní.
Článek 36
Přístup k účtům vedeným v úvěrové instituci
Členské státy zajistí, aby měly platební instituce na objektivním, nediskriminačním a přiměřeném základě přístup ke službám platebních účtů v úvěrových institucích. Tento přístup musí být dostatečně rozsáhlý, aby platebním institucím umožňoval poskytovat platební služby efektivně a bez překážek.
Jakékoli odmítnutí úvěrová instituce řádně zdůvodní příslušnému orgánu.
Článek 37
Zákaz poskytování platebních služeb osobami, které nejsou poskytovateli platebních služeb, a oznamovací povinnost
1. Členské státy zakáží fyzickým a právnickým osobám, které nejsou ani poskytovateli platebních služeb, ani nejsou výslovně vyňaty z oblasti působnosti této směrnice, poskytovat platební služby.
2. Členské státy vyžadují, aby poskytovatelé služeb vykonávající některou z činností uvedených v čl. 3 písm. k) bodě i) nebo ii) nebo vykonávající obě činnosti, u nichž celková hodnota platebních transakcí provedených za předchozích 12 měsíců přesahuje částku 1 milion EUR, zaslali příslušným orgánům oznámení obsahující popis nabízených služeb, s uvedením toho, na základě kterého vynětí z oblasti působnosti podle čl. 3 písm. k) bodů i) a ii) má být tato činnost vykonávána.
Na základě tohoto oznámení přijme příslušný orgán řádně odůvodněné rozhodnutí podle kritérií uvedených v čl. 3 písm. k) v případě, že daná činnost nesplňuje parametry omezené sítě, a uvědomí o tom poskytovatele služeb.
3. Členské státy vyžadují, aby poskytovatelé platebních služeb vykonávající činnost uvedenou v čl. 3 písm. l) zaslali příslušným orgánům oznámení a předkládali příslušným orgánům výroční výrok auditora dosvědčující, že činnost splňuje limity stanovené v čl. 3 písm. l).
4. Bez ohledu na odstavec 1 příslušné orgány informují orgán EBA o službách oznámených podle odstavců 2 a 3 a uvedou, na základě kterého vynětí z oblasti působnosti jsou tyto činnosti vykonávány.
5. Popis činností oznámených podle odstavců 2 a 3 tohoto článku se zveřejňuje v rejstřících podle článků 14 a 15.
HLAVA III
TRANSPARENTNOST PODMÍNEK PLATEBNÍCH SLUŽEB A POŽADAVKY NA INFORMACE O PLATEBNÍCH SLUŽBÁCH
KAPITOLA 1
Obecná pravidla
Článek 38
Oblast působnosti
1. Tato hlava se použije na jednorázové platební transakce, rámcové smlouvy a platební transakce jimi upravené. Není-li uživatelem platebních služeb spotřebitel, mohou se strany dohodnout, že se tato hlava celá nebo zčásti nepoužije.
2. Členské státy mohou použít ustanovení této hlavy na mikropodniky stejným způsobem jako na spotřebitele.
3. Touto směrnicí není dotčena směrnice 2008/48/ES, jiné příslušné právo Unie nebo vnitrostátní opatření týkající se podmínek poskytování úvěru spotřebitelům neharmonizovaných touto směrnicí, které jsou v souladu s právem Unie.
Článek 39
Ostatní ustanovení práva Unie
Ustanoveními této hlavy není dotčeno žádné právo Unie obsahující další požadavky týkající se předem poskytovaných informací.
Pokud se však použije rovněž směrnice 2002/65/ES, požadavky na poskytování informací stanovené v čl. 3 odst. 1 uvedené směrnice, s výjimkou bodu 2 písm. c) až g), bodu 3 písm. a), d) a e) a bodu 4 písm. b) uvedeného odstavce, se nahrazují články 44, 45, 51 a 52 této směrnice.
Článek 40
Poplatky za poskytnutí informací
1. Poskytovatel platebních služeb nesmí uživateli platebních služeb účtovat žádné poplatky za poskytování informací podle této hlavy.
2. Poskytovatel platebních služeb a uživatel platebních služeb se mohou dohodnout na poplatcích za doplňující nebo častější informace poskytované na žádost uživatele platebních služeb nebo za předávání informací na žádost uživatele platebních služeb jinými komunikačními prostředky, než jsou prostředky uvedené v rámcové smlouvě.
3. Pokud si poskytovatel platebních služeb může účtovat poplatky za poskytování informací v souladu s odstavcem 2, musí být tyto poplatky přiměřené a odpovídat skutečným nákladům poskytovatele platebních služeb.
Článek 41
Důkazní břemeno týkající se požadavků na informace
Členské státy stanoví, že důkazní břemeno nese poskytovatel platebních služeb, který musí prokázat, že splnil požadavky na informace stanovené v této hlavě.
Článek 42
Výjimka z požadavků na informace v případě platebních prostředků pro platby malých částek a elektronických peněz
1. V případě platebních prostředků, u kterých podle příslušné rámcové smlouvy jednotlivé platební transakce nepřekračují 30 EUR nebo které buď mají výdajový limit 150 EUR, nebo uchovávají peněžní prostředky, které nikdy nepřekračují částku 150 EUR:
a)
odchylně od článků 51, 52 a 56 poskytovatel platebních služeb poskytne plátci pouze informace o hlavních charakteristikách dané platební služby, včetně způsobu, jakým lze platební prostředek používat, odpovědnosti, účtovaných poplatků a jiných faktických informací nutných pro informované rozhodování, jakož i údaje o tom, kde jsou snadno přístupné jakékoli jiné informace a podmínky vymezené v článku 52;
b)
může být dohodnuto, že odchylně od článku 54 poskytovatel platebních služeb není povinen navrhovat změny podmínek rámcové smlouvy způsobem stanoveným v čl. 51 odst. 1;
c)
může být dohodnuto, že odchylně od článků 57 a 58 po provedení platební transakce:
i)
poskytovatel platebních služeb poskytne nebo zpřístupní pouze referenční údaje umožňující uživateli platební služby identifikovat platební transakci, její částku, jakékoli poplatky za ni nebo, v případě několika platebních transakcí téhož druhu provedených ve prospěch téhož příjemce, pouze informace o celkové částce a poplatcích za tyto platební transakce,
ii)
poskytovatel platebních služeb není povinen poskytnout nebo zpřístupnit informace uvedené v bodu i), pokud je platební prostředek použit anonymně nebo pokud poskytovatel platebních služeb takové informace nemůže z technického hlediska poskytnout. Poskytovatel platebních služeb však plátci poskytne možnost ověřit částku uložených peněžních prostředků.
2. U vnitrostátních platebních transakcí mohou členské státy nebo jejich příslušné orgány snížit nebo zdvojnásobit částky uvedené v odstavci 1. U předplacených platebních prostředků mohou členské státy částky zvýšit až na 500 EUR.
KAPITOLA 2
Jednorázové platební transakce
Článek 43
Oblast působnosti
1. Tato kapitola se použije na jednorázové platební transakce, které nejsou upraveny rámcovou smlouvou.
2. Je-li platební příkaz k jednorázové platební transakci předán platebním prostředkem upraveným rámcovou smlouvou, není poskytovatel platebních služeb povinen poskytnout ani zpřístupnit informace, které již byly uživateli platebních služeb předány na základě rámcové smlouvy s jiným poskytovatelem platebních služeb nebo které mu budou předány podle uvedené rámcové smlouvy.
Článek 44
Předem poskytované všeobecné informace
1. Členské státy vyžadují, aby před tím, než je uživatel platebních služeb vázán smlouvou nebo nabídkou upravující jednorázovou platební službu, poskytovatel platebních služeb poskytl uživateli platebních služeb snadný přístup k informacím a podmínkám uvedeným v článku 45 ohledně svých vlastních služeb. Na žádost uživatele platebních služeb poskytne poskytovatel platebních služeb informace a podmínky na papíře nebo jiném trvalém nosiči. Tyto informace a podmínky musí být formulovány jasně a srozumitelně pomocí snadno pochopitelných slov v úředním jazyce členského státu, ve kterém je platební služba nabízena, nebo v jiném jazyce, na němž se strany dohodnou.
2. Byla-li smlouva o jednorázové platební službě uzavřena na žádost uživatele platebních služeb pomocí prostředku dálkové komunikace, který poskytovateli platebních služeb neumožňuje dodržet ustanovení odstavce 1, splní poskytovatel platebních služeb své povinnosti podle uvedeného odstavce neprodleně po provedení platební transakce.
3. Povinnosti podle odstavce 1 lze rovněž splnit poskytnutím kopie návrhu smlouvy o jednorázové platební službě nebo návrhu platebního příkazu obsahujícího informace a podmínky uvedené v článku 45.
Článek 45
Informace a podmínky
1. Členské státy zajistí, aby poskytovatel platebních služeb poskytl nebo zpřístupnil uživateli platebních služeb tyto informace a podmínky:
a)
uvedení informací nebo jedinečného identifikátoru, které musí uživatel platebních služeb poskytnout, aby mohl náležitě iniciovat nebo provést platební příkaz;
b)
maximální lhůta pro provedení platební služby, která má být poskytnuta;
c)
veškeré poplatky, které má uživatel platebních služeb zaplatit svému poskytovateli platebních služeb a tam, kde to připadá v úvahu, rozpis těchto poplatků;
d)
tam, kde to připadá v úvahu, skutečný nebo referenční směnný kurz, který bude při platební transakci použit.
2. Členské státy dále zajistí, aby poskytovatelé služeb iniciování platby poskytli nebo zpřístupnili plátci před iniciováním tyto jasné a úplné informace:
a)
název poskytovatele služeb iniciování platby usazeného v členském státě, ve kterém je platební služba nabízena, fyzickou adresu jeho ústředí a případně adresu jeho zástupce nebo pobočky a jakékoli jiné kontaktní údaje, včetně adresy elektronické pošty, které jsou důležité pro komunikaci s poskytovatelem služby iniciování platby, a
b)
kontaktní údaje příslušného orgánu.
3. Tam, kde to připadá v úvahu, musí být veškeré další relevantní informace a podmínky uvedené v článku 52 uživateli platebních služeb snadno přístupné.
Článek 46
Informace pro plátce a příjemce po iniciování platebního příkazu
V případě, že je platební příkaz iniciován prostřednictvím poskytovatele služeb iniciování platby, poskytne nebo zpřístupní tento poskytovatel služeb iniciování platby okamžitě po iniciování plátci, a v příslušných případech příjemci, kromě informací a podmínek uvedených v článku 45 i všechny tyto údaje:
a)
potvrzení úspěšného iniciování platebního příkazu u poskytovatele platebních služeb, který vede účet plátce;
b)
referenční údaje umožňující plátci a příjemci identifikovat platební transakci a případně i příjemci identifikovat plátce a dále veškeré údaje předané spolu s platební transakcí;
c)
částku platební transakce;
d)
připadá-li to v úvahu, částku veškerých poplatků, které mají být za transakci zaplaceny poskytovateli služeb iniciování platby, případně včetně rozpisu těchto poplatků.
Článek 47
Informace pro poskytovatele platebních služeb, který vede účet plátce, v případě služby iniciování platby
Je-li platební příkaz iniciován prostřednictvím poskytovatele služeb iniciování platby, zpřístupní poskytovateli platebních služeb, který vede účet plátce, referenční údaje platební transakce.
Článek 48
Informace pro plátce po přijetí platebního příkazu
Ihned po přijetí platebního příkazu poskytovatel platebních služeb plátce způsobem stanoveným v čl. 44 odst. 1 poskytne nebo zpřístupní plátci ve vztahu ke svým službám všechny tyto údaje:
a)
referenční údaje umožňující plátci identifikovat platební transakci, případně údaje týkající se příjemce;
b)
částku platební transakce v měně použité v platebním příkazu;
c)
částku veškerých poplatků za platební transakci, které má plátce zaplatit, případně rozpis těchto poplatků;
d)
případný směnný kurz použitý při platební transakci poskytovatelem platebních služeb plátce nebo odkaz na něj, jestliže je odlišný od kurzu stanoveného podle čl. 45 odst. 1 písm. d), a částku platební transakce po této konverzi měny;
e)
datum přijetí platebního příkazu.
Článek 49
Informace pro příjemce po provedení transakce
Ihned po provedení platební transakce poskytovatel platebních služeb příjemce způsobem stanoveným v čl. 44 odst. 1 poskytne nebo zpřístupní příjemci ve vztahu ke svým službám všechny tyto údaje:
a)
referenční údaje umožňující příjemci identifikovat platební transakci a případně plátce, a veškeré údaje předané spolu s platební transakcí;
b)
částku platební transakce v měně, v níž jsou peněžní prostředky k dispozici příjemci;
c)
částku veškerých poplatků za platební transakci, které má příjemce zaplatit, a případně rozpis těchto poplatků;
d)
připadá-li to v úvahu, směnný kurz použitý při platební transakci poskytovatelem platebních služeb příjemce a částku platební transakce před touto konverzí měny;
e)
den valuty částky připsané na účet.
KAPITOLA 3
Rámcové smlouvy
Článek 50
Oblast působnosti
Tato kapitola se použije na platební transakce upravené rámcovou smlouvou.
Článek 51
Předem poskytované všeobecné informace
1. Členské státy požadují, aby dříve, než se uživatel platebních služeb zaváže jakoukoli rámcovou smlouvou nebo nabídkou, poskytl poskytovatel platebních služeb uživateli platebních služeb na papíře nebo jiném trvalém nosiči informace a podmínky uvedené v článku 52. Tyto informace a podmínky musí být formulovány jasně a srozumitelně pomocí snadno pochopitelných slov v úředním jazyce členského státu, ve kterém je platební služba nabízena, nebo v jiném jazyce, na němž se strany dohodnou.
2. Jestliže byla rámcová smlouva uzavřena na žádost uživatele platebních služeb pomocí prostředku dálkové komunikace, který poskytovateli platebních služeb neumožňuje dodržet ustanovení odstavce 1, splní poskytovatel platebních služeb své povinnosti podle uvedeného odstavce neprodleně po uzavření rámcové smlouvy.
3. Povinnosti podle odstavce 1 lze rovněž splnit poskytnutím kopie návrhu rámcové smlouvy včetně informací a podmínek uvedených v článku 52.
Článek 52
Informace a podmínky
Členské státy zajistí, aby uživateli platebních služeb byly poskytnuty tyto informace a podmínky:
1)
týkající se poskytovatele platebních služeb:
a)
název poskytovatele platebních služeb usazeného v členském státě, ve kterém je platební služba nabízena, adresa jeho ústředí a případně adresa jeho zástupce nebo pobočky a jakákoli jiná adresa, včetně adresy elektronické pošty, která je důležitá pro komunikaci s poskytovatelem platebních služeb;
b)
údaje o příslušných orgánech dohledu a o rejstříku stanoveném v článku 14 nebo o jakémkoli jiném veřejném rejstříku obsahujícím povolení udělená poskytovateli platebních služeb a registrační číslo, nebo rovnocenný prostředek identifikace v daném rejstříku;
2)
týkající se použití platební služby:
a)
popis hlavních vlastností platební služby, která má být poskytnuta;
b)
uvedení informací nebo jedinečného identifikátoru, které musí uživatel platebních služeb poskytnout, aby mohl náležitě iniciovat nebo provést platební příkaz;
c)
forma a postup udělení souhlasu s iniciováním platebního příkazu nebo provedením platební transakce a odvolání tohoto souhlasu podle článků 64 a 80;
d)
referenční údaje o okamžiku přijetí platebního příkazu v souladu s článkem 78, a případná uzávěrka stanovená poskytovatelem platebních služeb;
e)
maximální lhůta pro provedení platebních služeb, které mají být poskytnuty;
f)
zda existuje možnost dohodnout výdajové limity pro použití platebního prostředku podle čl. 68 odst. 1;
g)
v případě karetních platebních prostředků, na nichž je umístěno několik značek, práva uživatele platebních služeb podle článku 8 nařízení (EU) 2015/751;
3)
týkající se poplatků, úrokových sazeb a směnných kurzů:
a)
veškeré poplatky, které má uživatel platebních služeb zaplatit poskytovateli platebních služeb, včetně poplatků spojených se způsobem a frekvencí poskytování nebo zpřístupňování informací podle této směrnice, a připadá-li to v úvahu, rozpis těchto poplatků;
b)
připadá-li to v úvahu, úrokové sazby a směnné kurzy, které mají být použity, nebo v případě použití referenční úrokové sazby a referenčního směnného kurzu způsob výpočtu skutečného úroku a příslušný den a index nebo základ pro určení této referenční úrokové sazby nebo referenčního směnného kurzu;
c)
bylo-li tak dohodnuto, okamžité uplatnění změn referenční úrokové sazby nebo směnného kurzu a požadavky na informace související se změnami podle čl. 54 odst. 2;
4)
týkající se komunikace:
a)
připadá-li to v úvahu, komunikační prostředky, včetně technických požadavků na vybavení a software uživatele platebních služeb, na nichž se strany dohodly pro účely předávání informací nebo oznámení podle této směrnice;
b)
způsob a četnost poskytování nebo zpřístupňování informací podle této směrnice;
c)
jazyk nebo jazyky, v nichž se rámcová smlouva uzavírá a v nichž v rámci tohoto smluvního vztahu probíhá komunikace;
d)
právo uživatele platebních služeb obdržet smluvní podmínky rámcové smlouvy a informace a podmínky podle článku 53;
5)
týkající se ochranných a nápravných opatření:
a)
připadá-li to v úvahu, popis opatření, která musí uživatel platebních služeb přijmout za účelem zabezpečení platebního prostředku, a způsobu, jakým je třeba uvědomit poskytovatele platebních služeb pro účely čl. 69 odst. 1 písm. b);
b)
popis zabezpečeného postupu uvědomování uživatele platebních služeb poskytovatelem platebních služeb v případě podezření na podvod či ohrožení bezpečnosti nebo v případě skutečného podvodu či ohrožení bezpečnosti;
c)
bylo-li tak dohodnuto, podmínky, za nichž si poskytovatel platebních služeb vyhrazuje právo zablokovat platební prostředek v souladu s článkem 68;
d)
odpovědnost plátce podle článku 74, včetně informací o příslušné částce;
e)
způsob, jakým musí uživatel platebních služeb poskytovateli platebních služeb oznámit jakoukoli neautorizovanou nebo nesprávně iniciovanou či provedenou platební transakci podle článku 71, a lhůta, v jaké tak musí učinit, jakož i odpovědnost poskytovatele platebních služeb za neautorizované platební transakce podle článku 73;
f)
odpovědnost poskytovatele platebních služeb za iniciování nebo provedení platebních transakcí podle článku 89;
g)
podmínky pro vrácení peněžních prostředků podle článků 76 a 77;
6)
týkající se změn a vypovězení rámcové smlouvy:
a)
bylo-li tak dohodnuto, informace o tom, že změny podmínek podle článku 54 se považují uživatelem platebních služeb za přijaté, pokud uživatel platebních služeb poskytovateli platebních služeb před navrhovaným dnem jejich účinnosti neoznámí, že tyto změny nepřijímá;
b)
doba trvání rámcové smlouvy;
c)
právo uživatele platebních služeb vypovědět rámcovou smlouvu a všechny dohody týkající se vypovězení podle čl. 54 odst. 1 a článku 55;
7)
týkající se opravných prostředků:
a)
jakákoli smluvní doložka o rozhodném právu, kterým se rámcová smlouva řídí, nebo o příslušných soudech;
b)
postupy alternativního řešení sporů, které má uživatel platebních služeb k dispozici podle článků 99 až 102.
Článek 53
Dostupnost informací a podmínek rámcové smlouvy
Kdykoliv v průběhu smluvního vztahu má uživatel platebních služeb právo na vlastní žádost obdržet smluvní podmínky rámcové smlouvy, jakož i informace a podmínky uvedené v článku 52, a to na papíře nebo jiném trvalém nosiči.
Článek 54
Změny podmínek rámcové smlouvy
1. Veškeré změny rámcové smlouvy, jakož i informací a podmínek uvedených v článku 52 navrhne poskytovatel platebních služeb způsobem stanoveným v čl. 51 odst. 1, a to nejpozději dva měsíce před navrhovaným dnem použitelnosti těchto změn. Uživatel platebních služeb může tyto změny rámcové smlouvy před navrhovaným dnem jejich vstupu v platnost přijmout, nebo odmítnout.
Připadá-li to v úvahu podle čl. 52 bodu 6 písm. a), informuje poskytovatel platebních služeb uživatele platebních služeb o tom, že změny podmínek se považují uživatelem platebních služeb za přijaté, pokud uživatel platebních služeb poskytovateli platebních služeb před navrhovaným dnem jejich vstupu v platnost neoznámí, že tyto změny nepřijímá. Poskytovatel platebních služeb rovněž informuje uživatele platebních služeb, že pokud uživatel platebních služeb uvedené změny odmítne, má právo kdykoli do dne uplatnění změn rámcovou smlouvu bezplatně ukončit.
2. Změny úrokových sazeb nebo směnných kurzů mohou být uplatněny okamžitě a bez oznámení za předpokladu, že toto právo bylo dohodnuto v rámcové smlouvě a že tyto změny úrokových sazeb nebo směnných kurzů jsou založeny na referenčních úrokových sazbách nebo směnných kurzech dohodnutých podle čl. 52 bodu 3 písm. b) a c). Uživatel platebních služeb musí být o jakékoli změně úrokové sazby informován při nejbližší příležitosti způsobem stanoveným v čl. 51 odst. 1, pokud se strany nedohodly na zvláštní četnosti nebo způsobu poskytování nebo zpřístupňování informací. Změny úrokových sazeb nebo směnných kurzů, které jsou pro uživatele platebních služeb příznivější, však mohou být uplatněny i bez oznámení.
3. Změny úrokových sazeb nebo směnných kurzů používaných při platebních transakcích se provádějí a počítají neutrálním způsobem, který nediskriminuje uživatele platebních služeb.
Článek 55
Vypovězení smlouvy
1. Uživatel platebních služeb může rámcovou smlouvu kdykoliv vypovědět, pokud se strany nedohodly na výpovědní lhůtě. Tato doba nesmí překročit jeden měsíc.
2. Vypovězení rámcové smlouvy nepodléhá na straně uživatele platebních služeb žádným poplatkům, s výjimkou případů, kdy byla smlouva v platnosti po dobu kratší než šest měsíců. Případné poplatky za vypovězení rámcové smlouvy musí být přiměřené a odpovídat nákladům.
3. Je-li tak dohodnuto v rámcové smlouvě, poskytovatel platebních služeb může rámcovou smlouvu uzavřenou na dobu neurčitou vypovědět s nejméně dvouměsíční výpovědní lhůtou způsobem stanoveným v čl. 51 odst. 1.
4. U poplatků za platební služby, jež jsou účtovány pravidelně, platí uživatel platebních služeb pouze jejich poměrnou část za dobu do okamžiku vypovězení smlouvy. Pokud se poplatky platí předem, jejich poměrná část se vrátí.
5. Ustanoveními tohoto článku nejsou dotčeny právní předpisy členských států upravující právo stran prohlásit rámcovou smlouvu za nevymahatelnou nebo od počátku neplatnou.
6. Členské státy mohou přijmout ustanovení, která jsou pro uživatele platebních služeb příznivější.
Článek 56
Informace před provedením jednotlivých platebních transakcí
V případě jednotlivé platební transakce podle rámcové smlouvy iniciované plátcem poskytovatel platebních služeb u této konkrétní platební transakce na žádost plátce poskytne jasné informace o všech těchto skutečnostech:
a)
maximální lhůtě pro provedení;
b)
poplatcích, které musí plátce zaplatit;
c)
případně rozpis veškerých poplatků.
Článek 57
Informace pro plátce o jednotlivých platebních transakcích
1. Po odepsání částky jednotlivé platební transakce z účtu plátce nebo v případě, že plátce platební účet nevyužívá, po obdržení platebního příkazu poskytne poskytovatel platebních služeb plátce způsobem stanoveným v čl. 51 odst. 1 a bez zbytečného odkladu danému plátci všechny tyto informace:
a)
referenční údaje umožňující plátci identifikovat každou platební transakci, a je-li to vhodné, údaje týkající se příjemce;
b)
částku platební transakce v měně, v jaké byla odepsána z platebního účtu plátce, nebo v měně použité pro platební příkaz;
c)
částku veškerých poplatků za platební transakci a případně rozpis těchto poplatků nebo úrok, který má plátce zaplatit;
d)
připadá-li to v úvahu, směnný kurz použitý při platební transakci poskytovatelem platebních služeb plátce a částku platební transakce po této konverzi měny;
e)
den valuty částky odepsané z účtu nebo datum přijetí platebního příkazu.
2. Rámcová smlouva musí obsahovat podmínku, že plátce může vyžadovat, aby byly informace uvedené v odstavci 1 poskytovány nebo zpřístupňovány pravidelně nejméně jednou měsíčně, a to bezplatně a dohodnutým způsobem, který plátci umožňuje dané informace ukládat a kopírovat v nezměněném stavu.
3. Členské státy však mohou vyžadovat, aby poskytovatelé platebních služeb informace poskytovali nejméně jednou měsíčně a bezplatně na papíře nebo na jiném trvalém nosiči.
Článek 58
Informace pro příjemce o jednotlivých platebních transakcích
1. Po provedení jednotlivé platební transakce poskytne poskytovatel platebních služeb příjemce způsobem stanoveným v čl. 51 odst. 1 danému příjemci bez zbytečného odkladu všechny tyto informace:
a)
referenční údaje umožňující příjemci identifikovat platební transakci a plátce a veškeré údaje předané spolu s platební transakcí;
b)
částku platební transakce v měně, v níž je částka připsána na platební účet příjemce;
c)
částku veškerých poplatků za platební transakci a případně rozpis těchto poplatků nebo úrok, který má příjemce zaplatit;
d)
připadá-li to v úvahu, směnný kurz použitý při platební transakci poskytovatelem platebních služeb příjemce a částku platební transakce před touto konverzí měny;
e)
den valuty částky připsané na účet.
2. Rámcová smlouva může obsahovat podmínku, že informace uvedené v odstavci 1 se poskytují nebo zpřístupňují pravidelně nejméně jednou měsíčně a dohodnutým způsobem, který příjemci umožňuje dané informace ukládat a kopírovat v nezměněném stavu.
3. Členské státy však mohou vyžadovat, aby poskytovatelé platebních služeb informace poskytovali nejméně jednou měsíčně a bezplatně na papíře nebo na jiném trvalém nosiči.
KAPITOLA 4
Společná ustanovení
Článek 59
Měna transakce a konverze měny
1. Platby se uskutečňují v měně, na které se strany dohodnou.
2. Je-li služba konverze měny nabídnuta před iniciováním platební transakce a je-li tato služba konverze měny nabídnuta v bankomatu, místě prodeje nebo příjemcem, strana, jež plátci službu konverze měny nabízí, sdělí plátci veškeré poplatky, jakož i směnný kurz, který bude při konverzi u platební transakce použit.
Plátce musí se službou konverze měny na tomto základě souhlasit.
Článek 60
Informace o dalších poplatcích nebo slevách
1. Pokud příjemce za použití určitého platebního prostředku požaduje poplatek nebo nabízí slevu, příjemce o tom informuje plátce před iniciováním platební transakce.
2. Pokud poskytovatel platebních služeb nebo jiná osoba podílející se na transakci požaduje za použití určitého platebního prostředku poplatek, informuje o tom uživatele platebních služeb před iniciováním platební transakce.
3. Povinnost uhradit poplatky stanovené v odstavcích 1 a 2 má plátce pouze tehdy, pokud byl s jejich plnou výší seznámen před iniciováním platební transakce.
HLAVA IV
PRÁVA A POVINNOSTI V SOUVISLOSTI S POSKYTOVÁNÍM A UŽÍVÁNÍM PLATEBNÍCH SLUŽEB
KAPITOLA 1
Společná ustanovení
Článek 61
Oblast působnosti
1. Není-li uživatel platebních služeb spotřebitelem, mohou se uživatel platebních služeb a poskytovatel platebních služeb dohodnout, že se zcela nebo zčásti nepoužijí ustanovení čl. 62 odst. 1, čl. 64 odst. 3 a článků 72, 74, 76, 77, 80 a 89. Uživatel platebních služeb a poskytovatel platebních služeb se rovněž mohou dohodnout na jiných lhůtách, než jaké jsou stanoveny v článku 71.
2. Členské státy mohou stanovit, že se článek 102 nepoužije, pokud uživatel platebních služeb není spotřebitelem.
3. Členské státy mohou stanovit, že se ustanovení této hlavy použijí stejným způsobem na spotřebitele i na mikropodniky.
4. Touto směrnicí není dotčena směrnice 2008/48/ES ani jiné příslušné právo Unie nebo vnitrostátní opatření týkající se podmínek poskytování úvěru spotřebitelům neharmonizovaných touto směrnicí, které jsou v souladu s právem Unie.
Článek 62
Příslušné poplatky
1. Poskytovatel platebních služeb neúčtuje uživateli platebních služeb žádné poplatky za plnění svých informačních povinností ani za nápravná a preventivní opatření podle této hlavy, není-li v čl. 79 odst. 1, čl. 80 odst. 5 a čl. 88 odst. 2 stanoveno jinak. Na těchto poplatcích se uživatel platebních služeb a poskytovatel platebních služeb dohodnou s tím, že tyto poplatky musí být přiměřené a odpovídat skutečným nákladům poskytovatele platebních služeb.
2. Členské státy vyžadují, aby za platební transakce poskytované v Unii, u nichž se poskytovatel platebních služeb plátce i poskytovatel platebních služeb příjemce, nebo jediný poskytovatel platebních služeb v dané platební transakci nacházejí v Unii, příjemce platil poplatky účtované jeho poskytovatelem platebních služeb a plátce platil poplatky účtované jeho poskytovatelem platebních služeb.
3. Poskytovatel platebních služeb nebrání příjemci v tom, aby od plátce požadoval poplatek, nabídl mu slevu nebo jej jiným způsobem motivoval k tomu, aby daný platební prostředek použil. Účtované poplatky nepřekročí přímé náklady příjemce na používání konkrétního platebního prostředku.
4. Členské státy v každém případě zajistí, aby příjemce nepožadoval poplatky za používání platebních prostředků, u nichž jsou mezibankovní poplatky upraveny v kapitole II nařízení (EU) 2015/751, a za platební služby, na které se vztahuje nařízení (EU) č. 260/2012.
5. Členské státy mohou zakázat nebo omezit právo příjemce požadovat poplatky s přihlédnutím k nutnosti povzbuzovat hospodářskou soutěž a podporovat používání účinných platebních prostředků.
Článek 63
Výjimka pro platební prostředky pro platby malých částek a elektronické peníze
1. V případě platebních prostředků, které se podle rámcové smlouvy týkají výlučně jednotlivých platebních transakcí nepřekračujících 30 EUR nebo které buď mají výdajový limit 150 EUR, nebo uchovávají peněžní prostředky, jež nikdy nepřekročí částku 150 EUR, se poskytovatelé platebních služeb mohou se svými uživateli platebních služeb dohodnout, že:
a)
ustanovení čl. 69 odst. 1 písm. b), čl. 70 odst. 1 písm. c) a d), jakož i čl. 74 odst. 3 se nepoužijí, pokud platební prostředek nemůže být zablokován nebo nelze zabránit jeho dalšímu použití;
b)
ustanovení článků 72 a 73 a čl. 74 odst. 1 a 3 se nepoužijí, pokud se platební prostředek používá anonymně nebo pokud poskytovatel platebních služeb není z jiných důvodů, které jsou dány povahou platebního prostředku, schopen prokázat, zda platební transakce byla autorizována;
c)
odchylně od čl. 79 odst. 1 není od poskytovatele platebních služeb požadováno, aby uživateli platebních služeb oznámil zamítnutí platebního příkazu, pokud je neprovedení služby zřejmé ze souvislostí;
d)
odchylně od článku 80 nemůže plátce odvolat platební příkaz poté, co platební příkaz předá nebo dá svůj souhlas s provedením platební transakce příjemci;
e)
odchylně od článků 83 a 84 se použijí jiné lhůty pro provedení.
2. U vnitrostátních platebních transakcí mohou členské státy nebo jejich příslušné orgány snížit nebo zdvojnásobit částky uvedené v odstavci 1. U předplacených platebních prostředků je mohou zvýšit až na 500 EUR.
3. Články 73 a 74 této směrnice se použijí rovněž na elektronické peníze ve smyslu čl. 2 bodu 2 směrnice 2009/110/ES s výjimkou případů, kdy poskytovatel platebních služeb plátce není schopen zmrazit platební účet, na němž jsou elektronické peníze uloženy, nebo zablokovat platební prostředek. Členské státy mohou tuto výjimku omezit na platební účty, na nichž jsou elektronické peníze uloženy, nebo platební prostředky určité hodnoty.
KAPITOLA 2
Autorizace platebních transakcí
Článek 64
Souhlas a odvolání souhlasu
1. Členské státy zajistí, aby se platební transakce považovala za autorizovanou pouze v případě, že plátce dal k provedení platební transakce souhlas. Platební transakce může být plátcem autorizována před tím, než je provedena, nebo až poté, co je provedena, pokud se tak plátce a poskytovatel platebních služeb dohodnou.
2. Souhlas s provedením platební transakce nebo řady platebních transakcí se uděluje formou dohodnutou mezi plátcem a poskytovatelem platebních služeb. Souhlas s provedením platební transakce může být rovněž udělen prostřednictvím příjemce nebo poskytovatele služeb iniciování platby.
Pokud souhlas schází, platební transakce se považuje za neautorizovanou.
3. Plátce může svůj souhlas kdykoli odvolat, avšak pouze do okamžiku neodvolatelnosti podle článku 80. Souhlas s provedením řady platebních transakcí může být rovněž odvolán s tím, že každá budoucí platební transakce bude považována za neautorizovanou.
4. Na postupu udělování souhlasu s provedením platební transakce se dohodne plátce s příslušným poskytovatelem nebo příslušnými poskytovateli platebních služeb.
Článek 65
Potvrzení disponibility peněžních prostředků
1. Členské státy zajistí, aby poskytovatel platebních služeb, který vede účet, neprodleně potvrdil na žádost poskytovatele platebních služeb vydávajícího karetní platební prostředky, zda je na platebním účtu plátce k dispozici částka potřebná k provedení karetní platební transakce, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
platební účet plátce je v okamžiku žádosti přístupný prostřednictvím internetu;
b)
plátce udělil poskytovateli platebních služeb, který vede účet, výslovný souhlas k tomu, aby odpovídal na žádosti konkrétního poskytovatele platebních služeb o potvrzení toho, že na platebním účtu plátce je k dispozici částka odpovídající určité karetní platební transakci;
c)
souhlas podle písmene b) byl udělen před podáním první žádosti o potvrzení.
2. Poskytovatel platebních služeb může o potvrzení podle odstavce 1 požádat, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
plátce mu udělil výslovný souhlas k tomu, aby žádal o potvrzení podle odstavce 1;
b)
plátce inicioval karetní platební transakci na příslušnou částku prostřednictvím karetního platebního prostředku, který daný poskytovatel platebních služeb vydal;
c)
poskytovatel platebních služeb prokáže před každou žádostí o potvrzení poskytovateli platebních služeb, který vede účet, svoji totožnost a komunikuje s ním bezpečným způsobem v souladu s čl. 98 odst. 1 písm. d).
3. V souladu se směrnicí 95/46/ES spočívá potvrzení uvedené v odstavci 1 pouze v odpovědi „ano“ či „ne“, nikoliv ve výpisu s informacemi o zůstatku na účtu. Odpověď nesmí být uchovávána nebo používána k jiným účelům než k provedení karetní platební transakce.
4. Potvrzení uvedené v odstavci 1 nesmí poskytovateli platebních služeb, který vede účet, umožnit zablokovat peněžní prostředky na platebním účtu plátce.
5. Plátce může poskytovatele platebních služeb, který vede účet, požádat, aby mu sdělil totožnost poskytovatele platebních služeb a poskytnutou odpověď.
6. Tento článek se nevztahuje na platební transakce iniciované prostřednictvím karetních platebních prostředků, na nichž jsou uloženy elektronické peníze vymezené v čl. 2 odst. 2 směrnice 2009/110/ES.
Článek 66
Pravidla pro přístup k platebnímu účtu v případě služeb iniciování platby
1. Členské státy zajistí, aby plátce měl právo využít poskytovatele služeb iniciování platby k získání platebních služeb uvedených v bodě 7 přílohy I. Právo využívat poskytovatele služeb iniciování platby se nevztahuje na případy, kdy platební účet není přístupný on-line.
2. Udělí-li plátce výslovný souhlas s provedením platby v souladu s článkem 64, učiní poskytovatel platebních služeb, který vede účet, kroky uvedené v odstavci 4 tohoto článku, aby zajistil právo plátce využívat služby iniciování platby.
3. Poskytovatel služeb iniciování platby:
a)
se zdrží toho, aby v kterýkoli okamžik v souvislosti s poskytnutím služby iniciování platby držel peněžní prostředky plátce;
b)
zajistí, aby osobní bezpečnostní údaje uživatele platebních služeb nebyly přístupné jiným stranám než tomuto uživateli a vydavateli osobních bezpečnostních údajů a aby je poskytovatel služeb iniciování platby předával bezpečnými a efektivními kanály;
c)
zajistí, aby jakékoli další informace o uživateli platebních služeb, získané při poskytování služeb iniciování platby, byly poskytnuty pouze příjemci a pouze s výslovným souhlasem uživatele platebních služeb;
d)
při každém iniciování platby prokáže svoji totožnost poskytovateli platebních služeb, který vede účet plátce, a komunikuje s poskytovatelem platebních služeb, který vede účet, plátcem a příjemcem bezpečným způsobem v souladu s čl. 98 odst. 1 písm. d);
e)
neuchovává citlivé údaje o platbách uživatele platebních služeb;
f)
nepožaduje od uživatele platebních služeb žádné jiné údaje než ty, které jsou nezbytné k poskytnutí služby iniciování platby;
g)
nepoužívá a neuchovává žádné údaje a nevyužívá přístupu k nim pro jiné účely než k poskytnutí služby iniciování platby podle výslovné žádosti plátce;
h)
nemění částku, příjemce ani jiné prvky transakce.
4. Poskytovatel platebních služeb, který vede účet:
a)
komunikuje bezpečně s poskytovateli služeb iniciování platby v souladu s čl. 98 odst. 1 písm. d);
b)
okamžitě po obdržení platebního příkazu od poskytovatele služeb iniciování platby poskytne nebo zpřístupní poskytovateli služeb iniciování platby veškeré informace o iniciování platební transakce a veškeré informace, které má k dispozici, pokud jde o provedení platební transakce;
c)
s platebními příkazy předanými prostřednictvím služeb poskytovatele služeb iniciování platby zachází bez jakéhokoli rozdílu, nejsou-li k tomu objektivní důvody, zejména z hlediska doby provedení, priority nebo poplatků za platební příkazy, které mu předal sám plátce.
5. Poskytování služeb iniciování platby nesmí být závislé na existenci smluvního vztahu za tímto účelem mezi poskytovateli služeb iniciování platby a poskytovateli platebních služeb, kteří vedou účet.
Článek 67
Pravidla pro přístup k informacím o platebním účtu a jejich používání v případě služeb informování o účtu
1. Členské státy zajistí, aby uživatel platebních služeb měl právo využít služeb umožňujících přístup k informacím o účtu podle bodu 8 přílohy I. Toto právo se nevztahuje na případy, kdy platební účet není přístupný on-line.
2. Poskytovatel služeb informování o účtu:
a)
poskytuje služby pouze na základě výslovného souhlasu uživatele platebních služeb;
b)
zajistí, aby osobní bezpečnostní údaje uživatele platebních služeb nebyly přístupné jiným stranám než tomuto uživateli a vydavateli osobních bezpečnostních údajů a aby jejich předávání poskytovatelem služeb informování o účtu probíhalo bezpečnými a efektivními kanály;
c)
při každé komunikaci prokáže svoji totožnost poskytovateli či poskytovatelům platebních služeb, kteří vedou účet uživatele platebních služeb, a komunikuje s poskytovatelem platebních služeb, který vede účet, a s uživatelem platebních služeb bezpečným způsobem v souladu s čl. 98 odst. 1 písm. d);
d)
využívá přístupu pouze k informacím z určených platebních účtů a souvisejícím platebním transakcím;
e)
nepožaduje citlivé údaje o platbách související s platebními účty;
f)
nepoužívá a neuchovává žádné údaje a nevyužívá přístupu k nim pro jiné účely než k poskytnutí služby informování o účtu podle výslovné žádosti uživatele platebních služeb v souladu s pravidly pro ochranu údajů.
3. Poskytovatel služeb, který vede účet, ve vztahu k platebním účtům:
a)
bezpečně komunikuje s poskytovateli služeb informování o účtu v souladu s čl. 98 odst. 1 písm. d) a
b)
zachází s žádostmi o údaje předanými prostřednictvím služeb poskytovatele služeb informování o účtu bez jakéhokoli rozdílu, nejsou-li k tomu objektivní důvody.
4. Poskytování služeb informování o účtu nesmí být závislé na existenci smluvního vztahu za tímto účelem mezi poskytovateli služeb informování o účtu a poskytovateli platebních služeb, kteří vedou účet.
Článek 68
Limity pro používání platebního prostředku a pro přístup poskytovatelů platebních služeb k platebním účtům
1. Pokud je pro účely udělení souhlasu použit specifický platební prostředek, plátce a poskytovatel platebních služeb plátce se mohou u platebních transakcí provedených tímto platebním prostředkem dohodnout na výdajových limitech.
2. Je-li tak dohodnuto v rámcové smlouvě, může si poskytovatel platebních služeb vyhradit právo zablokovat platební prostředek z objektivně opodstatněných důvodů souvisejících s bezpečností platebního prostředku, podezřením na neautorizované nebo podvodné použití platebního prostředku nebo, v případě platebního prostředku s úvěrovým rámcem, se značným zvýšením rizika, že plátce možná nebude schopen splnit svůj platební závazek.
3. Poskytovatel platebních služeb v těchto případech plátce dohodnutým způsobem informuje o zablokování platebního prostředku a jeho důvodech, a to pokud možno před zablokováním platebního prostředku a nejpozději okamžitě po jeho zablokování, s výjimkou případů, kdy by poskytnutí těchto informací ohrozilo objektivně opodstatněné bezpečnostní důvody nebo kdy je zakázáno jinými příslušnými unijními nebo vnitrostátními právními předpisy.
4. Jakmile důvody pro zablokování platebního prostředku pominou, poskytovatel platebních služeb platební prostředek odblokuje nebo ho vymění za nový platební prostředek.
5. Poskytovatel platebních služeb, který vede účet, může poskytovateli služeb informování o účtu nebo poskytovateli služeb iniciování platby zamítnout přístup k platebnímu účtu, existují-li k tomu objektivní a řádně doložené důvody související s neoprávněným nebo podvodným přístupem k platebnímu účtu ze strany poskytovatele služeb informování o účtu nebo poskytovatele služeb iniciování platby, včetně neoprávněného nebo podvodného iniciování platební transakce. Poskytovatel platebních služeb, který vede účet, v těchto případech plátce dohodnutým způsobem informuje o odepření přístupu k platebnímu účtu a jeho důvodech. Tuto informaci poskytne plátci pokud možno před odepřením tohoto přístupu a nejpozději okamžitě poté, co přístup odepře, s výjimkou případů, kdy by poskytnutí těchto informací ohrozilo objektivně opodstatněné bezpečnostní důvody nebo kdy je zakázáno jinými příslušnými unijními nebo vnitrostátními právními předpisy.
Poskytovatel platebních služeb, který vede účet, umožní přístup k platebnímu účtu, jakmile důvody pro odepření přístupu pominou.
6. V případech uvedených v odstavci 5 ohlásí poskytovatel platebních služeb, který vede účet, incident týkající se poskytovatele služeb informování o účtu nebo poskytovatele služeb iniciování platby neprodleně příslušnému orgánu. Součástí těchto informací jsou relevantní podrobnosti o daném případu a důvody k přijetí opatření. Příslušný orgán případ posoudí a v případě potřeby přijme vhodná opatření.
Článek 69
Povinnosti uživatele platebních služeb v souvislosti s platebními prostředky a osobními bezpečnostními údaji
1. Uživatel platebních služeb, který je oprávněn používat platební prostředek:
a)
používá platební prostředek v souladu s podmínkami, které upravují vydávání a používání daného platebního prostředku, které musejí být objektivní, nediskriminační a přiměřené;
b)
oznámí poskytovateli platebních služeb nebo subjektu jím určenému ztrátu, odcizení, zneužití nebo neautorizované použití platebního prostředku, a to neprodleně po zjištění této skutečnosti.
2. Pro účely odst. 1 písm. a) učiní uživatel platebních služeb, jakmile obdrží platební prostředek, zejména veškerá přiměřená opatření na ochranu osobních bezpečnostních údajů.
Článek 70
Povinnosti poskytovatele platebních služeb v souvislosti s platebními prostředky
1. Poskytovatel platebních služeb vydávající platební prostředek:
a)
zajistí, aby osobní bezpečnostní údaje nebyly přístupné nikomu jinému než uživateli platebních služeb, který je oprávněn daný platební prostředek používat, aniž jsou tím dotčeny povinnosti uživatele platebních služeb stanovené v článku 69;
b)
zdrží se zasílání nevyžádaných platebních prostředků s výjimkou případů, kdy je třeba vyměnit platební prostředek, který byl uživateli platebních služeb poskytnut již dříve;
c)
zajistí dostupnost vhodných prostředků umožňujících uživateli platebních služeb kdykoli učinit oznámení podle čl. 69 odst. 1 písm. b) nebo požádat o odblokování platebního prostředku podle čl. 68 odst. 4; na žádost poskytne poskytovatel platebních služeb uživateli platebních služeb prostředky, kterými může uživatel platebních služeb po dobu 18 měsíců po oznámení prokázat, že takové oznámení učinil;
d)
poskytne uživateli platebních služeb možnost učinit bezplatně oznámení podle čl. 69 odst. 1 písm. b) a případně účtuje pouze náklady přímo související s výměnou platebního prostředku;
e)
zabrání veškerému použití platebního prostředku, jakmile bylo podáno oznámení podle čl. 69 odst. 1 písm. b).
2. Poskytovatel platebních služeb nese riziko spojené se zasláním platebního prostředku nebo se zasláním jakýchkoli osobních bezpečnostních údajů týkajících se tohoto prostředku uživateli platebních služeb.
Článek 71
Oznámení a náprava neautorizovaných nebo nesprávně provedených transakcí
1. Uživatel platebních služeb získá od poskytovatele platebních služeb nápravu neautorizované nebo nesprávně provedené platební transakce pouze v případě, že uživatel platebních služeb poskytovateli platebních služeb neprodleně po zjištění a nejpozději do třinácti měsíců ode dne odepsání částky z účtu oznámí tuto transakci vedoucí ke vzniku nároku, včetně nároku podle článku 89.
Lhůta pro oznámení stanovená v prvním pododstavci se nepoužije v případě, kdy poskytovatel platebních služeb neposkytl nebo nezpřístupnil informace o dané platební transakci podle hlavy III.
2. Pokud je do transakce zapojen poskytovatel služeb iniciování platby, získá uživatel platebních služeb nápravu od poskytovatele platebních služeb, který vede účet, podle odstavce 1 tohoto článku, aniž jsou dotčena ustanovení čl. 73 odst. 2 a čl. 89 odst. 1.
Článek 72
Doklad o ověření a provedení platebních transakcí
1. Členské státy vyžadují, aby v případě, že uživatel platebních služeb popírá, že provedenou platební transakci autorizoval, nebo tvrdí, že platební transakce nebyla provedena správně, musel poskytovatel platebních služeb poskytnout doklad o tom, že platební transakce byla ověřena, přesně zaznamenána, zanesena do účetnictví a že nebyla ovlivněna technickým selháním nebo jiným nedostatkem služby poskytnuté poskytovatelem platebních služeb.
Pokud je platební transakce iniciována prostřednictvím poskytovatele služeb iniciování platby, nese tento poskytovatel důkazní břemeno k prokázání toho, že platební transakce byla v mezích jeho působnosti ověřena, přesně zaznamenána a nebyla ovlivněna technickým selháním ani jinými nedostatky spojenými s platební službou, za niž odpovídá.
2. Pokud uživatel platební služby popírá autorizaci provedené platební transakce, použití platebního prostředku zaznamenané poskytovatelem platebních služeb, včetně případně poskytovatele služeb iniciování platby, nemusí být samo o sobě postačující pro prokázání, zda daná platební transakce byla plátcem autorizována nebo zda se plátce dopustil podvodu nebo zda z důvodu hrubé nedbalosti nebo úmyslně nesplnil jednu nebo více povinností podle článku 69. Poskytovatel platebních služeb nebo případně poskytovatel služeb iniciování platby předloží podpůrné doklady k prokázání podvodu nebo hrubé nedbalosti na straně uživatele platebních služeb.
Článek 73
Odpovědnost poskytovatele platebních služeb za neautorizované platební transakce
1. Aniž je dotčen článek 71, členské státy zajistí, aby v případě neautorizované platební transakce poskytovatel platebních služeb plátce vrátil plátci částku ve výši neautorizované platební transakce, a to okamžitě a v každém případě nejpozději do konce následujícího pracovního dne poté, co transakci zjistil nebo mu byla oznámena, s výjimkou případů, kdy má důvodné podezření, že došlo k podvodu, a tyto důvody písemně sdělí příslušnému vnitrostátními orgánu. Poskytovatel platebních služeb plátce v příslušných případech uvede platební účet, z nějž byla částka odepsána, zpět do stavu, v jakém by byl, kdyby k neautorizované platební transakci nedošlo. Tím se rovněž zajistí, aby dnem valuty částky připsané na platební účet plátce byl nejpozději den, kdy byla tato částka odepsána z účtu.
2. Je-li platební transakce iniciována prostřednictvím poskytovatele služeb iniciování platby, poskytovatel platebních služeb, který vede účet, částku neautorizované platební transakce okamžitě a v každém případě nejpozději do konce následujícího pracovního dne vrátí a případně uvede platební účet, z nějž byla částka odepsána, zpět do stavu, v jakém by byl, kdyby k neautorizované platební transakci nedošlo.
Pokud poskytovatel služeb iniciování platby nese odpovědnost za neautorizovanou platební transakci, okamžitě poskytne poskytovateli platebních služeb, který vede účet, na jeho žádost náhradu za vzniklou ztrátu nebo za částky zaplacené v důsledku vrácení částky plátci, včetně částky neautorizované platební transakce. V souladu s čl. 72 odst. 1 nese poskytovatel služeb iniciování platby důkazní břemeno k prokázání toho, že platební transakce byla v mezích jeho působnosti ověřena, přesně zaznamenána a nebyla ovlivněna technickým selháním ani jinými nedostatky spojenými s platební službou, za niž odpovídá.
3. Další finanční náhrada může být stanovena v souladu s právními předpisy, které se vztahují na smlouvu uzavřenou mezi plátcem a poskytovatelem platebních služeb nebo případně na smlouvu uzavřenou mezi plátcem a poskytovatelem služeb iniciování platby.
Článek 74
Odpovědnost plátce za neautorizované platební transakce
1. Odchylně od článku 73 může mít plátce povinnost nést ztrátu do výše 50 EUR plynoucí z veškerých neautorizovaných platebních transakcí, která vyplývá z použití ztraceného nebo odcizeného platebního prostředku nebo ze zneužití platebního prostředku.
První pododstavec se nepoužije, pokud:
a)
ztrátu, odcizení nebo zneužití platebního prostředku plátce nemohl zjistit před provedením platby, a to s výjimkou případů, kdy podvodně jednal on sám; nebo
b)
ztráta byla způsobena jednáním či opomenutím zaměstnance, zástupce nebo pobočky poskytovatele platebních služeb nebo subjektu poskytujícího outsourcing.
Plátce nese všechny ztráty plynoucí z neautorizovaných platebních transakcí, pokud mu vznikly v důsledku toho, že jednal podvodně nebo nesplnil úmyslně či z důvodu hrubé nedbalosti jednu nebo více povinností uvedených v článku 69. V těchto případech se maximální částka uvedená v prvním pododstavci tohoto odstavce nepoužije.
Pokud plátce nejednal podvodně nebo s úmyslem nesplnit své povinnosti podle článku 69, mohou členské státy snížit odpovědnost podle tohoto odstavce s přihlédnutím zejména k povaze osobních bezpečnostních údajů a ke konkrétním okolnostem, za nichž k jeho ztrátě, odcizení nebo zneužití došlo.
2. Pokud poskytovatel platebních služeb plátce nepožaduje silné ověření klienta, nese plátce finanční následky pouze v případě svého podvodného jednání. Pokud příjemce nebo poskytovatel platebních služeb příjemce silné ověření klienta nepřijmou, vrátí peněžní prostředky ve výši způsobené finanční škody poskytovateli platebních služeb plátce.
3. Plátce nenese žádné finanční následky vyplývající z použití ztraceného, odcizeného nebo zneužitého platebního prostředku poté, co učiní oznámení podle čl. 69 odst. 1 písm. b), s výjimkou případů, kdy jednal podvodně.
Pokud poskytovatel platebních služeb neposkytne vhodné prostředky, aby bylo možno ztrátu, odcizení nebo zneužití platebního prostředku kdykoli oznámit, jak požaduje čl. 70 odst. 1 písm. c), nenese plátce za finanční následky vyplývající z použití tohoto platebního prostředku odpovědnost, s výjimkou případů, kdy jednal podvodně.
Článek 75
Platební transakce, jejichž výše není předem známa
1. Je-li platební transakce iniciována příjemcem nebo jeho prostřednictvím v souvislosti s karetní platební transakcí a její přesná částka není v okamžiku, kdy plátce uděluje souhlas s provedením platební transakce, známa, může poskytovatel platebních služeb plátce peněžní prostředky na jeho platebním účtu zablokovat pouze v případě, že plátce udělil souhlas s přesnou výší peněžních prostředků, jež mají být zablokovány.
2. Bez zbytečného prodlení po obdržení informací o přesné částce platební transakce a nejpozději okamžitě po obdržení platebního příkazu poskytovatel platebních služeb plátce peněžní prostředky zablokované na jeho platebním účtu podle odstavce 1 uvolní.
Článek 76
Vrácení peněžních prostředků z platební transakce iniciované příjemcem nebo jeho prostřednictvím
1. Členské státy zajistí, aby plátce měl u poskytovatele platebních služeb nárok na vrácení peněžních prostředků z autorizované platební transakce iniciované příjemcem nebo jeho prostřednictvím, která již byla provedena, jsou-li splněny obě tyto podmínky:
a)
v okamžiku autorizace nebyla stanovena přesná částka platební transakce;
b)
částka platební transakce převyšuje částku, kterou by plátce mohl rozumně očekávat s ohledem na předchozí výdajový model, podmínky rámcové smlouvy a příslušné okolnosti případu.
Na žádost poskytovatele platebních služeb nese důkazní břemeno k prokázání toho, že tyto podmínky byly splněny, plátce.
Vrácené peněžní prostředky odpovídají částce provedené platební transakce v plné výši. Dnem valuty částky připsané na platební účet plátce je nejpozději den, kdy byla tato částka odepsána z účtu.
Aniž je dotčen odstavec 3, členské státy zajistí, aby kromě práva uvedeného v odstavci 1 měl plátce v případě inkasa podle článku 1 nařízení (EU) č. 260/2012 bezpodmínečné právo na vrácení peněžních prostředků ve lhůtách stanovených v článku 77 této směrnice.
2. Pro účely odst. 1 prvního pododstavce písm. b) však plátce nemůže spoléhat na důvody, jež souvisejí se směnou měny, pokud byl použit referenční směnný kurz dohodnutý s jeho poskytovatelem platebních služeb v souladu s čl. 45 odst. 1 písm. d) a čl. 52 bodem 3 písm. b).
3. V rámcové smlouvě mezi plátcem a poskytovatelem platebních služeb lze dohodnout, že plátce nemá právo na vrácení peněžních prostředků, pokud:
a)
plátce dal souhlas s provedením platební transakce přímo poskytovateli platebních služeb; a
b)
případně pokud informace o budoucí platební transakci byly plátci poskytnuty nebo zpřístupněny dohodnutým způsobem nejméně čtyři týdny přede dnem splatnosti poskytovatelem platebních služeb nebo příjemcem.
4. Pro inkasa v jiných měnách než euru mohou členské státy poskytovatelům platebních služeb umožnit, aby nabízeli příznivější podmínky pro vrácení peněžních prostředků v souladu se svými inkasními schématy za podmínky, že jsou pro plátce výhodnější.
Článek 77
Žádosti o vrácení peněžních prostředků z platební transakce iniciované příjemcem nebo jeho prostřednictvím
1. Členské státy zajistí, aby plátce mohl požádat o vrácení peněžních prostředků autorizované platební transakce iniciované příjemcem nebo jeho prostřednictvím podle článku 76, a to ve lhůtě osmi týdnů ode dne, kdy byly peněžní prostředky odepsány z účtu.
2. Do deseti pracovních dnů od obdržení žádosti o vrácení peněžních prostředků poskytovatel platebních služeb buď peněžní prostředky z platební transakce vrátí v plné výši, nebo sdělí plátci důvody, proč vrácení peněžních prostředků odmítá, a uvede orgány, na které se plátce může v dané záležitosti obrátit v souladu s články 99 až 102, pokud s uvedenými důvody nesouhlasí.
Právo poskytovatele platebních služeb odmítnout vrácení peněžních prostředků podle prvního pododstavce tohoto odstavce se neuplatní v případě uvedeném v čl. 76 odst. 1 čtvrtém pododstavci.
KAPITOLA 3
Provádění platebních transakcí
Oddíl 1
Platební příkazy a převáděné částky
Článek 78
Přijetí platebního příkazu
1. Členské státy zajistí, aby okamžikem přijetí byl okamžik, kdy poskytovatel platebních služeb plátce obdrží platební příkaz.
Peněžní prostředky nesmějí být z účtu plátce odepsány dříve, než je platební příkaz přijat. Připadne-li okamžik přijetí na den, který není pro poskytovatele platebních služeb plátce dnem pracovním, má se za to, že platební příkaz byl přijat následující pracovní den. Poskytovatel platebních služeb může stanovit uzávěrku ke konci pracovního dne, po jejímž uplynutí se všechny přijaté platební příkazy považují za platební příkazy přijaté následující pracovní den.
2. Pokud se uživatel platebních služeb iniciující platební příkaz a poskytovatel platebních služeb dohodnou, že provedení platebního příkazu má být zahájeno v určitý den nebo na konci určitého období nebo v den, kdy dá plátce poskytovateli platebních služeb k dispozici peněžní prostředky, považuje se takto dohodnutý den za okamžik přijetí pro účely článku 83. Není-li dohodnutý den pro poskytovatele platebních služeb dnem pracovním, má se za to, že přijatý platební příkaz byl přijat následující pracovní den.
Článek 79
Odmítnutí platebního příkazu
1. Pokud poskytovatel platebních služeb odmítne provést platební příkaz nebo iniciovat platební transakci, toto odmítnutí, a pokud možno důvody tohoto odmítnutí a postup pro opravu jakýchkoli faktických chyb, které k tomuto odmítnutí vedly, se oznamují uživateli platebních služeb, nezakazují-li to jiné příslušné unijní nebo vnitrostátní právní předpisy.
Poskytovatel platebních služeb toto oznámení zašle nebo zpřístupní dohodnutým způsobem při nejbližší možné příležitosti a v každém případě ve lhůtách podle článku 83.
Rámcová smlouva může obsahovat podmínku, že poskytovatel platebních služeb si za toto odmítnutí může účtovat přiměřený poplatek, je-li toto odmítnutí objektivně opodstatněno.
2. Jsou-li splněny všechny podmínky stanovené v rámcové smlouvě plátce, nesmí poskytovatel platebních služeb, který vede účet plátce, odmítnout provedení autorizovaného platebního příkazu bez ohledu na to, zda byl tento platební příkaz iniciován plátcem nebo prostřednictvím poskytovatelem platebních služeb iniciování platby anebo příjemcem či jeho prostřednictvím, nezakazují-li to jiné příslušné unijní nebo vnitrostátní právní předpisy.
3. Pro účely článků 83 a 89 se platební příkaz, jehož provedení bylo odmítnuto, nepovažuje za přijatý.
Článek 80
Neodvolatelnost platebního příkazu
1. Členské státy zajistí, aby uživatel platebních služeb nemohl platební příkaz odvolat, jakmile tento příkaz přijal poskytovatel platebních služeb plátce, není-li v tomto článku stanoveno jinak.
2. Pokud je platební transakce iniciována poskytovatelem služeb iniciování platby nebo příjemcem či jeho prostřednictvím, nesmí plátce odvolat platební příkaz poté, co poskytovateli služeb iniciování platby udělil k iniciování platební transakce souhlas, nebo poté, co souhlas s provedením platební transakce udělil příjemci.
3. V případě inkasa, a aniž jsou dotčena práva na vrácení peněžních prostředků, však může plátce platební příkaz odvolat nejpozději do konce pracovního dne předcházejícího dni dohodnutému pro odepsání peněžních prostředků z účtu.
4. V případě uvedeném v čl. 78 odst. 2 může uživatel platebních služeb odvolat platební příkaz nejpozději do konce pracovního dne předcházejícího dohodnutému dni.
5. Po uplynutí lhůt stanovených v odstavcích 1 až 4 může být platební příkaz odvolán, pouze pokud se tak uživatel platebních služeb a příslušní poskytovatelé platebních služeb dohodnou. V případě uvedeném v odstavcích 2 a 3 je rovněž nutný souhlas příjemce. Je-li tak dohodnuto v rámcové smlouvě, může příslušný poskytovatel platebních služeb za odvolání účtovat poplatek.
Článek 81
Převáděné a obdržené částky
1. Členské státy požadují, aby poskytovatel či poskytovatelé platebních služeb plátce, poskytovatel či poskytovatelé platebních služeb příjemce a všichni zprostředkovatelé poskytovatelů platebních služeb převedli částku platební transakce v plné výši a nestrhávali z převáděné částky žádné poplatky.
2. Příjemce a poskytovatel platebních služeb se však mohou dohodnout, že příslušný poskytovatel platebních služeb si své poplatky z převáděné částky strhne před jejím připsáním na účet příjemce. V tomto případě se v informacích poskytovaných příjemci oddělí částka platební transakce v plné výši od poplatků.
3. Pokud se z převáděné částky strhávají jakékoli jiné poplatky, než jaké jsou uvedeny v odstavci 2, poskytovatel platebních služeb plátce zajistí, aby příjemce obdržel částku platební transakce iniciované plátcem v plné výši. Pokud je platební transakce iniciována příjemcem nebo jeho prostřednictvím, poskytovatel platebních služeb příjemce zajistí, aby příjemce obdržel částku platební transakce v plné výši.
Oddíl 2
Lhůta pro provedení a den valuty
Článek 82
Oblast působnosti
1. Tento oddíl se vztahuje na:
a)
platební transakce v eurech;
b)
vnitrostátní platební transakce v měně členského státu, který není členem eurozóny;
c)
platební transakce zahrnující pouze jednu konverzi měny mezi eurem a měnou členského státu, jehož měnou není euro, provádí-li se požadovaná konverze měny v tomto členském státě, a v případě přeshraničních platebních transakcí, uskutečňuje-li se přeshraniční převod v eurech.
2. Tento oddíl se vztahuje i na platební transakce neuvedené v odstavci 1, pokud se uživatel platebních služeb a poskytovatel platebních služeb nedohodou jinak, s výjimkou článku 87, který není dispozitivní povahy. Pokud se však uživatel platebních služeb a poskytovatel platebních služeb dohodnou na delší lhůtě, než jaká je stanovena v článku 83, nesmí tato lhůta pro platební transakce v Unii překročit čtyři pracovní dny od okamžiku přijetí podle článku 78.
Článek 83
Platební transakce na platební účet
1. Členské státy po poskytovateli platebních služeb plátce požadují, aby zajistil, že od okamžiku přijetí podle článku 78 je částka platební transakce připsána na účet poskytovatele platebních služeb příjemce nejpozději do konce následujícího pracovního dne. U platebních transakcí iniciovaných na papíře může být tato lhůta prodloužena o další pracovní den.
2. Členské státy požadují, aby poskytovatel platebních služeb příjemce použil den valuty a dal částku platební transakce k dispozici na platební účet příjemce poté, co tyto peněžní prostředky obdržel podle článku 87.
3. Členské státy po poskytovateli platebních služeb příjemce požadují, aby předal platební příkaz iniciovaný příjemcem nebo jeho prostřednictvím poskytovateli platebních služeb plátce ve lhůtách dohodnutých mezi příjemcem a poskytovatelem platebních služeb tak, aby bylo možno zúčtovat inkaso v dohodnutý den splatnosti.
Článek 84
Neexistence platebního účtu příjemce u poskytovatele platebních služeb
Nemá-li příjemce u poskytovatele platebních služeb platební účet, dá poskytovatel platebních služeb, který pro příjemce obdržel peněžní prostředky, tyto peněžní prostředky k dispozici příjemci ve lhůtě stanovené v článku 83.
Článek 85
Hotovost vložená na platební účet
Vloží-li spotřebitel hotovost na platební účet vedený u poskytovatele platebních služeb v měně daného platebního účtu, tento poskytovatel platebních služeb zajistí, aby částka byla dána k dispozici a její den valuty nastal neprodleně po přijetí peněžních prostředků. Není-li uživatel platebních služeb spotřebitelem, je částka dána k dispozici a její den valuty nastává nejpozději první pracovní den následující po přijetí peněžních prostředků.
Článek 86
Vnitrostátní platební transakce
V případě vnitrostátních platebních transakcí mohou členské státy stanovit kratší maximální lhůty pro provedení než lhůty stanovené v tomto oddílu.
Článek 87
Den valuty a disponibilita peněžních prostředků
1. Členské státy zajistí, aby dnem valuty částky připsané na platební účet příjemce byl nejpozději pracovní den, kdy je částka platební transakce připsána na účet poskytovatele platebních služeb příjemce.
2. Poskytovatel platebních služeb příjemce zajistí, aby příjemce měl částku platební transakce k dispozici okamžitě poté, co je tato částka připsána na účet poskytovatele platebních služeb příjemce, jestliže na straně poskytovatele platebních služeb příjemce:
a)
nedochází ke konverzi měny; nebo
b)
dochází ke konverzi měny mezi eurem a měnou členského státu či mezi měnami dvou členských států.
Povinnost stanovená v tomto odstavci se rovněž vztahuje na platby v rámci jednoho poskytovatele platebních služeb.
3. Členské státy zajistí, aby dnem valuty částky odepsané z platebního účtu plátce byl nejdříve okamžik, kdy je částka platební transakce z tohoto platebního účtu odepsána.
Oddíl 3
Odpovědnost
Článek 88
Nesprávné jedinečné identifikátory
1. Pokud je platební příkaz proveden v souladu s jedinečným identifikátorem, považuje se tento příkaz za správně provedený, pokud jde o příjemce uvedeného v jedinečném identifikátoru.
2. Pokud je jedinečný identifikátor, který uživatel platebních služeb uvedl, nesprávný, nenese poskytovatel platebních služeb odpovědnost podle článku 89 za neprovedení nebo nesprávné provedení platební transakce.
3. Poskytovatel platebních služeb plátce však vynaloží přiměřené úsilí, aby peněžní prostředky, jež byly předmětem transakce, byly získány zpět. Poskytovatel platebních služeb příjemce při tomto úsilí spolupracuje, mimo jiné tím, že poskytovateli platebních služeb plátce sdělí veškeré příslušné informace pro řádné vrácení peněžních prostředků.
Není-li vrácení peněžních prostředků podle prvního pododstavce možné, poskytne poskytovatel platebních služeb plátce na písemnou žádost plátce veškeré informace, které má poskytovatel platebních služeb plátce k dispozici a které jsou pro plátce relevantní, aby mohl uplatnit právní nárok na vrácení peněžních prostředků.
4. Je-li tak dohodnuto v rámcové smlouvě, může si poskytovatel platebních služeb za zpětné získání peněžních prostředků účtovat poplatek.
5. Poskytne-li uživatel platebních služeb vedle informací uvedených v čl. 45 odst. 1 písm. a) nebo čl. 52 bodu 2 písm. b) informace dodatečné, nese poskytovatel platebních služeb odpovědnost pouze za provedení platebních transakcí podle jedinečného identifikátoru, který uživatel platebních služeb uvedl.
Článek 89
Odpovědnost poskytovatelů platebních služeb za neprovedení nebo nesprávné či pozdní provedení platební transakce
1. Je-li platební příkaz iniciován přímo plátcem, pak aniž jsou dotčena ustanovení článku 71, čl. 88 odst. 2 a 3 a článku 93, nese poskytovatel platebních služeb vůči tomuto plátci odpovědnost za správné provedení platební transakce, ledaže může plátci a případně poskytovateli platebních služeb příjemce prokázat, že poskytovatel platebních služeb příjemce obdržel částku platební transakce v souladu s čl. 83 odst. 1. V tomto případě nese odpovědnost vůči příjemci za správné provedení platební transakce poskytovatel platebních služeb příjemce.
Pokud nese odpovědnost podle prvního pododstavce poskytovatel platebních služeb plátce, vrátí bez zbytečného odkladu částku neprovedené nebo nesprávně provedené platební transakce plátci a uvede, kde to přichází v úvahu, platební účet, z nějž byla částka odepsána, do stavu, v jakém byl, kdyby k nesprávně provedené platební transakci nedošlo.
Dnem valuty částky připsané na platební účet plátce je nejpozději den, kdy byla tato částka odepsána z účtu.
Pokud nese odpovědnost podle prvního pododstavce poskytovatel platebních služeb příjemce, dá částku platební transakce okamžitě k dispozici příjemci a případně připíše příslušnou částku ve prospěch platebního účtu příjemce.
Den valuty částky připsané na platební účet příjemce nastává nejpozději dnem, kdy měl den valuty této částky nastat, pokud by transakce byla provedena správně v souladu s článkem 87.
Je-li platební transakce provedena pozdě, zajistí poskytovatel platebních služeb příjemce na žádost poskytovatele platebních služeb plátce jednajícího jménem plátce, aby dnem valuty částky připsané na platební účet příjemce byl nejpozději den, kdy měl den valuty této částky nastat, pokud by transakce byla provedena správně.
Pokud byl platební příkaz iniciován plátcem, vynaloží poskytovatel platebních služeb plátce v případě neprovedené nebo nesprávně provedené platební transakce bez ohledu na odpovědnost podle tohoto odstavce na požádání okamžité úsilí ke zpětnému vysledování platební transakce a informuje plátce o výsledku. Tato služba je plátci poskytnuta zdarma.
2. Je-li platební příkaz iniciován příjemcem nebo jeho prostřednictvím, pak aniž jsou dotčena ustanovení článku 71, čl. 88 odst. 2 a 3 a článku 93, nese poskytovatel platebních služeb příjemce vůči tomuto příjemci odpovědnost za správné předání platebního příkazu poskytovateli platebních služeb plátce v souladu s čl. 83 odst. 3. Pokud odpovědnost podle tohoto pododstavce nese poskytovatel platebních služeb příjemce, předá neprodleně dotčený platební příkaz znovu poskytovateli platebních služeb plátce.
V případě opožděného předání platebního příkazu nastává den valuty příslušné částky připsané na platební účet příjemce nejpozději dnem, kdy měl den valuty této částky nastat, pokud by transakce byla provedena správně.
Aniž jsou dotčena ustanovení článku 71, čl. 88 odst. 2 a 3 a článku 93, nese poskytovatel platebních služeb příjemce navíc vůči tomuto příjemci odpovědnost za zpracování platební transakce v souladu se svými povinnostmi podle článku 87. Pokud poskytovatel platebních služeb příjemce nese odpovědnost podle tohoto pododstavce, zajistí, aby částka platební transakce byla příjemci k dispozici neprodleně poté, co byla připsána na účet poskytovatele platebních služeb příjemce. Den valuty částky připsané na platební účet příjemce nastává nejpozději dnem, kdy měl den valuty této částky nastat, pokud by transakce byla provedena správně.
V případě neprovedené nebo nesprávně provedené platební transakce, za niž poskytovatel platebních služeb příjemce nenese odpovědnost podle prvního a druhého pododstavce, nese odpovědnost vůči plátci poskytovatel platebních služeb plátce. Pokud odpovědnost v tomto smyslu nese poskytovatel platebních služeb plátce, vrátí řádně a bez zbytečného odkladu částku neprovedené nebo nesprávně provedené platební transakce příjemci a platební účet, z nějž byla tato částka odepsána, uvede zpět do stavu, v jakém by byl, kdyby k nesprávně provedené platební transakci nedošlo. Dnem valuty částky připsané na platební účet plátce je nejpozději den, kdy byla tato částka odepsána z účtu.
Poskytovatel platebních služeb plátce povinnost uvedenou ve čtvrtém pododstavci nemá, pokud může prokázat, že poskytovatel platebních služeb příjemce částku platební transakce obdržel, i když byla platební transakce provedena s malým zpožděním. V takovém případě poskytovatel platebních služeb příjemce zajistí, aby dnem valuty částky připsané na platební účet příjemce byl nejpozději den, kdy měl den valuty této částky nastat v případě správného provedení.
Pokud byl platební příkaz iniciován příjemcem nebo jeho prostřednictvím, vynaloží poskytovatel platebních služeb příjemce v případě neprovedené nebo nesprávně provedené platební transakce bez ohledu na odpovědnost podle tohoto odstavce na požádání okamžité úsilí ke zpětnému vysledování platební transakce a informuje příjemce o výsledku. Tato služba je příjemci poskytnuta zdarma.
3. Poskytovatelé platebních služeb navíc nesou vůči svým příslušným uživatelům platebních služeb odpovědnost za veškeré poplatky, které vybírají, a veškeré úroky, které jsou vůči uživatelům platebních služeb uplatňovány v důsledku neprovedení nebo nesprávného, jakož i opožděného provedení platební transakce.
Článek 90
Odpovědnost za neprovedení nebo nesprávné či pozdní provedení platební transakce v případě služeb iniciování platby
1. Je-li platební příkaz iniciován plátcem prostřednictvím poskytovatele služeb iniciování platby, poskytovatel platebních služeb, který vede účet, částku neprovedené nebo nesprávně provedené platební transakce vrátí plátci, aniž jsou dotčena ustanovení článku 71 a čl. 88 odst. 2 a 3, a případně uvede platební účet, z nějž byla částka odepsána, zpět do stavu, v jakém by byl, kdyby k nesprávně provedené platební transakci nedošlo.
Důkazní břemeno k prokázání toho, že poskytovatel platebních služeb, který vede účet plátce, obdržel platební příkaz v souladu s článkem 78 a že platební transakce byla v mezích působnosti poskytovatele služeb iniciování platby ověřena, přesně zaznamenána a nebyla ovlivněna technickým selháním ani jinými nedostatky spojenými s neprovedením transakce nebo s chybným či pozdním provedením transakce, nese poskytovatel služeb iniciování platby.
2. Pokud poskytovatel služeb iniciování platby nese odpovědnost za neprovedení platební transakce nebo chybné či pozdní provedení platební transakce, okamžitě poskytne poskytovateli platebních služeb, který vede účet, na jeho žádost náhradu za vzniklou ztrátu nebo za částky zaplacené v důsledku vrácení částky plátci.
Článek 91
Dodatečná finanční náhrada
V souladu s rozhodným právem, jímž se řídí smlouva uzavřená mezi uživatelem platebních služeb a poskytovatelem platebních služeb, lze k finanční náhradě stanovené v tomto oddílu určit jakoukoli finanční náhradu dodatečnou.
Článek 92
Právo na postih
1. Lze-li odpovědnost poskytovatele platebních služeb podle článků 73 a 89 přičíst jinému poskytovateli platebních služeb nebo zprostředkovateli, odškodní tento poskytovatel platebních služeb nebo zprostředkovatel prvně jmenovaného poskytovatele platebních služeb za všechny ztráty nebo částky uhrazené podle článků 73 a 89. Toto odškodnění se vztahuje i na případy, kdy některý z poskytovatelů platebních služeb nepoužije silné ověření klienta.
2. V souladu s dohodami mezi poskytovateli platebních služeb nebo zprostředkovateli a s rozhodným právem, jímž se jimi uzavřené dohody řídí, lze určit další finanční náhradu.
Článek 93
Neobvyklé a nepředvídatelné okolnosti
Odpovědnost podle kapitol 2 nebo 3 se nepoužije v případech neobvyklých a nepředvídatelných okolností, nezávislých na vůli strany, jež se těchto okolností dovolává, tj. okolností, jejichž následkům by nebylo možné přes veškeré úsilí zabránit, nebo v případech, kdy je poskytovatel platebních služeb vázán jinými právními závazky, na něž se vztahují unijní nebo vnitrostátní právní předpisy.
KAPITOLA 4
Ochrana údajů
Článek 94
Ochrana údajů
1. Členské státy umožní zpracování osobních údajů platebními systémy a poskytovateli platebních služeb, je-li to nezbytné z důvodu předcházení platebním podvodům, jejich vyšetřování a odhalování. Poskytování informací fyzickým osobám o zpracovávání osobních údajů a zpracování těchto osobních údajů a veškeré jiné zpracování osobních údajů pro účely této směrnice se provádí v souladu se směrnicí 95/46/ES, s vnitrostátními předpisy, jimiž se směrnice 95/46/ES provádí ve vnitrostátním právu, a s nařízením (ES) č. 45/2001.
2. Poskytovatelé platebních služeb mají přístup, k osobním údajům nezbytným k poskytování platebních služeb a tyto údaje zpracovávají a uchovávají pouze s výslovným souhlasem uživatele platebních služeb.
KAPITOLA 5
Operační a bezpečnostní rizika a ověření
Článek 95
Řízení operačních a bezpečnostních rizik
1. Členské státy zajistí, aby poskytovatelé platebních služeb měli zaveden rámec s příslušnými opatřeními určenými ke zmírnění rizik a kontrolními mechanismy s cílem řídit operační a bezpečnostní rizika související s platebními službami, které poskytují. Jako součást tohoto rámce poskytovatelé platebních služeb stanoví a zachovávají účinné postupy řízení incidentů, a to i pro odhalování a klasifikaci závažných operačních a bezpečnostních incidentů.
2. Členské státy zajistí, aby poskytovatelé platebních služeb předložili příslušnému orgánu jednou ročně nebo v kratších intervalech stanovených tímto příslušným orgánem aktualizované a komplexní posouzení operačních a bezpečnostních rizik spojených s platebními službami, které poskytují, a přiměřenosti opatření ke zmírnění těchto rizik a kontrolních mechanismů zavedených v reakci na tato rizika.
3. Do 13. července 2017 vypracuje EBA v úzké spolupráci s ECB a po konzultaci se všemi zúčastněnými stranami, a to i na trhu platebních služeb a s přihlédnutím ke všem relevantním zájmům, obecné pokyny v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1093/2010 ke stanovení, provádění a sledování bezpečnostních opatření, a v případě potřeby včetně procesů osvědčování.
EBA v úzké spolupráci s ECB tyto obecné pokyny uvedené v prvním pododstavci pravidelně, nejméně však jednou za dva roky přezkoumává.
4. S ohledem na zkušenosti získané při uplatňování obecných pokynů uvedených v odstavci 3 vypracuje EBA případně na žádost Komise návrhy regulačních technických norem pro kritéria a podmínky pro stanovování a sledování bezpečnostních opatření.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
5. EBA podporuje spolupráci včetně sdílení informací v oblasti operačních a bezpečnostních rizik spojených s platebními službami mezi příslušnými orgány navzájem a mezi příslušnými orgány a ECB a případně Agenturou Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací.
Článek 96
Oznamování incidentů
1. V případě významného operačního nebo bezpečnostního incidentu je poskytovatelé platebních služeb bez zbytečného odkladu oznámí příslušnému orgánu v domovském členském státě poskytovatele platebních služeb.
Pokud má nebo může mít incident dopad na finanční zájmy jeho uživatelů platebních služeb, je poskytovatel platebních služeb povinen své uživatele platebních služeb bez zbytečného odkladu informovat o daném incidentu a o veškerých dostupných opatřeních, která mohou ke zmírnění nepříznivých účinků incidentu na své straně přijmout.
2. Po obdržení oznámení uvedeného v odstavci 1 poskytne příslušný orgán v domovském členském státě bez zbytečného prodlení příslušné podrobné informace o incidentu orgánu EBA a ECB. Po posouzení závažnosti incidentu pro relevantní orgány daného členského státu příslušný orgán je oznámí i těmto orgánům.
EBA a ECB posoudí ve spolupráci s příslušným orgánem v domovském členském státě závažnost incidentu pro další relevantní orgány na unijní úrovni a vnitrostátní úrovni a oznámí je těmto orgánům. ECB oznámí členům Evropského systému centrálních bank veškeré otázky, které jsou významné pro platební systém.
Na základě oznámení přijmou příslušné orgány případně veškerá opatření nezbytná k ochraně bezprostřední bezpečnosti finančního systému.
3. Do 13. ledna 2018 vydá EBA v úzké spolupráci s ECB v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1093/2010 a po konzultaci se všemi zúčastněnými stranami, a to i na trhu platebních služeb a s přihlédnutím ke všem relevantním zájmům obecné pokyny určené:
a)
poskytovatelům platebních služeb, pokud jde o klasifikaci významných incidentů podle odstavce 1 a obsah, formát, včetně standardních vzorů oznámení, a postupy pro oznamování těchto incidentů, a
b)
příslušným orgánům, pokud jde o kritéria, podle nichž se posuzuje závažnost incidentů, a podrobné informace ve zprávách o incidentech, které budou sdíleny s ostatními vnitrostátními orgány.
4. EBA v úzké spolupráci s ECB přezkoumává obecné pokyny uvedené v odstavci 3 pravidelně, alespoň však jednou za dva roky.
5. Při vydávání a přezkumu pokynů uvedených v odstavci 3 přihlédne EBA k normám nebo specifikacím, které pro sektory vykonávající jiné činnosti než poskytování platebních služeb vypracovala a zveřejnila Agentura Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací.
6. Členské státy zajistí, aby poskytovatelé platebních služeb poskytli svým příslušným orgánům alespoň jednou za rok statistické údaje o podvodech souvisejících s různými způsoby platby. Tyto příslušné orgány tyto údaje poskytnou v souhrnné podobě orgánu EBA a ECB.
Článek 97
Ověření
1. Členské státy zajistí, aby poskytovatelé platebních služeb používali silné ověření klienta, pokud plátce:
a)
využívá on-line přístupu ke svému platebnímu účtu;
b)
iniciuje elektronickou platební transakci;
c)
prostřednictvím prostředků komunikace na dálku provede jakýkoli úkon, který by mohl vést k riziku platebního podvodu nebo jiných zneužití.
2. Pokud jde o iniciaci elektronické platební transakce uvedenou v odst. 1 písm. b) členské státy zajistí, aby u elektronických platebních transakcí na dálku poskytovatelé platebních služeb uplatňovali silné ověření klienta, jež zahrnuje prvky dynamicky propojující transakci s konkrétní částkou a konkrétním příjemcem.
3. Pokud jde o odstavec 1, členské státy zajistí, aby poskytovatelé platebních služeb měli zavedena přiměřená bezpečnostní opatření za účelem ochrany důvěrnosti a integrity osobních bezpečnostních údajů uživatelů platebních služeb.
4. Odstavce 2 a 3 se použijí rovněž v případě, kdy jsou platby iniciovány prostřednictvím poskytovatele služeb iniciování platby. Odstavce 1 a 3 se použijí rovněž v případě, kdy jsou informace vyžádány prostřednictvím poskytovatele služeb informování o účtu.
5. Členské státy zajistí, aby poskytovatelé platebních služeb, kteří vedou účet, umožnili poskytovateli služeb iniciování platby a poskytovateli služeb informování o účtu spoléhat se na postupy ověření, které poskytovatel platebních služeb, který vede účet, poskytl uživateli platebních služeb v souladu s odstavci 1 a 3 a případně, je-li zapojen poskytovatel služeb iniciování platby, v souladu s odstavci 1, 2 a 3.
Článek 98
Regulační technické normy týkající se ověřování a komunikace
1. V souladu s článkem 10 nařízení (EU) č. 1093/2010 vypracuje EBA v úzké spolupráci s ECB a po konzultaci se všemi zúčastněnými stranami, a to i na trhu platebních služeb a s přihlédnutím ke všem relevantním zájmům, návrhy regulačních technických norem pro poskytovatele platebních služeb uvedené v čl. 1 odst. 1 této směrnice, které stanoví:
a)
požadavky na silné ověření klienta podle čl. 97 odst. 1 a 2;
b)
výjimky z uplatňování čl. 97 odst. 1, 2 a 3 na základě kritérií stanovených v odstavci 3 tohoto článku;
c)
požadavky, které musejí v souladu s čl. 97 odst. 3 splňovat bezpečnostní opatření za účelem ochrany důvěrnosti a integrity osobních bezpečnostních údajů uživatelů platebních služeb, a
d)
požadavky na společné a bezpečné otevřené standardy komunikace pro účely identifikace, ověřování, oznamování a poskytování informací, jakož i provádění bezpečnostních opatření mezi poskytovateli platebních služeb, kteří vedou účet, poskytovateli služeb iniciování platby, poskytovateli služeb informování o účtu, plátci, příjemci a dalšími poskytovateli platebních služeb.
2. Návrhy regulačních technických norem uvedené v odstavci 1 vypracuje EBA v souladu s těmito cíli:
a)
zajistit přijetím účinných požadavků založených na posuzování rizik vhodnou úroveň bezpečnosti pro uživatele platebních služeb a poskytovatele platebních služeb;
b)
zajistit bezpečnost peněžních prostředků a osobních údajů uživatelů platebních služeb;
c)
zabezpečit a udržet spravedlivou hospodářskou soutěž všech poskytovatelů platebních služeb;
d)
zajistit neutralitu obchodních modelů a technologií;
e)
umožnit rozvoj uživatelsky přívětivých, dostupných a inovativních způsobů platby.
3. Výjimky uvedené v odst. 1 písm. b) jsou založeny na těchto kritériích:
a)
míra rizika spojeného s poskytovanou službou;
b)
částka nebo opakování transakce;
c)
způsob platby použitý k provedení transakce.
4. Návrhy regulačních technických norem uvedené v odstavci 1 předloží EBA Komisi do 13. ledna 2017.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat tyto regulační technické normy postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
5. EBA v souladu s článkem 10 nařízení (EU) č. 1093/2010 regulační technické normy pravidelně přezkoumává a v případě potřeby aktualizuje s ohledem na mimo jiné inovace a technologický rozvoj.
KAPITOLA 6
Postupy pro alternativní řešení sporů za účelem urovnání sporů
Oddíl 1
Postupy pro vyřizování stížností
Článek 99
Stížnosti
1. Členské státy zajistí, aby byly zavedeny postupy, které uživatelům platebních služeb a jiným zúčastněným stranám, včetně sdružení spotřebitelů, umožní podávat příslušným orgánům stížnosti na údajné porušení této směrnice ze strany poskytovatelů platebních služeb.
2. Je-li to vhodné a aniž je dotčeno právo na podání žaloby k soudu podle vnitrostátního procesního práva, obsahuje odpověď příslušných orgánů stěžovateli informaci o existenci postupů pro alternativní řešení sporů zavedených podle článku 102.
Článek 100
Příslušné orgány
1. Členské státy určí příslušné orgány pro zajištění a sledování účinného souladu s touto směrnicí. Tyto příslušné orgány přijmou pro zajištění tohoto souladu veškerá vhodná opatření.
Jedná se buď o:
a)
příslušné orgány ve smyslu čl. 4 odst. 2 nařízení (EU) č. 1093/2010, nebo o
b)
subjekty uznané vnitrostátním právem nebo veřejné orgány, kterým vnitrostátní právo tuto pravomoc výslovně svěřuje.
Nesmějí jimi být poskytovatelé platebních služeb s výjimkou národních centrálních bank.
2. Orgány uvedené v odstavci 1 musí mít veškeré pravomoci a být vybaveny přiměřenými zdroji nezbytnými pro plnění svých povinností. Pokud je zajištěním a sledováním účinného souladu s touto směrnicí pověřen více než jeden příslušný orgán, členské státy zajistí, aby tyto orgány za účelem efektivního výkonu svých příslušných povinností úzce spolupracovaly.
3. Svou pravomoc příslušné orgány vykonávají v souladu s vnitrostátním právem buď
a)
přímo v rámci vlastní pravomoci nebo pod soudním dohledem, nebo
b)
prostřednictvím podání k soudům příslušným k přijetí nezbytného rozhodnutí, a to i v řízení o opravném prostředku, není-li návrhu na přijetí nezbytného rozhodnutí vyhověno.
4. V případě porušení nebo podezření na porušení ustanovení vnitrostátních právních předpisů provádějících ustanovení hlav III a IV jsou příslušnými orgány podle odstavce 1 tohoto článku příslušné orgány domovského členského státu poskytovatele platebních služeb, s výjimkou zástupců činných a poboček provozovaných podle práva na usazování, u nichž těmito příslušnými orgány jsou příslušné orgány hostitelského členského státu.
5. O určených příslušných orgánech uvedených v odstavci 1 členské státy uvědomí Komisi co nejdříve a v každém případě do 13. ledna 2018. Komisi informují i o jakémkoli rozdělení povinností těchto orgánů. Neprodleně Komisi uvědomí o každé následné změně týkající se určení těchto orgánů a jejich příslušných pravomocích
6. EBA po konzultaci s ECB vydá v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1093/2010 obecné pokyny určené příslušným orgánům o postupech podávání stížností, které je třeba zohlednit za účelem zajištění souladu s odstavcem 1 tohoto článku. Tyto obecné pokyny musí být vydány do 13. ledna 2018 a podle potřeby se pravidelně aktualizují.
Oddíl 2
Postupy pro alternativní řešení sporů a sankce
Článek 101
Řešení sporů
1. Členské státy zajistí, aby poskytovatelé platebních služeb zavedli a uplatňovali přiměřené a účinné postupy pro řešení stížností za účelem vyřizování stížností uživatelů platebních služeb, které se týkají práv a povinností vyplývajících z hlav III a IV této směrnice, a monitorují jejich fungování v tomto směru.
Tyto postupy se uplatňují v každém členském státě, kde poskytovatel platebních služeb platební služby nabízí, a jsou k dispozici v úředním jazyce příslušného členského státu nebo v jiném jazyce, pokud se na tom poskytovatel platebních služeb a uživatel platebních služeb dohodli.
2. Členské státy požadují, aby poskytovatelé platebních služeb vynaložili veškeré možné úsilí k tomu, aby v tištěné podobě nebo, pokud se na tom poskytovatel platebních služeb a uživatel platebních služeb dohodli, na jiném trvalém nosiči odpověděli na stížnosti uživatelů platebních služeb. Tato odpověď musí obsahovat vyjádření ke všem vzneseným bodům a musí být poskytnuta v přiměřené lhůtě, nejpozději však do patnácti pracovních dnů od obdržení stížnosti. Ve výjimečných situacích, kdy nelze odpověď poskytnout do patnácti pracovních dnů z důvodů, které jsou mimo kontrolu poskytovatele platebních služeb, je poskytovatel platebních služeb povinen zaslat předběžnou odpověď, v níž podá jasné důvody prodlení s odpovědí na stížnost a uvede lhůtu, do kdy uživatel platebních služeb obdrží odpověď konečnou. Lhůta pro obdržení konečné odpovědi však nesmí přesáhnout 35 pracovních dní.
Členské státy mohou zavést nebo zachovat pravidla pro řešení sporů, která jsou pro uživatele platebních služeb výhodnější než pravidla uvedená v prvním pododstavci. Pokud jsou k dispozici, použijí se tato pravidla.
3. Poskytovatel platebních služeb informuje uživatele platebních služeb o alespoň jednom subjektu alternativního řešení sporů příslušném k řešení sporů, které se týkají práv a povinností vyplývajících z hlav III a IV.
4. Informace podle odstavce 3 musí být uvedeny v jasné, srozumitelné a snadno přístupné formě na internetových stránkách poskytovatele platebních služeb, pokud tyto stránky existují, na pobočce a ve všeobecných obchodních podmínkách smlouvy mezi poskytovatelem platebních služeb a uživatelem platebních služeb. V těchto informacích je dále uvedeno, jakým způsobem lze získat další informace o subjektu alternativního řešení sporů a o podmínkách jeho využití.
Článek 102
Postupy pro alternativní řešení sporů
1. Členské státy zajistí, aby v souladu s příslušným vnitrostátním a unijním právem na základě směrnice Evropského parlamentu a rady 2013/11/EU (35), a je-li to vhodné, za využití stávajících příslušných orgánů byly zavedeny přiměřené, nezávislé, nestranné, transparentní a účinné postupy pro alternativní řešení sporů za účelem mimosoudního urovnání sporů mezi uživateli platebních služeb a poskytovateli platebních služeb, které se týkají práv a povinností vyplývajících z hlav III a IV této směrnice. Členské státy zajistí, aby tyto postupy pro alternativní řešení sporů byly použitelné na poskytovatele platebních služeb a aby se rovněž vztahovaly na činnosti jmenovaných zástupců.
2. Členské státy požadují, aby orgány uvedené v odstavci 1 tohoto článku účinně spolupracovaly při řešení přeshraničních sporů, které se týkají práv a povinností vyplývajících z hlav III a IV.
Článek 103
Sankce
1. Členské státy stanoví sankce za porušování vnitrostátních právních předpisů, jimiž se provádí tato směrnice, a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy zajistí, aby příslušný orgán mohl zveřejnit jakoukoli správní sankci, která bude uložena za nedodržení předpisů přijatých k provedení této směrnice, ledaže by toto zveřejnění vážně ohrozilo finanční trhy nebo způsobilo neúměrnou škodu dotčeným osobám.
HLAVA V
AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI A REGULAČNÍ TECHNICKÉ NORMY
Článek 104
Akty v přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 105, pokud jde o:
a)
přizpůsobení odkazu na doporučení 2003/361/ES uvedeného v čl. 4 bodu 36 této směrnice, dojde-li ke změně tohoto doporučení;
b)
aktualizaci částek uvedených v čl. 32 odst. 1 a čl. 74 odst. 1 za účelem zohlednění inflace.
Článek 105
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 104 je svěřena Komisi na dobu neurčitou od 12. ledna 2016.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 104 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 104 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
Článek 106
Povinnost informovat spotřebitele o jejich právech
1. Do 13. ledna 2018 Komise vytvoří uživatelsky vstřícný elektronický informační leták, v němž jsou jasně a srozumitelně vyjmenována práva spotřebitelů podle této směrnice a souvisejícího práva Unie.
2. O zveřejnění informačního letáku podle odstavce 1 informuje Komise členské státy, evropská sdružení poskytovatelů platebních služeb a evropská sdružení spotřebitelů.
Komise, EBA a příslušné orgány musí každý tento informační leták snadným způsobem zpřístupnit na svých internetových stránkách.
3. Poskytovatelé platebních služeb zajistí, aby byl informační leták snadno přístupný na jejich internetových stránkách, pokud existují, a v tištěné podobě na jejich pobočkách, u jejich zástupců a subjektů poskytujících pro ně outsourcing.
4. Poskytovatelé platebních služeb neúčtují svým klientům za zpřístupňování informací podle tohoto článku žádné poplatky.
5. Ve vztahu k osobám se zdravotním postižením se ustanovení tohoto článku použijí pomocí jiných vhodných prostředků umožňujících, aby byly tyto informace k dispozici v přístupném formátu.
HLAVA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 107
Úplná harmonizace
1. Pokud tato směrnice obsahuje harmonizovaná ustanovení, nesmí členské státy ponechat v platnosti ani zavádět ustanovení odchylující se od ustanovení této směrnice; tím nejsou dotčeny článek 2, čl. 8 odst. 3, článek 32, čl. 38 odst. 2, čl. 42 odst. 2, čl. 55 odst. 6, čl. 57 odst. 3, čl. 58 odst. 3, čl. 61 odst. 2 a 3, čl. 62 odst. 5, čl. 63 odst. 2 a 3, čl. 74 odst. 1 druhý pododstavec a článek 86.
2. Pokud členský stát využije kteroukoli z možností uvedených v odstavci 1, informuje o tom, jakož i o jakýchkoli následných změnách, Komisi. Komise zveřejní informace prostřednictvím internetových stránek nebo jiným snadno dostupným způsobem.
3. Členské státy zajistí, aby se poskytovatelé platebních služeb neodchylovali na úkor uživatelů platebních služeb od ustanovení vnitrostátního práva, kterými se provádějí ustanovení této směrnice, není-li to v nich výslovně uvedeno.
Poskytovatelé platebních služeb se však mohou rozhodnout poskytnout uživatelům platebních služeb výhodnější podmínky.
Článek 108
Doložka o přezkumu
Do 13. ledna 2021 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, ECB a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru zprávu o uplatňování a dopadech této směrnice, a zejména o:
a)
vhodnosti a dopadu pravidel o poplatcích stanovených v čl. 62 odst. 3, 4 a 5;
b)
uplatňování čl. 2 odst. 3 a 4 včetně posouzení toho, zda hlavy III a IV mohou, je-li to technicky proveditelné, být v plném rozsahu uplatňovány na platební transakce uvedené ve zmíněných odstavcích;
c)
přístupu k platebním systémům, zejména s ohledem na úroveň hospodářské soutěže;
d)
vhodnosti a dopadu prahových hodnot pro platební transakce podle čl. 3 písm. l);
e)
vhodnosti a dopadu prahových hodnot pro výjimku podle čl. 32 odst. 1 písm. a);
f)
zda by s ohledem na vývoj bylo žádoucí jako doplněk k ustanovení článku 75 v souvislosti s platebními transakcemi, u kterých není předem známa částka a u nichž dochází k blokování peněžních prostředků, zavést maximální limity pro částku, kterou lze v těchto případech na platebním účtu plátce blokovat.
Spolu se zprávou může Komise předložit příslušný legislativní návrh.
Článek 109
Přechodná ustanovení
1. Členské státy povolí platebním institucím, které v souladu s vnitrostátními právními předpisy, jimiž byla ve vnitrostátním právu provedena směrnice 2007/64/ES, zahájily činnost do 13. ledna 2018, aby v této činnosti pokračovaly v souladu s požadavky stanovenými ve směrnici 2007/64/ES, aniž by byly povinny žádat o povolení podle článku 5 této směrnice nebo splnit do 13. července 2018 ostatní ustanovení uvedená v hlavě II této směrnice nebo ustanovení, na něž uvedená hlava odkazuje.
Členské státy požadují, aby tyto platební instituce předložily příslušným orgánům veškeré příslušné informace, které těmto orgánům umožní do 13. července 2018 posoudit, zda tyto platební instituce splňují požadavky stanovené v hlavě II, a pokud ne, jaká opatření musí být přijata, aby bylo jejich splnění zajištěno, nebo zda je vhodné odejmout povolení.
Platební instituce, u nichž příslušné orgány ověří, že splňují požadavky stanovené v hlavě II, získají povolení a jsou zapsány rejstříků uvedených v článcích 14 a 15. Pokud tyto platební instituce nesplní požadavky stanovené v hlavě II do 13. července 2018, je jim v souladu s článkem 37 této směrnice zakázáno poskytovat platební služby.
2. Členské státy mohou stanovit, že platební instituce uvedené v odstavci 1 tohoto článku automaticky získají povolení a zapíší se do rejstříků uvedených v článcích 14 a 15, pokud příslušné orgány již mají doklad o tom, že tyto osoby splňují požadavky stanovené v článcích 5 a 11. Příslušné orgány informují dotčené platební instituce před udělením povolení.
3. Tento odstavec se vztahuje na fyzické nebo právnické osoby, kterým byla udělena výjimka podle článku 26 směrnice 2007/64/ES před 13. lednem 2018 a které zahájily činnost poskytování platebních služeb ve smyslu směrnice 2007/64/ES.
Členské státy umožní těmto osobám, aby v této činnosti pokračovaly v daném členském státě v souladu se směrnicí 2007/64/ES do 13. ledna 2019, aniž jsou povinny žádat o povolení podle článku 5 této směrnice nebo získat výjimku podle článku 32 této směrnice nebo splňovat ostatní ustanovení uvedená v hlavě II této směrnice nebo ustanovení, na něž uvedená hlava odkazuje.
Všem osobám uvedeným v prvním pododstavci, kterým do 13. ledna 2019 není uděleno povolení nebo výjimka podle této směrnice, je v souladu s článkem 37 této směrnice zakázáno poskytovat platební služby.
4. Členské státy mohou stanovit, že u fyzických a právnických osob, na které se vztahuje výjimka podle odstavce 3 tohoto článku se má za to, že jim byla udělena výjimka a jsou automaticky zapsány do rejstříků uvedených v článcích 14 a 15, pokud příslušné orgány již mají doklad o tom, že jsou splněny požadavky stanovené v článku 32. Příslušné orgány vyrozumí dotčené platební instituce.
5. Bez ohledu na odstavec 1 tohoto článku se u platebních institucí, jimž bylo uděleno povolení k poskytování platebních služeb uvedených v bodě 7 přílohy směrnice 2007/64/ES, ponechává v platnosti dané povolení k poskytování těchto platebních služeb, které se považují za platební služby uvedené v bodě 3 přílohy I této směrnice, pokud příslušné orgány nejpozději do 13. ledna 2020 mají doklad o tom, že jsou splněny požadavky stanovené v čl. 7 písm. c) a článku 9 této směrnice.
Článek 110
Změna směrnice 2002/65/ES
V článku 4 směrnice 2002/65/ES se odstavec 5 nahrazuje tímto:
„5. Pokud se použije rovněž směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2366 (36), ustanovení o poskytování informací podle čl. 3 odst. 1 této směrnice, s výjimkou bodu 2 písm. c) až g), bodu 3 písm. a), d) a e) a bodu 4 písm. b), se nahrazují články 44, 45, 51 a 52 směrnice (EU) 2015/2366.
Článek 111
Změna směrnice 2009/110/ES
Směrnice 2009/110/ES se mění takto:
1)
Článek 3 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. „Aniž je dotčena tato směrnice, použijí se článek 5, články 11 až 17, čl. 19 odst. 5 a 6 a články 20 až 31 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2366 (37), včetně aktů v přenesené pravomoci přijatých podle čl. 15 odst. 4, čl. 28 odst. 5 a čl. 29 odst. 7 uvedené směrnice obdobně na instituce elektronických peněz.
(37) Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2366 ze dne 25. listopadu 2015 o platebních službách na vnitřním trhu, kterou se mění směrnice 2002/65/ES, 2009/110/ES, 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 1093/2010 a zrušuje směrnice 2007/64/ES (Úř. věst. L 337, 23.12.2015, s. 35).“;" 						
b)
odstavce 4 a 5 se nahrazují tímto:
„4. Členské státy umožní institucím elektronických peněz, aby distribuovaly elektronické peníze a prováděly jejich zpětnou výměnu prostřednictvím fyzických nebo právnických osob, které jednají jejich jménem. Jestliže instituce elektronických peněz distribuuje elektronické peníze v jiném členském státě a využívá přitom takovéto fyzické nebo právnické osoby, použijí se na tyto instituce elektronických peněz obdobně články 27 až 31 s výjimkou čl. 29 odst. 4 a 5 směrnice (EU) 2015/2366, včetně aktů v přenesené pravomoci přijatých podle čl. 28 odst. 5 a čl. 29 odst. 7 uvedené směrnice.
5. Bez ohledu na odstavec 4 tohoto článku nesmějí instituce elektronických peněz vydávat elektronické peníze prostřednictvím zástupců. Instituce elektronických peněz mohou poskytovat platební služby uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. a) této směrnice prostřednictvím zástupců pouze tehdy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 19 směrnice (EU) 2015/2366.“
2)
V článku 18 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„4. Členské státy povolí institucím elektronických peněz, které před 13. lednem 2018 zahájily činnost v souladu s touto směrnicí a směrnicí 2007/64/ES v členském státě, ve kterém mají ústředí, aby v této činnosti pokračovaly v daném členském státě nebo v jiném členském státě, aniž jsou povinny žádat o povolení podle článku 3 této směrnice nebo splnit do 13. července 2018 ostatní požadavky stanovené v hlavě II této směrnice nebo požadavky, na něž uvedená hlava odkazuje.
Členské státy požadují, aby instituce elektronických peněz uvedené v prvním pododstavci předložily příslušným orgánům veškeré potřebné informace, které těmto orgánům umožní do 13. července 2018 posoudit, zda tyto instituce elektronických peněz splňují požadavky stanovené v hlavě II této směrnice, a pokud ne, jaká opatření musí být přijata, aby bylo jejich splnění zajištěno, nebo zda je vhodné povolení odejmout.
Instituce elektronických peněz uvedené v prvním pododstavci, u nichž příslušné orgány ověří, že splňují požadavky stanovené v hlavě II, získají povolení a zapíší se do rejstříku. Pokud tyto instituce elektronických peněz požadavky stanovené v hlavě II nesplní do 13. července 2018, je jim zakázáno vydávat elektronické peníze.“
Článek 112
Změny nařízení (EU) č. 1093/2010
Nařízení (EU) č. 1093/2010 se mění takto:
1)
V článku 1 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Orgán pro bankovnictví jedná v rámci pravomocí, které mu byly svěřeny tímto nařízením, a v rozsahu působnosti směrnice 2002/87/ES, směrnice 2009/110/ES, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (38), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (39), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/49/EU (40), nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/847 (41), směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2366 (42) a relevantních částí směrnice 2002/65/ES a směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 (43), pokud se tyto akty použijí na úvěrové a finanční instituce a příslušné orgány, které nad nimi vykonávají dohled, včetně všech směrnic, nařízení a rozhodnutí vycházejících z uvedených aktů, a v rozsahu působnosti dalších právně závazných aktů Unie, které stanoví úkoly orgánu pro bankovnictví. Orgán pro bankovnictví rovněž jedná v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1024/2013 (44).
(38) Nařízení Evropského parlamentu a rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 1)." 						
(39) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338)." 						
(40) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/49/EU ze dne 16. dubna 2014 o systémech pojištění vkladů (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 149)." 						
(41) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/847 ze dne 20. května 2015 o informacích doprovázejících převody peněžních prostředků a o zrušení nařízení (ES) č. 1781/2006 (Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 1)." 						
(42) Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2366 ze dne 25. listopadu 2015 o platebních službách na vnitřním trhu, kterou se mění směrnice 2002/65/ES, 2009/110/ES, 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 1093/2010 a zrušuje směrnice 2007/64/ES (Úř. věst. L 337, 23.12.2015, s. 35)." 						
(43) Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES (Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 73)." 						
(44) Nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. L 287, 29.10.2013, s. 63).“" 						
2)
V článku 4 se bod 1 nahrazuje tímto:
„1) „finančními institucemi“ rozumí úvěrové instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 nařízení (EU) č. 575/2013, „investiční podniky“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 2 nařízení (EU) č. 575/2013, „finanční konglomeráty“ ve smyslu čl. 2 bodu 14 směrnice 2002/87/ES, poskytovatelé platebních služeb ve smyslu čl. 4 bodu 11 směrnice (EU) 2015/2366 a „instituce elektronických peněz“ ve smyslu čl. 2 bodu 1 směrnice 2009/110/ES a kromě toho, v souladu se směrnicí (EU) 2015/849, se „finančními institucemi“ rozumí úvěrové instituce a finanční instituce ve smyslu čl. 3 bodů 1 a 2 směrnice (EU) 2015/849;“.
Článek 113
Změna směrnice 2013/36/EU
V příloze I směrnice 2013/36/EU se bod 4 nahrazuje tímto:
„4.
Platební služby ve smyslu čl. 4 bodu 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2366 (45).
Článek 114
Zrušení
Směrnice 2007/64/ES se zrušuje s účinkem od 13. ledna 2018.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II této směrnice.
Článek 115
Provedení
1. Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 13. ledna 2018. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Členské státy použijí tyto předpisy ode dne 13. ledna 2018.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
4. Odchylně od odstavce 2 zajistí členské státy uplatňování bezpečnostních opatření uvedených v článcích 65, 66, 67 a 97 s účinností začínající 18 měsíců ode dne vstupu regulačních technických norem podle článku 98 v platnost.
5. Členské státy nezakážou právnickým osobám, které přede dnem 12. ledna 2016 vykonávají na jejich území činnosti poskytovatelů služeb iniciování platby a poskytovatelů služeb informování o účtu ve smyslu této směrnice, aby v těchto činnostech na jejich území pokračovaly po dobu přechodného období podle odstavců 2 a 4 v souladu s dosavadním regulačním rámcem.
6. Členské státy zajistí, aby jednotliví poskytovatelé platebních služeb, kteří vedou účet, pokud nesplňují regulační technické normy uvedené v odstavci 4, nesměli tohoto neplnění zneužívat k tomu, aby blokovali využívání služeb iniciování platby a informování o účtu ve vztahu k účtům, které vedou, nebo ve využívání těchto služeb bránili.
Článek 116
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 117
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 25. listopadu 2015.
DIRETTIVA (UE) 2015/2366 TAL-PARLAMENT EWROPEW U TAL-KUNSILL
tal-25 ta’ Novembru 2015
dwar is-servizzi ta’ pagament fis-suq intern, li temenda d-Direttivi 2002/65/KE, 2009/110/KE u 2013/36/UE u r-Regolament (UE) Nru 1093/2010, u li tħassar id-Direttiva 2007/64/KE
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
IL-PARLAMENT EWROPEW U L-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidraw it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-Artikolu 114 tiegħu,
Wara li kkunsidraw il-proposta mill-Kummissjoni Ewropea,
Wara t-trażmissjoni tal-abbozz tal-att leġiżlattiv lill-parlamenti nazzjonali,
Wara li kkunsidraw l-opinjoni tal-Bank Ċentrali Ewropew (1),
Wara li kkunsidraw l-opinjoni tal-Kumitat Ekonomiku u Soċjali Ewropew (2),
Filwaqt li jaġixxu skont il-proċedura leġiżlattiva ordinarja (3),
Billi:
(1)
F’dawn l-aħħar snin, sar progress sinifikanti fl-integrazzjoni tal-pagamenti bl-imnut fl-Unjoni, b’mod partikolari fil-kuntest tal-atti tal-Unjoni dwar il-pagamenti, b’mod partikolari permezz tad-Direttiva 2007/64/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (4), ir-Regolament (KE) Nru 924/2009 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (5), id-Direttiva 2009/110/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (6), u r-Regolament (UE) Nru 260/2012 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (7). Id-Direttiva 2011/83/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (8) kompliet tikkomplementa l-qafas legali għas-servizzi ta’ pagament billi stabbilixxiet limitu speċifiku dwar l-abbiltà tal-bejjiegħa bl-imnut biex iżommu sovraimposta lill-klijenti tagħhom għall-użu ta’ mezz partikolari ta’ pagament.
(2)
Il-qafas legali tal-Unjoni rivedut dwar is-servizzi ta’ pagament huwa kkomplementat bir- Regolament (UE) 2015/751 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (9). Dak ir-Regolament jintroduċi, b’mod partikolari, regoli dwar l-impożizzjoni ta’ tariffi tal-interkambju għal tranżazzjonijiet b’kard u għandu l-għan li jkompli jaċċellera l-kisba ta’ suq integrat effettiv għal pagamenti b’kard.
(3)
Id-Direttiva 2007/64/KE kienet adottata f’Diċembru 2007 fuq il-bażi ta’ proposta tal-Kummissjoni ta’ Diċembru 2005. Minn dak iż-żmien ‘il hawn, is-suq tal-pagamenti bl-imnut ra innovazzjoni teknika sinifikanti bi tkabbir mgħaġġel fin-numru ta’ pagamenti elettroniċi u bil-mowbajl u l-introduzzjoni ta’ tipi ġodda ta’ servizzi ta’ pagament fis-suq, li joffru sfidi għall-qafas attwali.
(4)
Ir-rieżami tal-qafas legali tal-Unjoni dwar is-servizzi ta’ pagament u, b’mod partikolari, l-analiżi tal-impatt tad-Direttiva 2007/64/KE u l-konsultazzjoni dwar il-Green Paper tal-Kummissjoni tal-11 ta’ Jannar 2012, intitolata, “Lejn suq Ewropew integrat għall-pagamenti bil-kard, bl-Internet u bil-mowbajl”, urew li l-iżviluppi taw lok għal sfidi sinifikanti minn perspettiva regolatorja. Oqsma sinifikanti tas-suq tal-pagamenti, b’mod partikolari pagamenti bil-kard, bl-Internet u b’mezzi mobbli jibqgħu frammentati tul il-fruntieri nazzjonali. Ħafna prodotti jew servizzi innovattivi ta’ pagament ma jaqgħux, kompletament jew f’parti kbira, fil-kamp ta’ applikazzjoni tad-Direttiva 2007/64/KE. Barra minn hekk, il-kamp ta’ applikazzjoni tad-Direttiva 2007/64/KE u, b’mod partikolari, l-elementi esklużi mill-kamp ta’ applikazzjoni tagħha, bħal ċerti attivitajiet relatati mal-pagamenti, ta prova li f’xi ftit każijiet li huma ambigwi wisq, ġenerali wisq, jew sempliċiment antikwati, meta jitqiesu l-iżviluppi tas-suq. Dan irriżulta f’inċertezza legali, riskji potenzjali tas-sigurtà fil-katina tal-pagament u nuqqas ta’ protezzjoni tal-konsumatur f’ċerti oqsma. Ta prova li hu diffiċli għal fornituri ta’ servizzi ta’ pagament li jvaraw servizzi ta’ pagament diġitali innovattivi, sikuri u faċli biex jintużaw u biex jipprovdu lill-konsumaturi u l-bejjiegħa bl-imnut b’metodi ta’ pagament effettivi, konvenjenti u sikuri fl-Unjoni. F’dak il-kuntest, hemm potenzjal pożittiv kbir li jeħtieġ jiġi esplorat b’mod iżjed konsistenti.
(5)
L-iżvilupp kontinwu ta’ suq intern integrat għal pagamenti elettroniċi sikuri sabiex jiġi sostnut it-tkabbir tal-ekonomija tal-Unjoni u biex ikun żgurat li l-konsumaturi, ikummerċjanti u l-kumpaniji jgawdu minn għażla u trasparenza ta’ servizzi ta’ pagament biex ikunu jistgħu jibbenefikaw bis-sħiħ mis-suq intern.
(6)
Għandhom jiġu stabbiliti regoli ġodda sabiex jingħalqu l-lakuni regolatorji filwaqt li fl-istess ħin tiġi pprovduta aktar ċarezza legali u tiġi żgurata applikazzjoni konsistenti tal-qafas leġiżlattiv madwar l-Unjoni. Għandhom jiġu garantiti kundizzjonijiet operattivi ekwivalenti, għal sistemi eżistenti u għal atturi ġodda fis-suq, li jippermettu l-ilħuq ta’ suq usa’ permezz ta’ mezzi ġodda ta’ pagament u jiżguraw livell għoli ta’ protezzjoni tal-konsumatur fl-użu ta’ dawn is-servizzi ta’ pagament madwar l-Unjoni kollha. Dan għandu jiġġenera effiċjenzi fis-sistema ta’ pagament inġenerali u jwassal għal aktar għażla u aktar trasparenza fis-servizzi ta’ pagament filwaqt li jsaħħaħ il-fiduċja tal-konsumaturi f’suq tal-pagamenti armonizzat.
(7)
F’dawn l-aħħar snin, ir-riskji tas-sigurtà relatati mal-pagamenti elettroniċi żdiedu. Dan minħabba l-kumplessità teknika li qiegħda dejjem tikber tal-pagamenti elettroniċi, il-volumi li kontinwament qed jikbru madwar id-dinja ta’ pagamenti elettroniċi u t-tipi emerġenti ta’ servizzi ta’ pagament. Servizzi ta’ pagament sikuri u bla periklu jikkostitwixxu kundizzjoni essenzjali għat-tħaddim tajjeb ta’ suq tas-servizzi ta’ pagament. L-utenti tas-servizzi ta’ pagament għandhom għalhekk ikunu protetti b’mod adegwat kontra dawn ir-riskji. Is-servizzi ta’ pagament huma essenzjali għall-funzjonament ta’ attivitajiet vitali ekonomiċi u soċjali.
(8)
Id-dispożizzjonijiet ta’ din id-Direttiva dwar it-trasparenza u r-rekwiżiti ta’ informazzjoni għall-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament u dwar id-drittijiet u l-obbligi fir-rigward tal-provvediment u l-użu tas-servizzi ta’ pagament għandhom japplikaw, ukoll, fejn adatt, għal tranżazzjonijiet fejn wieħed mill-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament ikun jinsab ‘il barra miż-Żona Ekonomika Ewropea (ŻEE) sabiex jiġu evitati approċċi diverġenti madwar l-Istati Membri għad-detriment tal-konsumatur. Fejn xieraq, dawk id-dispożizzjonijiet għandhom jiġu estiżi għal tranżazzjonijiet fil-muniti uffiċjali kollha bejn il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament li jinsabu fiż-ŻEE.
(9)
Ir-rimessa ta’ flus hija servizzi sempliċi tal-pagament li huwa ġeneralment ibbażat fuq flus likwidi pprovduti mill-pagatur lil fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, li jgħaddi l-ammont korrispondenti, pereżempju permezz ta’ netwerk ta’ komunikazzjoni, lil benefiċjarju jew lil fornitur ieħor ta’ servizzi ta’ pagament li jaġixxi f’isem il-benefiċjarju. F’xi Stati Membri, is-supermarkets, il-kummerċjanti u bejjiegħa oħra bl-imnut jipprovdu lill-pubbliku servizzi korrispondenti li jippermettulhom iħallsu utilitajiet kontijiet għal servizzi domestiċi regolari. Dawk is-servizzi ta’ pagament ta’ kontijiet għandhom jitqiesu bħala rimessa ta’ flus, sakemm l-awtoritajiet kompetenti ma jikkunsidrawx li l-attività taqa’ taħt servizzi ta’ pagament ieħor.
(10)
Din id-Direttiva tintroduċi definizzjoni newtrali tal-akkwist ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament sabiex taqbad mhux biss il-mudelli akkwirenti tradizzjonali strutturati madwar l-użu ta’ kards tal-pagament, iżda wkoll mudelli ta’ negozju differenti, inklużi dawk fejn huwa involut aktar minn akkwirent wieħed. Dan għandu jiżgura li l-kummerċjanti jirċievu l-istess protezzjoni ikun x’ikun l-istrument ta pagament użat fejn l-attività hija l-istess bħall-akkwist ta’ tranżazzjonijiet bil-kard. Servizzi tekniċi pprovduti lill-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament, bħas-sempliċi proċessar u ħażna tad-data jew it-tħaddim ta’ terminals, ma għandhomx jitqiesu li jikkostitwixxu akkwist. Barra minn hekk, xi mudelli akkwirenti ma jipprevedux trasferiment veru ta’ fondi mill-akkwirent għall-benefiċjarju għax il-partijiet jistgħu jaqblu dwar forom oħra ta’ saldu.
(11)
L-esklużjoni mill-kamp ta’ applikazzjoni tad-Direttiva 2007/64/KE ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament permezz ta’ aġent kummerċjali f’isem il-pagatur jew il-benefiċjarju qiegħda tiġi applikata b’modi differenti ħafna fl-Istati Membri. Ċerti Stati Membri jippermettu l-użu tal-esklużjoni mill-pjattaformi tal-kummerċ elettroniku li jaġixxu bħala intermedjarji f’isem kemm ix-xerrejja kif ukoll il-bejjiegħa individwali mingħajr marġini reali biex jinnegozjaw jew jikkonkludu l-bejgħ jew ix-xiri ta’ oġġetti jew servizzi. Tali applikazzjoni tal-esklużjoni tmur lil hinn mill-kamp ta’ applikazzjoni maħsub stipulat f’dik id-Direttiva u għandu l-potenzjal li jżid ir-riskji għall-konsumaturi, billi dawk il-fornituri jibqgħu ‘l barra mill-protezzjoni tal-qafas legali. Prattiki ta’ applikazzjoni li jvarjaw ifixklu wkoll l-kompetizzjoni fis-suq tal-pagamenti. Sabiex dak it-tħassib jiġi indirizzat, l-esklużjoni għandha għalhekk tapplika meta l-aġenti jaġixxu biss f’isem il-pagatur jew f’isem il-benefiċjarju, irrispettivament minn jekk ikunux jew le jew le fil-pussess ta’ fondi tal-klijenti. Meta aġenti jaġixxu kemm f’isem il-pagatur kif ukoll il-benefiċjarju (bħal ċerti pjattaformi tal-kummerċ elettroniku), dawn għandhom jiġu esklużi biss jekk f’ebda ħin ma jkunu fil-pussess jew il-kontroll ta’ fondi tal-klijenti.
(12)
Din id-Direttiva ma għandhiex tapplika għall-attivitajiet tal-kumpanniji responsabbli għat-transitu ta’ flus kontanti (CITs) u l-kumpanniji responsabbli għall-ġestjoni tal-flus kontanti (CMCs) fejn l-attivitajiet ikkonċernati huma limitati għat-trasport fiżiku ta’ karti tal-flus u muniti.
(13)
Ir-rispons mis-suq juri li l-attivitajiet ta’ pagament koperti mill-esklużjoni tan-netwerk limitat spiss jinkludu volumi u valuri ta’ pagament sinifikanti u joffru lill-konsumaturi mijiet jew eluf ta’ prodotti u servizzi differenti. Dak ma jissodisfax l-għan tal-esklużjoni tan-netwerk limitat kif previst fid-Direttiva 2007/64/KE u jimplika riskji akbar u l-ebda protezzjoni legali għall-utenti tas-servizzi ta’ pagament, partikolarment konsumaturi, u żvantaġġi ċari għal atturi fis-suq regolat. Biex igħinu fil-limitazzjoni ta’ dawk ir-riskji, ma għandux ikun possibbli li jintuża l-istess strument biex isiru tranżazzjonijiet ta’ pagament biex jiġu akkwistati oġġetti u servizzi f’aktar minn netwerk limitat wieħed jew biex jiġu akkwistati firxa bla limitu ta’ oġġetti u servizzi. Strument ta’ pagament għandu jkun ikkunsidrat li jintuża fi ħdan netwerk limitat bħal dan jekk ikun jista’ jintuża biss fiċ-ċirkustanzi li ġejjin, l-ewwel, għax-xiri ta’ oġġetti u servizzi mingħand bejjiegħ bl-imnut speċifiku jew katina ta’ bejjiegħa bl-imnut speċifika, meta l-entitajiet involuti jkunu marbuta direttament bi ftehim kummerċjali li pereżempju jipprovdi għall-użu ta’ marka unika tal-pagament u dik il-marka ta’ pagament tintuża fil-punti tal-bejgħ u tidher, fejn fattibbli, fl-istrument ta’ pagament li jista’ jintuża hemm;it-tieni, għax-xiri ta’ firxa limitata ħafna ta’ oġġetti jew servizzi, bħal meta l-ambitu tal-użu huwa effettivament limitat għal għadd magħluq ta’ oġġetti jew servizzi funzjonalment marbuta irrispettivament mill-post ġeografiku tal-punt ta’ bejgħ; jew it-tielet fejn l-istrument ta’ pagament huwa regolat minn awtorità pubblika nazzjonali jew reġjonali għal finijiet soċjali jew tat-taxxa speċifiċi biex jiġu akkwistati oġġetti jew servizzi speċifiċi.
(14)
L-istrumenti koperti mill-eskużjoni tan-netwerk limitat jistgħu jinkludu kards tal-ħwienet, kards tal-fjuwil, kards tas-sħubija, kards tat-trasport pubbliku, biljetti għall-parkeġġ, kupuni għall-ikel jew kupuni għal servizzi speċifiċi, li xi drabi jiġu soġġetti għal taxxa speċifika jew għal qafas legali tax-xogħol imfassal biex jippromwovi l-użu ta’ dawn l-istrumenti biex jintlaħqu l-objettivi stabbiliti fil-leġiżlazzjoni soċjali. Meta tali strument għal skop speċifiku jiżviluppa fi strument bi skop ġenerali, ma għandhiex tibqa’ tapplika l-esklużjoni mill-kamp ta’ applikazzjoni ta’ din id-Direttiva. Strumenti li jistgħu jintużaw għal xiri minn ħwienet ta’ kummerċjanti elenkati ma għandhomx ikunu esklużi mill-kamp ta’ applikazzjoni ta’ din id-Direttiva għaliex dawn l-istrumenti tfasslu tipikament għal netwerk ta’ fornituri ta’ servizzi li kull ma jmur dejjem jikber. L-esklużjoni tan-netwerk limitat għandha tapplika flimkien mal-obbligu ta’ fornituri tas-servizzi ta’ pagament potenzjali li jinnotifikaw attivitajiet li jaqgħu fl-ambitu tagħha.
(15)
Id-Direttiva 2007/64/KE teskludi mill-kamp ta’ applikazzjoni tagħha ċerti tranżazzjonijiet ta’ pagament permezz ta’ tagħmir tat-telekomunikazzjoni jew tat-teknoloġija tal-informazzjoni meta l-operatur tan-netwerk mhux biss jaġixxi bħala intermedjarju għall-forniment tal-oġġetti u s-servizzi diġitali permezz tal-apparat inkwistjoni, iżda iżid ukoll il-valur ta’ dawk l-oġġetti jew servizzi. B’mod partikolari dik l-esklużjoni tippermetti l-hekk imsejjaħ fatturar min-naħa tal-operatur jew xiri direttament fuq il-kont tat-telefon, li jibda minn ring tones u servizzi speċjali tal-SMS, u tikkontribwixxi għall-iżvilupp ta’ mudelli ta’ negozju ġodda msejsa fuq il-bejgħ b’valur baxx tal-kontenut diġitali u servizzi bl-użu tal-vuċi. Dawk is-servizzi jinkludu divertiment, bħal chat, downloads bħal filmati, mużika u logħob), informazzjoni bħal dwar it-temp, aħbarijiet, aġġornamenti sportivi, stokks u servizzi ta’ konsultazzjoni tad-direttorju, parteċipazzjoni fuq it-TV u r-radju, bħal votazzjoni, parteċipazzjoni f’kompetizzjonijiet u għoti ta’ rispons f’ħin reali. Ir-rispons mis-suq ma juri l-ebda evidenza li tali tranżazzjonijiet tal-pagament, fdati mill-konsumaturi bħala konvenjenti għal pagamenti ta’ soll baxx, żviluppaw f’servizzi ġenerali tal-intermedjazzjoni tal-pagament. Madankollu, minħabba l-formulazzjoni ambigwa tal-esklużjoni rilevanti, ġiet implimentata b’mod differenti fl-Istati Membri, tant li dan iwassal għal nuqqas ta’ ċertezza legali għall-operaturi u l-konsumaturi u xi drabi ppermetta li servizzi ta’ intermedjazzjoni tal-pagament jitolbu l-eliġibbiltà għal esklużjoni bla limitu mill-ambitu tad-Direttiva 2007/64/KE. Għalhekk huwa xieraq li jiġi ċċarat u li jiċkien l-ambitu ta’ eliġibbiltà ta’ dik l-esklużjoni għal dawn il-fornituri tas-servizzi billi jiġu speċifikati t-tipi ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament li għalihom għandha tapplika.
(16)
L-esklużjoni relatata ma’ ċerti tranżazzjonijiet permezz ta’ apparat tat-telekomunikazzjoni jew tat-teknoloġija tal-informazzjoni għandha tiffoka speċifikament fuq il-mikropagamenti għall-kontenut diġitali u s-servizzi bl-użu tal-vuċi. Għandha tiġi introdotta referenza ċara għat-tranżazzjonijiet ta’ pagament għax-xiri ta’ biljetti elettroniċi sabiex jittieħed kont tal-iżvilupp fil-pagamenti fejn, b’mod partikolari, il-konsumatur jista’ jordna, iħallas għal, jikseb u jivvalida biljetti elettroniċi minn kwalunkwe post u fi kwalunkwe ħin bl-użu ta’ telefons ċellulari u apparati oħra. Il-biljetti elettroniċi jippermettu u jiffaċilitaw l-għoti ta’ servizzi li l-klijenti jistgħu jixtru mod ieħor f’forma ta’ biljett stampat u jinkludu t-trasport, it-tratteniment, il-parkeġġ tal-karozzi, u d-dħul f’postijiet ta’ avvenimenti, imma jeskludu oġġetti fiżiċi. Għalhekk huma jnaqqsu l-ispejjeż tal-produzzjoni u d-distribuzzjoni marbuta mal-mezzi ta’ tikkettjar tradizzjonali bbażati fuq il-karta u jżidu l-konvenjenza għall-klijenti billi jipprovdu modi ġodda u sempliċi biex jixtru l-biljetti. Sabiex jonqos il-piż fuq entitajiet li jiġbru donazzjonijiet karitetevoli, tranżazzjonijiet ta’ pagament relatati ma’ tali donazzjonijiet għandhom jiġu esklużi wkoll. L-Istati Membri għandhom ikunu liberi, f’konformità mal-liġi nazzjonali, li jillimitaw l-esklużjoni għal donazzjonijiet miġbura favur organizzazzjonijiet tal-karità reġistrati. L-esklużjoni fl-intier tagħha għandha tapplika biss fejn il-valur ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament ikun inqas minn limitu speċifikat sabiex tiġi limitata b’mod ċar għall-pagament bi profil ta’ riskju baxx.
(17)
Iż-Żona Unika ta’ Pagamenti bl-Euro (SEPA) iffaċilitat il-ħolqien ta’ “fabbriki tal-pagament” u “fabbriki tal-ġbir” madwar l-Unjoni, li jippermettu ċ-ċentralizzazzjoni ta’ tranżazzjonjiet ta’ pagament tal-istess grupp. F’dan ir-rigward tranżazzjonijiet ta’ pagament bejn impriża prinċipali u s-sussidjarja tagħha, jew bejn sussidjarji tal-istess impriża prinċipali li jiġu pprovduti minn fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jagħmel parti mill-istess grupp għandhom jiġu esklużi mill-kamp ta’ applikazzjoni ta’ din id-Direttiva. Il-ġbir ta’ ordnijiet ta’ pagament f’isem il-grupp minn impriża prinċipali jew sussidjarja tagħha għat-trażmissjoni suċċessiva lil fornitur tas-servizzi ta’ pagament ma għandux jiġi kkunsidrat bħala servizz ta’ pagament għall-finijiet ta’ din id-Direttiva.
(18)
Id-Direttiva 2007/64/KE teskludi mill-kamp ta’ applikazzjoni tagħha, is-servizzi ta’ pagament offruti minn fornituri tal-automated teller machines (“ATMs”) indipendenti minn fornituri ta’ servizzi ta’ kontijiet ta’ pagament. Dik l-esklużjoni stimulat it-tkabbir ta’ servizzi indipendenti ta’ ATM f’ħafna Stati Membri, b’mod partikolari f’żoni anqas popolati. Li tiġi eskluża dik il-parti li qed tikber malajr tas-suq tal-ATM mill-kamp ta’ applikazzjoni ta’ din id-Direttiva tista’, madankollu, twassal għal konfużjoni fir-rigward tal-imposti għall-ġbid ta’ flus. F’sitwazzjonijiet transkonfinali, din tista’ jwassal għal pagament doppju għall-istess ġbid ta’ flus mill-fornitur ta’ servizz ta’ pagament li jipprovdi s-servizzi tal-kont u fornitur tal-ATM. Konsegwentement, sabiex tinżamm il-provvista ta’ servizzi ta’ ATM filwaqt li tiġi żgurata ċ-ċarezza rigward l-imposti għall-ġbid ta’ flus, huwa xieraq li tinżamm l-esklużjoni iżda li l-operaturi tal-ATM ikunu meħtieġa jikkonformaw ma’ dispożizzjonijiet speċifiċi ta’ trasparenza ta’ din id-Direttiva. Barra minn hekk l-imposti applikati mill-operaturi tal-ATM għandhom ikunu mingħajr preġudizzju għar-Regolament (KE) Nru 924/2009.
(19)
Fornituri ta’ servizzi li jixtiequ jibbenefikaw minn esklużjoni mill-kamp ta’ applikazzjoni tad-Direttiva 2007/64/KE spiss ma kkonsultawx mal-awtoritajiet dwar jekk l-attivitajiet tagħhom humiex koperti jew esklużi minn, dik id-Direttiva iżda qagħdu fuq il-valutazzjonijiet tagħhom stess. Dan wassal għal applikazzjoni varja ta’ ċerti esklużjonijiet madwar l-Istati Membri. Jidher ukoll li xi esklużjonijiet setgħu ntużaw mill-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament sabiex ifasslu mill-ġdid il-mudelli ta’ negozju sabiex l-attivitajiet tal-pagament offruti ma jkunux jaqgħu taħt il-kamp ta’ applikazzjoni ta’ dik id-Direttiva. Dan jista’ jirriżulta f’riskji akbar għall-utenti tas-servizzi ta’ pagamenti u kundizzjonijiet diverġenti għall-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament fis-suq intern. Il-fornituri ta’ servizzi għandhom għalhekk ikunu obbligati jinnotifikaw attivitajiet rilevanti lill-awtoritajiet kompetenti sabiex l-awtoritajiet kompetenti jkunu jistgħu jivvalutaw jekk ikunux sodisfatti r-rekwiżiti stabbiliti fid-dispożizzjonijiet rilevanti u biex jiżguraw interpretazzjoni omoġenja tar-regoli fis-suq intern kollu kemm hu. B’mod partikolari, għall-esklużjonijiet kollha bbażati fuq ir-rispett ta’ limitu, għandha tiġi prevista proċedura ta’ notifika sabiex tiżgura l-konformità mar-rekwiżiti speċifiċi.
(20)
Barra minn hekk, huwa importanti li jiġi inkluż ir-rekwiżit li l-fornituri potenzjali ta’ servizzi ta’ pagament jinnotifikaw lill-awtoritajiet kompetenti bl-attivitajiet li jipprovdu fil-qafas ta’ netwerk limitat abbażi tal-kriterji stabbiliti f’din id-Direttiva jekk il-valur tat-tranżazzjonijiet ta’ pagament jaqbeż ċertu limitu. L-awtoritajiet kompetenti għandhom jivvalutaw jekk l-attivitajiet notifikati jistgħux jiġu kkunsidrati bħala attivitajiet previsti fil-qafas ta’ netwerk limitat.
(21)
Id-definizzjoni ta’ servizzi ta’ pagament għandha tkun teknoloġikament newtrali u għandha tippermetti l-iżvilupp ta’ tipi ġodda ta’ servizzi ta’ pagament, filwaqt li tiżgura li jkun hemm kundizzjonijiet operattivi ekwivalenti kemm għal fornituri ta’ servizzi ta’ pagament eżistenti kif ukoll għal dawk il-ġodda.
(22)
Din id-Direttiva għandha ssegwi l-approċċ meħud fid-Direttiva 2007/64/KE, li tkopri t-tipi kollha ta’ servizzi ta’ pagament elettroniku. Għalhekk għadu mhux xieraq għar-regoli l-ġodda li japplikaw għal servizzi meta t-trasferiment tal-fondi mill-pagatur għall-benefiċjarju, jew it-trasport tagħhom, isir biss f’karti tal-flus u muniti jew meta t-trasferiment ikun ibbażat fuq ċekk stampat, kambjali stampati, ċedoli jew strumenti oħra, kupuni stampati jew kards li permezz tagħhom ċertu fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jew xi parti oħra tintalab tqiegħed fondi għad-dispożizzjoni tal-benefiċjarju.
(23)
Din id-Direttiva ma għandhiex tapplika għat-tranżazzjonijiet ta’ pagament magħmulin fi flus kontanti peress li suq uniku tal-pagamenti għal flus kontanti diġà jeżisti. Lanqas ma din id-Direttiva ma għandha tapplika għal tranżazzjonijiet tal-pagament ibbażati fuq ċekkijiet bil-karta peress li, min-natura tagħhom, iċ-ċekkijiet bil-karta ma jistgħux ikunu pproċessati b’mod effiċjenti daqs metodi oħra tal-pagament. Il-prattika tajba f’dan il-qasam għandha, madankollu, tkun ibbażata fuq il-prinċipji stabbiliti f’din id-Direttiva.
(24)
Huwa meħtieġ li jkunu speċifikati l-kategoriji ta’ fornituri ta’ servizzi ta’ pagament li jistgħu b’mod leġittimu jipprovdu dawk is-servizzi ta’ pagament madwar l-Unjoni kollha, jiġifieri, istituzzjonijiet ta’ kreditu li jieħdu d-depożiti minn utenti li jistgħu jintużaw biex jiffinanzjaw tranżazzjonijiet ta’ pagament u li għandhom jibqgħu soġġetti għar-rekwiżiti prudenzjali stipulati fid-Direttiva 2013/36/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (10), istituzzjonijiet ta’ flus elettroniċi li joħorġu flus elettroniċi li jistgħu jintużaw biex jiffinanzjaw tranżazzjonijiet ta’ pagament u li għandhom jibqgħu soġġetti għar-rekwiżiti prudenzjali stipulati fid-Direttiva 2009/110/KE, istituzzjonijiet ta’ pagament u istituzzjonijiet ta’ kontijiet postali (post office giro institutions) li huma intitolati jagħmlu dan skont il-liġi nazzjonali. L-applikazzjoni ta’ dak il-qafas legali għandha tkun limitata għall-fornituri ta’ servizzi li jipprovdu servizzi ta’ pagament okkupazzjoni regolari jew attività ta’ negozju f’konformità ma’ din id-Direttiva.
(25)
Din id-Direttiva tistabbilixxi regoli għall-esekuzzjoni ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament meta l-fondi jkunu flus elettroniċi kif iddefinit fid-Direttiva 2009/110/KE. Din id-Direttiva ma għandhiex madankollu tirregola l-ħruġ ta’ flus elettroniċi kif previst fid-Direttiva 2009/110/KE. Għalhekk, l-istituzzjonijiet ta’ pagament ma għandhomx jitħallew joħorġu flus elettroniċi.
(26)
Id-Direttiva 2007/64/KE stabbilixxiet reġim prudenzjali, u introduċiet liċenzja unika għall-fornituri kollha ta’ servizzi ta’ pagament li mhumiex konnessi mat-teħid ta’ depożiti jew il-ħruġ ta’ flus elettroniċi. Għal dak il-għan, id-Direttiva 2007/64/KE introduċiet kategorija ġdida ta’ fornituri ta’ servizzi ta’ pagament, jiġifieri “istituzzjonijiet ta’ pagament”, billi pprevediet l-awtorizzazzjoni, soġġetta għal sett ta’ kundizzjonijiet stretti u komprensivi, ta’ persuni ġuridiċi ’l barra mill-kategoriji eżistenti biex jipprovdu servizzi ta’ pagament fl-Unjoni kollha. Għaldaqstant, l-istess kundizzjonijiet għandhom japplikaw madwar l-Unjoni kollha għal servizzi bħal dawn.
(27)
Mill-adozzjoni tad-Direttiva 2007/64/KE tfaċċaw tipi ġodda ta’ servizzi ta’ pagament, speċjalment fil-qasam tal-pagamenti bl-Internet. B’mod partikolari, evolvew servizzi ta’ bidu ta’ pagament fil-qasam tal-kummerċ ekonomiku. Dawk is-servizzi ta’ pagament għandhom rwol fil-pagamenti tal-kummerċ elettroniku billi jistabbilixxu pont ta’ software bejn is-sit elettroniku tal-kummerċjant u l-pjattaforma bankarja online tal-bank tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont tal-pagatur sabiex jinbdew pagamenti bl-Internet abbażi ta’ trasferimenti tal-kreditu.
(28)
Barra minn hekk, l-iżviluppi teknoloġiċi wasslu għal feġġ ta’ firxa ta’ servizzi komplementari, bħal servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet. Dawk is-servizzi jipprovdu lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament b’informazzjoni aggregata online dwar kont wieħed jew aktar ta’ pagament miżmum ma’ fornitur wieħed jew aktar ta’ servizzi ta’ pagament u li jista’ jiġi aċċessat permezz ta’ interfaċċji online tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont. L-utent ta’ servizzi ta’ pagament għalhekk jista’ jkollu stampa ġenerali immedjatament tas-sitwazzjoni finanzjarja tiegħu fi kwalunkwe mument. Dawn is-servizzi għandhom ikunu wkoll koperti b’din id-Direttiva sabiex il-konsumaturi jingħataw protezzjoni adegwata għall-pagament tagħhom u għad-data tal-kont kif ukoll ċertezza legali dwar l-istatus tal-fornituri ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet.
(29)
Is-servizzi ta’ bidu ta’ pagament jippermettu lill-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament biex jipprovdi serħan tal-moħħ lill-benefiċjarju li l-pagament ikun inbeda sabiex jagħti inċentiv lill-benefiċjarju li jirrilaxxa l-oġġetti jew jagħti s-servizzi mingħajr dewmien bla bżonn. Tali servizzi joffru soluzzjoni bi prezz baxx kemm għall-kummerċjanti kif ukoll għall-konsumaturi u jipprovdu lill-konsumaturi bil-possibbiltà li jixtru online anke jekk ma jkollhomx kards ta’ pagament. Minħabba li s-servizzi ta’ bidu ta’ pagament bħalissa mhumiex soġġetti għad-Direttiva 2007/64/KE, mhumiex neċessarjament taħt superviżjoni minn awtorità kompetenti u ma għandhomx għalfejn ikunu konformi mad-Direttiva 2007/64/KE. Dan iqajjem sensiela ta’ kwistjonijiet legali, bħall-protezzjoni tal-konsumatur, is-sigurtà u r-responsabbiltà kif ukoll kwistjonijiet bħall-kompetizzjoni u l-protezzjoni tad-data, b’mod partikolari rigward il-protezzjoni tad-data tal-utent tas-servizzi ta’ pagament skont ir-regoli tal-Unjoni dwar il-protezzjoni tad-data. Ir-regoli l-ġodda għandhom għalhekk jirreaġixxu għal dawk il-kwistjonijiet.
(30)
Il-kredenzjali personalizzati ta’ sigurtà użati għall-awtentikazzjoni sigura tal-klijent mill-utent tas-servizzi ta’ pagament jew mill-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament normalment huma dawk maħruġa mill-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxu l-kont. Il-fornituri ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament mhux neċessarjament jidħlu f’relazzjoni kuntrattwali mal-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament għall-manteniment tal-kontijiet u, irrispettivament mill-mudell tan-negozju użat minn fornituri ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament, il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxu l-kont għandhom jagħmluha possibbli li l-fornituri ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament ikunu jistgħu jserrħu fuq il-proċeduri ta’ awtentikazzjoni pprovduti mill-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxu l-kont biex jagħtu bidu għal pagament speċifiku f’isem il-pagatur.
(31)
Meta jipprovdi esklussivament servizzi ta’ bidu ta’ pagament, il-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament fl-ebda stadju tal-katina ta’ pagament ma jżomm il-fondi tal-utent. Meta fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament ikollu l-ħsieb li jipprovdi servizzi ta’ pagament li fir-rigward ta’ liema, iżomm il-fondi tal-utent, għandu jikseb awtorizzazzjoni sħiħa għal dawk is-servizzi.
(32)
Servizzi ta’ bidu ta’ pagament huma bbażati fuq aċċess dirett jew indirett tal-kontijiet tal-pagatur għall-fornituri ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament. Fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont, li jipprevedi mekkaniżmu ta’ aċċess indirett, għandu jippermetti wkoll aċċess dirett għall-fornituri ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament.
(33)
Din id-Direttiva għandha tiżgura kontinwità fis-suq, biex b’hekk jippermettu li l-fornituri tas-servizzi eżistenti u dawk ġodda, irrispettivament mill-mudell tan-negozju applikat minnhom, biex joffru s-servizzi tagħhom skont qafas regolatorju ċar u armonizzat. Sakemm jiġu applikati dawk ir-regoli, mingħajr preġudizzju għall-ħtieġa li tiġi żgurata s-sigurtà tat-tranżazzjonijiet ta’ pagament u l-protezzjoni tal-konsumatur kontra r-riskju dimostrabbli ta’ frodi, l-Istati Membri, il-Kummissjoni, il-Bank Ċentrali Ewropew (BĊE) u l-Awtorità Superviżorja Ewropea (Awtorità Bankarja Ewropea), stabbilita bir-Regolament (UE) Nru 1093/2010 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (11) (EBA), għandhom jiggarantixxu kompetizzjoni ġusta f’dan is-suq filwaqt li jevitaw diskriminazzjoni mhux ġustifikabbli kontra kwalunkwe attur eżistenti fis-suq. Kwalunkwe fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, inkluż il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament, għandhom ikunu jistgħu joffru servizzi ta’ bidu ta’ pagament.
(34)
Din id-Direttiva ma tbiddilx sostanzjalment il-kundizzjonijiet għall-għoti u ż-żamma tal-awtorizzazzjoni bħala istituzzjonijiet ta’ pagament. Bħal fid-Direttiva 2007/64/KE, il-kundizzjonijiet jinkludu rekwiżiti prudenzjali proporzjonati għar-riskji operazzjonali u finanzjarji li jiffaċċjaw dawn l-entitajiet fit-twettiq ta’ xogħolhom. F’dan ir-rigward, tinħtieġ sistema soda ta’ kapital inizjali flimkien ma’ kapital kontinwu li maż-żmien jista’ jiġi elaborat b’manjiera aktar sofistikata skont il-ħtiġijiet tas-suq. Minħabba l-firxa fil-varjetà tal-qasam tas-servizzi ta’ pagament, din id-Direttiva għandha tippermetti diversi metodi kkombinati ma’ medda partikolari ta’ diskrezzjoni superviżorja biex jiġi żgurat li l-istess riskji jiġu ttrattati bl-istess mod għall-fornituri kollha ta’ servizzi ta’ pagament. Ir-rekwiżiti għall-istituzzjonijiet ta’ pagament għandhom jirriflettu l-fatt li istituzzjonijiet ta’ pagament huma involuti f’attivitajiet aktar speċjalizzati u limitati, u b’hekk jiġġeneraw riskji li huma idjeq u li jistgħu jkunu mmonitorjati u kkontrollati b’mod aktar faċli minn dawk li jqumu fil-firxa usa’ ta’ attivitajiet ta’ istituzzjonijiet ta’ kreditu. B’mod partikolari, istituzzjonijiet ta’ pagament ma għandhomx jitħallew jaċċettaw depożiti mingħand utenti u għandhom jitħallew jużaw fondi li jkunu riċevuti minn utenti għall-għoti ta’ servizzi ta’ pagament biss. Ir-regoli prudenzjali meħtieġa inkluż il-kapital inizjali għandhom ikunu xierqa għal-livelli ta’ riskju relatati mas-servizz ta’ pagament rispettiv ipprovdut mill-istituzzjoni ta’ pagament. Il-fornituri ta’ servizzi li jipprovdu biss servizzi ta’ pagament ta’ bidu għandhom jiġu kkunsidrati li huma ta’ riskju medju fir-rigward tal-kapital inizjali.
(35)
Fornituri ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament u fornituri ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxu l-kont, meta jipprovdu esklussivament dawk is-servizzi ma għandhomx fondi tal-klijent. Skont dan, ikun sproporzjonat li jiġu imposti r-rekwiżiti ta’ fondi proprji fuq dawn l-atturi ġodda tas-suq. Madankollu huwa importanti li jkunu jistgħu jissodisfaw l-obbligazzjonijiet tagħhom fir-rigward tal-attivitajiet tagħhom. Għalhekk għandhom ikunu meħtieġa jkollhom assigurazzjoni ta’ indennizz professjonali jew garanzija paragunabbli. L-EBA għandha tiżviluppa linji gwida skont l-Artikolu 16 tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010 dwar il-kriterji li għandhom jintużaw biex l-Istati Membri jistabbilixxu l-ammont monetarju minimu tal-assigurazzjoni ta’ indennizz professjonali jew garanzija paragunabbli. L-EBA ma għandhiex tagħmel distinzjoni bejn l-assigurazzjoni għall-indennizz professjonali u garanzija paragunabbli, peress li dawn għandhom ikunu interkambjabbli.
(36)
Sabiex jiġu evitati l-abbużi tad-dritt ta’ stabbiliment, hu neċessarju li jkun meħtieġ li l-istituzzjoni ta’ pagament li titlob awtorizzazzjoni fl-Istat Membru tipprovdi mill-inqas parti tan-negozju tagħha ta’ servizzi ta’ pagament f’dak l-Istat Membru.
(37)
Għandu jkun previst li l-fondi tal-utent tas-servizz tal-pagament jinżammu mifruda mill-fondi tal-istituzzjoni ta’ pagament. Jinħtieġu rekwiżiti ta’ salvagwardja meta istituzzjoni ta’ pagament tkun fil-pussess tal-fondi ta’utent tas-servizz tal-pagament. Fejn l-istess istituzzjoni ta’ pagament teżegwixxi tranżazzjoni ta’ pagament kemm għall-pagatur kif ukoll għall-benefiċjarju u tiġi pprovduta linja ta’ kreditu lill-pagatur, jista’ jkun xieraq li wieħed jissalvagwardja l-fondi favur il-benefiċjarju ladarba dawn jirrappreżentaw il-pretensjoni tal-benefiċjarju lejn l-istituzzjoni ta’ pagament. L-istituzzjonijiet ta’ pagament għandhom ukoll ikunu soġġetti għal rekwiżiti effettivi kontra l-ħasil tal-flus u kontra l-finanzjament tat-terroriżmu.
(38)
Din id-Direttiva ma tibdilx l-obbligi għar-rappurtar dwar il-kontijiet tal-istituzzjonijiet ta’ pagament jew obbligu tagħhom li jwettqu awditi tal-kontijiet fil-kontijiet annwali u konsolidati tagħhom. L-istituzzjonijiet ta’ pagament huma mitluba jfasslu l-kontijiet annwali u konsolidati tagħhom f’konformità mad-Direttiva tal-Kunsill 86/635/KEE (12) u d-Direttiva 2013/34/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (13). Il-kontijiet annwali u l-kontijiet konsolidati għandhom jiġu awditjati, għajr jekk l-istituzzjoni ta’ pagament tkun eżentata minn dak l-obbligu skont dawk id-Direttivi.
(39)
Meta jkunu involuti fil-forniment ta’ wieħed jew aktar mis-servizzi ta’ pagament koperti minn din id-Direttiva, l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament għandhom dejjem iżommu kontijiet tal-pagament użati esklussivament għal tranżazzjonijiet ta’ pagament. Sabiex jippermettu lil fornituri ta’ servizzi ta’ pagament jipprovdu servizzi ta’ pagament, huwa indispensabbli li jkollhom il-possibbiltà li jiftħu u jżommu kontijiet mal-istituzzjonijiet ta’ kreditu. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-aċċess għal kontijiet bħal dawn jiġi pprovdut b’tali mod li jkun nondiskriminatorju u proporzjonat mal-għan leġittimu li jkun maħsub li jikseb. Filwaqt li l-aċċess jista’ jkun bażiku, għandu dejjem ikun estensiv biżżejjed biex l-istituzzjoni ta’ pagament tkun tista’ tipprovdi s-servizzi tagħha b’mod effiċjenti u mingħajr xkiel.
(40)
Din id-Direttiva għandha tirregola l-għoti ta’ kreditu minn istituzzjonijiet ta’ pagament, jiġifieri l-għoti ta’ linji ta’ kreditu u l-ħruġ ta’ kards ta’ kreditu, biss meta jkun marbut mill-qrib ma’ servizzi ta’ pagament. Huwa biss jekk il-kreditu jingħata sabiex jiffaċilita s-servizzi ta’ pagament u tali krediu jkun ta’ natura ta’ perijodu qasir u jingħata għal perijodu li ma jaqbiżx it-12-il xahar, inkluż fuq bażi rotatarja, li jkun xieraq li jippermetti istituzzjonijiet ta’ pagament li jagħtu kreditu fir-rigward tal-attivitajiet transkonfinali tagħhom, sakemm ikun iffinanzjat mill-ġdid prinċipalment bl-użu tal-fondi proprji tal-istituzzjoni ta’ pagament, kif ukoll fondi oħra mis-swieq kapitali, u mhux il-fondi miżmuma f’isem il-klijenti għal servizzi ta’ pagament. Dawn ir-regoli għandhom ikunu mingħajr preġudizzju għad-Direttiva 2008/48/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (14) jew liġi tal-Unjoni jew miżuri nazzjonali rilevanti oħra fir-rigward ta’ kundizzjonijiet għall-għoti ta’ kreditu lill-konsumaturi, li mhumiex armonizzati b’din id-Direttiva.
(41)
B’mod ġenerali, il-funzjonament tal-kooperazzjoni bejn l-awtoritajiet nazzjonali kompetenti responsabbli għall-għoti ta’ awtorizzazzjonijiet lil istituzzjonijiet ta’ pagament, għat-twettiq ta’ kontrolli u għad-deċiżjonijiet dwar jekk għandhomx jirtiraw kwalunkwe awtorizzazzjonijiet mogħtija, ta prova li qed jaħdem b’mod sodisfaċenti. Madankollu, il-kooperazzjoni bejn l-awtoritajiet kompetenti għandha tissaħħaħ, kemm fir-rigward tal-informazzjoni skambjata kif ukoll fl-applikazzjoni u l-interpretazzjoni koerenti ta’ din id-Direttiva, fejn istituzzjoni ta’ pagament awtorizzata tkun tixtieq tipprovdi servizzi ta’ pagament fi Stat Membru li ma jkunx l-Istat Membru ta’ domiċilju tagħha, b’eżerċizzju tad-dritt ta’ stabbiliment jew il-libertà għall-provvediment ta’ servizzi (“ippassaportar”), inkluż permezz tal-Internet. L-EBA għandha tassisti fir-riżolviment ta’ tilwim bejn l-awtoritajiet kompetenti fil-kuntest tal-kooperazzjoni transkonfinali bi qbil mar-Regolament (UE) Nru 1093/2010. Għandha tħejji wkoll sett ta’ abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji dwar il-kooperazzjoni u l-iskambju ta’ data.
(42)
Sabiex ikun hemm aktar trasparenza fl-operazzjoni ta’ istituzzjonijiet ta’ pagament awtorizzati minn, jew irreġistrati mal-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju, inklużi l-aġenti tagħhom, u biex jiġi żgurat livell għoli ta’ protezzjoni tal-konsumatur fl-Unjoni, huwa neċessarju li jiġi żgurat aċċess pubbliku faċli għal-lista ta’ entitajiet li jipprovdi servizzi ta’ pagament. L-EBA għandha għalhekk tiżviluppa u topera reġistru ċentrali li fih tippubblika lista tal-ismijiet tal-entitajiet li jipprovdu servizzi ta’ pagament. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li d-data li huma jipprovdu tinżamm aġġornata. Dawk il-miżuri għandhom jikkontribwixxu wkoll għat-tisħiħ tal-kooperazzjoni bejn l-awtoritajiet kompetenti.
(43)
Id-disponibbiltà ta’ informazzjoni preċiża u aġġornata għandha tittejjeb billi l-istituzzjonijiet ta’ pagament ikunu obbligati jinfurmaw lill-awtorità kompetenti fl-Istat Membru ta’ domiċilju tagħhom, mingħajr dewmien żejjed, bi kwalunkwe bidla li taffettwa l-eżattezza tal-informazzjoni u tal-evidenza pprovduta fir-rigward tal-awtorizzazzjoni, inklużi aġenti jew entitajiet addizzjonali li lilhom l-attivitajiet jiġu esternalizzati. L-awtoritajiet kompetenti għandhom fl-eventwalità ta’ dubju, jivverifikaw ukoll li l-informazzjoni riċevuta tkun korretta.
(44)
L-Istati Membri għandhom ikunu jistgħu jeżiġu li l-istituzzjonijiet ta’ pagament li joperaw fit-territorju tagħhom, li l-uffiċċju prinċipali tagħhom jinsab fi Stat Membru ieħor, jirrapportaw perijodikament lilhom dwar l-attivitajiet tagħhom fit-territorji tagħhom għal finijiet ta’ informazzjoni jew ta’ statistika. Fejn dawk l-istituzzjonijiet ta’ pagament joperaw skont id-dritt ta’ stabbiliment, għandu jkun possibbli li dik l-informazzjoni tintuża wkoll għall-monitoraġġ tal-konformità mat-Titoli III u IV ta’ din id-Direttiva u l-Istati Membri għandhom ikunu jistgħu jeħtieġu lil dawk l-istituzzjonijiet ta’ pagament jaħtru punt ta’ kuntatt ċentrali fit-territorju tagħhom sabiex jiffaċilitaw is-superviżjoni ta’ netwerks ta’ aġenti mill-awtoritajiet kompetenti. L-EBA għandha tiżviluppa abbozz ta’ standards regolatorji li jistabbilixxu l-kriterji biex jiddeterminaw meta jixraq li jinħatar punt ta’ kuntatt ċentrali u x’għandhom ikunu l-funzjonijiet tiegħu. Ir-rekwiżit biex jinħatar punt ta’ kuntatt ċentrali għandu jkun proporzjonat mal-għan ta’ ksib ta’ komunikazzjoni u rapportar ta’ informazzjoni adegwati dwar il-konformità mat-Titoli III u IV fl-Istat Membru ospitanti.
(45)
F’sitwazzjonijiet ta’ emerġenza, meta tkun neċessarja azzjoni immedjata biex tiġi indirizzata theddida serja għall-interessi kollettivi tal-utenti ta’ servizzi ta’ pagament fl-Istat Membru ospitanti, bħal frodi fuq skala kbira, għandu jkun possibbli għall-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ospitanti li jieħdu miżuri prekawzjonarji b’mod parallel mal-kooperazzjoni transkonfinali bejn l-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ospitanti u dak ta’ domiċilju u sakemm jittieħdu miżuri mill-awtorità kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju. Dawk il-miżuri għandhom ikunu adatti, proporzjonati għall-fini, nondiskriminatorji u ta’ natura temporanja. Kwalunkwe miżura għandha tkun iġġustifikata kif xieraq. L-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju tal-istituzzjoni ta’ pagament rilevanti u awtoritajiet oħra kkonċernati, bħal pereżempju, il-Kummissjoni u l-EBA, għandhom jiġu infurmati minn qabel jew, jekk dan ma jkunx possibbli fid-dawl tas-sitwazzjoni ta’ emerġenza, mingħajr dewmien żejjed.
(46)
Filwaqt li din id-Direttiva tispeċifika s-sett minimu ta’ setgħat li l-awtoritajiet kompetenti għandu jkollhom meta jagħmlu superviżjoni tal-konformità tal-istituzzjonijiet ta’ pagament, dawk is-setgħat għandhom ikunu eżerċitati filwaqt li jiġu rispettati d-drittijiet fundamentali, inkluż id-dritt għall-privatezza. Mingħajr preġudizzju għall-kontroll ta’ awtorità indipendenti (l-awtorità nazzjonali għall-protezzjoni tad-data) u f’konformità mal-Karta tad-Drittijiet Fundamentali tal-Unjoni Ewropea, l-Istati Membri għandu jkollhom fis-seħħ salvagwardji adegwati u effettivi fejn huwa possibbli li l-eżerċizzju ta’ dawk is-setgħat jista’ jwassal għal abbuż jew arbitrarjetà li jammontaw għal interferenza serja f’dawn id-drittijiet, pereżempju, fejn xieraq, permezz tal-awtorizzazzjoni minn qabel tal-awtorità ġudizzjarja tal-Istat Membru kkonċernat.
(47)
Huwa importanti li jiġi żgurat li dawk kollha li jipprovdu servizzi ta’ pagament jaqgħu taħt l-ambitu ta’ ċerti rekwiżiti legali u regolatorji minimi. Għalhekk, huwa tajjeb li tkun meħtieġa r-reġistrazzjoni tal-identità u l-postijiet fejn jinsabu l-persuni kollha li jipprovdu servizzi ta’ pagament, inkluż ta’ persuni li ma jkunux jistgħu jissodisfaw l-firxa sħiħa ta’ kundizzjonijiet għall-awtorizzazzjoni bħala istituzzjonijiet ta’ pagament. Tali approċċ huwa konformi mar-raġunament tar-Rakkomandazzjoni Speċjali VI tat-Task Force ta’ Azzjoni Finanzjarja dwar il-Ħasil tal-Flus li tipprevedi għal mekkaniżmu meta fornituri ta’ servizzi ta’ pagament li ma jkunux jistgħu jissodisfaw il-kundizzjonijiet kollha stabbiliti f’dik ir-Rakkomandazzjoni jkunu jistgħu madankollu jiġu ttrattati bħala istituzzjonijiet ta’ pagament. Għal dawn il-finijiet, anke meta jkun hemm persuni eżentati minn jew parti mill-kundizzjonijiet għall-awtorizzazzjoni l-Istati Membri għandhom idaħħluhom fir-reġistru tal-istituzzjonijiet ta’ pagament. Madankollu, huwa essenzjali li l-possibbiltà ta’ eżenzjoni tkun soġġetta għal rekwiżiti stretti marbuta mal-valur ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament. Istituzzjonijiet ta’ pagament li jibbenefikaw minn eżenzjoni ma jibbenefikawx mid-dritt ta’ stabbiliment jew il-libertà li jipprovdu servizzi u ma għandhomx jeżerċitaw indirettament dawk id-drittijiet filwaqt li jkunu membru ta’ sistema tal-pagament.
(48)
Minħabba n-natura speċifika tal-attività mwettqa u r-riskji marbuta mal-forniment ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet, huwa xieraq li jiġi previst reġim prudenzjali speċifiku għall-fornituri ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet. Fornituri ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet għandhom jitħallew jipprovdu servizzi fuq bażi transkonfinali, filwaqt li jibbenefikaw mir-regoli tal-“ippassaportar”.
(49)
Huwa essenzjali għal kwalunkwe fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jkollu aċċess għas-servizzi ta’ infrastrutturi tekniċi tas-sistemi ta’ pagament. Dan l-aċċess għandu, madankollu, ikun soġġett għal rekwiżiti xierqa sabiex jiġu żgurati l-integrità u l-istabbiltà ta’ dawk is-sistemi. Kull fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li japplika għal parteċipazzjoni f’sistema ta’ pagament għandu jerfa’ r-riskju tal-għażla proprja ta’ sistema u jagħti prova lis-sistema ta’ pagament li l-arranġamenti interni tiegħu huma robusti biżżejjed kontra kull tip ta’ riskju. Dawk is-sistemi ta’ pagament tipikament jinkludu l-iskemi tal-kard ta’ erba’ partijiet kif ukoll sistemi ewlenin li jipproċessaw trasferimenti ta’ kreditu u debiti diretti. Biex tkun żgurata l-ugwaljanza fi trattament fl-Unjoni kollha bħal dak bejn il-kategoriji differenti ta’ fornituri awtorizzati ta’ servizzi ta’ pagament, skont it-termini tal-liċenzja tagħhom, huwa neċessarju li jiġu ċċarati r-regoli dwar l-aċċess għal sistemi ta’ pagament.
(50)
Għandu jkun hemm dispożizzjoni għat-trattament nondiskriminatorju ta’ istituzzjonijiet ta’ pagament u istituzzjonijiet tal-kreditu awtorizzati sabiex kwalunkwe fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jikkompeti fis-suq intern ikun jista’ juża s-servizzi tal-infrastrutturi tekniċi ta’ dawk is-sistemi ta’ pagament bl-istess kundizzjonijiet. Huwa xieraq li jkun hemm dispożizzjoni għal trattament differenti għal fornituri ta’ servizzi ta’ pagament awtorizzati u għal dawk li jibbenefikaw minn eżenzjoni skont din id-Direttiva kif ukoll mill-eżenzjoni skont l-Artikolu 3 tad-Direttiva 2009/110/KE, minħabba d-differenzi fil-qafas prudenzjali rispettiv tagħhom. Fi kwalunkwe każ, differenzi fil-kundizzjonijiet tal-prezzijiet għandhom jitħallew biss meta dan ikun motivat minn differenzi fl-ispejjeż li jġarrbu l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament. Dan għandu jkun bla preġudizzju għad-dritt tal-Istati Membri li jillimitaw l-aċċess għal sistemi sistemikament importanti f’konformità mad-Direttiva 98/26/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (15) u mingħajr preġudizzju għall-kompetenza tal-BĊE u s-Sistema Ewropea ta’ Banek Ċentrali dwar l-aċċess għal sistemi ta’ pagament.
(51)
Din id-Direttiva hija mingħajr preġudizzju għall-kamp ta’ applikazzjoni tad-Direttiva 98/26/KE. Madankollu, sabiex tkun żgurata l-kompetizzjoni ġusta bejn il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament, parteċipant f’sistema ta’ pagament deżinjata soġġetta għall-kundizzjonijiet tad-Direttiva 98/26/KE li tipprovdi servizzi fir-rigward ta’ tali sistema lil fornitur awtorizzat jew reġistrat ta’ servizzi ta’ pagament, għandu wkoll, meta jintalab li jagħmel dan, jagħti aċċess għal tali servizzi b’mod oġġettiv, proporzjonat u nondiskriminatorju lil kwalunkwe fornitur ta’ servizzi ta’ pagament awtorizzat jew reġistrat. Il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament li jingħataw tali aċċess ma għandhomx, madankollu jiġu kkunsidrati bħala parteċipanti kif iddefiniti fid-Direttiva 98/26/KE, u għalhekk ma għandhomx jibbenefikaw mill-protezzjoni mogħtija skont dik id-Direttiva.
(52)
Id-dispożizzjonijiet marbutin mal-aċċess għal sistemi ta’ pagament ma għandhomx japplikaw għal sistemi stabbiliti u mħaddma minn fornitur uniku ta’ servizzi ta’ pagament. Dawn is-sistemi ta’ pagament jistgħu joperaw jew f’kompetizzjoni diretta ma’ sistemi ta’ pagament, jew, aktar tipikament, f’rokna fis-suq li ma tkunx adegwatament koperta minn sistemi ta’ pagament. Dawn is-sistemi jinkludu skemi ta’ tliet partijiet, bħal skemi ta’ kards ta’ tliet partijiet, sal-punt li huma qatt ma joperaw bħala skemi de facto ta’ kards ta’ erba’ partijiet, pereżempju billi jserrħu fuq detenturi tal-liċenzja, aġenti jew sħab konġunti tal-marka. Dawn is-sistemi tipikament jinkludu wkoll servizzi ta’ pagament offruti minn fornituri tat-telekomunikazzjoni fejn l-operatur tal-iskema huwa l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament kemm għall-pagatur kif ukoll għall-benefiċjarju, kif ukoll sistemi interni ta’ gruppi bankarji. Sabiex tiġi stimulata l-kompetizzjoni li jista’ jkun hemm minn tali sistemi magħluqin ta’ pagament mas-sistemi ta’ pagament stabbiliti tradizzjonali, ma jkunx xieraq li partijiet terzi jingħataw aċċess għal dawk is-sistemi magħluqin ta’ pagament għall-kont proprju. Madankollu, tali sistemi magħluqin għandhom dejjem ikunu soġġetti għar-regoli ta’ kompetizzjoni tal-Unjoni u nazzjonali li jistgħu jeħtieġu li jingħata aċċess għall-iskemi sabiex tinżamm kompetizzjoni effettiva fi swieq ta’ pagamenti.
(53)
Peress li l-konsumaturi u l-impriżi mhumiex fl-istess pożizzjoni, ma għandhomx bżonn l-istess livell ta’ protezzjoni. Filwaqt li huwa importanti li d-drittijiet tal-konsumatur jiġu garantiti b’dispożizzjonijiet li mhuwiex possibbli li jkun hemm deroga minnhom b’kuntratt, huwa raġonevoli li impriżi u organizzazzjonijiet jiftiehmu mod ieħor meta ma jkunux qed jittrattaw mal-konsumaturi. Madankollu, l-Istati Membri għandhom ikunu jistgħu jipprovdu li l-mikrointrapriżi, kif definiti fir-Rakkomandazzjoni tal-Kummissjoni 2003/361/KE (16), jiġu trattati bl-istess mod bħall-konsumaturi. Fi kwalunkwe każ, ċerti dispożizzjonijiet ewlenin ta’ din id-Direttiva għandhom dejjem japplikaw irrispettivament mill-istatus tal-utent.
(54)
Din id-Direttiva għandha tispeċifika l-obbligi fuq il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament fir-rigward tal-forniment ta’ informazzjoni lill-utenti ta’ servizzi ta’ pagament li għandhom jirċievu l-istess livell għoli ta’ informazzjoni ċara dwar servizzi ta’ pagament biex ikunu jistgħu jagħmlu għażliet infurmati tajjeb u jkunu jistgħu jagħżlu liberament fl-Unjoni. Fl-interess tat-trasparenza, din id-Direttiva tistipula r-rekwiżiti armonizzati meħtieġa biex ikun żgurat li informazzjoni neċessarja, suffiċjenti u li tinftiehem tingħata lill-utenti ta’ servizzi ta’ pagament rigward kemm il-kuntratt ta’ servizzi ta’ pagament kif ukoll it-tranżazzjonjiet ta’ pagament. Sabiex jippromwovu l-funzjonament bla xkiel tas-suq uniku fis-servizzi ta’ pagament, l-Istati Membri għandhom jadottaw biss dawk id-dispożizzjonijiet ta’ informazzjoni stabbiliti f’din id-Direttiva.
(55)
Il-konsumaturi għandhom ikunu protetti minn prattiki inġusti u qarrieqa f’konformità mad-Direttiva 2005/29/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (17) kif ukoll mad-Direttivi 2000/31/KE (18), 2002/65/KE (19), 2008/48/KE, 2011/83/UE (20) u 2014/92/UE (21) tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill. Id-dispożizzjonijiet ta’ dawk id-Direttivi jibqgħu japplikaw. Madankollu, ir-relazzjoni bejn ir-rekwiżiti ta’ informazzjoni pre-kuntrattwali stipulati f’din id-Direttiva u fid-Direttiva 2002/65/KE għandha, b’mod partikolari, tiġi ċċarata.
(56)
Sabiex tissaħħaħ l-effiċjenza, l-informazzjoni meħtieġa għandha tkun proporzjonata għall-bżonnijiet tal-utenti u għadnha tkun ikkomunikata f’format standard. Madankollu, ir-rekwiżiti ta’ informazzjoni għal tranżazzjoni ta’ pagament unika għandhom ikunu differenti minn dawk ta’ kuntratt qafas li jipprovdi sensiela ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament.
(57)
Fil-prattika, il-kuntratti qafas u t-tranżazzjonijiet ta’ pagament koperti minnhom huma ferm aktar komuni u ekonomikament sinifikanti mit-tranżazzjonijiet ta’ pagament uniku. Jekk hemm kont tal-pagament jew strument speċifiku tal-pagament, jinħtieġ kuntratt qafas. Għalhekk, ir-rekwiżiti għall-għoti ta’ informazzjoni minn qabel dwar kuntratti qafas għandhom ikunu komprensivi u dejjem għandha tingħata informazzjoni jew bil-miktub jew fuq strument ieħor durevoli, bħal karti stampati minn printers tal-kontijiet, CD-ROMs, DVDs u hard drives ta’ kompjuters personali li fuqhom tista’ tinħażen il-posta elettronika, u siti tal-Internet, sakemm tali siti huma aċċessibbli għal referenza fil-futur, għal perijodu ta’ żmien biżżejjed għall-finijiet tal-aċċess tal-informazzjoni u sakemm tali siti jippermettu r-riproduzzjoni tal-informazzjoni maħżuna f’forma mhux mibdula. Madankollu, għandu jkun possibbli li l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament u l-utent ta’ servizzi ta’ pagament jiftiehmu fil-kuntratt qafas dwar il-mod li bih tingħata l-informazzjoni sussegwenti dwar tranżazzjonijiet ta’ pagament esegwiti, pereżempju, li fl-Internet-banking, l-informazzjoni kollha dwar il-kont tal-pagament issir disponibbli online.
(58)
Fit-tranżazzjonijiet ta’ pagament uniku l-informazzjoni essenzjali biss għandha tingħata dejjem fuq l-inizjattiva proprja tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament. Minħabba li l-pagatur huwa ġeneralment preżenti meta jagħti l-ordni għall-pagament, ma għandux ikun neċessarju li jiġi rikjest fi kwalunkwe każ li l-informazzjoni tingħata bil-miktub jew bi strument ieħor durevoli. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu jkun jista’ jagħti informazzjoni orali direttament minn fuq il-bank jew jagħmilha faċilment aċċessibbli b’mod ieħor, pereżempju billi jżomm il-kundizzjonijiet fuq notice board fuq il-post. Għandha tingħata wkoll informazzjoni dwar fejn hija tinsab informazzjoni aktar dettaljata oħra pereżempju l-indirizz tas-sit web. Madankollu, jekk il-konsumatur jitlob hekk, l-informazzjoni essenzjali għandha tingħata wkoll bil-miktub jew fuq strument ieħor durevoli.
(59)
Din id-Direttiva għandha tipprovdi għad-dritt tal-konsumaturi li jirċievu informazzjoni rilevanti mingħajr pagament qabel ma jkun marbut bi kwalunkwe kuntratt ta’ servizzi ta’ pagament. Il-konsumaturi għandu wkoll ikunu jistgħu jitolbu informazzjoni minn qabel flimkien mal-kuntratt qafas bil-miktub, mingħajr pagament fi kwalunkwe ħin waqt ir-relazzjoni kuntrattwali, sabiex ikunu jistgħu kemm iqabblu s-servizzi u l-kundizzjonijiet offruti mill-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament u f’każ ta’ kwalunkwe tilwima biex jivverifikaw id-drittijiet u l-obbligi kuntrattwali tagħhom, biex b’hekk jinżamm livell għoli ta’ protezzjoni għall-konsumatur. Dawk id-dispożizzjonijiet għandhom ikunu kompatibbli mad-Direttiva 2002/65/KE. Id-dispożizzjonijiet speċifiċi dwar informazzjoni bla pagament f’din id-Direttiva ma għandux ikollhom l-effett li jippermettu li jintalbu imposti għall-forniment ta’ informazzjoni lill-konsumaturi skont direttivi applikabbli oħra.
(60)
Il-mod kif l-informazzjoni meħtieġa għandha tingħata mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament għandu jieħu kont tal-ħtiġijiet ta’ dan tal-aħħar kif ukoll tal-aspetti tekniċi prattiċi u l-kosteffiċjenza skont is-sitwazzjoni fir-rigward tal-ftehim fil-kuntratt rispettiv ta’ servizzi ta’ pagament. Din id-Direttiva għandha għalhekk tiddistingwi bejn żewġ modi kif għandha tingħata l-informazzjoni mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament; jew l-informazzjoni għandha tingħata, jiġifieri attivament ikkomunikata mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament fil-ħin xieraq kif meħtieġ minn din id-Direttiva mingħajr ebda talba min-naħa tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament jew l-informazzjoni għandha titqiegħed għad-dispożizzjoni tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament abbażi ta’ talba għal aktar informazzjoni. F’dan l-aħħar każ, l-utent ta’ servizzi ta’ pagament irid jieħu passi attivi biex jikseb l-informazzjoni, bħal pereżempju jitlobha espliċitament mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, jagħmel log in f’kaxxa postali ta’ kont tal-bank jew idaħħal kard tal-bank fi printer għal rendikont tal-kont. Għal tali finijiet il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu jiżgura li l-aċċess għall-informazzjoni jkun possibbli u li l-informazzjoni tkun disponibbli għall-utent ta’ servizzi ta’ pagament.
(61)
Il-konsumatur għandu jirċievi informazzjoni bażika mingħajr ebda imposta addizzjonali dwar tranżazzjonijiet li twettqu. Fil-każ ta’ tranżazzjoni ta’ pagament unika l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ma għandux jimponi imposti separati għal dik l-informazzjoni. Bl-istess mod, l-informazzjoni sussegwenti dwar tranżazzjonijiet ta’ pagament b’kuntratt qafas għandha tingħata wkoll kull xahar bla ħlas. Madankollu, b’kont meħud tal-importanza tat-trasparenza fl-ipprezzar u fid-differenzjar tal-ħtiġijiet tal-konsumatur, il-partijiet għandhom ikunu jistgħu jiftiehmu dwar imposti fir-rigward ta’ informazzjoni aktar frekwenti jew addizzjonali. Sabiex jittieħed kont tal-prattiki nazzjonali differenti, l-Istati Membri għandhom ikunu jistgħu jesiġu li r-rendikont menswali stampat fuq il-karta jew fuq strument ieħor durevoli għandu dejjem jingħata bla ħlas.
(62)
Biex tkun iffaċilitata l-mobbiltà tal-konsumatur, għandu jkun possibbli li l-konsumaturi jitterminaw kuntratt qafas mingħajr ma jbatu imposti. Madankollu, għal kuntratti tterminati mill-konsumatur qabel sitt xhur wara d-dħul fis-seħħ tagħhom, fornituri ta’ servizzi ta’ pagament għandhom ikunu jistgħu japplikaw imposti skont l-ispejjeż imġarrba minħabba t-terminazzjoni tal-kuntratt qafas mill-konsumatur. Għall-konsumaturi, il-perijodu ta’ avviż miftiehem ma għandux ikun ta’ aktar minn xahar, u għall-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament mhux inqas minn xahrejn. Din id-Direttiva hija mingħajr preġudizzju għall-obbligu ta’ fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jtemm il-kuntratt ta’ servizzi ta’ pagament f’ċirkostanzi eċċezzjonali skont liġi tal-Unjoni jew nazzjonali rilevanti oħra, bħal dik dwar il-ħasil tal-flus jew il-finanzjament tat-terroriżmu, kwalunkwe azzjoni mmirata lejn l-iffriżar ta’ fondi, jew kwalunkwe miżura speċifika marbuta mal-prevenzjoni u l-investigazzjoni ta’ reati.
(63)
Sabiex jiġi żgurat livell għoli ta’ protezzjoni għall-konsumatur, l-Istati Membri għandhom ikunu jistgħu, fl-interessi tal-konsumatur, iżommu jew jintroduċu restrizzjonijiet jew projbizzjonijiet dwar bidliet unilaterali fil-kundizzjonijiet ta’ kuntratt qafas, pereżempju jekk m’hemmx raġuni ġustifikata għal tali bidla.
(64)
Dispożizzjonijiet kuntrattwali ma għandhomx, bħala għan jew effett tagħhom, jiddiskriminaw kontra konsumaturi li huma legalment residenti fl-Unjoni, minħabba ċ-ċittadinanza jew il-post ta’ residenza tagħhom. Pereżempju, meta kuntratt qafas jipprevedi għad-dritt biex jiġi bblukkat l-istrument ta’ pagament għal raġunijiet oġġettivament ġustifikati, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ma għandux ikun jista’ jinvoka dak id-dritt sempliċiment għaliex l-utent ta’ servizzi ta’ pagament biddel il-post ta’ residenza tiegħu fl-Unjoni.
(65)
Fir-rigward tal-imposti, l-esperjenza wriet li t-tqassim tal-imposti bejn il-pagatur u l-benefiċjarju huwa l-aktar sistema effiċjenti peress li jiffaċilita l-ipproċessar dirett tal-pagamenti. Għandu għalhekk ikun hemm dispożizzjoni sabiex it-tariffi jinġabru, normalment, direttament mingħand il-pagatur u mingħand il-benefiċjarju mill-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament rispettivi tagħhom. L-ammont ta’ kwalunkwe imposta miġbura jista’ jkun ukoll żero għaliex id-dispożizzjonijiet ta’ din id-Direttiva ma għandhomx jaffettwaw il-prattika li permezz tagħha l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ma jiġborx imposti mingħand il-konsumaturi meta jikkredita l-kontijiet tagħhom. B’mod simili, skont it-termini tal-kuntratt, fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jista’ biss jiġbor imposti mingħand il-benefiċjarju (il-kummerċjant) għall-użu tas-servizzi ta’ pagament, li f’dak il-każ l-ebda imposta ma tkun imposta fuq il-pagatur. Hu possibbli li s-sistemi ta’ pagament jimponu imposti permezz ta’ tariffa għal abbonament. Id-dispożizzjonijiet dwar l-ammont trasferit jew kwalunkwe imposta miġbura ma għandhom l-ebda impatt dirett fuq l-ipprezzar bejn il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament jew kwalunkwe intermedjarju.
(66)
Il-prattiki nazzjonali differenti dwar tariffi għall-użu ta’ xi strument tal-pagament partikolari (“sovrimposta”) wasslu għal eteroġeneità estrema fis-suq tal-pagamenti tal-Unjoni u saru sors ta’ konfużjoni għall-konsumaturi, b’mod partikolari fil-kuntest tal-kummerċ elettroniku u dak transkonfinali. Kummerċjanti li jinsabu fl-Istati Membri fejn is-sovrimposti huma permessi, joffru prodotti u servizzi fi Stati Membri fejn dawn is-sovrimposti huma pprojbiti u jimponu sovrimposta fuq il-konsumatur. Hemm ukoll ħafna eżempji ta’ kummerċjanti li jimponu sovrimposta fuq il-konsumaturi f’livelli ferm ogħla mill-ispiża mġarrba minn kummerċjanti għall-użu ta’ strument ta’ pagament speċifiku. Barra minn hekk, raġunament b’saħħtu għal reviżjoni tal-prattiki tas-sovrimposti huwa appoġġat mill-fatt li r-Regolament (UE) 2015/751 jistabbilixxi regoli għal tariffi tal-interkambju għal pagamenti bil-kard. It-tariffi tal-interkambju jikkostitwixxu l-komponent prinċipali kostitwenti tal-imposti tal-kummerċjanti għal kards u għal pagamenti bil-kard. L-impożizzjoni ta’ sovrimposta hija l-prattika ta’ gwida użata xi kultant minn kummerċjanti biex jikkumpensaw għall-ispejjeż addizzjonali ta’ pagamenti bil-kard. Ir-Regolament (UE) 2015/751 timponi limiti fuq il-livell ta’ tariffi tal-interkambju. Dawk il-limiti se japplikaw qabel il-projbizzjoni stipulata f’din id-Direttiva. Konsegwentement, l-Istati Membri għandhom jikkunsidraw li jimpedixxu lill-benefiċjarji milli jesiġu imposti għall-użu ta’ strumenti ta’ pagament li għalihom it-tariffi tal-interkambju huma rregolati fil-Kapitolu II tar-Regolament (UE) 2015/751.
(67)
Filwaqt li din id-Direttiva tirrikonoxxi r-rilevanza tal-istituzzjonijiet ta’ pagament, l-istituzzjonijiet ta’ kreditu jibqgħu l-mezz prinċipali kif il-konsumatur jikseb strumenti ta’ pagament. Il-ħruġ ta’ strument ta’ pagament permezz ta’ kard minn fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, kemm jekk istituzzjoni ta’ kreditu jew istituzzjoni ta’ pagament, minbarra dak li jġestixxi l-kont tal-klijent, jipprovdi aktar kompetizzjoni fis-suq u għalhekk jipprovdi għażla ikbar u offerta aħjar għall-konsumaturi. Filwaqt li llum, il-biċċa l-kbira tal-pagamenti fil-punt tal-bejgħ huma b’kard, il-grad ta’ innovazzjoni attwali fil-qasam tal-pagamenti jista’ jwassal għall-iżvilupp rapidu ta’ mezzi ta’ pagament ġodda fis-snin li ġejjin. Għalhekk huwa xieraq li fir-rieżami ta’ din id-Direttiva, il-Kummissjoni tagħti konsiderazzjoni partikolari għal dawk l-iżviluppi u dwar jekk il-kamp ta’ applikazzjoni tad-dispożizzjonijiet dwar il-konferma tad-disponibbiltà tal-fondi għandux jiġi rivedut. Għall-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li joħroġ strument ta’ pagament permezz ta’ kard, partikolarment kards ta’ debitu, il-kisba ta’ konferma dwar id-disponibbiltà tal-fondi fil-kont tal-klijent mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont, tippermetti lill-emittent sabiex iġestixxi aħjar u jnaqqas ir-riskju ta’ kreditu tiegħu. Fl-istess ħin, dik il konferma ma għandhiex tippermetti lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont ikollu l-konferma li jimblokka fondi fil-kont ta’ pagament tal-pagatur.
(68)
L-użu ta’ kard jew strument ta’ pagament permezz ta’ kard biex isir pagament spiss jiskatta l-ġenerazzjoni ta’ messaġġ li jikkonferma d-disponibbiltà tal-fondi u żewġ tranżazzjonijiet ta’ pagament li jirriżultaw minn dan. L-ewwel tranżazzjoni sseħħ bejn l-emittent u l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont tal-kummerċjant, filwaqt li t-tieni, normalment debitu dirett, isseħħ bejn il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont tal-pagatur u l-emittent. Iż-żewġ tranżazzjonijiet għandhom jiġu ttrattati bl-istess mod bħal kwalunkwe tranżazzjoni ekwivalenti oħra. Il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament li joħorġu strumenti ta’ pagament permezz ta’ kard għandu jkollhom l-istess drittijiet u għandhom ikunu soġġetti għall-istess obbligi skont din id-Direttiva, irrispettivament jekk humiex jew le l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont tal-pagatur, b’mod partikolari f’termini ta’ responsabbiltà (eż. l-awtentikazzjoni) u r-responsabbiltà vis-à-vis l-atturi differenti fil-katina tal-pagament. Peress li t-talba tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament u l-konferma dwar id-disponibbiltà tal-fondi tista’ ssir permezz ta’ mezzi ta’ komunikazzjoni siguri eżistenti, proċeduri tekniċi u l-infrastruttura għall-komunikazzjoni bejn il-fornituri ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament jew fornituri ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet u l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxu l-kont, filwaqt li jirrispettaw il-miżuri ta’ sigurtà meħtieġa, ma għandux ikun hemm spejjeż addizzjonali għall-fornituri tas-servizzi tal-pagament jew għad-detenturi ta’ kards. Barra minn hekk, jekk it-tranżazzjoni ta’ pagament isseħħ f’ambjent tal-Internet(is-sit elettroniku tal-kummerċjant), jew f’post bl-imnut f’post, jiġifieri ħanut bl-imnut, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont għandu jkun obbligat li jipprovdi l-konferma mitluba mill-emittent biss fejn il-kontijiet miżmuma mill-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxu l-kont huma aċċessibbli elettronikament għal dik il-konferma għallinqas online. Meta titqies in-natura speċifika ta’ flus elettroniċi, ma għandux ikun possibbli li japplika dak il-mekkaniżmu għal tranżazzjonijiet ta’ pagament li jinbdew, permezz ta’ strumenti ta’ pagament ibbażati fuq il-kard li fuqha jkunu maħżuna flus elettroniċi, kif definit fid- Direttiva 2009/110/KE.
(69)
L-obbligu li jinżammu siguri l-kredenzjali personalizzati ta’ sigurtà huwa ta’ importanza kbira għall-protezzjoni tal-fondi tal-utent tas-servizzi ta’ pagament u sabiex jiġu limitati r-riskji marbuta mal-frodi u aċċess mhux awtorizzat għall-kont ta’ pagament. Madankollu, it-termini u l-kundizzjonijiet jew obbligi oħra imposti minn fornituri ta’ servizzi ta’ pagament dwar utenti ta’ servizzi ta’ pagament fir-rigward tal-protezzjoni tal-kredenzjali personalizzati ta’ sigurtà ma għandhomx jiġu abbozzati b’mod li l-utenti ta’ servizzi ta’ pagament ma jkunux jistgħu jieħdu vantaġġ minn servizzi offruti minn fornituri oħrajn ta’ servizzi ta’ pagament, inkluż servizzi ta’ bidu ta’ pagament u servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet. Barra minn hekk, tali termini u kundizzjonijiet imsemmija hawn fuq ma għandhom jinkludu ebda dispożizzjoni li tagħmilha b’xi mod iktar diffiċli biex jintużaw is-servizzi ta’ pagament ta’ fornituri oħrajn ta’ servizzi ta’ pagament awtorizzati jew irreġistrati skont din id-Direttiva.
(70)
Sabiex jitnaqqsu r-riskji u l-konsegwenzi ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament mhux awtorizzati jew esegwiti b’mod żbaljat, l-utent ta’ servizzi ta’ pagament għandu jinforma lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament kemm jista’ jkun malajr dwar kwalunkwe kontestazzjoni li tikkonċerna tranżazzjonijiet ta’ pagament allegatament mhux awtorizzati jew esegwiti b’mod żbaljat dment li l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ikun issodisfa l-obbligi ta’ informazzjoni tiegħu skont din id-Direttiva. Jekk l-iskadenza ta’ notifika tiġi rispettata mill-utent ta’ servizzi ta’ pagament għandu jkun jista’ jindirizza dawk il-pretensjonijiet soġġetti għal perijodi ta’ limitazzjoni. Din id-Direttiva ma għandhiex taffettwa pretensjonijiet oħrajn bejn l-utenti ta’ servizzi ta’ pagament u l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament.
(71)
Fil-każ ta’ tranżazzjoni ta’ pagament mhux awtorizzata, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu immedjatament jirrifondi l-ammont ta’ dik it-tranżazzjoni lill-pagatur. Madankollu, fejn ikun hemm suspett kbir ta’ tranżazzjoni mhux awtorizzata li tirriżulta minn imġiba frodulenti tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament u fejn dak is-suspett hu bbażat fuq raġunijiet oġġettivi li huma kkomunikati lill-awtorità nazzjonali rilevanti, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu jkun jista’ jwettaq, fi żmien raġonevoli, investigazzjoni qabel ma jirrifondi lill-pagatur. Sabiex il-pagatur ikun protett kontra kwalunkwe żvantaġġ, id-data tal-valur tal-kreditu ta’ rifużjoni ma għandhiex tkun aktar tard mid-data meta l-ammont ikun ġie debitat. Biex jiġi pprovdut inċentiv għall-utent ta’ servizzi ta’ pagament biex jinnotifika, mingħajr dewmien bla bżonn, il-fornitur tas-servizz ta’ pagament ta’ kwalunkwe serq jew telf ta’ strument ta’ pagament u b’hekk jitnaqqas ir-riskju ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament mhux awtorizzati, l-utent għandu jkun responsabbli biss għal ammont limitat ħafna, ħlief jekk l-utent ta’ servizzi ta’ pagament ikun aġixxa b’mod frodulenti jew b’negliġenza serja. F’dan il-kuntest ammont ta’ EUR 50 jidher li hu adegwat sabiex tiġi żgurata protezzjoni armonizzata u ta’ livell għoli tal-utenti fi ħdan l-Unjoni. Ma għandu jkun hemm l-ebda responsabbiltà f’każ li l-pagatur ma jkunx f’pożizzjoni li jsir jaf bit-telf, is-serq jew il-miżapproprjazzjoni tal-istrument ta’ pagament. Barra minn hekk, ladarba l-utenti jkunu nnotifikaw lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li l-istrument ta’ pagament tagħhom seta’ ġie kompromess, l-utenti ta’ servizz ta’ pagament ma għandhomx ikunu meħtieġa jkopru telf ulterjuri li jirriżulta minn użu mhux awtorizzat ta’ dak l-istrument. Din id-Direttiva għandha tkun mingħajr preġudizzju għar-responsabbiltà ta’ fornituri ta’ servizzi ta’ pagament għas-sigurtà teknika tal-prodotti tagħhom stess.
(72)
Sabiex jiġi vvalutat jekk kienx hemm negliġenza jew negliġenza serja fuq il-parti tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament, għandu jittieħed kont taċ-ċirkostanzi kollha. L-evidenza u l-livell ta’ negliġenza allegata għandhom ġeneralment ikunu evalwati skont il-liġi nazzjonali. Madankollu, filwaqt li l-kunċett ta’ negliġenza jimplika ksur ta’ dmir ta’ diliġenza, negliġenza serja għandha tfisser aktar minn sempliċi negliġenza, li tkun tinvolvi mġiba li turi grad sinifikanti ta’ traskuraġni; pereżempju jinżammu l-kredenzjali użati biex jawtorizza tranżazzjoni ta’ pagament jinżammu ħdejn l-istrument ta’ pagament, f’format li jkun miftuħ u faċilment identifikabbli minn partijiet terzi. It-termini u l-kundizzjonijiet kuntrattwali marbutin mal-forniment u l-użu ta’ strument ta’ pagament, li l-effett tagħhom ikun li jżidu l-oneru tal-provi fuq il-konsumatur jew li jnaqqsu l-oneru tal-provi fuq l-emittent għandhom jitqiesu nulli u bla effett. Barra minn hekk, f’sitwazzjonijiet speċifiċi u b’mod partikolari meta l-istrument tal-pagament ma jkunx preżenti fil-punt tal-bejgħ, bħal fil-każ ta’ pagamenti online, jixraq li l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ikun obbligat jipprovdi evidenza ta’ negliġenza allegata minħabba li l-mezzi biex il-pagatur jagħmel dan huma limitati ħafna f’każijiet bħal dawn.
(73)
Għandu jkun hemm dispożizzjoni għall-allokazzjoni ta’ telf fil-każ ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament mhux awtorizzati. Jistgħu japplikaw dispożizzjonijiet differenti għal utenti ta’ servizzi ta’ ħlas li mhumiex konsumaturi, peress li tali utenti normalment huma f’pożizzjoni aħjar biex jivvalutaw ir-riskju ta’ frodi u jieħdu miżuri ta’ kontra-bilanċ. Sabiex jiġi żgurat livell għoli ta’ protezzjoni tal-konsumatur, il-pagaturi għandhom ikunu dejjem intitolati li jindirizzaw il-pretensjoni tagħhom għal rimborż lill-fornitur tagħhom ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont, anke fejn huwa involut fit-tranżazzjoni tal-pagament. Dan huwa mingħajr preġudizzju għall-allokazzjoni ta’ responsabbiltà bejn il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament.
(74)
Fil-każ ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament, id-drittijiet u l-obbligi tal-utenti tas-servizzi ta’ pagament u tal-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament involuti għandhom ikunu adatti għas-servizzi pprovdut. B’mod speċifiku, l-allokazzjoni tar- responsabbiltà bejn il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont u l-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament involut fit-tranżazzjoni għandu jobbligahom biex jassumu r-responsabbiltà għall-partijiet rispettivi tat-tranżazzjoni li huma taħt il-kontroll tagħhom.
(75)
Din id-Direttiva għandha l-għan li żżid il-protezzjoni tal-konsumatur f’każijiet ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament bil-kard fejn l-ammont eżatt tat-tranżazzjoni ma jkunx magħruf fil-mument meta l-pagatur jagħti l-kunsens għall-esekuzzjoni tat-tranżazzjoni ta’ pagament, pereżempju fl-istazzjonijiet awtomatiċi tal-fjuwil, il-kuntratti tal-kiri ta’ karozzi jew meta jagħmel riżervazzjonijiet ta’ lukandi. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur jista’ jiffriża l-fondi fuq il-kont tal-pagament tal-pagatur biss jekk il-pagatur ikun ta l-kunsens għall-ammont eżatt tal-fondi li għandhom jiġu rilaxxati mingħajr dewmien bla bżonn wara li tiġi riċevuta l-informazzjoni dwar l-ammont eżatt tat-tranżazzjoni ta’ pagament u, l-aktar tard, immedjatament wara r-riċevuta tal-ordni ta’ pagament.
(76)
Il-proġett SEPA għandu l-għan li jkompli jiżviluppa servizzi ta’ pagamenti komuni għall-Unjoni kollha biex jieħdu post servizzi nazzjonali attwali fir-rigward ta’ pagamenti denominati f’euro. Bil-ħsieb li tiġi żgurata migrazzjoni sħiħa lejn trasferimenti tal-krediti u debiti diretti fl-Unjoni kollha, ir-Regolament (UE) Nru 260/2012 jistabbilixxi rekwiżiti tekniċi u tan-negozju għat-trasferimenti ta’ kreditu u debiti diretti f’euro. B’referenza għal debiti diretti, dak ir-Regolament jipprevedi li l-pagatur jagħti l-kunsens kemm lill-benefiċjarju kif ukoll lill-fornitur ta’ servizz ta’ pagament tal-pagatur (direttament jew indirettament permezz tal-benefiċjarju), u li l-mandati, flimkien ma’ modifiki jew kanċellazzjoni li jsiru wara, għandhom jinħażnu mill-benefiċjarju jew minn parti terza f’isem il-benefiċjarju. L-iskema pan-Ewropea attwali u, s’issal-unika waħda, ta’ debitu dirett għall-pagamenti ta’ konsumaturi f’euro żviluppata mill-Kunsill Ewropew għall-Pagamaent hija bbażata fuq il-prinċipju li l-mandat għall-esekuzzjoni ta’ debitu dirett jingħata mill-pagatur lill-benefiċjarju u, flimkien ma’ modifiki jew kanċellazzjoni li jsiru wara, tiġi maħżuna mill-benefiċjarju. Il-mandat jista’ wkoll jiġi maħżun minn parti terza f’isem il-benefiċjarju. Sabiex jiġi żgurat appoġġ pubbliku wiesa’ għas-SEPA u biex jiġi żgurat livell għoli ta’ protezzjoni għall-konsumatur fi ħdan is-SEPA, l-iskema pan-Ewropea eżistenti ta’ debitu dirett tipprevedi għall-pagamenti awtorizzati, dritt bla kundizzjonijiet ta’ rifużjoni. Filwaqt li tirrefletti dik ir-realtà, din id-Direttiva għandha l-għan li tistabbilixxi d-dritt ta’ rifużjoni bla kundizzjonijiet bħala rekwiżit ġenerali għat-tranżazzjonijiet kollha fl-Unjoni ta’ debitu dirett f’euro.
Madankollu, b’mod parallel mas-SEPA, għadhom jeżistu skemi tradizzjonali ta’ debitu dirett mhux f’euro fl-Istati Membri li l-munita tagħhom mhijiex l-euro. Dawk l-iskemi juru li dawn huma effiċjenti u li jiżguraw l-istess livell għoli ta’ protezzjoni għall-pagatur permezz ta’ salvagwardja oħra, mhux dejjem ibbażati fuq dritt bla kundizzjonijiet ta’ rifużjoni. F’dan il-każ, il-pagatur għandu jkun protett skont ir-regola ġenerali għal rifużjoni meta t-tranżazzjoni ta’ ħlas imwettqa taqbeż l-ammont li seta’ raġonevolment ikun mistenni. Barra minn hekk, għandu jkun possibbli għall-Istati Membri li jistabbilixxu regoli għad-drittijiet dwar id-dritt ta’ rifużjoni li huma aktar favorevoli għal pagatur. Fi ħdan is-SEPA, hemm domanda ġenwina għal prodotti speċifiċi ta’ debitu dirett denominati f’euro, kif turi l-kontinwazzjoni tal-eżistenza f’xi Stati Membri ta’ ċerti servizzi tradizzjonali ta’ pagamenti f’euro. Tkun ħaġa proporzjonata li l-pagatur u l-fornitur ta’ servizz ta’ pagament tal-pagatur jitħallew jiftiehmu f’kuntratt qafas li l-pagatur ma jkollux dritt għal rifużjoni, f’sitwazzjonijiet fejn il-pagatur ikun protett jew minħabba li l-pagatur ikun ta l-kunsens għall-esekuzzjoni ta’ tranżazzjoni ta’ pagament direttament lill-fornitur ta’ servizz ta’ pagament tiegħu/tagħha, inkluż meta l-fornitur ta’ servizz ta’ pagament jaġixxi f’isem il-benefiċjarju, jew għax, fejn applikabbli, l-informazzjoni dwar it-tranżazzjoni futura ta’ pagament kienet ipprovduta lill-pagatur jew saret disponibbli b’mod maqbul minn qabel, lill-pagatur tal-inqas erba’ ġimgħat qabel id-data ta’ skadenza mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jew mill-benefiċjarju. Fi kwalunkwe eventwalità, il-pagatur għandu dejjem ikun protett bir-regola ġenerali dwar ir-rifużjoni fil-każ ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament mhux awtorizzati jew esegwiti ħażin.
(77)
Għall-ippjanar finanzjarju u l-issodisfar tal-obbligi tal-pagament fiż-żmien debitu, il-konsumaturi u l-impriżi għandhom bżonn ta’ ċertezza dwar it-tul taż-żmien li se tieħu l-esekuzzjoni ta’ ordni tal-pagament. Din id-Direttiva għandha għalhekk tistabbilixxi meta d-drittijiet u l-obbligi jkollhom effett, jiġifieri, meta l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jirċievi l-ordni tal-pagament, inkluż meta l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament kellu l-opportunità li jirċeviha permezz tal-mezzi ta’ komunikazzjoni miftiehma fil-kuntratt ta’ servizzi ta’ pagament, minkejja kwalunkwe involviment preċedenti fil-proċess li wassal għall-ħolqien u t-trażmissjoni tal-ordni tal-pagament, pereżempju verifiki dwar is-sigurtà u d-disponibbiltà tal-fondi, informazzjoni dwar l-użu tan-numru tal-identità personali (PIN) jew il-ħruġ ta’ wegħda ta’ pagament. Barra minn hekk, irċevuta ta’ ordni ta’ pagament għandha sseħħ meta l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur jirċievi l-ordni ta’ pagament li għandha tiġi ddebitata mill-kont tal-pagatur. Il-jum jew il-mument meta l-benefiċjarju jittrażmetti lill-fornitur tas-servizzi ta’ pagament ordnijiet ta’ pagament għall-ġbir, pereżempju ta’ pagamenti bil-kard jew ta’ debiti diretti jew meta l-benefiċjarju jingħata finanzjament minn qabel fuq l-ammonti relatati mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tiegħu permezz ta’ kreditu kontinġenti fil-kont tiegħu ma għandux ikun rilevanti f’dan ir-rigward. L-utenti għandhom ikunu jistgħu jserrħu fuq l-esekuzzjoni tajba ta’ ordni tal-pagament kompluta u valida jekk il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ma jkollu l-ebda raġuni kuntrattwali jew statutorja għal rifjut. Jekk il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jirrifjuta ordni għall-pagament, ir-rifjut u r-raġuni għar-rifjut għal dan għandhom ikunu kkomunikati lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament fl-aktar opportunità bikrija soġġett għar-rekwiżiti tal-liġi tal-Unjoni u nazzjonali. Fejn il-kuntratt qafas jipprevedi li l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jista’ jimponi tariffa għar-rifjut, tali tariffa għandha tkun oġġettivament ġustifikata u għandha tinżamm baxxa kemm jista’ jkun.
(78)
Minħabba l-ħeffa li biha s-sistemi moderni tal-pagament totalment awtomatizzati jipproċessaw it-tranżazzjonijiet ta’ pagament, li jfisser li wara ċerta data, l-ordnijiet tal-pagament ma jkunux jistgħu jiġu revokati mingħajr spejjeż kbar ta’ intervent manwali, jeħtieġ li tiġi speċifikata skadenza ċara għar-revoki tal-pagament. Madankollu, skont it-tip ta’ servizzi ta’ pagament u l-ordni tal-pagament, għandu jkun possibbli li d-data ta’ skadenza tvarja għar-revoki ta’ pagament bi qbil bejn iż-żewġ partijiet. Revoka, f’dak il-kuntest, għandha tapplika biss għar-relazzjoni bejn l-utent ta’ servizzi ta’ pagament u l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, u għalhekk hija mingħajr preġudizzju għall-irrevokabbiltà u l-finalità tat-tranżazzjonijiet ta’ pagament fis-sistemi ta’ pagament.
(79)
Tali irrevokabbiltà ma għandhiex taffettwa d-drittijiet jew l-obbligi ta’ fornitur ta’ servizzi ta’ pagament skont il-liġijiet ta’ wħud mill-Istati Membri, abbażi tal-kuntratt qafas tal-pagatur jew il-liġijiet, ir-regolamenti, id-dispożizzjonijiet amministrattivi jew il-linji gwida nazzjonali, li jħallas lura lill-pagatur l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament esegwita f’każ ta’ tilwima bejn il-pagatur u l-benefiċjarju. Tali rimborż għandu jitqies bħala ordni ta’ pagament ġdida. Bl-eċċezzjoni ta’ dawn il-każijiet, it-tilwim legali li jirriżulta fir-relazzjoni sottostanti l-ordni ta’ pagament għandu jiġi riżolt biss bejn il-pagatur u l-benefiċjarju.
(80)
Biex ikun hemm ipproċessar tal-pagament għalkollox integrat u dirett u ċertezza legali fir-rigward tal-esekuzzjoni ta’ kwalunkwe obbligu sottostanti bejn l-utenti ta’ servizzi ta’ pagament, huwa essenzjali li l-ammont totali trasferit mingħand il-pagatur għandu jiġi akkreditat fuq il-kont tal-benefiċjarju. Għaldaqstant, ma għandux ikun possibbli li xi ħadd mill-intermedjarji involuti fl-esekuzzjoni ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament jagħmel tnaqqis mill-ammont trasferit tiegħu. Madankollu, għandu jkun possibbli għall-benefiċjarji li jidħlu fi ftehim mal-fornitur tagħhom ta’ servizzi ta’ pagament li tippermetti dan tal-aħħar li jnaqqas l-imposti tiegħu stess. Minkejja dan, sabiex il-benefiċjarju jkun jista’ jivverifika li l-ammont dovut jitħallas korrettament, l-informazzjoni sussegwenti pprovduta dwar it-tranżazzjoni ta’ pagament għandha tindika mhux biss l-ammont sħiħ tal-fondi trasferiti iżda wkoll l-ammont ta’ imposti li jkunu tnaqqsu.
(81)
Strumenti tal-pagament ta’ valur baxx għandhom ikunu alternattiva rħisa u faċli biex tintuża fil-każ ta’ oġġetti u ta’ servizzi bi prezz baxx u ma għandhomx ikunu mgħobbija żżejjed b’rekwiżiti eċċessivi. Ir-rekwiżiti ta’ informazzjoni rilevanti u r-regoli dwar l-esekuzzjoni tagħhom għandhom għalhekk ikunu limitati għal informazzjoni essenzjali, ukoll b’kont meħud tal-kapaċitajiet tekniċi li jistgħu ġustifikabbilment ikunu mistennija minn strumenti ddedikati għal pagamenti ta’ valur baxx. Minkejja s-sistema eħfef, l-utenti ta’ servizzi ta’ pagament għandhom ikollhom protezzjoni adegwata, meta wieħed jikkunsidra r-riskji limitati li dawk l-istrumenti ta’ pagament jippreżentaw, speċjalment fir-rigward ta’ strumenti ta’ pagament imħallsa minn qabel.
(82)
Sabiex titjieb l-effiċjenza tal-pagamenti fl-Unjoni kollha, l-ordnijiet ta’ pagament kollha mibdija mill-pagatur u denominati fl-euro jew fil-munita ta’ Stat Membru li l-munita tiegħu mhijiex l-euro, inklużi trasferimenti ta’ krediti u rimessi ta’ flus, għandhom ikunu soġġetti għal ħin ta’ esekuzzjoni massimu ta’ jum wieħed. Għall-pagamenti l-oħra kollha, bħal pagamenti mibdija minn jew permezz tal-benefiċjarju, inklużi debiti diretti u pagamenti bil-kard, fin-nuqqas ta’ ftehim espliċitu bejn il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament u l-pagatur li jistabbilixxi perijodu ta’ esekuzzjoni itwal, għandu japplika l-istess perijodu ta’ esekuzzjoni ta’ jum wieħed. Il-perijodi ta’ hawn fuq jistgħu jkunu estiżi b’jum ta’ negozju wieħed addizzjonali, jekk l-ordni tal-pagament tingħata bil-miktub biex jippermetti t-tkomplija tal-forniment ta’ servizzi ta’ pagament lill-konsumaturi li huma mdorrijin biss b’dokumenti fuq karta. Meta tintuża skema ta’ debitu dirett, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju għandu jittrażmetti l-ordni tal-ġbir fl-iskadenzi miftiehma bejn il-benefiċjarju u l-fornitur tas-servizzi ta’ pagament, biex b’hekk is-saldu jkun jista’ jsir fid-data ta’ skadenza maqbula. Minħabba li l-infrastrutturi tal-pagament spiss ikunu effiċjenti ħafna u sabiex il-livelli preżenti ta’ servizzi ma jiddeterjorawx, l-Istati Membri għandhom jitħallew iżommu fis-seħħ jew jistabbilixxu regoli li jispeċifikaw żmien ta’ esekuzzjoni ta’ anqas minn jum ta’ negozju, meta jkun xieraq.
(83)
Id-dispożizzjonijiet dwar l-esekuzzjoni għall-ammont sħiħ u ż-żmien tal-esekuzzjoni għandhom jikkostitwixxu prattika tajba meta wieħed mill-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament ma jkunx jinsab fl-Unjoni.
(84)
Sabiex tissaħħaħ il-fiduċja tal-konsumaturi f’suq armonizzat ta’ pagamenti, huwa essenzjali li l-utenti ta’ servizzi ta’ pagament ikunu jafu x’inhuma l-ispejjeż u l-imposti reali tas-servizzi ta’ pagament sabiex ikunu jistgħu jagħmlu l-għażla tagħhom. Għaldaqstantgħandhom ikunu projbiti metodi ta’ pprezzar li ma jkunux trasparenti, peress li huwa komunement aċċettat li dawk il-metodi jagħmluha diffiċli ħafna għall-utenti biex jistabbilixxu l-prezz reali tas-servizzi ta’ pagament. Speċifikament, l-użu ta’ datar ta’ valur li jkun ta’ żvantaġġ għall-utent ma għandux ikun permess.
(85)
Il-funzjonament bla xkiel u effiċjenti tas-sistema tal-pagament jiddependi fuq kemm l-utent ikun jista’ jistrieħ fuq il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jwettaq kif suppost it-tranżazzjoni ta’ pagament u fiż-żmien miftiehem. Normalment, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ikun f’pożizzjoni li jivvaluta r-riskji involuti fit-tranżazzjoni ta’ pagament. Huwa l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jipprovdi s-sistema ta’ pagamenti, li jagħmel arranġamenti biex jerġa’ jiġbor fondi li jkunu ntilfu jew li jkunu ġew allokati ħażin, u li jiddeċiedi fil-biċċa l-kbira tal-każijiet dwar l-intermedjarji involuti fl-esekuzzjoni ta’ tranżazzjoni ta’ pagament. Fid-dawl ta’ dawk il-kunsiderazzjonijiet kollha, huwa xieraq, ħlief għal ċirkostanzi anormali u mhux prevedibbli, li tkun imposta responsabbiltà fuq il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament fir-rigward tal-esekuzzjoni ta’ tranżazzjoni ta’ pagament aċċettata mill-utent, ħlief fir-rigward ta’ atti u omissjonijiet mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju, li jkun intgħażel mill-benefiċjarju waħdu. Madankollu, sabiex il-pagatur ma jitħalliex mingħajr protezzjoni f’ċirkostanzi li mhuwiex ċar li l-ammont tal-pagament kien debitament riċevut mill-fornitur ta’ servizz ta’ pagament tal-benefiċjarju, l-oneru ta’ prova korrispondenti għandu jibqa’ fuq il-fornitur ta’ servizzi ta’ min iħallas. Bħala regola, wieħed jista’ jistenna li l-istituzzjoni intermedjarja, normalment korp “newtrali” bħal bank ċentrali jew kamra tal-ikklerjar, li tittrasferixxi l-ammont ta’ pagament mingħand il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jibgħat għal għand dak li jirċievi, ser taħżen id-data tal-kont u ser tkun tista’ tipprovdiha fejn meħtieġ. Meta l-ammont ta’ pagament ikun ġie kkreditat fil-kont tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament riċeventi, il-benefiċjarju għandu immedjatament ikollu pretensjoni fuq il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għal kreditu fil-kont.
(86)
Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur, jiġifieri l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont jew, fejn adatt, il-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament,għandu jassumi r-responsabbiltà għall-esekuzzjoni korretta tal-pagament, inkluż, b’mod partikolari, l-ammont sħiħ tat-tranżazzjoni ta’ pagament u l-ħin tal-esekuzzjoni, u responsabbiltà sħiħa għal kwalunkwe nuqqas minn partijiet oħra fil-katina ta’ pagament sal-kont tal-benefiċjarju. Bħala riżultat ta’ dik ir-responsabbiltà, meta l-ammont sħiħ mhuwiex ikkreditat lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju jew huwa biss ikkreditat lilu tard, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur għandu jikkoreġi t-tranżazzjoni ta’ pagament jew mingħajr dewmien bla bżonn jirrifonda lill-pagatur l-ammont rilevanti ta’ dik it-tranżazzjoni, mingħajr preġudizzju għal kwalunkwe pretensjoni oħra li tista’ ssir skont f’konformità mal-liġi nazzjonali. Minħabba r-responsabbiltà tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, il-pagatur jew il-benefiċjarju ma għandhom ikunu mgħobbija bl-ebda spiża li jkollha x’taqsam mal-pagament żbaljat. Fil-każ ta’ nuqqas ta’ esekuzzjoni, esekuzzjoni difettuża jew dewmien fl-esekuzzjoni ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament, l-Istati Membri għandhom jiżguraw li d-data tal-valur ta’ pagamenti korrettivi tal-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament tkun dejjem l-istess bħad-data ta’ valur fil-każ ta’ esekuzzjoni korretta.
(87)
Din id-Direttiva għandha tikkonċerna biss obbligi u responsabbiltajiet kuntrattwali bejn l-utent ta’ servizzi ta’ pagament u l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament. Madankollu, il-funzjonament tajjeb ta’ trasferimenti ta’ kreditu u servizzi ta’ pagament oħrajn jirrikjedi li l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament u l-intermedjarji tagħhom, bħal proċessuri, ikollhom kuntratti li fihom ikunu stipulati d-drittijiet u l-obbligi reċiproċi tagħhom. Kwistjonijiet relatati ma’ responsabbiltajiet jiffurmaw parti essenzjali minn dawn il-kuntratti uniformi. Biex tiġi żgurata l-kredibbiltà bejn il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament u intermedjarji li jieħdu sehem fi tranżazzjoni ta’ pagament, tinħtieġ ċertezza legali fis-sens li fornitur ta’ servizzi ta’ pagament mhux responsabbli jiġi kkumpensat għat-telf li ġarrab jew għal somom imħallsin skont id-dispożizzjonijiet ta’ din id-Direttiva rigward ir-responsabbiltà. Aktar drittijiet u dettalji tal-kontenut tar-rikors u kif għandhom jiġu ttrattati pretensjonijiet fuq il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jew intermedjarju attribwibbli għal tranżazzjoni difettuża ta’ pagament għandhom soġġetti għal ftehim.
(88)
Għandu jkun possibbli għall-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jispeċifika mingħajr ambigwità l-informazzjoni meħtieġa biex ordni ta’ pagament tkun tista’ tiġi eżeġwita korrettament. Min-naħa l-oħra, madankollu, biex tiġi evitata l-frammentazzjoni u l-periklu għall-istabbiliment ta’ sistemi ta’ pagament integrati fl-Unjoni, l-Istati Membri ma għandhomx jitħallew jeħtieġu l-użu ta’ identifikatur partikolari għal tranżazzjonijiet ta’ pagament. Madankollu, dak ma għandux iżomm lill-Istati Membri milli jeħtieġu li l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur jaġixxi bid-diliġenza dovuta u jivverifika l-koerenza tal-identifikatur uniku, meta dan ikun teknikament possibbli u mingħajr ħtieġa ta’ intervent manwali, u, meta l-identifikatur uniku jinstab li hu inkoerenti, jirrifjutaw l-ordni ta’ pagament u jinformaw lill-pagatur b’dan. Ir-responsabbiltà tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandha tkun limitata għall-esekuzzjoni korretta tat-tranżazzjoni ta’ pagament f’konformità mal-ordni ta’ pagament tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament. Jekk il-fondi involuti fi tranżazzjoni ta’ pagament imorru għand ir-riċevitur żbaljatminħabba identifikatur uniku mhux korrett ipprovdut mill-pagatur, il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur u l-benefiċjarju ma għandhomx ikunu responsabbli, iżda għandhom ikunu obbligati jikkooperaw biex jagħmlu sforzi raġonevoli biex jirkupraw il-fondi inkluż, permezz tal-komunikazzjoni ta’ informazzjoni rilevanti.
(89)
Il-provvediment ta’ servizzi ta’ pagament mill-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament jista’ jinvolvi l-ipproċessar ta’ data personali. Id-Direttiva 95/46/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (22), ir-regoli nazzjonali li jittrasponu d-Direttiva 95/46/KE u r-Regolament (KE) Nru 45/2001 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (23) huma applikabbli għall-ipproċessar ta’ data personali għall-finijiet ta’ din id-Direttiva. B’mod partikolari, meta d-data personali tiġi pproċessata għall-finijiet ta’ din id-Direttiva, l-iskop preċiż għandu jiġi speċifikat, għandu jkun hemm konformità mal-bażi legali rilevanti msemmija, ir-rekwiżiti rilevanti tas-sigurtà stipulati fid-Direttiva 95/46/KE, u għandhom jiġu rispettati l-prinċipji tan-neċessità, il-proporzjonalità, il-limitazzjoni tal-iskop u l-perijodu proporzjonat għaż-żamma tad-data. Il-protezzjoni tad-data mid-disinn u l-protezzjoni tad-data b’mod awtomatiku għandhom ukoll ikunu parti integrali fis-sistemi kollha ta’ pproċessar ta’ data żviluppati u użati fil-qafas ta’ din id-Direttiva.
(90)
Din id-Direttiva tirrispetta d-drittijiet fundamentali u tosserva l-prinċipji rikonoxxuti mill-Karta tad-Drittijiet Fundamentali tal-Unjoni Ewropea, inkluż id-dritt tar-rispett għall-ħajja privata u tal-familja, id-dritt għall-protezzjoni tad-data personali, il-libertà li jitmexxa negozju, id-dritt għal rimedju effettiv u d-dritt li wieħed ma jiġix ipproċessat u kkastigat darbtejn fi proċedimenti kriminali għall-istess reat. Din id-Direttiva trid tiġi implimentata f’konformità ma’ dawk id-drittijiet u l-prinċipji.
(91)
Il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament huma responsabbli għall-miżuri ta’ sigurtà. Dawk il-miżuri jridu jkunu proporzjonati mar-riskji għas-sigurtà kkonċernati. Il-fornituri tas-servizzi ta’ pagament għandhom jistabbilixxu qafas biex itaffu r-riskji u jżommu proċeduri effettivi ta’ ġestjoni tal-inċidenti. Għandu jiġi stabbilit mekkaniżmu ta’ rappurtar regolari, sabiex jiżgura li l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament jipprovdu lill-awtoritajiet kompetenti, fuq bażi regolari, valutazzjoni aġġornata tar-riskji ta’ sigurtà tagħhom u l-miżuri li jkunu ħadu b’reazzjoni għal dawn ir-riskji. Barra minn hekk, sabiex jiġi assigurat li d-danni lil utenti, fornituri oħra ta’ servizzi ta’ pagament jew sistemi ta’ pagament, bħal tfixkil sostanzjali ta’ sistema ta’ pagament, jinżammu kemm jista’ jkun minimi, huwa essenzjali li l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament ikunu meħtieġa biex jirrappurtaw l-inċidenti kbar b’rabta mas-sigurtà, mingħajr dewmien żejjed lill-awtoritajiet kompetenti. Għandu jkun stabbilit rwol ta’ koordinazzjoni mill-EBA.
(92)
L-obbligi ta’ rappurtar ta’ inċidenti tas-sigurtà huma mingħajr preġudizzju għal obbligi ta’ rappurtar ta’ inċidenti oħra stipulati f’atti legali oħrajn tal-Unjoni u kwalunkwe rekwiżit stabbilit f’din id-Direttiva għandu jiġi allinjat ma’, u jkunu proporzjonat mal-obbligi ta’ rappurtar imposti minn liġi oħra tal-Unjoni.
(93)
Huwa neċessarju li jiġi stabbilit qafas legali ċar li jistabbilixxi l-kondizjonijiet u li bihom il-fornituri ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament u l-fornituri ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet jistgħu jipprovdu s-servizzi tagħhom bil-kunsens tad-detentur tal-kont, mingħajr ma jkunu meħtieġa mill-fornitur tas-servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont li juża mudell partikolari tan-negozju, kemm jekk ibbażat fuq aċċess dirett jew fuq wieħed indirett, għall-forniment ta’ dawk it-tipi ta’ servizzi. Il-fornituri ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament u l-fornituri ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet fuq naħa waħda u, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont fuq l-oħra, għandhom josservaw ir-rekwiżiti meħtieġa tal-protezzjoni tad-data u tas-sigurtà stabbiliti bi, jew imsemmija f’din id-Direttiva jew inklużi fl-istandards tekniċi regolatorji. Dawk l-istandards tekniċi regolatorji għandhom ikunu kompatibbli mas-soluzzjonijiet teknoloġiċi differenti disponibbli. Sabiex tiġi żgurata komunikazzjoni sigura bejn l-atturi rilevanti fil-kuntest ta’ dawk is-servizzi, l-EBA għandha wkoll tispeċifika r-rekwiżiti ta’ standards komuni u miftuħa ta’ komunikazzjoni biex jiġu implimentati mill-fornituri kollha ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxu l-kont li jippermettu l-provvediment ta’ servizzi ta’ pagament online. Dan ifisser li dawk l-istandards miftuħa għandhom jiżguraw l-interoperabbiltà ta’ soluzzjonijiet teknoloġiċi differenti ta’ komunikazzjoni. Dawk l-istandards komuni u miftuħa għandhom ukoll jiżguraw li l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont ikun konxju li qed jiġi kkuntattjat minn fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament jew minn fornitur ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet u mhux mill-klijent innifsu. L-istandards għandhom jiżguraw ukoll li l-fornituri ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament u fornituri ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet jikkomunikaw b’mod sigur mal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont li jipprovdi s-servizzi tal-kont u mal-klijenti involuti. Fl-iżvilupp ta’ dawk ir-rekwiżiti, l-EBA għandha tagħti attenzjoni partikolari lill-fatt li l-istandards li għandhom jiġu applikati għandhom jippermettu l-użu ta’ kull tip komuni ta’ apparati (bħal kompjuters, tablets u mowbajls) biex iwettqu servizzi ta’ pagament differenti.
(94)
Meta tkun qed tiżviluppa standards tekniċi regolatorji dwar l-awtentikazzjoni u l-komunikazzjoni, l-EBA għandha tivvaluta b’mod sistematiku u tieħu kont tad-dimensjoni ta’ privatezza, sabiex tidentifika r-riskji assoċjati ma’ kull waħda mill-opzjonijiet tekniċi disponibbli u r-rimedji li jistgħu jiġu attwati biex ikun minimizzat it-theddid għall-protezzjoni tad-data.
(95)
Is-sigurtà ta’ pagamenti elettroniċi hija fundamentali għall-iżgurar tal-protezzjoni tal-utenti u l-iżvilupp ta’ ambjent tajjeb għall-kummerċ elettroniku. Is-servizzi ta’ pagament kollha offruti elettronikament għandhom jitwettqu b’mod sigur, bl-adozzjoni ta’ teknoloġiji li kapaċi jiggarantixxu l-awtentikazzjoni sigura għall-utent u li jnaqqsu, sa fejn massimament possibbli, ir-riskju ta’ frodi. Ma jidhirx li hemm għalfejn jiġi ggarantit l-istess livell ta’ protezzjoni għal tranżazzjonijiet ta’ pagament mibdija u esegwiti b’modalitajiet li mhumiex pjattaformi jew apparati elettroniċi, bħal tranżazzjonijiet abbażi ta’ karta, ordnijiet bil-posta jew ordnijiet bit-telefon. Tkabbir solidu ta’ pagamenti fuq l-Internet u pagamenti bil-mowbajl għandu jiġi akkumpanjat b’tisħiħ ġeneralizzat tal-miżuri ta’ sigurtà. Is-servizzi ta’ pagament offruti permezz tal-Internet jew permezz ta’ mezzi oħra mill-bogħod, li l-funzjonament tagħhom ma jiddependix fuq fejn jinsab fiżikament l-apparat użat biex tinbeda t-tranżazzjoni ta’ pagament jew l-istrument ta’ pagament użat, għandhom jinkludu l-awtentikazzjoni tat-tranżazzjonijiet permezz ta’ kodiċijiet dinamiċi, sabiex l-utent, f’kull ħin, mill-ammont u l-benefiċjarju tat-tranżazzjoni li dak l-utent ikun qed jawtorizza.
(96)
Il-miżuri ta’ sigurtà għandhom ikunu kompatibbli mal-livell ta’ riskju involut fis-servizzi ta’ pagament. Sabiex ikun possibbli l-iżvilupp ta’ mezzi ta’ pagament, li huma faċli li jintużaw u li jkunu aċċessibbli, għal pagamenti b’riskju baxx, bħal pagamenti ta’ valur baxx bħala pagamenti mingħajr kuntatt fil-punt tal-bejgħ, kemm jekk bil-mowbajl jew jekk le, l-eżenzjonijiet għall-applikazzjoni tar-rekwiżiti ta’ sigurtà għandhom ikunu speċifikati fl-abbozzi ta’ standards tekniċi regolatorji. Jinħtieġ użu sikur ta’ kredenzjali personalizzati ta’ sigurtà biex jiġu limitati r-riskji marbutin mal-phishing u attivitajiet oħra frodulenti. F’dak ir-rigward, l-utent għandu jkun jista’ jafda fuq l-adozzjoni ta’ miżuri li jipproteġu l-kunfidenzjalità u l-integrità tal-kredenzjali personalizzati ta’ sigurtà. Dawk il-miżuri tipikament jinkludu sistemi ta’ kriptaġġ ibbażati fuq apparati personali tal-pagatur - inkluż apparat għall-qari tal-kards jew ċellulari - jew forniti lill-pagatur mill-fornitur tiegħu ta’ servizzi ta’ pagament li jipprovdi s-servizzi tal-kont b’mezzi differenti bħal SMS jew posta elettronika. Il-miżuri, inklużi s-sistemi tipiċi ta’ kriptaġġ, li jistgħu jirriżultaw f’kodiċijiet ta’ awtentikazzjoni bħal passwords ta’ darba, jistgħu jsaħħu s-sigurtà ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament. L-użu ta’ tali kodiċijiet ta’ awtentikazzjoni mill-utenti tas-servizzi ta’ pagament għandhom jiġu kkunsidrati kompatibbli mal-obbligi tagħhom fir-rigward tal-istrumenti ta’ pagament u l-kredenzjali personalizzati ta’ sigurtà anke meta jkunu involuti l-fornituri ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament jew fornituri ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet.
(97)
L-Istati Membri għandhom jiddeterminaw jekk l-awtoritajiet kompetenti maħturin biex jagħtu l-awtorizzazzjoni lill-istituzzjonijiet ta’ pagament jistgħux ikunu wkoll l-awtoritajiet kompetenti fir-rigward tal-proċeduri tas-soluzzjoni alternattiva għat-tilwim (ADR).
(98)
Mingħajr preġudizzju għad-dritt tal-klijenti li jressqu kawża quddiem il-qrati, l-Istati Membri għandhom jiżgurawADR li tkun faċilment aċċessibbli, adegwata, indipendenti, imparzjali, trasparenti u effettiva bejn fornituri ta’ servizzi ta’ pagament u l-utenti ta’ servizzi ta’ pagament li jirriżultaw mid-drittijiet u l-obbligi stabbiliti f’din id-Direttiva. Ir-Regolament (KE) Nru 593/2008 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (24) jipprevedi li l-protezzjoni mogħtija lill-konsumaturi mir-regoli obbligatorji tal-liġi tal-pajjiż fejn għandhom ir-residenza abitwali tagħhom ma għandhiex tkun imdgħajfa minn xi terminu kuntrattwali li tikkonċerna l-liġi applikabbli għall-kuntratt. B’ħarsa lejn l-istabbiliment ta’ proċedura effiċjenti u effettiva ta’ riżoluzzjoni tat-tilwim, l-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament jistabbilixxu proċedura effettiva għall-ilmenti li tkun tista’ tiġi segwita mill-utenti ta’ servizzi ta’ pagament tagħhom qabel ma t-tilwima tiġi riferut għal riżoluzzjoni bi proċedura tal-ADR jew quddiem qorti. Il-proċedura tal-ilmenti għandha tinkludi perijodi ta’ żmien qosra u definiti b’mod ċar li fihom il-fornitur tas-servizzi tal-pagament għandu jwieġeb għall-ilment. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-entitajiet għal ADR ikollhom kapaċità suffiċjenti biex jinvolvu ruħhom b’mod adegwat u effiċjenti fil-kooperazzjoni transkonfinali fir-rigward ta’ tilwim dwar id-drittijiet u l-obbligi li jirriżultaw skont din id-Direttiva.
(99)
Huwa neċessarju li jkun żgurat l-infurzar effettiv tad-dispożizzjonijiet tal-liġijiet nazzjonali adottati skont din id-Direttiva. Għalhekk għandhom jitfasslu proċeduri xierqa li permezz tagħhom ikun possibbli li jitmexxew ilmenti kontra fornituri ta’ servizzi ta’ pagament li ma jikkonformawx ma’ dawk id-dispożizzjonijiet u biex ikun żgurat li, meta xieraq, ikunu imposti penalitajiet effettivi, proporzjonati u dissważivi. Bil-ħsieb li tiġi żgurata konformità effettiva ma’ din id-Direttiva, l-Istati Membri għandhom jiddeżinjaw l-awtoritajiet kompetenti li jissodisfaw il-kundizzjonijiet stabbiliti fir-Regolament (UE) Nru 1093/2010 u li jaġixxu b’mod independenti mill-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament. Għal raġunijiet ta’ trasparenza, l-Istati Membri għandhom jinnotifikaw lill-Kummissjoni dwar liema awtoritajiet ġew nominati, b’deskrizzjoni ċara ta’ dmirijiethom skont din id-Direttiva.
(100)
Mingħajr preġudizzju għad-dritt ta’ rikors fil-qrati biex tiġi żgurata l-konformità ma’ din id-Direttiva, l-Istati Membri għandhom jiżguraw ukoll li l-awtoritajiet kompetenti jingħataw is-setgħa neċessarja, inkluż is-setgħa li jiġu imposti sanzjonijiet, meta l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ma jikkonformax mad-drittijiet u l-obbligi stabbiliti f’din id-Direttiva, b’mod partikolari jekk ikun hemm riskju ta’ reċedività jew tħassib ieħor għall-interessi kollettivi tal-konsumatur.
(101)
Huwa importanti li l-konsumaturi jkunu infurmati b’mod ċar u li jinftiehem dwar id-drittijiet u l-obbligi tagħhom taħt din id-Direttiva. Il-Kummissjoni għandha għalhekk tipproduċi fuljett dwar dawk id-drittijiet u l-obbligi.
(102)
Din id-Direttiva hija mingħajr preġudizzju għad-dispożizzjonijiet tal-liġi nazzjonali dwar il-konsegwenzi f’dak li għandu x’jaqsam mar-responsabbiltà għal ineżattezzi fl-espressjoni jew fit-trażmissjoni ta’ stqarrija.
(103)
Din id-Direttiva għandha tkun mingħajr preġudizzju għad-dispożizzjonijiet dwar it-trattament tal-VAT tas-servizzi ta’ pagament fid-Direttiva tal-Kunsill 2006/112/KE (25).
(104)
Fejn din id-Direttiva tagħmel referenza għal ammonti f’euro, dawk l-ammonti għandhom ikunu intenzjonati bħala li huma l-ammont ekwivalenti tal-munita nazzjonali tal-Istati Membri li l-munita tagħhom mhijiex l-euro.
(105)
Fl-interess taċ-ċertezza legali, ikun xieraq li jsiru arranġamenti transizzjonali sabiex persuni li jkunu bdew l-attivitajiet ta’ istituzzjonijiet ta’ pagament f’konformità mal-liġi nazzjonali li tittrasponi d-Direttiva 2007/64/KE qabel id-dħul fis-seħħ ta’ din id-Direttiva jkunu jistgħu jkomplu b’dawk l-attivitajiet fl-Istat Membru kkonċernat għal perijodu speċifiku.
(106)
Is-setgħa li jiġu adottati atti f’konformità mal-Artikolu 290 tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea għandha tkun iddelegata lill-Kummissjoni fir-rigward tal-adattament tar-referenza għar-Rakkomandazzjoni 2003/361/KE meta dik ir-Rakkomandazzjoni tiġi emendata u l-aġġornamenttal-ammont medju ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament esegwiti mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament użat bħala limitu massimu għall-Istati Membri li japplikaw l-opzjoni li jeżentaw (partijiet) mir-rekwiżiti ta’ awtorizzazzjoni għal istituzzjonijiet iżgħar ta’ pagament sabiex titqies l-inflazzjoni. Huwa ta’ importanza partikolari li l-Kummissjoni twettaq konsultazzjonijiet xierqa matul il-ħidma preparatorja tagħha, inkluż fil-livell tal-esperti. Il-Kummissjoni, meta tkun qiegħda tħejji u tfassal atti delegati, għandha tiżgura trażmissjoni simultanja, f’waqtha u xierqa tad-dokumenti rilevanti lill-Parlament Ewropew u lill-Kunsill.
(107)
Sabiex tiġi żgurata l-applikazzjoni konsistenti ta’ din id-Direttiva, il-Kummissjoni għandha tkun f’pożizzjoni li tistrieħ fuq l-għarfien espert u l-appoġġ tal-EBA, li għandu jkollha l-kompitu li telabora linji gwida u tħejji abbozzi ta’ standards tekniċi regolatorji dwar aspetti ta’ sigurtà tas-servizzi ta’ pagament b’mod partikolari fir-rigward ta’ awtentikazzjoni msaħħa tal-klijent, u dwar il-kooperazzjoni bejn l-Istati Membri fil-kuntest tal-provvediment ta’ servizzi u l-istabbiliment ta’ istituzzjonijiet ta’ pagament awtorizzati fi Stati Membri oħra. Is-setgħa hija ddelegata lill-Kummissjoni biex tadotta abbozzi ta’ standards tekniċi regolatorji. Dawk il-kompiti speċifiċi huma kompletament konformi mar-rwol u r-responsabbiltajiet tal-EBA kif previst fir-Regolament (UE) Nru 1093/2010.
(108)
L-EBA, meta tkun qed tiżviluppa linji gwida, abbozzi ta’ standards tekniċi regolatorji u abbozzi ta’ standards tekniċi ta’ implimentazzjoni skont din id-Direttiva u f’konformità mar-Regolament (UE) Nru 1093/2010, għandha tiżgura li tikkonsulta l-partijiet ikkonċernati rilevanti kollha, inklużi dawk fis-suq ta’ servizzi ta’ pagament li jirriflettu l-interessi kollha involuti. Jekk ikun neċessarju għall-kisba ta’ bilanċ tajjeb ta’ fehmiet, l-EBA għandha tagħmel sforzi partikolari biex tikseb l-opinjonijiet ta’ atturi mhux bankarji rilevanti.
(109)
Minħabba li l-għan ta’ din id-Direttiva, jiġifieri l-integrazzjoni ulterjuri ta’ suq intern fis-servizzi ta’ pagament, ma jistax jinkiseb biżżejjed mill-Istati Membri minħabba li jirrikjedi l-armonizzazzjoni ta’ ammont kbir ta’ regoli differenti li bħalissa jeżistu fis-sistemi legali tad-diversi Stati Membri, iżda jistgħu jinkisbu minħabba l-iskala u l-effetti, aħjar fil-livell tal-Unjoni, l-Unjoni tista’ tadotta miżuri, f’konformità mal prinċipju ta’ sussidjarjetà kif stabbilit fl-Artikolu 5 tat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea. F’konformità mal-prinċipju ta’ proporzjonalità kif stabbilit f’dak l-Artikolu, din id-Direttiva ma tmurx lil hinn minn dak li huwa meħtieġ sabiex jinkiseb dak l-għan.
(110)
Skont id-Dikjarazzjoni Politika Konġunta tat-28 ta’ Settembru 2011 tal-Istati Membri u l-Kummissjoni dwar id-dokumenti ta’ spjegazzjoni (26), l-Istati Membri refgħu r-responsabbiltà li jakkumpanjaw, f’każijiet ġustifikati, in-notifika tal-miżuri ta’ traspożizzjoni tagħhom b’dokument wieħed jew iktar fejn jispjegaw ir-relazzjoni bejn il-komponenti ta’ Direttiva u l-partijiet li jikkorrispondu magħhom tal-istrumenti ta’ traspożizzjoni nazzjonali. Fir-rigward ta’ din id-Direttiva, il-leġiżlatur iqis li t-trażmissjoni ta’ tali dokumenti hija ġustifikata.
(111)
Il-Kontrollur Ewropew għall-Protezzjoni tad-Data ġie kkonsultat f’konformità mal-Artikolu 28(2) tar-Regolament (KE) Nru 45/2001 u ta opinjoni fil-5 ta’ Diċembru 2013 (27).
(112)
Id-Direttivi 2002/65/KE, 2009/110/KE u 2013/36/UE u r-Regolament (UE) Nru 1093/2010 għandhom għalhekk jiġu emendati skont dan.
(113)
Minħabba l-għadd ta’ tibdiliet li hemm bżonn li jsiru għad-Direttiva 2007/64/KE huwa xieraq li din titħassar u tiġi sostitwita,
ADOTTAW DIN ID-DIRETTIVA:
TITOLU I
SUĠĠETT, KAMP TA’ APPLIKAZZJONI U DEFINIZZJONIJIET
Artikolu 1
Suġġett
1. Din id-Direttiva tistabbilixxi r-regoli li skonthom l-Istati Membri għandhom jiddistingwu bejn is-sitt kategoriji li ġejjin ta’ fornituri ta’ servizzi ta’ pagament:
(a)
l-istituzzjonijiet ta’ kreditu kif iddefiniti fil-punt (1) tal-Artikolu 4(1) tar-Regolament (UE) Nru 575/2013 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (28), inkluż il-fergħat tagħhom kif iddefiniti fil-punt (17) tal-Artikolu 4(1) ta’ dak ir-Regolament, fejn tali fergħat jinsabu fl-Unjoni, kemm jekk is-sede prinċipali ta’ dawk il-fergħat jinsabu fl-Unjoni jew, f’konformità mal-Artikolu 47 tad-Direttiva 2013/36/UE u mal-liġi nazzjonali, ‘l barra mill-Unjoni;
(b)
l-istituzzjonijiet tal-flus elettroniċi, kif iddefiniti fil-punt (1) tal-Artikolu 2 tad-Direttiva 2009/110/KE, inkluż, f’konformità mal-Artikolu 8 ta’ dik id-Direttiva u mal-liġi nazzjonali, fergħat tagħhom, fejn it-tali fergħat jinsabu fl-Unjoni u s-sede uffiċjali tagħhom jinsabu barra l-Unjoni, sakemm is-servizzi ta’ pagament pprovduti minn dawk il-fergħat huma marbuta mal-ħruġ ta’ flus elettroniċi;
(c)
istituzzjonijiet ta’ kontijiet postali fil-forma giro (post office giro institutions) li huma intitolati skont il-liġi nazzjonali biex jipprovdu servizzi ta’ pagament;
(d)
istituzzjonijiet ta’ pagament;
(e)
il-BĊE u l-banek ċentrali nazzjonali meta ma jkunux qed jaġixxu bħala awtorità monetarja jew awtoritajiet pubbliċi oħra;
(f)
l-Istati Membri jew l-awtoritajiet reġjonali jew lokali tagħhom meta ma jkunux qed jaġixxu fil-kapaċità tagħhom ta’ awtoritajiet pubbliċi.
2. Din id-Direttiva tistabbilixxi wkoll regoli li jikkonċernaw:
(a)
it-trasparenza tal-kundizzjonijiet u r-rekwiżiti ta’ informazzjoni għas-servizzi ta’ pagament; u
(b)
id-drittijiet u l-obbligi rispettivi tal-utenti ta’ servizzi ta’ pagament u tal-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament, b’rabta mal-għoti ta’ servizzi ta’ pagament bħala xogħol regolari jew attività ta’ negozju.
Artikolu 2
Kamp ta’ applikazzjoni
1. Din id-Direttiva tapplika għal servizzi ta’ pagament ipprovduti fl-Unjoni.
2. It-Titoli III u IV japplikaw għal tranżazzjonijiet ta’ pagament fil-munita ta’ Stat Membru fejn kemm il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur kif ukoll l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju, jew il-fornitur uniku ta’ servizzi ta’ pagament fit-tranżazzjoni ta’ pagament, jinsabu fl-Unjoni.
3. It-Titolu III, ħlief għall-punt (b) tal-Artikolu 45(1), il-punt (2)(e) tal-Artikolu 52 u l-punt (a) tal-Artikolu 56, u t-Titolu IV, ħlief għall-Artikoli 81 sa 86, japplikaw għal tranżazzjonijiet ta’ pagament f’munita li mhijiex il-munita ta’ Stat Membru fejn kemm il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur kif ukoll il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju, jew il-fornitur uniku ta’ servizzi ta’ pagament fit-tranżazzjoni ta’ pagament, jinsabu fl-Unjoni, fir-rigward ta’ dawk il-partijiet tat-tranżazzjoni ta’ pagamenti li jitwettqu fl-Unjoni.
4. It-Titolu III, ħlief għall-punt (b) tal-Artikolu 45(1), il-punt (2)(e) tal-Artikolu 52, il-punt (5)(g) tal-Artikolu 52 u l-punt (a) tal-Artikolu 56, u t-Titolu IV, ħlief għall-Artikolu 62(2) u (4), l-Artikoli 76, 77, 81, 83(1), 89 u 92 japplikaw għal tranżazzjonijiet ta’ pagament fil-muniti kollha meta wieħed biss mill-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament ikun jinsab fl-Unjoni, fir-rigward ta’ dawk il-partijiet tat-tranżazzjoni ta’ pagamenti li jitwettqu fl-Unjoni.
5. L-Istati Membri jistgħu jeżentaw istituzzjonijiet msemmija fil-punti (4) sa (23) tal-Artikolu 2(5) tad-Direttiva 2013/36/UE mill-applikazzjoni tad-dispożizzjonijiet kollha ta’ din id-Direttiva jew ta’ xi wħud minnhom.
Artikolu 3
Esklużjonijiet
Din id-Direttiva ma tapplikax għal dan li ġej:
(a)
tranżazzjonijiet ta’ pagament li jsiru biss fi flus kontanti direttament mill-pagatur lill-benefiċjarju, mingħajr ebda intervent intermedjarju;
(b)
tranżazzjonjiet ta’ pagament mill-pagatur lill-benefiċjarju permezz ta’ aġent kummerċjali awtorizzat permezz ta’ ftehim li jinnegozja jew jikkonkludi l-bejgħ jew ix-xiri ta’ oġġetti jew servizzi f’isem il-pagatur biss jew il-benefiċjarju biss;
(c)
trasport fiżiku professjonali ta’ flus f’karti tal-flus u f’muniti, inkluż il-ġbir, l-ipproċessar u t-tqassim tagħhom;
(d)
tranżazzjonijiet ta’ pagament li jikkonsistu fil-ġbir u t-tqassim mhux professjonali ta’ flus kontanti fil-qafas ta’ attività mhux bi skop ta’ qligħ jew ta’ karità;
(e)
servizzi fejn il-flus kontanti huma fornuti mill-benefiċjarju lill-pagatur bħala parti minn tranżazzjoni ta’ pagament, wara li tkun saret talba espliċita mill-utent ta’ servizzi ta’ pagament eżatt qabel l-esekuzzjoni tat-tranżazzjoni ta’ pagament permezz ta’ pagament għax-xiri ta’ oġġetti jew servizzi;
(f)
operazzjonijiet ta’ kambju ta’ munita kontanti għal kontanti, fejn il-fondi ma jkunux miżmuma f’kont ta’ pagament;
(g)
tranżazzjonijiet ta’ pagament ibbażati fuq kwalunkwe wieħed mid-dokumenti li ġejjin li jinħarġu a debitu tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament bil-ħsieb li jitqiegħdu fondi għad-dispożizzjoni tal-benefiċjarju:
(i)
ċekkijiet fuq karta rregolati mill-Konvenzjoni ta’ Ġinevra tad-19 ta’ Marzu 1931 li tistipula liġi uniformi għal ċekkijiet;
(ii)
ċekkijiet fuq karta simili għal dawk imsemmija fil-punt (i) u rregolati bil-liġijiet tal-Istati Membri li mhumiex parti għall-Konvenzjoni ta’ Ġinevra tad-19 ta’ Marzu 1931 li tipprevedi liġi uniformi għal ċekkijiet;
(iii)
ċekkijiet tal-bank fuq karta f’konformità mal-Konvenzjoni ta’ Ġinevra tas-7 ta’ Ġunju 1930 li tipprevedi liġi uniformi għal kambjali u ċedoli;
(iv)
ċekkijiet tal-bank fuq karta simili għal dawk imsemmija fil-punt (iii) u rregolati bil-liġijiet tal-Istati Membri li mhumiex parti għall-Konvenzjoni ta’ Ġinevra tas-7 ta’ Ġunju 1930 li tipprevedi liġi uniformi għal kambjali u ċedoli;
(v)
vawċers fuq karta;
(vi)
traveller’s cheques fuq karta;
(vii)
money orders postali fuq karta kif inhuma ddefiniti mill-Unjoni Postali Universali;
(h)
tranżazzjonjiet ta’ pagament li jsiru f’sistema ta’ saldu permezz ta’ pagament jew titoli bejn aġenti tas-saldu, kontropartijiet ċentrali, kmamar tal-ikklirjar u/jew banek ċentrali u parteċipanti oħra fis-sistema, u fornituri ta’ servizzi ta’ pagament, mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 35;
(i)
tranżazzjonijiet ta’ pagament relatati mal-manteniment ta’ assi ta’ titoli, inklużi dividendi, introjtu jew distribuzzjonijiet oħra, jew fidi jew bejgħ, imwettqa mill-persuni msemmija fil-punt (h) jew minn ditti tal-investiment, impriżi ta’ investiment kollettiv jew kumpanniji ta’ amministrazzjoni ta’ assi li jipprovdu servizzi ta’ investiment jew kwalunkwe entità oħra bil-permess li jkollha l-kustodja ta’ strumenti finanzjarji;
(j)
servizzi pprovduti minn fornituri ta’ servizzi tekniċi, li jappoġġaw il-forniment ta’ servizzi ta’ pagament, mingħajr ma dawn f’ebda ħin ikunu fil-pussess tal-fondi li għandhom jiġu trasferiti, inkluż l-ipproċessar u l-ħażna ta’ data, is-servizzi ta’ trust u ta’ protezzjoni tal-privatezza, awtentikazzjoni ta’ data u ta’ entità, il-forniment ta’ teknoloġija tal-informatika (IT) u netwerks ta’ komunikazzjoni, il-forniment u l-manutenzjoni ta’ terminals u apparat użat għal servizzi ta’ pagament, bl-esklużjoni ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament u servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet;
(k)
servizzi bbażati fuq strumenti ta’ pagament li jistgħu jintużaw biss b’mod limitat, li jissodisfaw waħda mill-kundizzjonijiet li ġejjin:,
(i)
strumenti li jippermettu lid-detentur jakkwista oġġetti jew servizzi fil-bini biss tal-emittent jew fi ħdan netwerk limitat ta’ fornituri ta’ servizzi skont ftehim kummerċjali dirett ma’ emittent professjonali;
(ii)
strumenti li jistgħu jintużaw biss għall-akkwist ta’ firxa limitata ħafna ta’ oġġetti jew servizzi;
(iii)
strumenti validi biss fi Stat Membru wieħed ipprovduti fuq talba ta’ impriża jew entità tas-settur pubbliku u regolati minn awtorità pubblika nazzjonali jew reġjonali għal finijiet speċifiċi soċjali jew ta’ taxxa biex jiġu akkwistati prodotti jew servizzi speċifiċi minn fornituri li jkollhom ftehim kummerċjali mal-emittent;
(l)
tranżazzjonijiet ta’ pagament minn fornitur ta’ netwerks jew servizzi ta’ komunikazzjonijiet elettroniċi pprovduti flimkien mas-servizzi ta’ komunikazzjonijiet elettroniċi għal abbonat ta’ netwerk jew servizzi:
(i)
għax-xiri ta’ kontenut diġitali u servizzi bl-użu tal-vuċi, irrispettivament mill-apparat użat għax-xiri jew il-konsum tal-kontenut diġitali u addebitat lill-kont relatat; jew
(ii)
imwettqa minn jew permezz ta’ apparat elettroniku u addebitati lill-kont relatat fil-qafas ta’ attività karitattiva jew għax-xiri ta’ biljetti;
dment li l-valur ta’ kwalunkwe tranżazzjoni waħda ta’ pagament imsemmija fil-punti (i) u (ii) hawn fuq ma jaqbiżx l-EUR 50 u:
-
il-valur kumulattiv tat-tranżazzjonijiet ta’ pagament għal abbonat individwalima jaqbiżx it-EUR 300 kull xahar; jew
-
fejn abbonat jiffinanzja l-kont tiegħuminn qabel mal-fornitur tas-servizzi jew tan-netwerk tal-komunikazzjonijiet elettroniċi, il-valur kumulattiv ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament ma jaqbiżx it-EUR 300 kull xahar;
(m)
tranżazzjonijiet ta’ pagament imwettqa bejn fornituri ta’ servizzi ta’ pagament, l-aġenti jew il-fergħat tagħhom għall-kont proprju;
(n)
tranżazzjonijiet ta’ pagament u servizzi relatati bejn impriża prinċipali u s-sussidjarja tagħha jew bejn sussidjarji tal-istess impriża prinċipali, mingħajr ebda intervent intermedjarju minn fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li ma jkunx impriża li tappartjeni għall-istess grupp;
(o)
servizzi ta’ ġbid ta’ flus offruti permezz ta’ ATM mill-fornituri, li jaġixxu f’isem emittent wieħed jew aktar ta’ kards, li mhumiex parti għall-kuntratt qafas mal-klijent li jiġbed il-flus minn kont ta’ pagament, bil-kundizzjoni li dawn il-fornituri ma jwettqux servizzi ta’ pagament oħra kif imsemmi fl-Anness I. Madankollu il-klijent għandu jingħata l-informazzjoni dwar kwalunkwe imposta fuq ġbid ta’ flus imsemmija fl-Artikoli 45, 48, 49 u 59 qabel ma jiġbed il-flus kif ukoll malli joħorġu l-flus fi tmiem it-tranżazzjoni wara l-ġbid tal-flus.
Artikolu 4
Definizzjonijiet
Għall-finijiet ta’ din id-Direttiva, japplikaw id-definizzjonijiet li ġejjin:
1.
“Stat Membru ta’ domiċilju” tfisser kwalunkwe waħda minn dawn li ġejjin:
(a)
l-Istat Membru li fih jinsab l-uffiċċju reġistrat tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament; jew
(b)
jekk il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, skont il-liġi nazzjonali tiegħu, ma jkollu l-ebda uffiċċju reġistrat, l-Istat Membru fejn jinsab l-uffiċċju prinċipali tiegħu;
2.
“Stat Membru ospitanti” tfisser l-Istat Membru minbarra l-Istat Membru ta’ domiċilju li fih il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ikollu aġent jew fergħa jew fejn jipprovdi servizzi ta’ pagament;
3.
“servizz ta’ pagament” tfisser wieħed jew aktar mill-attivitajiet ta’ negozju kif stabbilita fl-Anness I;
4.
“istituzzjoni ta’ pagament” tfisser persuna ġuridika li tkun ingħatat l-awtorizzazzjoni skont l-Artikolu 11 biex tipprovdi u twettaq servizzi ta’ pagament fl-Unjoni kollha;
5.
“tranżazzjoni ta’ pagament” tfisser att, mibdi mill-pagatur jew f’ismu jew mill-benefiċjarju, ta’ tqegħid, ta’ trasferiment jew ta’ ġbid ta’ fondi, irrispettivament minn kwalunkwe obbligu sottostanti bejn il-pagatur u l-benefiċjarju;
6.
“tranżazzjoni ta’ pagament mill-bogħod” tfisser tranżazzjoni ta’ pagament mibdija permezz tal-Internet jew permezz ta’ apparat li jista’ jintuża għal komunikazzjoni mill-bogħod;
7.
“sistema ta’ pagament” tfisser sistema ta’ trasferiment ta’ fondi b’arranġamenti formali u standardizzati u regoli komuni għall-ipproċessar, l-ikklirjar u/jew is-saldu ta’ tranżazzjonjiet ta’ pagament;
8.
“pagatur” tfisser persuna fiżika jew ġuridika li għandha kont ta’ pagament u li jippermetti ordni ta’ pagament minn dak il-kont ta’ pagament, jew, fejn ma jkun hemm l-ebda kont ta’ pagament, persuna fiżika jew ġuridika li tagħti ordni ta’ pagament;
9.
“benefiċjarju” tfisser persuna fiżika jew ġuridika li tkun ir-riċevitur intenzjonat ta’ fondi li kienu s-suġġett ta’ tranżazzjoni ta’ pagament;
10.
“utent ta’ servizzi ta’ pagament” tfisser persuna fiżika jew ġuridika li tagħmel użu minn servizz ta’ pagament fil-kapaċità ta’ pagatur, ta’ benefiċjarju, jew tat-tnejn;
11.
“fornitur ta’ servizzi ta’ pagament” tfisser korp imsemmi fl-Artikolu 1(1) jew persuna fiżika jew ġuridika li jibbenefikaw minn eżenzjoni skont l-Artikolu 32 jew 33;
12.
“kont ta’ pagament” tfisser kont miżmum f’isem utent wieħed jew aktar ta’ servizzi ta’ pagament li jintuża għall-esekuzzjoni ta’ tranżazzjonjiet ta’ pagament;
13.
“ordni ta’ pagament” tfisser struzzjoni minn pagatur jew benefiċjarju lill-fornitur tiegħu ta’ servizzi ta’ pagament li titlob l-esekuzzjoni ta’ tranżazzjoni ta’ pagament;
14.
“strument ta’ pagament” tfisser apparat(i) personalizzat(i) u/jew sett ta’ proċeduri miftiehma bejn l-utent ta’ servizzi ta’ pagament u l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament u li jintuża sabiex tinbeda ordni ta’ pagament;
15.
“servizz ta’ bidu ta’ pagament” tfisser servizz sabiex tinbeda ordni ta’ pagament fuq talba tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament fir-rigward ta’ kont ta’ pagament miżmum għand fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ieħor;
16.
“servizz ta’ informazzjoni dwar kontijiet” tfisser servizz online li jipprovdi informazzjoni konsolidata dwar kont wieħed jew aktar ta’ pagament li jkollu l-utent ta’ servizzi ta’ pagament ma’ fornitur ieħor ta’ servizzi ta’ pagament jew ma’ aktar minn fornitur wieħed ta’ servizzi ta’ pagament;
17.
“fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont” tfisser fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jipprovdi u jmantni kont ta’ pagament għal pagatur;
18.
“fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament” tfisser fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jeżerċita attivitajiet ta’ negozju kif imsemmija fil-punt (7) tal-Anness I;
19.
“fornitur ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet” tfisser fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jeżerċita l-attivitajiet ta’ negozju kif imsemmija fil-punt (8) tal-Anness I;
20.
“konsumatur” tfisser persuna fiżika li, f’kuntratti ta’ servizzi ta’ pagament koperti minn din id-Direttiva, qed taġixxi għal finijiet li mhumiex is-sengħa, in-negozju jew il-professjoni tiegħu jew tagħha;
21.
“kuntratt qafas” tfisser kuntratt ta’ servizzi ta’ pagament li jirregola l-esekuzzjoni futura ta’ tranżazzjonjiet ta’ pagament individwali u suċċessivi u li jista’ jkollhom l-obbligu u l-kundizzjonijiet biex jiġi stabbilit kont ta’ pagament;
22.
“rimessa ta’ flus” tfisser servizz ta’ pagament fejn jiġu rċevuti fondi minn pagatur, mingħajr ma jinħolqu ebda kontijiet ta’ pagament f’isem il-pagatur jew il-benefiċjarju, għall-uniku skop li jiġi trasferit ammont korrispondenti lil benefiċjarju jew lil fornitur ieħor ta’ servizzi ta’ pagament li jaġixxi f’isem il-benefiċjarju, u/jew fejn tali fondi huma rċevuti f’isem il-benefiċjarju u magħmulin disponibbli lill-benefiċjarju;
23.
“debitu dirett” tfisser servizzi ta’ pagament biex jiġi ddebitat il-kont ta’ pagament ta’ pagatur, fejn tranżazzjoni ta’ pagament tinbeda mill-benefiċjarju abbażi tal-kunsens mogħti mill-pagatur lill-benefiċjarju, ill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju, jew lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur stess;
24.
“trasferiment ta’ kreditu” tfisser servizz ta’ pagament għall-ikkreditar ta’ kont ta’ pagament ta’ benefiċjarju b’tranżazzjoni ta’ pagament jew sensiela ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament minn kont ta’ pagament ta’ pagatur mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jżomm il-kont ta’ pagament tal-pagatur, abbażi ta’ struzzjoni mogħtija mill-pagatur;
25.
“fondi” tfisser karti tal-flus u muniti, flus skritturali jew flus elettroniċi kif definiti fil-punt (2) tal-Artikolu 2 tad-Direttiva 2009/110/KE;
26.
“data tal-valur” tfisser żmien ta’ referenza użat minn fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għall-kalkolu tal-imgħax fuq il-fondi debitati minn jew kreditati lil kont ta’ pagament;
27.
“rata tal-kambju ta’ referenza” tfisser ir-rata tal-kambju li tintuża bħala l-bażi li fuqha jiġi kkalkolat kwalunkwe kambju ta’ valuta u li ssir disponibbli mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jew tiġi minn sors pubblikament disponibbli;
28.
“rata ta’ imgħax ta’ referenza” tfisser ir-rata tal-imgħax li tintuża bħala l-bażi għall-kalkolu ta’ kwalunkwe imgħax li għandha tiġi applikata u li tiġi minn sors pubblikament disponibbli li jkun jista’ jiġi vverifikat miż-żewġ partijiet ta’ kuntratt dwar servizzi ta’ pagament;
29.
“awtentikazzjoni” tfisser proċedura li tippermetti lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jivverifika l-identità ta’ utent ta’ servizzi ta’ pagament jew il-validità tal-użu ta’ strument ta’ pagament speċifiku, inkluż l-użu tal-kredenzjali ta’ sigurtà personalizzati tal-utent;
30.
“awtentikazzjoni qawwija tal-konsumatur” tfisser awtentikazzjoni bbażata fuq l-użu ta’ żewġ elementi jew iktar ikkategorizzati bħala għarfien (xi ħaġa li jaf biss l-utent), pussess (xi ħaġa li għandu biss l-utent) u inerenza (xi ħaġa li huwa l-utent) li huma indipendenti, fis-sens li l-ksur ta’ wieħed ma jikkompromettix l-affidabbiltà tal-oħrajn u hi mfassla b’tali mod li tipproteġi l-kunfidenzjalità tad-data tal-awtentikazzjoni;
31.
“kredenzjali personalizzati ta’ sigurtà” tfisser karatteristiċi personalizzati pprovduti mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament lil utent ta’ servizzi ta’ pagament għal finijiet ta’ awtentikazzjoni;
32.
“data sensittiva dwar pagamenti” tfisser data, inklużi kredenzjali personalizzati ta’ sigurtà, li tista’ tintuża biex jitwettaq frodi. Għall-attivitajiet ta’ fornituri ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament u fornituri ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet, l-isem ta’ sid il-kont u n-numru tal-kont ma jikkostitwixxux data sensittiva dwar pagamenti;
33.
“identifikatur uniku” tfisser kombinazzjoni ta’ ittri, numri jew simboli li jiġi speċifikat lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament u li għandu jingħata mill-utent ta’ servizzi ta’ pagament biex jiġi indentifikat mingħajr ambigwità l-utent l-ieħor ta’ servizzi ta’ pagament u/jew il-kont ta’ pagament ta’ dak l-utent l-ieħor ta’ servizzi ta’ pagament għal tranżazzjoni ta’ pagament;
34.
“mezz ta’ komunikazzjoni mill-bogħod” tfisser metodu li, mingħajr il-preżenza fiżika simultanja tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament u tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament, jista’ jintuża għall-konklużjoni ta’ kuntratt ta’ servizzi ta’ pagament;
35.
“mezz durevoli” tfisser strument li jippermetti lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament li jaħżen informazzjoni indirizzata personalment lil dak l-utent ta’ servizzi ta’ pagament b’mod aċċessibbli għal referenza futura għal perijodu ta’ żmien adegwat għall-finijiet tal-informazzjoni u li jippermetti riproduzzjoni mingħajr tibdil tal-informazzjoni maħżuna;
36.
“mikro-intrapriża” tfisser intrapriża, li fil-ħin tal-konklużjoni tal-kuntratt ta’ servizzi ta’ pagament, tkun intrapriża kif definit fl-Artikolu 1 u l-Artikolu 2(1) u (3) tal-Anness għar-Rakkomandazzjoni 2003/361/KE;
37.
“jum ta’ negozju” tfisser jum li fih il-fornitur rilevanti ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur jew il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju involut fl-esekuzzjoni ta’ tranżazzjoni ta’ pagament huwa miftuħ għan-negozju kif meħtieġ għall-esekuzzjoni ta’ tranżazzjoni ta’ pagament;
38.
“aġent” tfisser persuna fiżika jew ġuridika li taġixxi f’isem istituzzjoni ta’ pagament fil-forniment ta’ servizzi ta’ pagament;
39.
“fergħa” tfisser post ta’ negozju minbarra l-uffiċċju prinċipali li huwa parti minn istituzzjoni ta’ pagament, li ma għandux personalità ġuridika u li jwettaq direttament it-tranżazzjonijiet kollha inerenti fin-negozju ta’ istituzzjoni ta’ pagament jew uħud minnhom; il-postijiet kollha ta’ negozju stabbiliti fl-istess Stat Membru minn istituzzjoni ta’ pagament b’uffiċċju prinċipali fi Stat Membru ieħor għandhom jitqiesu bħala fergħa unika;
40.
“grupp” tfisser grupp ta’ impriżi li huma marbuta flimkien permezz ta’ relazzjoni msemmija fl-Artikolu 22(1),(2) jew (7) tad-Direttiva 2013/34/UE jew impriżi kif iddefiniti fl-Artikoli 4, 5, 6 u 7 tar-Regolament ta’ Delega tal-Kummissjoni (UE) Nru 241/2014 (29), li huma marbuta flimkien permezz ta’ relazzjoni msemmija fl-Artikolu 10(1) jew fl-Artikolu 113(6) jew (7) tar-Regolament (UE) Nru 575/2013;
41.
“netwerk ta’ komunikazzjonijiet elettroniċi” tfisser netwerk kif definit fil-punt (a) tal-Artikolu 2 tad-Direttiva 2002/21/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (30);
42.
“servizzi ta’ komunikazzjonijiet elettroniċi” tfisser servizz kif iddefinit fil-punt (c) tal-Artikolu 2 tad-Direttiva 2002/21/KE;
43.
“kontenut diġitali” tfisser oġġetti jew servizzi li huma prodotti u fornuti f’forma diġitali li l-użu jew il-konsum tagħhom hu ristrett għal apparat tekniku u li bl-ebda mod ma jinkludu l-użu jew il-konsum ta’ oġġetti jew servizzi fiżiċi;
44.
“akkwist ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament” tfisser servizz ta’ pagament ipprovdut minn fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jidħol f’kuntratt ma’ benefiċjarju biex jaċċetta u jipproċessa tranżazzjonijiet ta’ pagament, li jirriżultaw fi trasferiment ta’ fondi lill-benefiċjarju;
45.
“ħruġ ta’ strumenti ta’ pagament” tfisser servizz ta’ pagament minn fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jidħol f’kuntratt li jipprovdi lil pagatur strument ta’ pagament biex jinbdew u jiġu pproċessati t-tranżazzjonijiet ta’ pagament tal-pagatur;
46.
“fondi proprji” tfisser fondi kif definiti fil-punt 118 tal-Artikolu 4(1) tar-Regolament (UE) Nru 575/2013 fejn tal-anqas 75 % tal-Kapital fi Grad 1 jkun fil-forma ta’ Kapital Komuni tal-Grad 1 kif imsemmi fl-Artikolu 50 ta’ dak ir-Regolament u l-Grad 2 huwa ndaqs jew anqas minn terz tal-Kapital fi Grad 1;
47.
“marka ta’ pagament” tfisser kwalunkwe isem, terminu, sinjal, simbolu jew taħlita tagħhom, li kapaċi tindika taħt liema skema ta’ pagament b’kard isiru t-tranżazzjonijiet ta’ pagament b’kard;
48.
“co-badging” tfisser l-inklużjoni ta’ żewġ marki jew aktar ta’ pagament jew applikazzjonijiet ta’ pagament tal-istess marka ta’ pagament fuq l-istess strument ta’ pagament.
TITOLU II
FORNITURI TA’ SERVIZZI TA’ PAGAMENT
KAPITOLU 1
Istituzzjonijiet ta’ pagament
Taqsima 1
Regoli ġenerali
Artikolu 5
Applikazzjonijiet għall-awtorizzazzjoni
1. Għal awtorizzazzjoni bħala istituzzjoni ta’ pagament, għandha tiġi ppreżentata applikazzjoni lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju, flimkien ma’ dan li ġej:
(a)
programm ta’ operazzjonijiet li jispeċifika b’mod partikolari t-tip ta’ servizzi ta’ pagament previsti;
(b)
pjan ta’ direzzjoni tan-negozju, inkluż kalkolu ta’ tbassir ta’ baġit għall-ewwel tliet snin finanzjarji li juru li l-applikant jista’ juża s-sistemi, ir-riżorsi u l-proċeduri xierqa u proporzjonati biex jopera sew;
(c)
evidenza li l-istituzzjoni ta’ pagament għandha l-ammont ta’ kapital inizjali previst fl-Artikolu 7;
(d)
għall-istituzzjonijiet ta’ pagament imsemmija fl-Artikolu 10(1), deskrizzjoni tal-miżuri meħuda għas-salvagwardja tal-fondi tal-utenti ta’ servizzi ta’ pagament f’konformità mal-Artikolu 10;
(e)
deskrizzjoni tal-arranġamenti ta’ governanza u tal-mekkaniżmi interni ta’ kontroll tal-applikant, inklużi proċeduri amministrattivi, ta’ ġestjoni tar-riskju u ta’ kontabbiltà, li turi li dawk l-arranġamenti ta’ governanza, mekkaniżmi u proċeduri ta’ kontroll huma proporzjonati, adatti, sodi u adegwati;
(f)
deskrizzjoni tal-proċedura fis-seħħ biex jiġu mmonitorjati, ittrattati u segwiti ilment tal-konsumaturi marbuta ma’ inċidenti ta’ sigurtà u sigurtà, inkluż mekkaniżmu ta’ rappurtar ta’ inċidenti li jqis l-obbligi tan-notifika tal-istituzzjoni ta’ pagament stabbiliti fl-Artikolu 96;
(g)
deskrizzjoni tal-proċess fis-seħħ sabiex jigi ffajljat, immonitorjat, ittrekkjat u ristrett l-aċċess għal data ta’ pagament sensittiva;
(h)
deskrizzjoni ta’ arranġamenti tal-kontinwità tan-negozju inkluża identifikazzjoni ċara tal-operazzjonijiet kritiċi, il-pjanijiet effettivi ta’ kontinġenza u proċedura biex b’mod regolari jiġu ttestjati u riveduti l-adegwatezza u l-effiċjenza ta’ dawn il-pjanijiet;
(i)
deskrizzjoni tal-prinċipji u d-definizzjonijiet applikati għall-ġbir ta’ data ta’ statistika dwar prestazzjoni, tranżazzjonijiet u frodi;
(j)
dokument ta’ politika ta’ sigurtà, inkluża valutazzjoni dettaljata tar-riskju fir-rigward tas-servizzi ta’ pagament tagħha u deskrizzjoni tal-miżuri ta’ kontroll u ta’ mitigazzjoni fir-rigward ta’ sigurtà meħuda biex jipproteġu b’mod xieraq l-utenti ta’ servizzi ta’ pagament kontra r-riskji identifikati, inklużi frodi u użu illegali ta’ data sensittiva u personali;
(k)
għall-istituzzjonijiet ta’ pagament soġġetti għall-obbligi fir-rigward tal-ħasil tal-flus u l-finanzjament tat-terroriżmu taħt id-Direttiva (UE) 2015/849/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (31) u r-Regolament (UE) 2015/847 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (32), deskrizzjoni tal-mekkaniżmi interni ta’ kontroll li l-applikant ikun stabbilixxa sabiex jikkonforma ma’ dawk l-obbligi;
(l)
deskrizzjoni tal-organizzazzjoni strutturali tal-applikant, inkluża, meta applikabbli, deskrizzjoni tal-użu intenzjonat tal-aġenti u tal-fergħat u tal-verifiki mhux fuq is-sit u fuq is-sit li l-applikant jintrabat li jwettaq fuqhom mill-anqas kull sena, kif ukoll deskrizzjoni ta’ arranġamenti ta’ esternalizzazzjoni, u l-parteċipazzjoni tagħha f’sistema ta’ pagament nazzjonali jew internazzjonali;
(m)
l-identità ta’ persuni li għandhom fil-kapital tal-applikant, direttament jew indirettament, parteċipazzjoni kwalifikata fis-sens tal-punt (36) tal-Artikolu 4(1) tar-Regolament (UE) Nru 575/2013, id-daqs tal-holdings tagħhom u evidenza tal-adegwatezza tagħhom b’kont meħud tal-ħtieġa li tiġi żgurata ġestjoni soda u prudenti ta’ istituzzjoni ta’ pagament;
(n)
l-identità tad-diretturi u tal-persuni responsabbli għall-amministrazzjoni tal-istituzzjoni ta’ pagament u, fejn rilevanti, il-persuni responsabbli għall-amministrazzjoni tal-attivitajiet ta’ servizzi ta’ pagament tal-istituzzjoni ta’ pagament, kif ukoll prova li huma ta’ fama tajba u għandhom l-għarfien u l-esperjenza adegwata biex iwettqu servizzi ta’ pagament kif determinat mill-Istat Membru ta’ domiċilju tal-istituzzjoni ta’ pagament;
(o)
meta applikabbli, l-identità tal-awdituri statutorji u tal-kumpaniji tal-awditjar kif definit fid-Direttiva 2006/43/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (33);
(p)
l-istatus legali tal-applikant u l-artikoli ta’ assoċjazzjoni;
(q)
l-indirizz tal-uffiċċju prinċipali tal-applikant.
Għall-finijiet tal-punti (d), (e) (f) u (l) tal-ewwel subparagrafu, l-applikant jagħti deskrizzjoni tal-arranġamenti tiegħu ta’ awditjar u l-arranġamenti organizzattivi li jkun stabbilixxa bil-ħsieb li jieħu l-passi kollha raġonevoli biex jitħarsu l-interessi tal-utenti tiegħu u biex jiżgura kontinwità u kredibbiltà fil-prestazzjoni ta’ servizzi ta’ pagament.
Il-kontroll tas-sigurtà u l-miżuri ta’ mitigazzjoni msemmija fil-punt (j) tal-ewwel subparagrafu, għandhom jindikaw kif dawn jiżguraw livell għoli ta’ sigurtà teknika u protezzjoni tad-data, inkluż għas-software u s-sistemi tal-IT użati mill-applikant jew l-impriżi li lilhom jiġu esternalizzati l-operazzjonijiet kollha tagħha jew parti minnhom. Dawk il-miżuri jinkludu wkoll il-miżuri ta’ sigurtà stabbiliti fl-Artikolu 95(1). Dawk il-miżuri jqisu l-linji gwida tal-EBA dwar miżuri ta’ sigurtà tal- kif imsemmija fl-Artikolu 95(3) meta fis-seħħ.
2. L-Istati Membri għandhom jesiġu l-impriżi li japplikaw għal awtorizzazzjoni biex jipprovdu servizzi ta’ pagament kif imsemmi fil-punt (7) tal-Anness I, bħala kundizzjoni għall-awtorizzazzjoni tagħhom, li jkollhom assigurazzjoni ta’ indennizz professjonali, li tkopri t-territorji li fihom joffru servizzi, jew xi garanzija komparabbli oħra kontra kull obbligu biex jiżguraw li jkunu jistgħu jagħmlu tajjeb għar-responsabbiltajiet tagħhom kif speċifikati fl-Artikoli 73, 89, 90 u 92.
3. L-Istati Membri għandhom jesiġu l-impriżi li japplikaw għal reġistrazzjoni biex jipprovdu servizzi ta’ pagament kif imsemmi fil-punt (8) tal-Anness I, bħala kundizzjoni għar-reġistrazzjoni tagħhom, li jkollhom assigurazzjoni ta’ indennizz professjonali, li tkopri t-territorji li fihom joffru servizzi, jew xi garanzija komparabbli oħra kontra l-obbligi tagħhom vis-à-vis il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont jew l-utent ta’ servizz ta’ pagament li jirriżultaw minn aċċess mhux awtorizzat jew frodulenti għal, jew użu mhux awtorizzat jew frodulenti ta’, informazzjoni dwar il-kont ta’ pagament.
4. Sat-13 ta’ Jannar 2017, l-EBA għandha, wara li tikkonsulta l-partijiet interessati rilevanti kollha, inkluż dawk fis-suq tas-servizzi ta’ pagament li jirriflettu l-interessi kollha involuti, toħroġ linji gwida, indirizzati lill-awtoritajiet kompetenti, f’konformità mal-Artikolu 16 tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010 dwar il-kriterji ta’ kif jiġi stipulat l-ammont minimu monetarju tal-assigurazzjoni ta’ indennizz professjonali jew garanzija komparabbli oħra msemmija fil-paragrafi 2 u 3.
Fl-iżvilupp tal-linji gwida msemmija fl-ewwel subparagrafu, l-EBA għandha tieħu kont ta’ dan li ġej:
(a)
il-profil tar-riskju tal-impriża;
(b)
jekk l-impriża tipprovdix servizzi oħra ta’ pagament kif imsemmijin fl-Anness I jew jekk hijiex impenjata f’negozju ieħor;
(c)
id-daqs tal-attività:
(i)
għal impriżi li japplikaw għal awtorizzazzjoni sabiex jipprovdu servizzi ta’ pagament kif imsemmi fil-punt (7) tal-Anness I, il-valur tat-tranżazzjonijiet mibdija;
(ii)
għal impriżi li japplikaw għal reġistrazzjoni sabiex jipprovdu servizzi ta’ pagament kif imsemmi fil-punt (8) tal-Anness I, in-numru ta’ klijenti li jużaw is-servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet;
(d)
il-karatteristiċi speċifiċi ta’ garanziji komparabbli u l-kriterji għall-implimentazzjoni tagħhom.
L-EBA għandha teżamina mill-ġdid dawk il-linji gwida fuq bażi regolari.
5. Sat-13 ta’ Lulju 2017, l-EBA għandha, wara li tikkonsulta l-partijiet interessati rilevanti kollha, inkluż dawk fis-suq tas-servizzi ta’ pagament li jirriflettu l-interessi kollha involuti, tiżviluppa linji gwida f’konformità mal-Artikolu 16 tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010 dwar l-informazzjoni li għandha tingħata lill-awtoritajiet kompetenti fl-applikazzjoni għall-awtorizzazzjoni tal-istituzzjonijiet ta’ pagament, inklużi r-rekwiżiti stabbiliti fil-punti (a), (b), (c), (e) u (g) sa (j) tal-ewwel subparagrafu tal-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu.
L-EBA għandha tirrevedi dawk il-linji gwida fuq bażi regolari u fi kwalunkwe avveniment mill-inqas darba kull tliet snin.
6. B’kont meħud, fejn adatt, tal-esperjenza miksuba fl-applikazzjoni tal-linji gwida msemmija fil-paragrafu 5, l-EBA tista’ tiżviluppa abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji li jispeċifikaw l-informazzjoni li trid tiġi pprovduta lill-awtoritajiet kompetenti fl-applikazzjoni għall-awtorizzazzjoni tal-istituzzjonijiet ta’ pagament, inklużi r-rekwiżiti stabbiliti fil-punti (a), (b), (c), (e)) u (g) sa (j) tal-paragrafu 1.
Is-setgħa hija ddelegata lill-Kummissjoni biex tadotta l-istandards tekniċi regolatorji msemmija fl-ewwel subparagrafu f’konformità mal-Artikoli 10 sa 14 tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010.
7. L-informazzjoni msemmija fil-paragrafu 4 għandha tiġi nnotifikata lill-awtoritajiet kompetenti f’konformita mal-paragrafu 1.
Artikolu 6
Kontroll tal-parteċipazzjoni azzjonarja
1. Kwalunkwe persuna fiżika jew ġuridika li tkun ħadet deċiżjoni li takkwista jew iżżid aktar, b’mod dirett jew indirett, parteċipazzjoni kwalifikata skont it-tifsira tal-punt (36) tal-Artikolu 4(1) tar-Regolament (UE) Nru 575/2013 f’istituzzjoni ta’ pagament, li minħabba f’hekk il-proporzjon tal-kapital jew tad-drittijiet tal-vot miżmuma jilħaq jew jaqbeż l-20 %, it-30 % jew il-50 %, jew li minħabba f’hekk l-istituzzjoni ta’ pagament issir is-sussidjarja tagħha, għandha tinforma lill-awtoritajiet kompetenti ta’ dik l-istituzzjoni ta’ pagament bil-miktub u minn qabel, bl-intenzjoni tagħha. L-istess japplika għal kwalunkwe persuna fiżika jew ġuridika li tkun ħadet deċiżjoni li tiddisponi, direttament jew indirettament, minn parteċipazzjoni kwalifikata, jew li tnaqqas il-parteċipazzjoni kwalifikata tagħha sabiex il-proporzjon tal-kapital jew tad-drittijiet tal-vot miżmuma jaqgħu taħt l-20 %, it-30 % jew il-50 %, jew biex minħabba f’hekk l-istituzzjoni ta’ pagament ma tibqax aktar sussidjarja tagħha.
2. L-akkwirent propost ta’ parteċipazzjoni kwalifikata għandu jforni lill-awtorità kompetenti bl-informazzjoni li tindika d-daqs tal-parteċipazzjoni maħsuba kif ukoll l-informazzjoni rilevanti msemmija fl-Artikolu 23(4) tad-Direttiva 2013/36/UE.
3. L-Istati Membri għandhom jesiġu li fejn l-influwenza eżerċitata minn akkwirent propost, kif imsemmi fil-paragrafu 2 x’aktarx li taħdem għad-detriment ta’ ġestjoni prudenti u soda tal-istituzzjoni ta’ pagament, l-awtoritajiet kompetenti għandhom jesprimu l-oppożizzjoni tagħhom jew jieħdu miżuri xierqa oħra sabiex tintemm dik is-sitwazzjoni. Tali miżuri jistgħu jinkludu inġunzjonijiet, penalitajiet kontra diretturi jew il-persuni responsabbli għall-maniġment jew is-sospensjoni tal-eżerċizzju tad-drittijiet tal-vot marbuta mal-ishma miżmuma mill-azzjonisti jew mill-membri tal-istituzzjoni ta’ pagament konċernata.
Miżuri simili għandhom japplikaw għal persuni fiżiċi jew ġuridiċi li jonqsu milli jikkonformaw mal-obbligu li jipprovdu informazzjoni minn qabel, kif stipulat f’dan l-Artikolu.
4. Jekk tiġi akkwistata parteċipazzjoni minkejja l-oppożizzjoni tal-awtoritajiet kompetenti, l-Istati Membri, irrispettivament minn kwalunkwe penali oħra li ser tkun adottata, għandhom jipprevedu li jkun sospiż l-eżerċizzju tad-drittijiet tal-votazzjoni korrispondenti, li l-voti mitfugħa jitqiesu nulli jew il-possibbiltà li dawk il-voti jitqiesu nulli.
Artikolu 7
Kapital inizjali
L-Istati Membri għandhom jesiġu li l-istituzzjonijiet ta’ pagament ikollhom, fil-mument tal-awtorizzazzjoni, kapital inizjali, li jkun magħmul minn element wieħed biss jew iktar minn dawk msemmija fl-Artikolu 26(1)(a) sa (e) tar-Regolament (UE) Nru 575/2013 kif ġej:
(a)
meta l-istituzzjoni ta’ pagament tipprovdi biss is-servizzi ta’ pagament kif imsemmi fil-punt (6) tal-Anness I, il-kapital tagħha ma għandu fl-ebda ħin ikun anqas minn EUR 20 000;
(b)
meta l-istituzzjoni ta’ pagament tipprovdi s-servizzi ta’ pagament kif imsemmi fil-punt (7) tal-Anness I, il-kapital tagħha ma għandu fl-ebda ħin ikun anqas minn EUR 50 000;
(c)
meta l-istituzzjoni ta’ pagament tipprovdi kwalunkwe wieħed mis-servizzi ta’ pagament kif imsemmi fil-punti (1) sa (5) tal-Anness I, il-kapital tagħha ma għandu fl-ebda ħin ikun anqas minn EUR 125 000.
Artikolu 8
Fondi proprji
1. Il-fondi proprji tal-istituzzjoni ta’ pagament, ma għandhomx ikunu inqas mill-kapital ininzjali msemmi fl-Artikoli 7 jew l-ammont ta’ fondi proprji kif ikkalkulat skont l-Artikolu 9 ta’ din id-Direttiva, skont liema minnhom ikun l-ogħla.
2. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-miżuri neċessarji biex jipprevjenu l-użu multiplu ta’ elementi eliġibbli għall-fondi proprji meta l-istituzzjoni ta’ pagament tappartjeni għall-istess grupp bħal istituzzjoni oħra ta’ pagament, istituzzjoni tal-kreditu, ditta tal-investiment, kumpannija għall-immaniġġar tal-assi jew impriża tal-assigurazzjoni. Dan il-paragrafu għandu japplika wkoll meta l-istituzzjoni ta’ pagament ikollha karattru ibridu u twettaq attivitajiet oħra barra milli tipprovdi s-servizzi ta’ pagament.
3. Jekk il-kundizzjonijiet stipulati fl-Artikolu 7 tar-Regolament (UE) Nru 575/2013 ikunu sodisfatti, l-Istati Membri jew l-awtoritajiet kompetenti tagħhom jistgħu jagħżlu li ma japplikawx l-Artikolu 9 ta’ din id-Direttiva għal istituzzjonijiet ta’ pagament li huma inklużi fis-superviżjoni konsolidata tal-istituzzjoni prinċipali ta’ kreditu skont id-Direttiva 2013/36/UE.
Artikolu 9
Kalkolu ta’ Fondi proprji
1. Minkejja r-rekwiżiti ta’ kapital inizjali stabbiliti fl-Artikolu 7, l-Istati Membri għandhom jesiġu li l-istituzzjonijiet ta’ pagament, ħlief dawk li joffru biss is-servizzi kif imsemmija fil-punti (7) jew (8), jew it-tnejn li huma, tal-Anness I, ikollhom, fi kwalunkwe ħin, fondi proprji kkalkolati skont wieħed mit-tliet metodi li ġejjin, kif determinat mill-awtoritajiet kompetenti skont il-leġiżlazzjoni nazzjonali:
Metodu A
Il-fondi proprji tal-istituzzjoni ta’ pagament għandhom jammontaw għal mill-inqas 10 % tal-ispejjeż ġenerali fissi tagħha tas-sena preċedenti. L-awtoritajiet kompetenti jistgħu jaġġustaw dik il-ħtieġa fil-każ ta’ bidla materjali fin-negozju tal-istituzzjoni ta’ pagament mis-sena preċedenti ‘l hawn. Fejn istituzzjoni ta’ pagament ma tkunx ikkompletat sena sħiħa ta’ negozju fid-data tal-kalkolu, ir-rekwiżit għandu jkun li l-fondi proprji jammontaw għal mill-inqas 10 % tal-ispejjeż ġenerali fissi korrispondenti kif previst fil-pjan tan-negozju tagħha, sakemm ma jkunx rikjest mill-awtoritajiet kompetenti aġġustament għal dak il-pjan.
Metodu B
Il-fondi proprji tal-istituzzjoni ta’ pagament għandhom jammontaw għal mill-inqas is-somma tal-elementi li ġejjin multiplikata bil-fattur ta’ skalar k iddefinit fil-paragrafu 2, fejn il-volum ta’ pagament (PV) jirrappreżenta parti waħda minn tnax tal-ammont totali tat-tranżazzjonjiet ta’ pagament imwettqa mill-istituzzjoni ta’ pagament fis-sena preċedenti:
(a)
4,0 % tal-porzjon ta’ PV sa EUR 5 miljun,
magħdud ma’
(b)
2,5 % tal-porzjon ta’ PV ‘il fuq minn EUR 5 miljun sa EUR 10 miljun,
magħdud ma’
(c)
1 % tal-porzjon ta’ PV ‘il fuq minn EUR 10 miljun sa EUR 100 miljun,
magħdud ma’
(d)
0,5 % tal-porzjon ta’ PV ‘il fuq minn EUR 100 miljun sa EUR 250 miljun,
magħdud ma’
(e)
0,25 % tal-porzjon ta’ PV ‘il fuq minn EUR 250 miljun.
Metodu C
Il-fondi proprji tal-istituzzjoni ta’ pagament għandhom jammontaw għal mill-inqas l-indikatur rilevanti definit fil-punt (a), immultiplikat bil-fattur multiplikatur iddefinit fil-punt (b) u bil-fattur ta’ skalar k iddefinit fil-paragrafu 2.
(a)
L-indikatur rilevanti huwa s-somma ta’ dan li ġej:
(i)
introjtu minn imgħax;
(ii)
spejjeż fuq imgħax;
(iii)
kummissjonijiet u tariffi riċevuti; u
(iv)
introjtu operattiv ieħor.
Kull element għandu jiġi inkluż fis-somma bis-sinjal pożittiv jew negattiv tiegħu. Introjtu minn elementi straordinarji jew irregolari ma għandux jintuża fil-kalkolu tal-indikatur rilevanti. In-nefqa tal-esternalizzazzjoni ta’ servizzi li jingħataw minn partijiet terzi tista’ tnaqqas l-indikatur rilevanti jekk in-nefqa tiġġarrab minn impriża soġġetta għal superviżjoni skont din id-Direttiva. L-indikatur rilevanti huwa kkalkolat abbażi tal-aħħar 12-il osservazzjoni mensili fi tmiem is-sena finanzjarja preċedenti. L-indikatur rilevanti jiġi kkalkolat fuq is-sena finanzjarja preċedenti. Madankollu fondi proprji kkalkolati skont il-Metodu C ma għandhomx jaqgħu taħt it-80 % tal-medja tat-tliet snin finanzjarji preċedenti għall-indikatur rilevanti. Meta ċ-ċifri awditjati ma jkunux disponibbli, jistgħu jintużaw stimi tan-negozju.
(b)
Il-fattur ta’ multiplikatur għandu jkun:
(i)
10 % tal-porzjon tal-indikatur rilevanti sa EUR 2,5 miljun;
(ii)
8 % tal-porzjon tal-indikatur rilevanti minn EUR 2,5 miljun sa EUR 5 miljun;
(iii)
6 % tal-porzjon tal-indikatur rilevanti minn EUR 5 miljun sa EUR 25 miljun;
(iv)
3 % tal-porzjon tal-indikatur rilevanti minn EUR 25 miljun sa EUR 50 miljun;
(v)
1,5 % ‘il fuq minn EUR 50 miljun.
2. Il-fattur ta’ skalar k li għandu jintuża fil-Metodi B u C għandu jkun:
(a)
0,5 meta l-istituzzjoni ta’ pagament tipprovdi biss is-servizzi ta’ pagament kif imsemmi fil-punt (6) tal-Anness I;
(b)
1 meta l-istituzzjoni ta’ pagament tipprovdi kwalunkwe wieħed mis-servizzi ta’ pagament kif imsemmijin fil-punti (1) sa (5) tal-Anness I.
3. L-awtoritajiet kompetenti jistgħu, abbażi ta’ evalwazzjoni tal-proċessi ta’ ġestjoni tar-riskju, tal-bażi tad-data dwar ir-riskji ta’ telf u l-mekkaniżmi ta’ kontroll intern tal-istituzzjoni ta’ pagament, jesiġu li l-istituzzjoni ta’ pagament ikollha ammont ta’ fondi proprji li jkun sa 20 % ogħla mill-ammont li jirriżulta mill-applikazzjoni tal-metodu magħżul skont il-paragrafu 1, jew jippermettu li l-istituzzjoni ta’ pagament ikollha ammont ta’ fondi proprji li jkun sa 20 % aktar baxx mill-ammont li jirriżulta mill-applikazzjoni tal-metodu magħżul skont il-paragrafu 1.
Artikolu 10
Salvagwardja tar-rekwiżiti
1. L-Istati Membri jew l-awtoritajiet kompetenti għandhom jesiġu li istituzzjoni ta’ pagament li tipprovdi s-servizzi ta’ pagament kif imsemmija fil-punti (1) sa (6) tal-Anness I tissalvagwardja l-fondi kollha li jkunu ġew riċevuti mill-utenti ta’ servizzi ta’ pagament jew permezz ta’ fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ieħor għall-esekuzzjoni ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament, f’wieħed mill-modi li ġejjin:
(a)
fl-ebda ħin il-fondi ma għandhom jitħalltu mal-fondi ta’ kwalunkwe persuna fiżika jew ġuridika minbarra l-utenti ta’ servizzi ta’ pagament li f’isimhom ikunu miżmuma l-fondi u, meta jkunu għadhom miżmuma mill-istituzzjoni ta’ pagament u jkunu għadhom ma ngħatawx lil benefiċjarju jew trasferiti lil fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ieħor sa tmiem il-jum ta’ negozju wara l-jum meta l-fondi jkun ġew riċevuti, jiġu depożitati f’kont separat f’istituzzjoni ta’ kreditu jew investiti f’assi likwidi siguri u b’riskju baxx kif definit mill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju; u għandhom jiġu protetti f’konformità mal-liġi nazzjonali fl-interess tal-utenti ta’ servizzi ta’ pagament kontra pretensjonijiet ta’ kredituri oħra tal-istituzzjoni ta’ pagament, b’mod partikolari f’każ ta’ insolvenza;
(b)
il-fondi għandhom ikunu koperti minn polza ta’ assigurazzjoni jew minn xi garanzija komparabbli oħra minn kumpannija tal-assigurazzjoni jew istituzzjoni tal-kreditu, li ma tagħmilx parti mill-istess grupp bħall-istituzzjoni ta’ pagament innifisha, għal ammont ekwivalenti għal dak li jkun ġie segregat fin-nuqqas ta’ polza tal-assigurazzjoni jew garanzija komparabbli oħra, pagabbli fil-każ li l-istituzzjoni ta’ pagament ma tkunx tista’ tissodisfa l-obbligi finanzjarji tagħha.
2. Fejn istituzzjoni ta’ pagament tkun meħtieġa tissalvagwardja fondi taħt il-paragrafu 1 u porzjon ta’ dawk il-fondi ser jintuża għal tranżazzjonjiet ta’ ħlas futuri fejn l-ammont li jifdal ser jintuża għal servizzi mhux ta’ pagament, dik il-parti tal-fondi li ser tintuża għal tranżazzjonjiet ta’ pagament futuri għandha tkun soġġetta wkoll għar-rekwiżiti tal-paragrafu 1. Meta dak il-porzjon ikun varjabbli jew mhux magħruf minn qabel, l-Istati Membri għandhom jippermettu li l-istituzzjonijiet ta’ pagament japplikaw dan il-paragrafu abbażi ta’ porzjon rappreżentattiv li hu preżunt li jintuża għal servizzi ta’ pagament dment li tali porzjon rappreżentattiv jista’ jiġi stmat b’mod raġonevoli abbażi tad-data storika b’mod li jissodisfa lill-awtoritajiet kompetenti.
Artikolu 11
Għoti ta’ awtorizzazzjoni
1. L-Istati Membri għandhom jesiġu li l-impriżi għajr dawk imsemmija fil-punti (a), (b), (c), (e) u (f) tal-Artikolu 1(1) u għajr persuni fiżiċi jew ġuridiċi li jibbenefikaw minn eżenzjoni skont l-Artikolu 32 jew 33, li biħsiebhom jipprovdu servizzi ta’ pagament, jiksbu awtorizzazzjoni bħala istituzzjoni ta’ pagament qabel jibdew jipprovdu servizzi ta’ pagament. Awtorizzazzjoni għandha tingħata biss lil persuna ġuridika stabbilita fi Stat Membru.
2. L-awtoritajiet kompetenti għandhom jagħtu awtorizzazzjoni jekk l-informazzjoni u l-evidenza li jakkumpanjaw l-applikazzjoni jikkonformaw mar-rekwiżiti kollha stabbiliti fl-Artikolu 5 u jekk il-valutazzjoni ġenerali tal-awtoritajiet kompetenti, wara li jkunu skrutinizzaw l-applikazzjoni, tkun favorevoli. Qabel ma tingħata awtorizzazzjoni, l-awtoritajiet kompetenti jistgħu, meta rilevanti, jikkonsultaw lill-bank ċentrali nazzjonali jew awtoritajiet pubbliċi rilevanti oħra.
3. Istituzzjoni ta’ pagament li, skont il-liġi nazzjonali tal-Istat Membru ta’ domiċilju tagħha hija rikjesta li jkollha uffiċċju reġistrat, għandu jkollha l-uffiċċju prinċipali tagħha fl-istess Stat Membru fejn ikun l-uffiċċju reġistrat tagħha u għandha twettaq tal-inqas parti min-negozju tagħha ta’ servizzi ta’ pagament hemmhekk.
4. L-awtoritajiet kompetenti għandhom jagħtu awtorizzazzjoni biss jekk, b’kont meħud tal-ħtieġa li tiġi żgurata ġestjoni soda u prudenti ta’ istituzzjoni ta’ pagament, l-istituzzjoni ta’ pagament għandha arranġamenti ta’ governanza robusti għan-negozju tagħha ta’ servizzi ta’ pagament, li jinkludi struttura organizzattiva ċara b’linji definiti sew, trasparenti u konsistenti ta’ responsabbiltà, proċeduri effettivi għall-identifikazzjoni, il-maniġġar, l-osservazzjoni u r-rappurtar tar-riskji li hi jew li tista’ tkun esposta għalihom, u mekkaniżmi interni ta’ kontroll adegwati, inkluż proċeduri amministrattivi u ta’ kontabbiltà sodi; dawk l-arranġamenti, il-proċeduri u l-mekkaniżmi għandhom ikunu komprensivi u proporzjonati għan-natura, l-iskala u l-kumplessità tas-servizzi ta’ pagament ipprovduti mill-istituzzjoni ta’ pagament.
5. Meta istituzzjoni ta’ pagament tipprovdi kwalunkwe wieħed mis-servizzi ta’ pagament kif imsemmijin fil-punti (1) sa (7) tal-Anness I u, fl-istess ħin, hija involuta f’attivitajiet oħrajn ta’ negozju, l-awtoritajiet kompetenti jistgħu jesiġu l-istabbiliment ta’ entità separata għan-negozju ta’ servizzi ta’ pagament, meta l-attivitajiet ta’ servizzi mhux ta’ pagament tal-istituzzjoni ta’ pagament jagħmlu ħsara jew x’aktarx jagħmlu ħsara jew lis-solidità finanzjarja tal-istituzzjoni ta’ pagament jew lill-abbiltà tal-awtoritajiet kompetenti li jimmonitorjaw il-konformità tal-istituzzjoni ta’ pagament mal-obbligi kollha stabbiliti minn din id-Direttiva.
6. L-awtoritajiet kompetenti għandhom jirrifjutaw li jagħtu awtorizzazzjoni jekk, b’kont meħud tal-ħtieġa li tiġi żgurata ġestjoni soda u prudenti ta’ istituzzjoni ta’ pagament, huma ma jkunux sodisfatti dwar l-adegwatezza tal-azzjonisti jew ta’ membri li jkollhom parteċipazzjoni kwalifikata.
7. Meta jkunu jeżistu rabtiet mill-qrib bejn l-istituzzjoni ta’ pagament u persuni fiżiċi jew ġuridiċi oħra kif definiti fil-punt (38) tal-Artikolu 4(1) tar-Regolament (UE) Nru 575/2013, l-awtoritajiet kompetenti għandhom jagħtu awtorizzazzjoni biss jekk dawk ir-rabtiet ma jimpedixxux l-eżerċizzju effettiv tal-funzjonijiet superviżorji tagħhom.
8. L-awtoritajiet kompetenti għandhom jagħtu awtorizzazzjoni biss jekk il-liġijiet, ir-regolamenti jew id-dispożizzjonijiet amministrattivi ta’ pajjiż terz li jirregola persuna waħda jew aktar, fiżika jew ġuridika, li magħhom l-istituzzjoni ta’ pagament għandha rabtiet mill-qrib, jew diffikultajiet involuti fl-infurzar ta’ dawk il-liġijiet, ir-regolamenti jew id-dispożizzjonijiet amministrattivi, ma jipprevenux l-eżerċizzju effettiv tal-funzjonijiet superviżorji tagħhom.
9. L-awtorizzazzjoni għandha tkun valida fl-Istati Membri kollha u għandha tippermetti li l-istituzzjoni ta’ pagament ikkonċernata tipprovdi s-servizzi ta’ pagament li huma koperti mill-awtorizzazzjoni fl-Unjoni kollha, skont il-libertà li jingħataw servizzi jew il-libertà ta’ stabbiliment.
Artikolu 12
Komunikazzjoni tad-deċiżjoni
Fi żmien tliet xhur mir-riċevuta ta’ applikazzjoni jew, fil-każ li l-applikazzjoni ma tkunx kompluta, tal-informazzjoni kollha meħtieġa għad-deċiżjoni, l-awtoritajiet kompetenti għandhom jinformaw lill-applikant dwar jekk l-awtorizzazzjoni ngħatatx jew ġiet rifjutata. L-awtorità kompetenti għandha tagħti raġunijiet fejn tirrifjuta awtorizzazzjoni.
Artikolu 13
Irtirar ta’ awtorizzazzjoni
1. L-awtoritajiet kompetenti jistgħu jirtiraw awtorizzazzjoni maħruġa lil istituzzjoni ta’ pagament biss jekk l-istituzzjoni:
(a)
ma tagħmilx użu mill-awtorizzazzjoni fi żmien 12-il xahar, espressament tirrinunzja l-awtorizzazzjoni jew tkun waqfet milli twettaq negozju għal aktar minn sitt xhur, jekk l-Istat Membru ikkonċernat ma jkunx għamel provvediment għal skadenza tal-awtorizzazzjoni f’każijiet bħal dawn;
(b)
tkun kisbet l-awtorizzazzjoni permezz ta’ dikjarazzjonijiet foloz jew b’xi mezzi irregolari oħra;
(c)
ma tkunx għadha tissodisfa l-kundizzjonijiet għall-għoti tal-awtorizzazzjoni jew tonqos milli tinforma l-awtorità kompetenti dwar żviluppi ewlenin f’dan ir-rigward;
(d)
tikkostitwixxi theddida għall-istabbiltà jew għall-fiduċja fis-sistema ta’ pagament bit-tkomplija tan-negozju tagħha ta’ servizzi ta’ pagament; jew
(e)
taqa’ f’wieħed mill-każijiet l-oħra fejn il-liġi nazzjonali tipprevedi l-irtirar ta’ awtorizzazzjoni.
2. L-awtorità kompetenti għandha tagħti raġunijiet għal kwalunkwe irtirar ta’ awtorizzazzjoni u għandha tinforma lil dawk ikkonċernati b’dan.
3. L-awtorità kompetenti għandha tagħmel pubbliku l-irtirar ta’ awtorizzazzjoni, inkluż fir-reġistri msemmija fl-Artikoli 14 u 15.
Artikolu 14
Reġistrazzjoni fl-Istat Membru ta’ domiċilju
1. L-Istati Membri għandhom jistabbilixxu reġistru pubbliku li fih jiddaħħlu dawn li ġejjin:
(a)
l-istituzzjonijiet ta’ pagament awtorizzati u l-aġenti tagħhom;
(b)
persuni fiżiċi u ġuridiċi, li jibbenefikaw minn eżenzjoni skont l-Artikolu 32 jew 33, u, l-aġenti tagħhom, u
(c)
l-istituzzjonijiet imsemmija fl-Artikolu 2(5) li huma intitolati skont il-liġi nazzjonali li jipprovdu servizzi ta’ pagament.
Il-fergħat ta’ istituzzjonijiet ta’ pagament għandhom jiddaħħlu fir-reġistru tal-Istat Membru ta’ domiċilju jekk dawk il-fergħat jipprovdu servizzi fi Stat Membru minbarra l-Istat Membru ta’ domiċilju tagħhom.
2. Ir-reġistru pubbliku għandu jidentifika s-servizzi ta’ pagament li għalihom l-istituzzjoni ta’ pagament tkun awtorizzata jew li għalihom l-persuna fiżika jew ġuridika tkun ġiet irreġistrata. L-istituzzjonijiet ta’ pagament awtorizzati għandhom jiġu elenkati fir-reġistru separatament minn persuni fiżiċi u ġuridiċi li jibbenefikaw mill-eżenzjoni skont l-Artikolu 32 jew 33. Ir-reġistru għandu jkun pubblikament aċċessibbli għal konsultazzjoni, aċċessibbli online, u aġġornat mingħajr dewmien.
3. L-awtoritajiet kompetenti għandhom idaħħlu fir-reġistru pubbliku kull irtirar ta’ awtorizzazzjoni u kull irtirar ta’ eżenzjoni skont l-Artikolu 32 jew 33.
4. L-awtoritajiet kompetenti għandhom jinnotifikaw lill-EBA dwar ir-raġunijiet għall-irtirar ta’ kwalunkwe awtorizzazzjoni u ta’ kwalunkwe eżenzjoni skont l-Artikolu 32 jew 33.
Artikolu 15
Reġistru tal-EBA
1. L-EBA għandha tiżviluppa, topera u żżomm reġistru ċentrali elettroniku li jkun fih l-informazzjoni kif notifikata mill-awtoritajiet kompetenti skont il-paragrafu 2. L-EBA għandha tkun responsabbli għal preżentazzjoni preċiża ta’ dik l-informazzjoni.
L-EBA għandha tagħmel ir-reġistru disponibbli għall-pubbliku fuq is-sit tal-Internet tagħha, u għandha tippermetti aċċess faċli u tfittxija faċli għall-informazzjoni elenkata, mingħajr ħlas.
2. L-awtoritajiet kompetenti għandhom, mingħajr dewmien, jinnotifikaw lill-EBA bl-informazzjoni mdaħħla fir-reġistri pubbliċi tagħhom kif imsemmi fl-Artikolu 14 b’lingwa li tintuża abitwalment fil-qasam tal-finanzi.
3. L-awtoritajiet kompetenti għandhom ikunu responsabbli għall-eżattezza tal-informazzjoni speċifikata fil-paragrafu 2 u biex iżommu dik l-informazzjoni aġġornata.
4. L-EBA għandha tiżviluppa abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji li jistabbilixxu rekwiżiti tekniċi dwar l-iżvilupp, l-operazzjoni u l-manutenzjoni tar-reġistru elettroniku ċentrali u dwar l-aċċess għall-informazzjoni li tinsab fih. Ir-rekwiżiti tekniċi għandhom jiżguraw li l-modifika tal-informazzjoni tkun possibbli biss mill-awtorità kompetenti u l-EBA.
L-EBA għandha tissottometti dak l-abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji lill-Kummissjoni sat-13 ta’ Jannar 2018.
Is-setgħa hija ddelegata lill-Kummissjoni biex tadotta l-istandards tekniċi regolatorji msemmija fl-ewwel subparagrafu f’konformità mal-Artikoli 10 sa 14 tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010.
5. L-EBA għandha tiżviluppa abbozz ta’ standards tekniċi ta’ implimentazzjoni dwar id-dettalji u l-istruttura tal-informazzjoni li għandha tiġi notifikata skont il-paragrafu 1, inklużi l-format komuni u l-mudell li bih din l-informazzjoni tiġi pprovduta.
L-EBA għandha tissottometti dawk l-abbozzi ta’ standards tekniċi ta’ implimentazzjoni lill-Kummissjoni sat-13 ta’ Lulju 2017.
Is-setgħa hija ddelegata lill-Kummissjoni biex tadotta l-istandards tekniċi regolatorji msemmija fl-ewwel subparagrafu f’konformità mal-Artikolu 15 tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010.
Artikolu 16
Żamma tal-awtorizzazzjoni
Fejn kwalunkwe bidla taffettwa l-eżattezza tal-informazzjoni u tal-evidenza ipprovduta skont l-Artikolu 5, l-istituzzjoni ta’ pagament għandha mingħajr dewmien żejjed tinforma b’dan lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju tagħha.
Artikolu 17
Kontabilità u awditjar statutorju
1. Id-Direttivi 86/635/KEE u 2013/34/UE, u r-Regolament (KE) Nru 1606/2002 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (34) għandhom japplikaw mutatis mutandis għall-istituzzjonijiet ta’ pagament.
2. Sakemm ma jiġux eżentati skont id-Direttiva 2013/34/UE u, fejn applikabbli, id-Direttiva 86/635/KEE, il-kontijiet annwali u l-kontijiet konsolidati tal-istituzzjonijiet ta’ pagament għandhom ikunu awditjati minn awdituri statutorji jew kumpaniji tal-awditjar fit-tifsira tad-Direttiva 2006/43/KE.
3. Għal finijiet superviżorji, l-Istati Membri għandhom jesiġu li l-istituzzjonijiet ta’ pagament jipprovdu informazzjoni ta’ kontabilità separata għas-servizzi u l-attivitajiet ta’ pagament imsemmija fl-Artikolu 18(1), li għandhom ikunu soġġetti għar-rapport tal-awditur. Dak ir-rapport għandu jitħejja, meta applikabbli, mill-awdituri statutorji jew kumpanija tal-awditjar.
4. L-obbligi stabbiliti fl-Artikolu 63 tad-Direttiva 2013/36/UE għandhom japplikaw mutatis mutandis għall-awdituri statutorji jew kumpaniji tal-awditjar tal-istituzzjonijiet ta’ pagament fir-rigward ta’ attivitajiet ta’ servizzi ta’ pagament.
Artikolu 18
Attivitajiet
1. Minbarra l-forniment ta’ servizzi ta’ pagament, l-istituzzjonijiet ta’ pagament għandu jkollhom id-dritt li jkunu involuti fl-attivitajiet li ġejjin:
(a)
il-forniment ta’ servizzi operattivi u servizzi anċillari relatati mill-qrib bħall-iżgurar tal-esekuzzjoni ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament, servizzi tal-kambju ta’ valuta, attivitajiet ta’ salvagwardja, u l-ħażna u l-ipproċessar ta’ data;
(b)
it-tħaddim ta’ sistemi ta’ pagament, mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 35;
(c)
attivitajiet ta’ negozju minbarra l-forniment ta’ servizzi ta’ pagament, b’kont meħud tal-liġi applikabbli tal-Unjoni u nazzjonali.
2. Fejn l-istituzzjonijiet ta’ pagament jinvolvu ruħhom fil-forniment ta’ servizz wieħed jew aktar ta’ pagament, jistgħu jżommu biss kontijiet ta’ pagament li jintużaw esklużivament għal tranżazzjonijiet ta’ pagament.
3. Kwalunkwe fond riċevut minn istituzzjonijiet ta’ pagament mingħand utenti ta’ servizzi ta’ pagament, bil-ħsieb ta’ forniment ta’ servizzi ta’ pagament ma għandux jikkostitwixxi depożitu jew fondi oħra li jistgħu jitħallsu lura skont it-tifsira tal-Artikolu 9 tad-Direttiva 2013/36/UE, jew flus elettroniċi kif definit fil-punt (2) tal-Artikolu 2 tad-Direttiva 2009/110/KE.
4. L-istituzzjonijiet ta’ pagament jistgħu jagħtu kreditu relatat ma’ servizzi ta’ pagament kif imsemmija fil-punt (4) jew (5) tal-Anness I biss jekk il-kundizzjonijiet kollha li ġejjin ikunu sodisfatti:
(a)
il-kreditu għandu jkun anċillari u jingħata esklużivament b’konnessjoni mal-esekuzzjoni ta’ tranżazzjoni ta’ pagament;
(b)
minkejja r-regoli nazzjonali dwar il-forniment ta’ kreditu permezz ta’ kards tal-kreditu, il-kreditu mogħti b’konnessjoni ma’ pagament u mwettaq skont l-Artikolu 11(9) u l-Artikolu 28 għandu jitħallas lura f’perijodu qasir li fl-ebda każ ma għandu jaqbeż it-12-il xahar;
(c)
tali kreditu ma għandux jingħata minn fondi riċevuti jew miżmuma għall-fini tal-esekuzzjoni ta’ tranżazzjoni ta’ pagament;
(d)
il-fondi proprji tal-istituzzjoni ta’ pagament għandhom f’kull ħin u għas-sodisfazzjon tal-awtoritajiet superviżorji jkunu adatti fir-rigward tal-ammont ġenerali ta’ kreditu mogħti.
5. L-istituzzjonijiet ta’ pagament ma għandhomx iwettqu n-negozju li jieħdu depożiti jew fondi oħra li jistgħu jitħallsu lura skont it-tifsira tal-Artikolu 9 tad-Direttiva 2013/36/UE.
6. Din id-Direttiva għandha tkun mingħajr preġudizzju għad-Direttiva 2008/48/KE jew liġi rilevanti oħra tal-Unjoni jew miżuri nazzjonali dwar il-kundizzjonijiet għall-għoti ta’ kreditu lill-konsumaturi li mhumiex armonizzati minn din id-Direttiva li jikkonformaw mal-liġi tal-Unjoni.
Taqsima 2
Rekwiżiti oħra
Artikolu 19
Użu ta’ aġenti, fergħat jew entitajiet li lilhom jiġu esternalizzati attivitajiet
1. Fejn istituzzjoni ta’ pagament jkollha l-ħsieb li tipprovdi servizzi ta’ pagament permezz ta’ aġent, hi għandha tikkomunika l-informazzjoni li ġejja lill-awtoritajiet kompetenti fl-Istat Membru ta’ domiċilju tagħha:
(a)
l-isem u l-indirizz tal-aġent;
(b)
deskrizzjoni tal-mekkaniżmi ta’ kontroll intern li ser jintużaw mill-aġent sabiex jikkonforma mal-obbligi fir-rigward tal-ħasil tal-flus u l-finanzjament tat-terroriżmu skont id-Direttiva (UE) 2015/849, li għandhom jiġu aġġornati mingħajr dewmien fl-eventwalità ta’ bidliet materjali fid-dettalji kkomunikati fin-notifika inizjali;
(c)
l-identità tad-diretturi u l-persuni responsabbli għall-ġestjoni tal-aġent li ser tintuża fil-forniment ta’ servizzi ta’ pagament u, għal aġenti minbarra fornituri ta’ servizzi ta’ pagament, evidenza li huma persuni kompetenti u idonei;
(d)
is-servizzi ta’ pagament tal-istituzzjoni ta’ pagament li għalihom jingħata mandat l-aġent u
(e)
jekk applikabbli, il-kodiċi uniku ta’ identifikazzjoni jew in-numru tal-aġent.
2. Fi żmien xahrejn mid-data tal-wasla tal-informazzjoni msemmija fil-paragrafu 1, l-awtorità kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju għandha tikkomunika lill- istituzzjoni ta’ pagament dwar jekk l-aġent ikunx iddaħħal jew le fir-reġistru previst fl-Artikolu 14. Mad-dħul fir-reġistru, l-aġent jista’ jibda servizzi ta’ pagament.
3. Qabel ma jelenkaw l-aġent fir-reġistru, jekk l-awtoritajiet kompetenti jikkunsidraw li l-informazzjoni li tingħatalhom mhix korretta, huma għandhom jieħdu azzjoni ulterjuri biex jivverifikaw l-informazzjoni.
4. Jekk, wara li tkun ittieħdet l-azzjoni biex tiġi vverifikata l-informazzjoni, l-awtoritajiet kompetenti ma jkunux sodisfatti li l-informazzjoni li tingħatalhom skont il-paragrafu 1 hi korretta, huma għandhom jirrifjutaw li jelenkaw l-aġent fir-reġistru previst fl-Artikolu 14 u għandhom jinformaw lill-istituzzjoni ta’ pagament mingħajr dewmien żejjed.
5. Jekk l-istituzzjoni ta’ pagament tixtieq tipprovdi servizzi ta’ pagament fi Stat Membru ieħor billi tingaġġa aġent jew tistabbilixxi fergħa hija għandha ssegwi l-proċeduri stipulati fl-Artikolu 28.
6. Meta istituzzjoni ta’ pagament ikollha l-intenzjoni li testernalizza funzjonijiet operattivi ta’ servizzi ta’ pagament, hija għandha tinforma lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju tagħha, kif meħtieġ.
L-esternalizzazzjoni ta’ funzjonijiet operattivi importanti, inklużi sistemi tal-IT, ma għandhiex titwettaq b’tali mod li tagħmel ħsara materjali lill-kwalità tal-kontroll intern tal-istituzzjoni ta’ pagament u l-abbiltà tal-awtoritajiet kompetenti li jwettqu monitoraġġ ta’ u jirrintraċċaw il-konformità tal-istituzzjoni ta’ pagament mal-obbligi kollha stabbiliti f’din id-Direttiva.
Għall-finijiet tat-tieni subparagrafu, funzjoni operattiva għandha tiġi kkunsidrata bħala importanti jekk difett jew nuqqas fit-twettiq tagħha jostakola materjalment il-possibbiltà li istituzzjoni ta’ pagament tkompli tosserva l-konformità ta’ istituzzjoni ta’ pagament mar-rekwiżiti tal-awtorizzazzjoni tagħha mitluba skont dan it-Titolu jew l-obbligi l-oħra tagħha skont din id-Direttiva, il-prestazzjoni finanzjarja tagħha, is-solidità jew il-kontinwità tas-servizzi ta’ pagament tagħha. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li, meta istituzzjonijiet ta’ pagament jesternalizzaw funzjonijiet operattivi importanti, l-istituzzjonijiet ta’ pagament jissodisfaw il-kundizzjonijiet li ġejjin:
(a)
l-esternalizzazzjoni ma għandhiex tirriżulta fid-delega minn amministrazzjoni għolja tar-responsabbiltajiet tagħha;
(b)
ir-relazzjoni u l-obbligi tal-istituzzjoni ta’ pagament lejn l-utenti ta’ servizzi ta’ pagament tagħha skont din id-Direttiva ma għandhomx jinbidlu;
(c)
il-kundizzjonijiet li magħhom l-istituzzjoni ta’ pagament għandha tikkonforma sabiex tkun awtorizzata u biex tibqa’ awtorizzata skont dan it-Titolu ma għandhomx jiġu mminati;
(d)
l-ebda waħda mill-kundizzjonijiet l-oħra li għalihom tkun soġġetta l-awtorizzazzjoni li tkun ingħatat lill-istituzzjoni ta’ pagament ma għandha titneħħa jew tiġi modifikata.
7. L-istituzzjonijiet ta’ pagament għandhom jiżguraw li aġenti jew fergħat li jkunu qed jaġixxu f’isimhom jinformaw lill-utenti ta’ servizzi ta’ ħlas b’dan.
8. L-istituzzjonijiet ta’ pagament għandhom jikkomunikaw lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju tagħhom mingħajr dewmien bla bżonn kwalunkwe tibdil fir-rigward tal-użu ta’ entitajiet li lilhom jiġu esternalizzati attivitajiet u f’konformità mal-proċedura provduta fil-paragrafi 2, 3 u 4 aġenti, inkluż aġenti addizzjonali.
Artikolu 20
Responsabbiltà
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li, meta l-istituzzjonijiet ta’ pagament ikunu jiddependu fuq partijiet terzi għall-prestazzjoni ta’ funzjonijiet operattivi, dawk l-istituzzjonijiet ta’ pagament jieħdu passi raġonevoli biex jiżguraw li jkun hemm konformità mar-rekwiżiti ta’ din id-Direttiva.
2. L-Istati Membri għandhom jesiġu li l-istituzzjonijiet ta’ pagament jibqgħu għalkollox responsabbli għal kwalunkwe azzjoni tal-impjegati tagħhom, jew ta’ kwalunkwe aġent, fergħa jew entità li lilhom jiġu esternalizzati l-attivitajiet.
Artikolu 21
Żamma ta’ reġistri
L-Istati Membri għandom jesiġu li l-istituzzjonijiet ta’ pagament iżommu r-reġistri adatti kollha għall-fini ta’ dan it-Titolu għal mill-inqas ħames snin, mingħajr preġudizzju għad-Direttiva (UE) 2015/849 jew għal xi liġi rilevanti oħra tal-Unjoni.
Taqsima 3
Awtoritajiet kompetenti u superviżjoni
Artikolu 22
Ħatra tal-awtoritajiet kompetenti
1. L-Istati Membri għandhom jaħtru bħala l-awtoritajiet kompetenti responsabbli mill-awtorizzazzjoni u s-superviżjoni prudenzjali tal-istituzzjonijiet ta’ pagament li jkunu ser iwettqu d-dmirijiet previsti taħt dan it-Titolu jew awtoritajiet pubbliċi, jew korpi rikonoxxuti mil-liġi nazzjonali jew mill-awtoritajiet pubbliċi li jkollhom espressament is-setgħa għal dak il-għan mil-liġi nazzjonali, inklużi banek ċentrali nazzjonali.
L-awtoritajiet kompetenti għandhom jiggarantixxu l-indipendenza minn korpi ekonomiċi u jevitaw kunflitti ta’ interess. Mingħajr preġudizzju għall-ewwel subparagrafu, l-istituzzjonijiet ta’ pagament, l-istituzzjonijiet ta’ kreditu, l-istituzzjonijiet tal-flus elettroniċi, jew istituzzjonijiet ta’ kontijiet postali fil-forma giro (post office giro institutions) ma għandhomx jinħatru bħala awtoritajiet kompetenti.
L-Istati Membri għandhom jinformaw lill-Kummissjoni, kif meħtieġ.
2. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-awtoritajiet kompetenti maħtura skont il-paragrafu 1 ikollhom is-setgħat kollha meħtieġa biex iwettqu d-dmirijiet tagħhom.
3. L-Istati Membri li fit-territorji tagħhom hemm aktar minn awtorità kompetenti waħda għall-kwistjonijiet koperti minn dan it-Titolu għandhom jiżguraw li dawk l-awtoritajiet jikkooperaw mill-qrib biex ikunu jistgħu jwettqu d-dmirijiet rispettivi tagħhom b’mod effettiv. L-istess japplika f’każijiet meta l-awtoritajiet kompetenti għal kwistjonijiet koperti minn dan it-Titolu mhumiex l-awtoritajiet kompetenti responsabbli għas-superviżjoni tal-istituzzjonijiet ta’ kreditu.
4. Il-kompiti tal-awtoritajiet kompetenti maħtura taħt il-paragrafu 1 għandhom ikunu r-responsabbiltà tal-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju.
5. Il-paragrafu 1 ma għandux jimplika li l-awtoritajiet kompetenti huma meħtieġa jissorveljaw l-attivitajiet tan-negozju tal-istituzzjonijiet ta’ pagament għajr il-forniment ta’ servizzi ta’ pagament u l-attivitajiet imsemmija fil-punt (a) tal-Artikolu 18(1).
Artikolu 23
Superviżjoni
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-kontrolli li jeżerċitaw l-awtoritajiet kompetenti biex jikkontrollaw il-konformità kontinwa ma’ dan it-Titolu jkunu proporzjonati, adegwati u responsivi għar-riskji li għalihom ikunu esposti l-istituzzjonijiet ta’ pagament.
Biex tkun ikkontrollata l-konformità ma’ dan it-Titolu, l-awtoritajiet kompetenti għandhom, b’mod partikolari, ikunu intitolati jieħdu l-passi li ġejjin:
(a)
jesiġu li l-istituzzjoni ta’ pagament tipprovdi kwalunkwe informazzjoni meħtieġa biex tkun monitorjata l-konformità filwaqt li tispeċifika l-iskop tat-talba, kif adatt, u l-limitu taż-żmien sa meta għandha tingħata l-informazzjoni;
(b)
iwettqu spezzjonijiet fil-post tal-istituzzjoni ta’ pagament, ta’ kwalunkwe aġent jew fergħa li tforni servizzi ta’ pagament taħt ir-responsabbiltà tal-istituzzjoni ta’ pagament, jew ta’ kwalunkwe entità li lilha jiġu esternalizzati l-attivitajiet;
(c)
joħorġu rakkomandazzjonijiet, linji gwida u, jekk applikabbli, dispożizzjonijiet amministrattivi vinkolanti;
(d)
jissospendu jew jirtiraw awtorizzazzjoni skont l-Artikolu 13.
2. Mingħajr preġudizzju għall-proċeduri għall-irtirar ta’ awtorizzazzjonijiet u d-dispożizzjonijiet tal-liġi kriminali, l-Istati Membri għandhom jipprevedu li l-awtoritajiet kompetenti rispettivi tagħhom, jistgħu, bħal kontra l-istituzzjonijiet ta’ pagament jew dawk li effettivament jikkontrollaw in-negozju ta’ istituzzjonijiet ta’ pagament li jiksru liġijiet, regolamenti jew dispożizzjonijiet amministrattivi li jikkonċernaw is-superviżjoni jew is-segwitu tan-negozju tagħhom ta’ servizzi ta’ pagament, jadottaw jew jimponu fir-rigward tagħhom penali jew miżuri mmirati b’mod speċifiku biex itemmu l-ksur osservat jew il-kawżi ta’ tali ksur.
3. Minkejja r-rekwiżiti tal-Artikolu 7, l-Artikolu 8(1) u (2) u l-Artikolu 9, l-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-awtoritajiet kompetenti jkunu intitolati jieħdu l-passi deskritti taħt il-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu sabiex jiżguraw kapital suffiċjenti għas-servizzi ta’ pagament, b’mod partikolari fejn l-attivitajiet ta’ servizzi mhux ta’ pagament tal-istituzzjoni ta’ pagament jagħmlu ħsara jew x’aktarx li jagħmlu ħsara lis-solidità finanzjarja tal-istituzzjoni ta’ pagament.
Artikolu 24
Segretezza professjonali
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-persuni kollha li jaħdmu jew li jkunu ħadmu għall-awtoritajiet kompetenti, kif ukoll l-esperti li jkunu qed jaġixxu f’isem l-awtoritajiet kompetenti, ikunu marbutin bl-obbligu tas-segretezza professjonali, mingħajr preġudizzju għall-każijiet koperti mil-liġi kriminali.
2. Fl-iskambju ta’ informazzjoni skont l-Artikolu 26, għandu jkun applikat bis-sħiħ is-segretezza professjonali biex tiġi żgurata l-protezzjoni tad-drittijiet individwali u tan-negozji.
3. L-Istati Membri jistgħu japplikaw dan l-Artikolu billi jittieħed kont, mutatis mutandis, tal-Artikoli 53 sa 61 tad-Direttiva 2013/36/UE.
Artikolu 25
Dritt ta’ rikors fil-qrati
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li deċiżjonijiet meħuda mill-awtoritajiet kompetenti rigward istituzzjoni ta’ pagament skont il-liġijiet, ir-regolamenti u d-dispożizzjonijiet amministrattivi adottati skont din id-Direttiva jkunu jistgħu jiġu kkontestati fil-qrati.
2. Il-paragrafu 1 għandu japplika wkoll meta jkun hemm nuqqas ta’ azzjoni.
Artikolu 26
Skambju ta’ informazzjoni
1. L-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri differenti għandhom jikkooperaw ma’ xulxin u, meta xieraq, mal-BĊE u l-banek ċentrali nazzjonali tal-Istati Membri, l-EBA u awtoritajiet kompetenti rilevanti oħra maħtura skont il-liġi tal-Unjoni jew nazzjonali applikabbli għall-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament.
2. Barra minn hekk, l-Istati Membri għandhom jippermettu skambju ta’ informazzjoni bejn l-awtoritajiet kompetenti tagħhom u dawn li ġejjin:
(a)
l-awtoritajiet kompetenti ta’ Stati Membri oħra responsabbli għall-awtorizzazzjoni u s-superviżjoni ta’ istituzzjonijiet ta’ pagament;
(b)
il-BĊE u l-banek ċentrali nazzjonali tal-Stati Membri, fil-kapaċità tagħhom ta’ awtoritajiet monetarji u ta’ superviżjoni, u, meta xieraq, awtoritajiet pubbliċi oħra responsabbli biex jissorveljaw is-sistemi ta’ pagament u ta’ saldu;
(c)
awtoritajiet rilevanti oħra deżinjati skont din id-Direttiva, id-Direttiva (UE) 2015/849 u liġi oħra tal-Unjoni applikabbli għall-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament, bħal-liġijiet applikabbli għall-ħasil tal-flus u finanzjament tat-terroriżmu;
(d)
l-EBA, fil-kapaċità tagħha li tikkontribwixxi għall-funzjonament konsistenti u koerenti ta’ mekkaniżmi ta’ sorveljanza kif imsemmi fil-punt (a) tal-Artikolu 1(5) tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010.
Artikolu 27
Riżoluzzjoni ta’ kunflitti bejn l-awtoritajiet kompetenti ta’ Stati Membri differenti
1. Fejn awtorità kompetenti ta’ Stat Membru tqis li, fir-rigward ta’ kwistjoni partikolari, il-kooperazzjoni transkonfinali mal-awtoritajiet kompetenti ta’ Stat Membru ieħor imsemmija fl-Artikolu 26, 28, 29, 30 jew 31 ta’ din id-Direttiva, ma jikkonformax ma’ dawk id-dispożizzjonijiet hi tista’ tirreferi l-kwistjoni lill-EBA u titlob l-assistenza tagħha f’konformità mal-Artikolu 19 tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010.
2. Fejn l-EBA tkun ġiet mitluba li tassisti b’segwitu tal-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu, hija għandha tieħu deċiżjoni skont l-Artikolu 19(3) tar-Regolanent (UE) Nru 1093/2010 mingħajr dewmien żejjed. L-EBA tista’ wkoll tassisti lill-awtoritajiet kompetenti biex jilħqu qbil fuq l-inizjattiva tagħha stess f’konformità mat-tieni subparagrafu tal-Artikolu 19(1) ta’ dak ir-Regolament. Fi kwalunkwe każ, l-awtoritajiet kompetenti involuti għandhom jiddifferixxu d-deċiżjonijiet tagħhom sakemm ikun hemm riżoluzzjoni skont l-Artikolu 19 ta’ dak ir-Regolament.
Artikolu 28
Applikazzjoni għall-eżerċizzju tad-dritt ta’ stabbiliment u l-libertà tal-forniment ta’ servizzi
1. Kwalunkwe istituzzjoni ta’ pagament awtorizzata li tixtieq tipprovdi servizzi ta’ pagament għall-ewwel darba fi Stat Membru li mhuwiex l-Istat Membru ta’ domiċilju tagħha, fl-eżerċizzju tad-dritt ta’ stabbiliment jew il-libertà tal-forniment ta’ servizzi, għandha tikkomunika l-informazzjoni li ġejja lill-awtoritajiet kompetenti fl-Istat Membru ta’ domiċilju tagħha:
(a)
l-isem, l-indirizz u fejn applikabbli, in-numru ta’ awtorizzazzjoni, tal-istituzzjoni ta’ pagament;
(b)
l-Istat(i) Membru/i fejn biħsiebha topera;
(c)
is-servizzi(i) ta’ pagament li għandhom jiġu pprovduti;
(d)
fejn istituzzjoni ta’ pagament tkun biħsiebha tagħmel użu minn aġent, l-informazzjoni msemmija fl-Artikolu 19(1);
(e)
fejn istituzzjoni ta’ pagament tkun biħsiebha tagħmel użu minn fergħa, l-informazzjoni msemmija fil-punti (b) u (e) tal-Artikolu 5(1) fir-rigward tan-negozju ta’ servizzi ta’ pagament fl-Istat Membru ospitanti, deskrizzjoni tal-istruttura organizzativa tal-fergħa u l-identità ta’ dawk responsabbli għall-ġestjoni tal-fergħa.
Fejn istituzzjoni ta’ pagament tkun biħsiebha testernalizza funzjonijiet operattivi ta’ servizzi ta’ pagament lil entitajiet oħra tal-Istat Membru ospitanti, hi għandha tinforma lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju tagħha, skont il-ħtieġa.
2. Fi żmien xahar minn meta jirċievu l-informazzjoni kollha msemmija fil-paragrafu 1, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju għandhom jibagħtuha lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ospitanti.
Fi żmien xahar minn meta jirċievi l-informazzjoni mill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ospitanti għandhom jivvalutaw dik l-informazzjoni u jipprovdu lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju l-informazzjoni rilevanti b’rabta mal-forniment maħsub ta’ servizzi ta’ pagament mill-istituzzjoni ta’ pagament rilevanti fl-eżerċizzju tal-libertà ta’ stabbiliment jew il-libertà tal-forniment ta’ servizzi. L-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ospitanti għandhom jinformaw lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju partikolarment bi kwalunkwe bażi raġonevoli ta’ tħassib, b’rabta mal-intenzjoni ta’ ingaġġ ta’ aġent jew istabbiliment fir-rigward ta’ ħasil ta’ flus jew finanzjament ta’ terroriżmu skont it-tifsira tad-Direttiva(UE) 2015/849.
Fejn l-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju ma jsegwux l-evalwazzjoni tal-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ospitanti, huma għandhom jipprovdu lil dawn tal-aħħar ir-raġunijiet għad-deċiżjoni tagħhom.
Jekk l-evalwazzjoni tal-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju, partikolarment fid-dawl tal-informazzjoni riċevuta mill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ospitanti, ma tkunx favorevoli, l-awtorità kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju għandha tirrifjuta li tirreġistra l-aġent jew il-fergħa jew għandha tirrevoka r-reġistrazzjoni, jekk din tkun diġà saret.
3. Fi żmien tliet xhur minn meta tasal l-informazzjoni msemmija fil-paragrafu 1, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju għandhom jikkomunikaw id-deċiżjoni tagħhom lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ospitanti u lill-istituzzjoni ta’ pagament.
Malli jiddaħħlu fir-reġistru msemmi fl-Artikolu 14, l-aġent jew il-fergħa jistgħu jibdew bl-attivitajiet tagħhom fl-IstatMembru ospitanti rilevanti.
L-istituzzjoni ta’ pagament għandha tinnotifika lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju bid-data ta’ meta jkunu ser jinbdew l-attivitajiet tagħha permezz tal-aġent jew il-fergħa fl-Istat Membru ospitanti rilevanti. L-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju għandhom jinformaw lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ospitanti kif meħtieġ.
4. L-istituzzjonijiet ta’ pagament għandhom jikkomunikaw lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju mingħajr dewmien bla bżonn kwalunkwe bidla rilevanti b’rabta mal-informzzjoni kkomunikata f’konformità mal-paragrafu 1, inklużi aġenti, fergħat jew entitajiet addizzjonali li lilhom jiġu esternalizzati l-attivitajiet fl-Istati Membri ospitanti fejn joperaw. Għandha tapplika l-proċedura provduta fil-paragrafi 2 u 3.
5. L-EBA għandha tiżviluppa abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji li jispeċifikaw il-qafas għall-kooperazzjoni, u għall-iskambju ta’ informazzjoni, bejn l-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju u l-ospitanti f’konformità ma’ dan l-Artikolu. Dak l-abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji għandu jispeċifika l-metodu, il-mezzi u d-dettalji ta’ kooperazzjoni fin-notifika ta’ istituzzjonijiet ta’ pagament li joperaw fuq bażi transkonfinali u partikolarment l-ambitu u t-trattament ta’ informazzjoni li għandha tiġi ppreżentata, inkluża terminoloġija komuni u mudelli standard għan-notifika biex jiġi żgurat proċess ta’ notifika konsistenti u effiċjenti.
L-EBA għandha tissottometti dak l-abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji lill-Kummissjoni sat-13 ta’ Jannar 2018.
Is-setgħa hija ddelegata lill-Kummissjoni biex tadotta l-istandards tekniċi regolatorji msemmija fl-ewwel subparagrafu f’konformità mal-Artikoli 10 sa 14 tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010.
Artikolu 29
Superviżjoni tal-istituzzjonijiet ta’ pagament li jeżerċitaw id-dritt ta’ stabbiliment u l-libertà li jiġu pprovduti s-servizzi
1. Sabiex jitwettqu l-kontrolli u jittieħdu l-passi meħtieġa previsti f’dan it-Titolu u fid-dispożizzjonijiet tal-liġi nazzjonali li jittrasponu t-Titoli III u IV, f’konformità mal-Artikolu 100(4), fir-rigward ta’ aġent jew fergħa ta’ istituzzjoni ta’ pagament li tkun tinsab fit-territorju ta’ Stat Membru ieħor, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju għandhom jikkooperaw mal-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membru ospitanti.
Permezz ta’ kooperazzjoni f’konformità mal-ewwel subparagrafu, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju għandhom jinnotifikaw lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ospitanti fejn ikunu biħsiebhom iwettqu xi spezzjoni fuq il-post fit-territorju ta’ dan tal-aħħar.
Madankollu, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju jistgħu jiddelegaw il-kompitu tat-twettiq ta’ spezzjonijiet fuq il-post tal-istituzzjoni kkonċernata lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ospitanti.
2. L-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri ospitanti jistgħu jesiġu li l-istituzzjonijiet ta’ pagament li jkollhom aġenti jew fergħat fit-territorji tagħhom ikollhom jirrapportaw lilhom perjodikament dwar l-attivitajiet li jitwettqu fit-territorji tagħhom.
Dawn ir-rapporti għandhom ikunu meħtieġa għal finijiet ta’ informazzjoni jew statistika u, sakemm l-aġenti u l-fergħat iwettqu n-negozju ta’ servizzi ta’ pagament taħt id-dritt ta’ stabbiliment, biex jitwettaq monitoraġġ tal-konformità mad-dispożizzjonijiet tal-liġi nazzjonali li jittrasponu t-Titoli III u IV. Tali aġenti u fergħat għandhom ikunu soġġetti għar-rekwiżiti ta’ segretezza professjonali li tal-inqas ikunu ekwivalenti għal dawk imsemmijin fl-Artikolu 24.
3. L-awtoritajiet kompetenti għandhom jipprovdu lil xulxin l-informazzjoni essenzjali u/jew rilevanti kollha, b’mod partikolari fil-każ ta’ ksur jew ksur suspettat minn aġent jew fergħa, u meta tali ksur ikun sar fil-kuntest tal-eżerċizzju tal-libertà ta’ forniment ta’ servizzi. F’dan ir-rigward, l-awtoritajiet kompetenti għandhom jikkomunikaw, fuq talba, l-informazzjoni rilevanti kollha u, fuq l-inizjattiva tagħhom stess, l-informazzjoni essenzjali kollha, inkluż dwar il-konformità tal-istituzzjoni ta’ pagament mal-kundizzjonijiet skont l-Artikolu 11(3).
4. L-Istati Membri jistgħu jeħtieġu li l-istituzzjonijiet ta’ pagament li joperaw fuq it-territorju tagħhom permezz ta’ aġenti taħt id-dritt ta’ stabbiliment, li l-uffiċċju prinċipali tagħhom jinsab fi Stat Membru ieħor, jaħtru punt ta’ kuntatt ċentrali fit-territorju tagħhom biex jiżgura li jkun hemm komunikazzjoni u rapportar ta’ informazzjoni adegwati f’konformità mat-Titoli III u IV, mingħajr preġudizzju għal kwalunkwe dispożizzjoni dwar il-ġlieda kontra l-ħasil tal-flus u kwalunkwe dispożizzjoni dwar il-ġlieda kontra l-finanzjament tat-terroriżmu u biex jiffaċilita s-superviżjoni mill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju u l-Istati Membri ospitanti, inkluż billi l-awtoritajiet kompetenti jingħataw dokumenti u informazzjoni fuq talba.
5. L-EBA għandha tiżviluppa abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji li jispeċifikaw il-kriterji li għandhom jiġu applikati biex jiġu ddeterminati, skont il-prinċipju tal-proporzjonalità, iċ-ċirkostanzi meta l-ħatra ta’ punt ċentrali ta’ kuntatt tkun xierqa, u l-funzjonijiet ta’ dawk il-punti ta’ kuntatt, skont il-paragrafu 4.
Dak l-abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji għandu, b’mod partikolari, iqis:
(a)
il-volum u l-valur totali tat-tranżazzjonijiet imwettqa mill-istituzzjoni ta’ pagament fi Stati Membri ospitanti;
(b)
it-tip ta’ servizzi ta’ pagament ipprovduti; u
(c)
in-numru totali ta’ aġenti stabbiliti fl-Istat Membru ospitanti.
L-EBA għandha tibgħat dak l-abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji lill-Kummissjoni sat-13 ta’ Jannar 2017.
6. L-EBA għandha tiżviluppa abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji li jispeċifikaw il-qafas għall-kooperazzjoni, u għall-iskambju ta’ informazzjoni, bejn l-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju u mal-Istat Membru ospitanti skont dan it-Titolu u biex jitwettaq monitoraġġ tal-konformità mad-dispożizzjonijiet tal-liġi nazzjonali li jittrasponu t-Titoli III u IV. L-abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji għandu jispeċifika l-metodu, il-mezzi u d-dettalji ta’ kooperazzjoni fis-superviżjoni tal-istituzzjonijiet ta’ pagament li joperaw fuq bażi transkonfinali u, b’mod partikolari l-ambitu u t-trattament ta’ informazzjoni li għandha tiġi skambjata, biex tiġi żgurata superviżjoni konsistenti u effiċjenti tal-istituzzjonijiet ta’ pagament li jeżerċitaw il-forniment transkonfinali ta’ servizzi ta’ pagament.
Dak l-abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji għandu jispeċifika wkoll il-mezzi u d-dettalji ta’ kwalunkwe rapportar mitlub minn Stati Membri ospitanti mingħand l-istituzzjonijiet ta’ pagament fir-rigward ta’ attivitajiet ta’ negozju ta’ pagament imwettqa fit-territorji tagħhom skont il-paragrafu 2, inkluża l-frekwenza ta’ dan ir-rapportar.
L-EBA għandha tippreżenta dak l-abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji lill-Kummissjoni sat-13 ta’ Jannar 2018.
7. Is-setgħa hija ddelegata lill-Kummissjoni biex tadotta l-istandards tekniċi regolatorji msemmijin fil-paragrafi 5 u 6 skont l-Artikoli 10 sa 14 tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010.
Artikolu 30
Miżuri f’każ ta’ nonkonformità, inklużi miżuri prekawzjonarji
1. Mingħajr preġudizzju għar-responsabbiltà tal-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju, meta l-awtorità kompetenti tal-Istat Membru ospitanti taċċerta li istituzzjoni ta’ pagament b’aġenti jew fergħat fit-territorju tiegħu ma tikkonformax ma’ dan it-Titolu jew mal-liġi nazzjonali li jittrasponu t-Titolu III jew IV, hija għandha tinforma lill-awtorità kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju mingħajr dewmien.
L-awtorità kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju, wara li tkun evalwat l-informazzjoni li tkun irċeviet f’konformità mal-ewwel subparagrafu, għandha, mingħajr dewmien żejjed, tieħu l-miżuri adegwati kollha biex tiżgura li l-istituzzjoni ta’ pagament ikkonċernata ttemm is-sitwazzjoni irregolari tagħha. L-awtorità kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju għandha tikkomunika dawk il-miżuri mingħajr dewmien lill-awtorità kompetenti tal-Istat Membru ospitanti u lill-awtoritajiet kompetenti ta’ kwalunkwe Stat Membru ieħor ikkonċernat.
2. F’sitwazzjonijiet ta’ emerġenza, meta tkun neċessarja azzjoni immedjata biex tiġi indirizzata theddida serja għall-interessi kollettivi tal-utenti ta’ servizz ta’ pagament fl-Istat Membru ospitanti, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ospitanti jistgħu, b’mod parallel għall-kooperazzjoni transkonfinali bejn l-awtoritajiet kompetenti u sakemm jittieħdu miżuri mill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ta’ domiċilju kif stabbilit fl-Artikolu 29, jieħdu miżuri prekawzjonarji.
3. Kwalunkwe miżura prekawzjonarja taħt il-paragrafu 2 għandha tkun xierqa u proporzjonata għall-fini tagħha li tipproteġi kontra theddida serja għall-interessi kollettivi tal-utenti ta’ servizz ta’ pagament fl-Istat Membru ospitanti. Dawn ma għandhomx jirriżultaw fi preferenza għal utenti ta’ servizz ta’ pagament tal-istituzzjoni ta’ pagament fl-Istat Membru ospitanti fuq utenti ta’ servizz ta’ pagament tal-istituzzjoni ta’ pagament fi Stati Membri oħrajn.
Il-miżuri prekawzjonarji għandhom ikunu temporanji u għandhom jintemmu meta jiġi indirizzat it-theddid serju identifikat, inkluż bl-assistenza tal-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membru ta’ domiċilju jew tal-EBA, jew f’kooperazzjoni magħhom, kif previst fl-Artikolu 27(1).
4. Fejn ikun kompatibbli mas-sitwazzjoni ta’ emerġenza, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru ospitant għandhom jinformaw lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membru ta’ domiċilju u dawk ta’ kwalunkwe Stat Membru ieħor ikkonċernat, il-Kummissjoni u l-EBA u fi kwalunkwe każ mingħajr dewmien żejjed, bil-miżuri prekawzjonarji meħudin taħt il-paragrafu 2 u bil-ġustifikazzjoni tagħhom.
Artikolu 31
Raġunijiet u komunikazzjoni
1. Kwalunkwe miżura li tittieħed mill-awtoritajiet kompetenti skont l-Artikolu 23, 28, 29 jew 30 li tinvolvi penali jew restrizzjonijiet fuq l-eżerċizzju tal-libertà ta’ forniment ta’ servizzi jew tal-libertà ta’ stabbiliment għandha tiġi ġġustifikata b’mod adegwat u kkomunikata lill-istituzzjoni ta’ pagament ikkonċernata.
2. L-Artikoli 28, 29 u 30 għandhom ikunu mingħajr preġudizzju għall-obbligu tal-awtoritajiet kompetenti skont id-Direttiva (UE) 2015/849 u r-Regolament (UE) 2015/847, b’mod partikolari skont l-Artikolu 48(1) tad-Direttiva (UE) 2015/849 u l-Artikolu 22(1) tar-Regolament (UE) 2015/847 li jissorveljaw jew jimmonitorjaw il-konformità mar-rekwiżiti stipulati f’dawk l-istrumenti.
Taqsima 4
Eżenzjoni
Artikolu 32
Kundizzjonijiet
1. L-Istati Membri jistgħu jeżentaw jew jippermettu lill-awtoritajiet kompetenti tagħhom jeżentaw persuni fiżiċi jew ġuridiċi li jipprovdu servizzi ta’ pagament imsemmijin fil-punti (1) sa (6) tal-Anness I mill-applikazzjoni tal-proċedura u l-kundizzjonijiet kollha jew parti minnhom stipulati fit-Taqsimiet 1, 2 u 3, bl-eċċezzjoni tal-Artikoli 14, 15, 22, 24, 25 u 26, meta:
(a)
il-medja menswali tal-valur totali tat-tranżazzjonijiet ta’ pagament imwettqa mill-persuna kkonċernata fit-12-il xahar preċedenti, inkluż kwalunkwe aġent li għalih hija tassumi responsabbiltà sħiħa, ma jeċċedix limitu stabbilit mill-Istat Membru iżda li, fi kwalunkwe każ, ma jammontax għal aktar minn EUR 3 miljun. Dak ir-rekwiżit għandu jiġi vvalutat fuq l-ammont totali proġettat ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament fil-pjan ta’ negozju tagħha, għajr jekk l-awtoritajiet kompetenti jesiġu aġġustament għal dak il-pjan; u
(b)
l-ebda persuna fiżika responsabbli mill-ġestjoni jew mit-tħaddim tan-negozju ma tkun ġiet ikkundannata b’reati relatati mal-ħasil ta’ flus jew il-finanzjament tat-terroriżmu jew reati finanzjarji oħra.
2. Kwalunke persuna fiżika jew ġuridika rreġistrata skont il-paragrafu 1 għandu jkollha l-uffiċċju prinċipali tagħha jew il-post ta’ residenza tagħha fl-Istat Membru li fih fil-prattika twettaq in-negozju tagħha.
3. Il-persuni msemmija fil-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu għandhom jiġu trattati bħala istituzzjonijiet ta’ pagament, għajr li l-Artikolu 11(9) u l-Artikoli 28, 29 u 30 ma japplikawx għalihom.
4. L-Istati Membri jistgħu jipprevedu wkoll li kwalunkwe persuna fiżika jew ġuridika rreġistrata skont il-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu tista’ tinvolvi ruħha biss f’ċerti attivitajiet elenkati fl-Artikolu 18.
5. Il-persuni msemmija fil-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu għandhom jinnotifikaw lill-awtoritajiet kompetenti dwar kwalunkwe bidla fis-sitwazzjoni tagħhom li hija rilevanti għall-kundizzjonijiet speċifikati f’dak il-paragrafu. L-Istati Membri għandhom jieħdu l-passi meħtieġa biex jiżguraw li fejn il-kundizzjonijiet stipulati fil-paragrafu 1, 2 jew 4 ta’ dan l-Artikolu ma jibqgħux jiġu sodisfatti, il-persuni konċernati għandhom ifittxu l-awtorizzazzjoni fi żmien 30 jum tal-kalendarju skont l-Artikolu 11.
6. Il-paragrafi minn 1 sa 5 ta’ dan l-Artikolu ma għandhomx japplikaw fir-rigward tad-Direttiva (UE) 2015/849 jew tal-liġi nazzjonali kontra l-ħasil tal-flus.
Artikolu 33
Fornituri ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet
1. Persuni fiżiċi jew ġuridiċi li jipprovdu biss is-servizz ta’ pagament kif imsemmi fil-punt (8) tal-Anness I għandhom jiġu eżentati mill-applikazzjoni tal-proċedura u l-kundizzjonijiet stabbiliti fit-Taqsimiet 1 u 2 bl-eċċezzjoni tal-punti (a), (b), (e) sa (h), (j), (l), (n), (p) u (q) tal-Artikolu 5(1), l-Artikolu 5(3) u l-Artikoli 14 u 15. It-Taqsima 3 għandha tapplika, bl-eċċezzjoni tal-Artikolu 23(3).
2. Il-persuni msemmija fil-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu għandhom jiġu trattati bħala istituzzjonijiet ta’ pagament, għajr li t-Titoli III u IV ma għandhomx japplikaw għalihom, bl-eċċezzjoni tal-Artikoli 41, 45 u 52 meta applikabbli, u l-Artikoli 67, 69 u 95 sa 98.
Artikolu 34
Notifika u informazzjoni
Jekk Stat Membru japplika l-eżenzjoni skont l-Artikolu 32, dan għandu sat-13 ta’ Jannar 2018 jgħarraf lill-Kummissjoni kif meħtieġ bid-deċiżjoni tiegħu u għandu jgħarraf lill-Kummissjoni minnufih bi kwalunkwe bidla sussegwenti. Barra minn dan, l-Istat Membru għandu jinforma lill-Kummissjoni dwar in-numru ta’ persuni fiżiċi u ġuridiċi kkonċernati u, fuq bażi annwali, dwar il-valur totali ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament imwettqa sal-31 ta’ Diċembru ta’ kull sena kalendarja, kif imsemmi fil-punt (a) tal-Artikolu 32(1).
KAPITOLU 2
Dispożizzjonijiet komuni
Artikolu 35
Aċċess għas-sistemi ta’ pagament
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li r-regoli dwar l-aċċess ta’ fornituri ta’ servizz ta’ pagament awtorizzati jew reġistrati li huma persuni ġuridiċi għal sistemi ta’ pagament huma oġġettivi, nondiskriminatorji u proporzjonati u li huma ma jxekklux l-aċċess aktar milli jkun meħtieġ għas-salvagwardja kontra riskji speċifiċi bħar-riskju ta’ saldu, ir-riskju operazzjonali u r-riskju tan-negozju u għall-protezzjoni tal-istabbiltà finanzjarja u operazzjonali tas-sistema ta’ pagament.
Is-sistemi ta’ pagament ma għandhom jimponu l-ebda waħda mir-rekwiżiti li ġejjin fuq fornituri tas-servizzi ta’ pagament, fuq utenti tas-servizzi ta’ pagament jew fuq sistemi oħra ta’ pagament:
(a)
regola restrittiva dwar parteċipazzjoni effettiva f’sistemi oħra ta’ pagament;
(b)
regola li tiddiskrimina bejn fornituri awtorizzati ta’ servizzi ta’ pagament jew bejn fornituri reġistrati ta’ servizzi ta’ pagament f’relazzjoni mad-drittijiet, l-obbligi u dak li jkunu intitolati għalih il-parteċipanti;
(c)
restrizzjoni abbażi tal-istatus istituzzjonali.
2. Il-paragrafu 1 ma għandux japplika għal:
(a)
sistemi ta’ pagament imsemmija fid-Direttiva 98/26/KE;
(b)
sistemi ta’ pagament magħmulin esklużivament minn fornituri ta’ servizzi ta’ pagament li jappartjenu lil grupp.
Għall-finijiet tal-punt (a) tal-ewwel subparagrafu, l-Istati Membri għandhom jiżguraw li meta parteċipant f’sistema deżinjata jippermetti li fornitur awtorizzat jew reġistrat ta’ servizzi ta’ pagament li mhux parteċipant fis-sistema jgħaddi ordnijiet ta’ trasferiment permezz tas-sistema dak il-parteċipant għandu, meta jintalab, jagħti l-istess opportunità b’mod oġġettiv, proporzjonat u nondiskriminatorju lil fornituri awtorizzati jew reġistrati oħrajn ta’ servizzi ta’ pagament skont il-paragrafu 1.
Il-parteċipant għandu jagħti r-raġunijiet sħaħ għal kwalunkwe ċaħda lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jkun qed jagħmel talba.
Artikolu 36
Aċċess għal kontijiet miżmuma għand istituzzjoni ta’ kreditu
L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-istituzzjonijiet ta’ pagament ikollhom aċċess għas-servizzi ta’ kontijiet ta’ pagament tal-istituzzjonijiet ta’ kreditu, fuq bażi oġġettiva, nondiskriminatorja u proporzjonata. Tali aċċess għandu jkun estensiv biżżejjed biex jippermetti lill-istituzzjonijiet ta’ pagament jipprovdu servizzi ta’ pagament bla xkiel u b’mod effiċjenti.
L-istituzzjoni ta’ kreditu għandha tipprovdi lill-awtorità kompetenti bir-raġunijiet motivati kif mistħoqq għal kwalunkwe ċaħda.
Artikolu 37
Projbizzjoni ta’ persuni għajr fornituri ta’ servizzi ta’ pagament milli jipprovdu servizzi ta’ pagament u d-dmir ta’ notifika
1. L-Istati Membri għandhom jipprojbixxu persuni fiżiċi jew ġuridiċi li la huma fornituri ta’ servizzi ta’ pagament u lanqas ma huma esklużi espliċitament mill-kamp ta’ applikazzjoni ta’ din id-Direttiva milli jipprovdu servizzi ta’ pagament.
2. L-Istati Membri għandhom jesiġu li fornituri ta’ servizz li jwettqu kwalunkwe waħda mill-attivitajiet imsemmija fil-punti (i) u (ii) tal-punt (k) tal-Artikolu 3 jew li jwettqu ż-żewġ attivitajiet li għalihom il-valur tat-tranżazzjonijiet ta’ pagament imwettqa fuq it-12-il xahar preċedenti jeċċedi l-ammont ta’ EUR 1 miljun, jibagħtu notifika lill-awtoritajiet kompetenti li jkun fiha deskrizzjoni tas-servizzi offruti, u li tispeċifika taħt liema eżenzjoni msemmija fil-punt (k)(i) u (ii) tal-Artikolu 3 l-attività tkun meqjusa li twettqet.
Fuq il-bażi ta’ dik in-notifika, l-awtorità kompetenti għandha tieħu deċiżjoni motivata kif dovut fuq il-bażi ta’ kriterji msemmijin fil-punt (k) tal-Artikolu 3 fejn l-attività ma tikkwalifikax bħala netwerk limitat, u tgħarraf lill-fornitur tas-servizz dwar dan.
3. L-Istati Membri għandhom jeħtieġu li fornituri ta’ servizz li jwettqu attività msemmija fil-punt (l) tal-Artikolu 3 jibagħtu notifika lill-awtoritajiet kompetenti u jipprovdu lill-awtoritajiet kompetenti opinjoni tal-awditjar annwali, li turi li l-attività tikkonforma mal-limiti stabbiliti fil-punt (l) tal-Artikolu 3.
4. Minkejja l-paragrafu 1, l-awtoritajiet kompetenti għandhom jinformaw lill-EBA dwar is-servizzi notifikati skont il-paragrafi 2 u 3, waqt li jispeċifikaw taħt liema esklużjoni qed titwettaq l-attività.
5. Id-deskrizzjoni tal-attività nnotifikata taħt il-paragrafi 2 u 3 ta’ dan l-Artikolu għandha ssir disponibbli pubblikament fir- reġistri previsti fl-Artikoli 14 u 15.
TITOLU III
TRASPARENZA TAL-KUNDIZZJONIJIET U R-REKWIŻITI TA’ INFORMAZZJONI GĦAS-SERVIZZI TA’ PAGAMENT
KAPITOLU 1
Regoli ġenerali
Artikolu 38
Kamp ta’ applikazzjoni
1. Dan it-Titolu japplika għal tranżazzjonijiet ta’ pagament uniċi, kuntratti qafas u tranżazzjonijiet ta’ pagament koperti minnhom. Il-partijiet jistgħu jiftiehmu li t-Titolu ma għandux japplika b’mod sħiħ jew parzjali meta l-utent ta’ servizzi ta’ pagament ma jkunx konsumatur.
2. L-Istati Membri jistgħu japplikaw id-dispożizzjonijiet f’dan it-Titolu għal mikrointrapriżi bl-istess mod bħal ma jiġu applikati għall-konsumaturi.
3. Din id-Direttiva għandha tkun mingħajr preġudizzju għad-Direttiva 2008/48/KE, liġi rilevanti oħra tal-Unjoni jew miżuri nazzjonali dwar il-kundizzjonijiet għall-għoti ta’ kreditu lil konsumaturi li mhumiex armonizzati minn din id-Direttiva li jikkonformaw mal-liġi tal-Unjoni.
Artikolu 39
Dispożizzjonijiet oħra fil-liġi tal-Unjoni
Id-dispożizzjonijiet ta’ dan it-Titolu huma mingħajr preġudizzju għal kwalunkwe liġi tal-Unjoni li fiha rekwiżiti addizzjonali dwar informazzjoni minn qabel.
Madankollu, fejn id-Direttiva 2002/65/KE hija wkoll applikabbli, ir-rekwiżiti ta’ informazzjoni stabbiliti fl-Artikolu 3(1) ta’ dik id-Direttiva, bl-eċċezzjoni tal-punti (2)(c) sa (g), 3(a), (d) u (e), u (4)(b) ta’ dak il-paragrafu, għandhom jiġu sostitwiti bl-Artikoli 44, 45, 51 u 52 ta’ din id-Direttiva.
Artikolu 40
Imposti għal informazzjoni
1. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ma għandux jitlob imposta lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament talli jipprovdi informazzjoni skont dan it-Titolu.
2. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament u l-utent ta’ servizzi ta’ pagament jistgħu jiftiehmu dwar imposti għal informazzjoni addizzjonali jew aktar frekwenti, jew dwar trażmissjoni permezz ta’ mezzi ta’ komunikazzjoni għajr dawk speċifikati fil-kuntratt qafas, fornuta fuq talba tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament.
3. Meta l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jista’ jimponi imposti għal informazzjoni skont il-paragrafu 2, dawn għandhom ikunu raġonevoli u skont l-ispejjeż attwali tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament.
Artikolu 41
Oneru tal-provi dwar rekwiżiti ta’ informazzjoni
L-Istati Membri għandhom jistipulaw li l-oneru tal-provi jkun fuq il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament biex jagħti prova li kkonforma mar-rekwiżiti ta’ informazzjoni stabbiliti f’dan it-Titolu.
Artikolu 42
Deroga minn rekwiżiti ta’ informazzjoni għal strumenti ta’ pagament ta’ valur baxx u flus elettroniċi
1. Fil-każijiet ta’ strumenti ta’ pagament li, skont il-kuntratt qafas rilevanti, jikkonċernaw biss tranżazzjonijiet ta’ pagament individwali li ma jeċċedux EUR 30 jew li għandhom limitu ta’ nfiq ta’ EUR 150 jew li jaħżnu fondi li fl-ebda ħin ma jeċċedu EUR 150:
(a)
b’deroga mill-Artikoli 51, 52 u 56, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu jipprovdi lil min iħallas biss b’informazzjoni dwar il-karatteristiċi prinċipali tas-servizz ta’ pagament, inkluż il-mod kif l-istrument ta’ pagament jista’ jintuża, ir-responsabbiltà, l-imposti mitluba u informazzjoni materjali oħra meħtieġa biex tittieħed deċiżjoni informata kif ukoll indikazzjoni ta’ fejn isiru disponibbli b’mod faċilment aċċessibbli kwalunkwe informazzjoni u kundizzjonijiet oħrajn speċifikati fl-Artikolu 52;
(b)
jista’ jiġi maqbul li, b’deroga mill-Artikolu 54, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament mhuwiex rikjest li jipproponi tibdil għall-kundizzjonijiet tal-kuntratt qafas bl-istess mod kif previst fl-Artikolu 51(1);
(c)
jista’ jiġi maqbul li, b’deroga mill-Artikoli 57 u 58, wara l-esekuzzjoni ta’ tranżazzjoni ta’ pagament:
(i)
il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jipprovdi jew jagħmel disponibbli biss referenza li tippermetti lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament jidentifika t-tranżazzjoni ta’ pagament, l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament, kwalunkwe imposta u/jew, fil-każ ta’ bosta tranżazzjonijiet ta’ pagament tal-istess tip magħmula lill-istess benefiċjarju, informazzjoni dwar l-ammont totali u l-imposti għal dawk it-tranżazzjonijiet ta’ pagament;
(ii)
il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament mhuwiex rikjest li jipprovdi jew jagħmel disponibbli l-informazzjoni msemmija fil-punt (i) jekk l-istrument ta’ pagament jintuża b’mod anonimu jew jekk il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament altrimenti ma jkunx teknikament f’pożizzjoni li jipprovdiha. Madankollu, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu jipprovdi lill-pagatur bil-possibbiltà li jivverifika l-ammont tal-fondi maħżuna.
2. Għal tranżazzjonijiet ta’ pagament nazzjonali, l-Istati Membri jew l-awtoritajiet kompetenti tagħhom jistgħu jnaqqsu jew jirdoppjaw l-ammonti msemmija fil-paragrafu 1. L-Istati Membri jistgħu jżidu dawk l-ammonti sa EUR 500 fil-każ ta’ strumenti ta’ pagament imħallsa minn qabel.
KAPITOLU 2
Tranżazzjonijiet ta’ pagament uniċi
Artikolu 43
Kamp ta’ applikazzjoni
1. Dan il-Kapitolu japplika għal tranżazzjonijiet ta’ pagament uniċi li ma jkunux koperti minn kuntratt qafas.
2. Fejn ordni ta’ pagament għal tranżazzjoni ta’ pagament unika tiġi trażmessa minn strument ta’ pagament kopert b’kuntratt qafas, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ma għandux ikun obbligat jipprovdi jew jagħmel disponibbli informazzjoni li diġà tkun ingħatat lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament abbażi ta’ kuntratt qafas ma’ fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ieħor jew li tkun ser tingħata lilu skont dak il-kuntratt qafas.
Artikolu 44
Informazzjoni ġenerali minn qabel
1. L-Istati Membri għandhom jitolbu li qabel ma l-utent ta’ servizzi ta’ pagament jintrabat b’kuntratt jew offerta ta’ servizz ta’ pagament uniku, il-fornitur tas-servizzi ta’ pagament jagħmel disponibbli lill-utent tas-servizzi ta’ pagament b’mod li jkun aċċessibbli faċilment l-informazzjoni u l-kundizzjonijiet speċifikati fl-Artikolu 45 fir-rigward tas-servizzi tiegħu. Fuq it-talba tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu jipprovdi l-informazzjoni u l-kundizzjonijiet bil-miktub jew fuq mezz durevoli ieħor. L-informazzjoni u l-kundizzjonijiet għandhom jingħataw fi kliem li jinftiehem faċilment u f’forma ċara u li tista’ tiftiehem, f’lingwa uffiċjali tal-Istat Membru fejn ikun offrut is-servizz ta’ pagament jew fi kwalunkwe lingwa oħra maqbula mill-partijiet.
2. Jekk il-kuntratt ta’ servizzi ta’ pagament uniku jkun ġie konkluż fuq talba tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament bl-użu ta’ xi mezz ta’ komunikazzjoni mill-bogħod li ma jippermettix lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jikkonforma mal-paragrafu 1, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu jissodisfa l-obbligi tiegħu taħt dak il-paragrafu immedjatament wara l-esekuzzjoni tat-tranżazzjoni ta’ pagament.
3. L-obbligi skont il-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu jistgħu wkoll jiġu rispettati bil-forniment ta’ kopja tal-abbozz tal-kuntratt ta’ servizz ta’ pagament uniku jew l-abbozz tal-ordni ta’ pagament inkluż l-informazzjoni u l-kundizzjonijiet speċifikati fl-Artikolu 45.
Artikolu 45
Informazzjoni u kundizzjonijiet
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-informazzjoni u l-kundizzjonijiet li ġejjin jiġu pprovduti lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament, jew isiru disponibbli għalih, mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament:
(a)
speċifikazzjoni tal-informazzjoni jew tal-identifikatur uniku tingħata mill-utent ta’ servizzi ta’ pagament sabiex ordni ta’ pagament tinbeda jew titwettaq b’mod xieraq;
(b)
iż-żmien massimu għall-esekuzzjoni ta’ servizz ta’ pagament li għandu jingħata;
(c)
l-imposti kollha li għandhom jitħallsu mill-utent ta’ servizzi ta’ pagament lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament u, meta applikabbli, analiżi dettaljata ta’ dawk l-imposti;
(d)
meta applikabbli, ir-rata tal-kambju attwali jew ta’ referenza li għandha tiġi applikata fit-tranżazzjoni ta’ pagament.
2. Barra minn hekk, l-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-fornituri ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament, qabel il-bidu, jipprovdu lill-pagatur bi, jew jagħmlu disponibbli lill-pagatur, l-informazzjoni ċara u komprensiva li ġejja:
(a)
l-isem tal-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament; l-indirizz ġeografiku tal-uffiċċju prinċipali tiegħu;meta applikabbli, l-indirizz ġeografiku tal-aġent jew tal-fergħa tiegħu stabbilita fl-Istat Membru fejn is-servizz ta’ pagament jiġi offrut; u kwalunkwe dettalji oħra ta’ kuntatt, inkluż l-indirizz tal-posta elettronika, rilevanti għall-komunikazzjoni mal-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament; u
(b)
u d-dettalji ta’ kuntatt tal-awtorità kompetenti.
3. Fejn applikabbli, kwalunkwe informazzjoni rilevanti u kundizzjonijiet speċifikati fl-Artikolu 52 għandha ssir disponibbli għall-utent ta’ servizzi ta’ pagament b’mod li jkun aċċessibbli faċilment.
Artikolu 46
Informazzjoni għall-pagatur u għall-benefiċjarju wara l-bidu ta’ ordni ta’ pagament
Minbarra l-informazzjoni u l-kundizzjonijiet speċifikati fl-Artikolu 45, meta ordni ta’ pagament tinbeda permezz ta’ fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament, il-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament għandu, immedjatament wara l-bidu, jipprovdi d-data kollha li ġejja lill-pagatur u, fejn applikabbli, lill-benefiċjarju, jew jagħmel disponibbli għalihom:
(a)
konferma tal-bidu b’suċċess tal-ordni ta’ pagament mal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont tal-pagatur;
(b)
referenza li tippermetti lill-pagatur u lill-benefiċjarju jidentifikaw it-tranżazzjoni ta’ pagament u, fejn xieraq, lill-benefiċjarju jidentifika l-pagatur, u kwalunkwe informazzjoni trasferita mat-tranżazzjoni ta’ pagament;
(c)
l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament;
(d)
meta applikabbli, l-ammont ta’ kwalunkwe imposta pagabbli lill-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament għat-tranżazzjoni, u meta applikabbli analiżi dettaljata tal-ammonti ta’ tali imposti.
Artikolu 47
Informazzjoni għall-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont tal-pagatur fl-eventwalità ta’ servizz ta’ bidu ta’ pagament
Meta ordni ta’ pagament tinbeda permezz tal-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament, dan għandu jagħmel ir-referenza tat-tranżazzjoni ta’ pagament disponibbli għall-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur li jġestixxi l-kont.
Artikolu 48
Informazzjoni għall-pagatur wara r-riċevuta tal-ordni ta’ pagament
Immedjatament wara r-riċevuta tal-ordni ta’ pagament, il-fornitur tas-servizzi tal-pagament tal-pagatur għandu jipprovdi jew jagħmel disponibbli lill-pagatur, bl-istess mod kif previst fl-Artikolu 44(1), id-data kollha li ġejja fir-rigward tas-servizzi tiegħu:
(a)
referenza li tippermetti lill-pagatur jidentifika t-tranżazzjoni ta’ pagament u, meta jkun xieraq, informazzjoni dwar il-benefiċjarju;
(b)
l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament fil-valuta użata fl-ordni ta’ pagament;
(c)
l-ammont ta’ kwalunkwe imposta għat-tranżazzjoni ta’ pagament pagabbli mill-pagatur u, meta applikabbli, analiżi dettaljata tal-ammonti ta’ tali imposti;
(d)
fejn applikabbli, ir-rata tal-kambju użata fit-tranżazzjoni ta’ pagament mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur jew referenza għal din, meta tkun differenti mir-rata prevista skont il-punt (d) tal-Artikolu 45(1), u l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament wara l-kambju f’dik il-valuta;
(e)
id-data tar-riċevuta tal-ordni ta’ pagament.
Artikolu 49
Informazzjoni għall-benefiċjarju wara l-esekuzzjoni
Immedjatament wara l-esekuzzjoni tat-tranżazzjoni ta’ pagament, il-fornitur tas-servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju għandu jipprovdi lill-benefiċjarju, jew jagħmel disponibbli lill-benefiċjarju, bl-istess mod kif previst fl-Artikolu 44(1), id-data kollha li ġejja fir-rigward tas-servizzi tiegħu:
(a)
referenza li tippermetti lill-benefiċjarju jidentifika t-tranżazzjoni ta’ pagament u, fejn ikun xieraq, il-pagatur, u kwalunkwe informazzjoni trasferita mat-tranżazzjoni ta’ pagament;
(b)
l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament fil-valuta li fiha l-fondi jkunu għad-dispożizzjoni tal-benefiċjarju;
(c)
l-ammont ta’ kwalunkwe imposta għat-tranżazzjoni ta’ pagament pagabbli mill-benefiċjarju u, meta applikabbli, analiżi dettaljata tal-ammont ta’ tali imposti;
(d)
meta applikabbli, ir-rata tal-kambju użata fit-tranżazzjoni ta’ pagament mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju, u l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament qabel dak il-kambju tal-valuta;
(e)
id-data tal-valur tal-kreditu.
KAPITOLU 3
Kuntratti qafas
Artikolu 50
Kamp ta’ applikazzjoni
Dan il-Kapitolu japplika għal tranżazzjonijiet ta’ pagament koperti minn kuntratt qafas.
Artikolu 51
Informazzjoni ġenerali minn qabel
1. L-Istati Membri għandhom jesiġu li, fi żmien biżżejjed qabel l-utent ta’ servizz ta’ pagament jintrabat b’xi kuntratt qafas jew offerta, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jipprovdi lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament bil-miktub jew fuq mezz durevoli ieħor, l-informazzjoni u l-kundizzjonijiet speċifikati fl-Artikolu 52. L-informazzjoni u l-kundizzjonijiet għandhom jingħataw fi kliem li jinftiehem faċilment u f’forma ċara u li tista’ tiftiehem, f’lingwa uffiċjali tal-Istat Membru fejn ikun offrut is-servizz ta’ pagament jew fi kwalunkwe lingwa oħra maqbula mill-partijiet.
2. Jekk il-kuntratt qafas ġie konkluż fuq talba tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament bl-użu ta’ xi mezz ta’ komunikazzjoni mill-bogħod li ma jippermettix lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jikkonforma mal-paragrafu 1, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu jwettaq l-obbligi tiegħu skont dak il-paragrafu immedjatament wara konklużjoni tal-kuntratt qafas.
3. L-obbligi taħt il-paragrafu 1 jistgħu wkoll jitħarsu billi tiġi provduta kopja tal-abbozz tal-kuntratt qafas li jinkludi l-informazzjoni u l-kundizzjonijiet speċifikati fl-Artikolu 52.
Artikolu 52
Informazzjoni u kundizzjonijiet
L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-informazzjoni u l-kundizzjonijiet li ġejjin jingħataw lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament:
(1)
dwar il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament:
(a)
l-isem tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, l-indirizz ġeografiku tal-uffiċċju prinċipali tiegħu u, meta applikabbli, l-indirizz ġeografiku tal-aġent jew tal-fergħa tiegħu stabbilita fl-Istat Membru fejn is-servizz ta’ pagament jiġi offrut, u kwalunkwe indirizz ieħor, inkluż l-indirizz tal-posta elettronika, rilevanti għal komunikazzjoni mal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament;
(b)
id-dettalji tal-awtoritajiet superviżorji rilevanti u tar-reġistru li jipprevedi l-Artikolu 14 jew ta’ kwalunkwe reġistru pubbliku rilevanti ieħor ta’ awtorizzazzjoni tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament u n-numru ta’ reġistrazzjoni jew il-mezzi ekwivalenti ta’ identifikazzjoni f’dak ir-reġistru;
(2)
dwar l-użu tas-servizz ta’ pagament:
(а)
deskrizzjoni tal-karatteristiċi prinċipali tas-servizz ta’ pagament li jkun ser jingħata;
(b)
speċifikazzjoni tal-informazzjoni jew tal-identifikatur uniku li għandha tingħata mill-utent ta’ servizzi ta’ pagament sabiex ordni ta’ pagament tinbeda jew titwettaq b’mod xieraq;
(c)
il-forma ta’ u l-proċedura biex jingħata l-kunsens biex tinbeda ordni ta’ pagament jew titwettaq tranżazzjoni ta’ pagament u rtirar ta’ tali kunsens skont l-Artikoli 64 u 80;
(d)
referenza għall-mument ta’ riċevuta ta’ ordni ta’ pagament skont l-Artikolu 78 u ż-żmien limitu, jekk jeżisti, stabbilit mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament;
(e)
iż-żmien massimu għall-esekuzzjoni tas-servizzi ta’ pagament;
(f)
jekk hemmx possibbiltà ta’ ftehim dwar limiti ta’ nfiq għall-użu tal-istrument ta’ pagament skont l-Artikolu 68(1);
(g)
fil-każ ta’ strumenti ta’ pagament b’kard li jkunu co-badged, id-drittijiet tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament skont l-Artikolu 8 tar-Regolament (UE) 2015/751.
(3)
dwar imposti, rati tal-imgħax u rati tal-kambju:
(a)
l-imposti kollha li għandhom jitħallsu mill-utent ta’ servizzi ta’ pagament lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament inklużi dawk marbutin mal-mod u l-frekwenza li bihom tingħata jew issir disponibbli l-informazzjoni skont din id-Direttiva, u, meta applikabbli, l-analiżi dettaljata tal-ammonti ta’ tali imposti;
(b)
meta applikabbli, ir-rati tal-imgħax u r-rati tal-kambju li għandhom jiġu applikati jew, jekk jintużaw ir-rati tal-imgħax u tal-kambju ta’ referenza, il-metodu ta’ kalkolu tal-imgħax attwali u d-data jew l-indiċi rilevanti jew il-bażi għad-determinazzjoni ta’ tali rata tal-imgħax jew tal-kambju ta’ referenza;
(c)
jekk ikun hemm qbil, l-applikazzjoni immedjata ta’ tibdil fir-rata ta’ imgħax jew ta’ kambju u r-rekwiżiti ta’ informazzjoni relatata ma’ tibdil skont l-Artikolu 54(2);
(4)
dwar il-komunikazzjoni:
(a)
meta applikabbli, il-mezzi ta’ komunikazzjoni, inkluż rekwiżiti tekniċi għat-tagħmir u software tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament, maqbula mill-partijiet għat-trażmissjoni ta’ informazzjoni jew notifiki skont din id-Direttiva;
(b)
il-mod, u l-frekwenza li bihom, tingħata jew issir disponibbli l-informazzjoni skont din id-Direttiva;
(c)
il-lingwa jew lingwi li biha/bihom ser jiġi konkluż il-kuntratt qafas u l-komunikazzjoni involuta matul din ir-relazzjoni kuntrattwali;
(d)
id-dritt tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament li jirċievi t-termini kuntrattwali tal-kuntratt qafas u informazzjoni u kundizzjonijiet skont l-Artikolu 53;
(5)
dwar salvagwardji u miżuri korrettivi:
(a)
meta applikabbli, deskrizzjoni tal-passi li l-utent ta’ servizzi ta’ pagament għandu jieħu sabiex iżomm sikur strument ta’ pagament u dwar kif jinnotifika lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għall-finijiet tal-punt (b) tal-Artikolu 69(1);
(b)
il-proċedura sikura għan-notifika tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament fl-eventwalità ta’ frodi jew theddid għas-sigurtà kemm jekk suspettat kif ukoll jekk veru;
(c)
jekk ikun hemm qbil, il-kundizzjonijiet li bihom il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jirriżerva d-dritt li jimblokka strument ta’ pagament skont l-Artikolu 68;
(d)
ir-responsabbiltà tal-pagatur skont l-Artikolu 74, inkluża informazzjoni dwar l-ammont rilevanti;
(e)
kif u f’liema perijodu ta’ żmien l-utent ta’ servizzi ta’ pagament għandu jinnotifika lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament bi kwalunkwe tranżazzjoni ta’ pagament mhux awtorizzata jew mibdija jew esegwita b’mod inkorrett skont l-Artikolu 71 kif ukoll ir-responsabbiltà tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għal tranżazzjonijiet ta’ pagament mhux awtorizzati skont l-Artikolu 73;
(f)
ir-responsabbiltà tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għall-bidu jew l-esekuzzjoni tat-tranżazzjonijiet ta’ pagament skont l-Artikolu 89;
(g)
il-kundizzjonijiet għar-rimborż skont l-Artikoli 76 u 77;
(6)
dwar it-tibdil, u t-terminazzjoni tal-kuntratt qafas:
(a)
jekk ikun hemm qbil, informazzjoni li l-utent ta’ servizzi ta’ pagament għandu jitqies li jkun aċċetta bidliet fil-kundizzjonijiet skont l-Artikolu 54 sakemm l-utent ta’ servizzi ta’ pagament ma jinnotifikax lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament qabel id-data proposta tad-dħul tagħhom fis-seħħ li mhumiex aċċettati;
(b)
it-tul ta’ żmien tal-kuntratt qafas;
(c)
id-dritt tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament biex jittermina l-kuntratt qafas u kwalunkwe ftehim relatat mat-terminazzjoni skont l-Artikoli 54(1) u l-Artikolu 55;
(7)
dwar rimedju:
(a)
kwalunkwe klawżola kuntrattwali dwar il-liġi applikabbli għall-kuntratt qafas u/jew il-qrati kompetenti;
(b)
il-proċeduri tal-ADR disponibbli għall-utent ta’ servizzi ta’ pagament skont l-Artikoli 99 sa 102.
Artikolu 53
Aċċessibbiltà ta’ informazzjoni u l-kundizzjonijiet tal-kuntratt qafas
Fi kwalunkwe żmien waqt ir-relazzjoni kuntrattwali l-utent ta’ servizzi ta’ pagament għandu jkollu d-dritt, fuq talba tiegħu, li jirċievi t-termini kuntrattwali ta’ kuntratt qafas kif ukoll l-informazzjoni u l-kundizzjonijiet speċifikati fl-Artikolu 52 bil-miktub jew fuq mezz durevoli ieħor.
Artikolu 54
Bidliet fil-kundizzjonijiet tal-kuntratt qafas
1. Kwalunkwe bidla fil-kuntratt qafas jew fl-informazzjoni u l-kundizzjonijiet speċifikati fl-Artikolu 52 għandhom ikunu proposti mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament bl-istess mod kif previst fl-Artikolu 51(1) u mhux aktar tard minn xahrejn qabel id-data ta’ applikazzjoni proposta tagħhom. L-utent ta’ servizzi ta’ pagament jista’ jaċċetta jew jirrifjuta l-bidliet qabel id-data proposta għad-dħul fis-seħħ tagħhom.
Fejn applikabbli skont il-punt (6)(a) tal-Artikolu 52, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu jinforma lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament li huwa ser jitqies li aċċetta dawk il-bidliet jekk ma jgħarrafx lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament qabel id-data proposta tad-dħul fis-seħħ tagħhom li mhumiex aċċettati. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu wkoll jinforma lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament li, fl-eventwalità li l-utent ta’ servizzi ta’ pagament jirrifjuta dawk il-bidliet, l-utent ta’ servizzi ta’ pagament ikollu d-dritt jittermina l-kuntratt qafas mingħajr ħlas u b’effett fi kwalunkwe mument sad-data li fiha l-bidla kienet tapplika.
2. Bidliet fir-rati ta’ imgħax jew tal-kambju jistgħu jiġu applikati immedjatament u mingħajr avviż, sakemm tali dritt ikun miftiehem fil-kuntratt qafas u sakemm il-bidliet fir-rati tal-imgħax jew tal-kambju jkunu bbażati fuq ir-rati ta’ imgħax jew ta’ kambju ta’ referenza miftehma skont il-punti (3)(b) u (c) tal-Artikolu 52. L-utent ta’ servizzi ta’ pagament għandu jkun infurmat bi kwalunkwe bidla fir-rata tal-imgħax mal-ewwel opportunità bl-istess mod kif previst fl-Artikolu 51(1), sakemm il-partijiet ma jkunux ftehmu dwar frekwenza jew mod speċifiku li bih l-informazzjoni għandha tkun fornuta jew issir disponibbli. Madankollu, bidliet fir-rati tal-imgħax jew tal-kambju li huma aktar favorevoli għall-utenti ta’ servizzi ta’ pagament, jistgħu jiġu applikati mingħajr avviż.
3. Bidliet fir-rata tal-imgħax jew tal-kambju użata fi tranżazzjonijiet ta’ pagament għandhom jiġu implimentati u kkalkulati b’mod newtrali li ma jiddiskriminax kontra l-utenti ta’ servizzi ta’ pagament.
Artikolu 55
Terminazzjoni
1. L-utent ta’ servizzi ta’ pagament jista’ jtemm il-kuntratt qafas fi kwalunkwe ħin, sakemm il-partijiet ma jkunux qablu fuq perijodu ta’ avviż. Tali perijodu ma għandux ikun itwal minn xahar.
2. It-terminazzjoni tal-kuntratt qafas għandha tkun mingħajr ħlas għall-utent ta’ servizzi ta’ pagament għajr fejn il-kuntratt ikun ilu fis-seħħ anqas minn sitt xhur. L-imposti, jekk ikun hemm, għat- terminazzjoni tal-kuntratt qafas għandhom ikunu xierqa u konsistenti mal-ispejjeż.
3. Jekk miftiehem fil-kuntratt qafas, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jista’ jittermina l-kuntratt qafas konkluż għal perijodu indefinit billi jagħti avviż mill-inqas xahrejn qabel bl-istess mod kif previst fl-Artikolu 51(1).
4. Imposti għas-servizzi ta’ pagament mitluba fuq bażi regolari għandhom ikunu pagabbli mill-utent ta’ servizzi ta’ pagament biss proporzjonalment sat-terminazzjoni tal-kuntratt. Jekk tali imposti jitħallsu bil-quddiem, huma għandhom jitħallsu lura proporzjonalment.
5. Id-dispożizzjonijiet ta’ dan l-Artikolu huma mingħajr preġudizzju għal-liġijiet u r-regolamenti tal-Istati Membri li jirregolaw id-drittijiet tal-partijiet li jiddikjaraw li l-kuntratt qafas ma jistax jiġi infUrzat jew huwa null.
6. L-Istati Membri jistgħu jipprovdu għal dispożizzjonijiet aktar favorevoli għall-utenti ta’ servizzi ta’ pagament.
Artikolu 56
Informazzjoni qabel l-esekuzzjoni ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament individwali
Fil-każ ta’ tranżazzjoni ta’ pagament individwali taħt kuntratt qafas mibdi mill-pagatur, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, fuq it-talba tal-pagatur għal din it-tranżazzjoni ta’ pagament speċifika, għandu jipprovdi informazzjoni speċifika dwar dawn kollha li ġejjin:
(a)
iż-żmien massimu għall-esekuzzjoni;
(b)
u l-imposti pagabbli mill-pagatur; u,
(c)
meta applikabbli, l-analiżi dettaljata tal-ammonti ta’ kwalunkwe imposta.
Artikolu 57
Informazzjoni għall-pagatur dwar tranżazzjonijiet ta’ pagament individwali
1. Wara li l-ammont ta’ tranżazzjoni ta’ pagament individwali jiġi debitat mill-kont tal-pagatur jew, fejn il-pagatur ma jużax kont ta’ pagament, wara li tiġi riċevuta l-ordni ta’ pagament, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur għandu jforni lill-pagatur, mingħajr dewmien bla bżonn u bl-istess mod kif imniżżel fl-Artikolu 51(1), l-informazzjoni kollha li ġejja:
(a)
referenza li tippermetti lill-pagatur jidentifika kull tranżazzjoni ta’ pagament u, fejn xieraq, informazzjoni dwar il-benefiċjarju;
(b)
l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament fil-valuta li fiha l-kont ta’ pagament tal-pagatur jiġi debitat jew fil-valuta użata għall-ordni ta’ pagament;
(c)
l-ammont ta’ kwalunkwe imposta għat-tranżazzjoni ta’ pagament, u, meta applikabbli, analiżi dettaljata tal-ammonti ta’ tali imposti, jew l-imgħax pagabbli mill-pagatur;
(d)
meta applikabbli, ir-rata tal-kambju użata fit-tranżazzjoni ta’ pagament mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur, u l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament wara dak il-kambju tal-valuta;
(e)
id-data tal-valur tad-debitu jew id-data tar-riċevuta tal-ordni ta’ pagament.
2. Kuntratt qafas għandu jinkludi kundizzjoni li l-pagatur jista’ jitlob li l-informazzjoni msemmija fil-paragrafu 1 tiġi fornuta jew issir disponibbli perijodikament, mill-inqas darba fix-xahar, mingħajr ħlas u b’mod miftiehem li jippermetti lill-pagatur jaħżen u jirriproduċi informazzjoni mingħajr tibdil.
3. Madankollu, l-Istati Membri jistgħu jeħtieġu li l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament jipprovdu informazzjoni fuq il-karta jew fuq mezz durevoli ieħor mhux inqas minn darba fix-xahar, mingħajr ħlas.
Artikolu 58
Informazzjoni għall-benefiċjarju dwar tranżazzjonijiet ta’ pagament individwali
1. Wara l-esekuzzjoni ta’ tranżazzjoni ta’ pagament individwali, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju għandu jipprovdi lill-benefiċjarju mingħajr dewmien bla bżonn bl-istess mod kif stabbilit fl-Artikolu 51(1) l-informazzjoni kollha li ġejja:
(a)
referenza li tippermetti lill-benefiċjarju jidentifika t-tranżazzjoni ta’ pagament u l-pagatur, u kwalunkwe informazzjoni trasferita mat-tranżazzjoni ta’ pagament;
(b)
l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament fil-valuta li fiha jiġi kkreditat il-kont ta’ pagament tal-benefiċjarju;
(c)
l-ammont ta’ kwalunkwe imposta għat-tranżazzjoni ta’ pagament, u meta applikabbli, analiżi dettaljata tal-ammont ta’ tali imposti, jew l-imgħax pagabbli mill-benefiċjarju;
(d)
meta applikabbli, ir-rata tal-kambju użata fit-tranżazzjoni ta’ pagament mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju, u l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament qabel dak il-kambju tal-valuta;
(e)
id-data tal-valur tal-kreditu.
2. Kuntratt qafas jista’ jinkludi kundizzjoni li l-informazzjoni msemmija fil-paragrafu 1 tiġi pprovduta jew issir disponibbli perijodikament, mill-inqas darba fix-xahar u b’mod miftiehem li jippermetti lill-benefiċjarju jaħżen u jirriproduċi informazzjoni mingħajr tibdil.
3. Madankollu, l-Istati Membri jistgħu jeħtieġu li l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament jipprovdu informazzjoni fuq il-karta jew fuq mezz durevoli ieħor mhux inqas minn darba fix-xahar, mingħajr ħlas.
KAPITOLU 4
Dispożizzjonijiet komuni
Artikolu 59
Valuta u kambju tal-valuta
1. Il-pagamenti għandhom isiru fil-valuta maqbula mill-partijiet.
2. Meta servizz ta’ kambju tal-valuta jkun offrut qabel il-bidu tat-tranżazzjoni ta’ pagament u meta dak is-servizz ta’ kambju tal-valuta jkun offrut f’magna ATM, fil-post tal-bejgħ jew mill-benefiċjarju, il-parti li toffri s-servizz ta’ kambju tal-valuta lill-pagatur għandha tgħarraf lill-pagatur bl-imposti kollha kif ukoll bir-rata tal-kambju li għandha tintuża għall-kambju tat-tranżazzjoni ta’ pagament.
Il-pagatur għandu jaċċetta s-servizz tal-kambju tal-valuta fuq dik il-bażi.
Artikolu 60
Informazzjoni dwar imposti jew tnaqqis addizzjonali
1. Meta, għall-użu ta’ xi strument ta’ pagament partikolari, il-benefiċjarju jitlob imposta jew joffri tnaqqis, il-benefiċjarju għandu jinforma lill-pagatur dwar dan qabel ma tinbeda t-tranżazzjoni ta’ pagament.
2. Meta, għall-użu ta’ strument ta’ pagament partikolari, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jew parti oħra involuta fit-tranżazzjoni titlob imposta, din għandha tinforma lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament dwar dan qabel ma tinbeda t-tranżazzjoni ta’ pagament.
3. Il-pagatur għandu jkun obbligat li jħallas biss għall-imposti msemmijin fil-paragrafi 1 u 2 jekk l-ammont sħiħ tagħhom ikun sar magħruf qabel ma tinbeda t-tranżazzjoni ta’ pagament.
TITOLU IV
DRITTIJIET U OBBLIGI FIR-RIGWARD TAL-FORNIMENT U L-UŻU TA’ SERVIZZI TA’ PAGAMENT
KAPITOLU 1
Dispożizzjonijiet komuni
Artikolu 61
Kamp ta’ applikazzjoni
1. Meta l-utent ta’ servizzi ta’ pagament ma jkunx konsumatur, l-utent ta’ servizzi ta’ pagament u l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jistgħu jaqblu li l-Artikoli 62(1), l-Artikolu 64(3), u l-Artikoli 72, 74, 76, 77, 80 u 89 ma japplikawx b’mod sħiħ jew parzjali. L-utent ta’ servizzi ta’ pagament u l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jistgħu jaqblu wkoll dwar limiti ta’ żmien li huma differenti minn dawk stabbiliti fl-Artikolu 71.
2. L-Istati Membri jistgħu jipprovdu li l-Artikolu 102 ma japplikax meta l-utent ta’ servizzi ta’ pagament ma jkunx konsumatur.
3. L-Istati Membri jistgħu jipprovdu li d-dispożizzjonijiet f’dan it-Titolu jiġu applikati għal mikrointrapriżi bl-istess mod kif jiġu applikati għall-konsumaturi.
4. Din id-Direttiva għandha tkun mingħajr preġudizzju għad-Direttiva 2008/48/KE, liġi tal-Unjoni rilevanti oħra jew miżuri nazzjonali dwar il-kundizzjonijiet għall-għoti ta’ kreditu lill-konsumaturi, li mhumiex armonizzati minn din id-Direttiva u li jkunu jikkonformaw mal-liġi tal-Unjoni.
Artikolu 62
Imposti applikabbli
1. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ma għandux jitlob imposta lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament għat-twettiq tal-obbligi tiegħu ta’ informazzjoni jew miżuri korrettivi u preventivi taħt dan it-Titolu, għajr jekk speċifikat mod ieħor fl-Artikolu 79(1), l-Artikolu 80(5) u l-Artikolu 88(2). Dawk l-imposti għandhom jiġu maqbula mill-utent ta’ servizzi ta’ pagament u l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament u għandhom ikunu xierqa u skont l-ispejjeż attwali tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament.
2. L-Istati Membri għandhom jeħtieġu li għal tranżazzjonijiet ta’ pagament fornuti fl-Unjoni, meta l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament kemm tal-pagatur kif ukoll tal-benefiċjarju, jew il-fornitur uniku ta’ servizzi ta’ pagament fit-tranżazzjoni ta’ pagament ikun jinsab fiha, il-benefiċjarju jħallas l-imposti mitluba mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tiegħu, u l-pagatur iħallas l-imposti mitluba mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tiegħu.
3. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ma għandux iżomm lill-benefiċjarju milli jitlob imposta lill-pagatur, joffrilu tnaqqis jew b’mod ieħor jidderiġih lejn l-użu ta’ strument ta’ pagament partikolari. Kwalunkwe imposta applikata ma għandhiex teċċedi l-ispejjeż diretti mġarrba mill-benefiċjarju għall-użu tal-istrument ta’ pagament speċifiku.
4. Fi kwalunkwe każ, l-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-benefiċjarju ma jitlobx imposti għall-użu ta’ strumenti ta’ pagament li għalihom it-tariffi tal-interkambju huma regolati skont il-Kapitolu II tar-Regolament (UE) 2015/751 u għal dawk is-servizzi ta’ pagament li għalihom japplika r-Regolament (UE) Nru 260/2012.
5. L-Istati Membri jistgħu jipprojbixxu jew jillimitaw id-dritt tal-benefiċjarju li jitlob imposti b’kont meħud tal-ħtieġa li titħeġġeġ il-kompetizzjoni u jiġi promoss l-użu ta’ strumenti ta’ pagament effiċjenti.
Artikolu 63
Deroga għal strumenti ta’ pagament ta’ valur baxx u flus elettroniċi
1. Fil-każ ta’ strumenti ta’ pagament li skont il-kuntratt qafas, jikkonċernaw biss tranżazzjonjiet ta’ pagament individwali li ma jeċċedux EUR 30 jew li għandhom limitu ta’ nfiq ta’ EUR 150, jew li jaħżnu fondi li fl-ebda ħin ma jeċċedu EUR 150, il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament jistgħu jiftiehmu mal-utenti ta’ servizzi ta’ pagament tagħhom li:
(a)
il-punt (b) tal-Artikolu 69(1), il-punti (c) u (d) tal-Artikolu 70(1), u l-Artikolu 74(3) ma japplikawx jekk l-istrument ta’ pagament ma jippermettix l-imblokkar tiegħu jew il-prevenzjoni tal-użu ulterjuri tiegħu;
(b)
l-Artikoli 72 u 73, u l-Artikolu 74(1) u (3) ma japplikawx jekk l-istrument ta’ pagament jintuża anonimament jew il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ma jkunx f’pożizzjoni għal raġunijiet oħrajn li huma intrinsiċi għall-istrument ta’ pagament biex jagħti prova li tranżazzjoni ta’ pagament kienet awtorizzata;
(c)
b’deroga mill-Artikolu 79(1), il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ma għandux għalfejn jinnotifika lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament dwar ir-rifjut ta’ ordni ta’ pagament, jekk in-nuqqas ta’ esekuzzjoni jkun jidher mill-kuntest;
(d)
b’deroga mill-Artikolu 80, il-pagatur ma jistax jirrevoka l-ordni ta’ pagament wara li jittrażmetti l-ordni ta’ pagament jew jagħti l-kunsens tiegħu għall-esekuzzjoni tat-tranżazzjoni ta’ pagament lill-benefiċjarju;
(e)
b’deroga mill-Artikoli 83 u 84, japplikaw perijodi oħra ta’ esekuzzjoni.
2. Għal tranżazzjonijiet ta’ pagament nazzjonali, l-Istati Membri jew l-awtoritajiet kompetenti tagħhom jistgħu jnaqqsu jew jirdoppjaw l-ammonti msemmija fil-paragrafu 1. Fir-rigward ta’ strumenti ta’ pagament imħallsa minn qabel huma jistgħu jżidu l-ammonti sa EUR 500.
3. L-Artikoli 73 u 74 ta’ din id-Direttiva għandhom japplikaw ukoll għall-flus elettroniċi kif definit fil-punt (2) tal-Artikolu 2 tad-Direttiva 2009/110/KE, għajr meta l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur ma jkunx jista’ jiffriża l-kont ta’ pagament li fih ikunu maħżuna l-flus elettroniċi jew jimblokka l-istrument ta’ pagament. L-Istati Membri jistgħu jillimitaw din id-deroga għal kontijiet ta’ pagament li fihom ikunu maħżuna l-flus elettroniċi jew għal strumenti ta’ pagament ta’ ċertu valur.
KAPITOLU 2
Awtorizzazzjoni ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament
Artikolu 64
Kunsens u rtirar tal-kunsens
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li tranżazzjoni ta’ pagament tiġi kkunsidrata bħala awtorizzata biss jekk il-pagatur ikun ta l-kunsens tiegħu għall-esekuzzjoni tat-tranżazzjoni ta’ pagament. Tranżazzjoni ta’ pagament tista’ tiġi awtorizzata mill-pagatur qabel jew, jekk maqbul bejn il-pagatur u l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, wara l-esekuzzjoni tat-tranżazzjoni ta’ pagament.
2. Il-kunsens biex titwettaq tranżazzjoni ta’ pagament jew serje ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament għandu jingħata fil-forma maqbula bejn il-pagatur u l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament. Il-kunsens biex titwettaq tranżazzjoni ta’ pagament jista’ jingħata wkoll permezz tal-benefiċjarju jew tal-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament.
Fin-nuqqas ta’ kunsens, tranżazzjoni ta’ pagament għandha titqies mhux awtorizzata.
3. Il-kunsens jista’ jiġi rtirat fi kwalunkwe ħin mill-pagatur, iżda mhux aktar tard mill-mument ta’ irrevokabbiltà skont l-Artiklu 80. Il-kunsens għal esekuzzjoni ta’ serje ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament jista’ wkoll jiġi rtirat, f’dak il-każ kwalunkwe tranżazzjoni ta’ pagament futura għandha titqies li mhijiex awtorizzata.
4. Il-proċedura biex jingħata l-kunsens għandha tiġi maqbula bejn il-pagatur u l-fornitur(i) ta’ servizzi ta’ pagament.
Artikolu 65
Konferma dwar id-disponibbiltà tal-fondi
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont għandu, fuq it-talba ta’ fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li joħroġ strumenti ta’ pagament permezz ta’ kard, jikkonferma minnufih jekk l-ammont meħtieġ biex isir pagament permezz ta’ kard ikunx disponibbli fil-kont ta’ pagament tal-pagatur, sakemm jitħarsu l-kundizzjonijiet kollha mniżżla hawn taħt:
(a)
il-kont ta’ pagament tal-pagatur ikun aċċessibbli online fil-ħin tat-talba;
(b)
il-pagatur ikun ta kunsens espliċitu biex il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont iwieġeb għal talbiet minn fornitur ta’ servizzi ta’ pagament speċifiku biex jikkonferma li l-ammont korrispondenti għal ċerta tranżazzjoni ta’ pagament permezz ta’ kard ikun disponibbli fil-kont ta’ pagament tal-pagatur;
(c)
il-kunsens imsemmi fil-punt (b) jeħtieġ li jingħata qabel issir l-ewwel talba għal konferma.
2. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jista’ jitlob il-konferma msemmija fil-paragrafu 1 meta jitħarsu l-kundizzjonijiet kollha mniżżla hawn taħt:
(a)
il-pagatur ikun ta kunsens espliċitu lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament biex dan jitlob il-konferma msemmija fil-paragrafu 1;
(b)
il-pagatur ikun beda t-tranżazzjoni ta’ pagament permezz ta’ kard għall-ammont inkwistjoni bl-użu ta’ strument ta’ pagament permezz ta’ kard maħruġ mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament.
(c)
il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jawtentika lilu nnifsu mal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont qabel kull talba għal konferma, u jikkomunika b’mod sikur mal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont skont il-punt (d) tal-Artikolu 98(1);
3. Bi qbil mad-Direttiva 95/46/KE il-konferma msemmija fil-paragrafu 1 għandha tikkonsisti biss fi tweġiba sempliċi ta’ “iva” jew “le” u mhux f’dikjarazzjoni tal-bilanċ fil-kont. Dik it-tweġiba ma għandhiex tinħażen jew tintuża għal finijiet għajr biex issir it-tranżazzjoni ta’ pagament permezz ta’ kard.
4. Il-konferma msemmija fil-paragrafu 1 ma għandhiex tippermetti lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont jimblokka fondi fil-kont ta’ pagament tal-pagatur.
5. Il-pagatur jista’ jitlob lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont jikkomunika lill-pagatur l-identifikazzjoni tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament u t-tweġiba mogħtija.
6. Dan l-Artikolu ma japplikax għal tranżazzjonijiet ta’ pagament mibdijin permezz ta’ strumenti ta’ pagament permezz ta’ kard li fuqhom hemm maħżuna flus elettroniċi kif definiti fil-punt (2) tal-Artikolu 2 tad-Direttiva 2009/110/KE.
Artikolu 66
Regoli dwar l-aċċess għall-kont ta’ pagament fil-każ ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-pagatur ikollu dritt juża fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament biex jikseb servizzi ta’ pagament kif imsemmi fil-punt (7) tal-Anness I. Id-dritt li jintuża fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament ma għandux japplika meta l-kont tal-pagament ma jkunx aċċessibbli online.
2. Meta l-pagatur jagħti l-kunsens espliċitu tiegħu biex jiġi esegwit pagament skont l-Artikolu 64, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont għandu jwettaq l-azzjonijiet speċifikati fil-paragrafu 4 ta’ dan l-Artikolu sabiex jiġi żgurat id-dritt tal-pagatur li juża s-servizz ta’ bidu ta’ pagament.
3. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament għandu:
(a)
fl-ebda ħin ma jżomm il-fondi tal-pagatur b’rabta mal-għoti ta’ servizz ta’ bidu ta’ pagament;
(b)
jiżgura li l-kredenzjali personalizzati ta’ sigurtà tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament ma jkunux, bl-eċċezzjoni tal-utent u min joħroġ il-kredenzjali personalizzati ta’ sigurtà, aċċessibbli għal partijiet oħrajn u li jintbagħtu mill-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament b’mezzi sikuri u effiċjenti;
(c)
jiżgura li kwalunkwe informazzjoni oħra dwar l-utent ta’ servizzi ta’ pagament, miksuba waqt l-għoti ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament, tingħata biss lill-benefiċjarju u biss bil-kunsens espliċitu tal-utent tas-servizz ta’ pagament;
(d)
kull darba li jinbeda pagament, jidentifika lilu nnifsu mal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont tal-pagatur u jikkomunika mal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont, mal-pagatur u mal-benefiċjarju b’mod sikur, skont il-punt (d) tal-Artikolu 98(1);
(e)
ma jaħżinx data sensittiva dwar il-pagament tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament;
(f)
ma jitlob l-ebda data mingħand l-utent ta’ servizz ta’ pagament ħlief dik meħtieġa biex jingħata s-servizz ta’ bidu ta’ pagament;
(g)
ma juża, jaċċedi jew jaħżen l-ebda data għal finijiet oħra għajr għall-għoti tas-servizz ta’ bidu ta’ pagament kif mitlub b’mod espliċitu mill-pagatur;
(h)
ma jimmodifikax l-ammont, il-benefiċjarju jew xi karatteristika oħra tat-tranżazzjoni.
4. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont għandu:
(a)
jikkomunika b’mod sikur mal-fornituri ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament skont il-punt (d) tal-Artikolu 98(1);
(b)
minnufih wara r-riċevuta tal-ordni tal-pagament mingħand fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament, jagħti jew jagħmel disponibbli l-informazzjoni kollha dwar il-bidu tat-tranżazzjoni ta’ pagament u l-informazzjoni kollha aċċessibbli għall-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont li tirrigwarda t-twettiq tat-tranżazzjoni ta’ pagament lill-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament;
(c)
jittratta l-ordnijiet ta’ pagament trażmessi permezz tas-servizzi ta’ fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament mingħajr ebda diskriminazzjoni ħlief għal raġunijiet oġġettivi, b’mod partikolari f’termini ta’ żmien, ta’ prijorità jew imposti fir-rigward ta’ ordnijiet ta’ pagament trażmessi direttament mill-pagatur.
5. L-għoti ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament ma għandux jiddependi mill-eżistenza ta’ relazzjoni kuntrattwali bejn il-fornituri ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament u l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxu l-kont għal dak il-għan.
Artikolu 67
Regoli dwar l-aċċess għal u l-użu ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet ta’ pagament fil-każ ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li utent ta’ servizz ta’ pagament ikollu d-dritt juża servizzi li jippermettu l-aċċess għal servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kont kif imsemmi fil-punt (8) tal-Anness I. Dak id-dritt ma għandux japplika meta l-kont ta’ pagament ma jkunx aċċessibbli online.
2. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet għandu:
(a)
jipprovdi servizzi unikament meta jkunu bbażati fuq il-kunsens espliċitu tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament;
(b)
jiżgura li l-kredenzjali ta’ sigurtà personalizzati tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament ma jkunux, bl-eċċezzjoni tal-utent u min joħroġ il-kredenzjali personalizzati ta’ sigurtà, aċċessibbli għal partijiet oħrajn u li meta jintbagħtu mill-fornitur ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet, dan isir b’mezzi sikuri u effiċjenti;
(c)
għal kull sessjoni ta’ komunikazzjoni, jidentifika lilu nnifsu mal-fornitur(i) ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi(u) l-kont tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament u jikkomunika b’mod sikur mal-fornitur(i) ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi(u) l-kont u mal-utent ta’ servizzi ta’ pagament, skont il-punt (d) tal-Artikolu 98(1);
(d)
jaċċedi biss l-informazzjoni mill-kontijiet ta’ pagament imsemmija u t-tranżazzjonijiet ta’ pagament assoċjati;
(e)
ma jitlobx data sensittiva dwar il-pagament marbuta mal-kontijiet ta’ pagament;
(f)
ma juża, jaċċedi jew jaħżen ebda data għal finijiet oħra għajr biex iwettaq is-servizz ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet mitlub b’mod espliċitu mill-utent ta’ servizzi ta’ pagament, skont ir-regoli dwar il-protezzjoni tad-data.
3. Fir-rigward tal-kontijiet ta’ pagament, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont għandu:
(a)
jikkomunika b’mod sikur mal-fornituri ta’ servizz ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet skont il-punt (d) tal-Artikolu 98(1); u
(b)
jittratta talbiet għal data trażmessi permezz ta’ servizzi ta’ fornitur ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet mingħajr ebda diskriminazzjoni, ħlief għal raġunijiet oġġettivi.
4. L-għoti ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet ma għandux jiddependi mill-eżistenza ta’ relazzjoni kuntrattwali bejn il-fornituri ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet u l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxu l-kont għal dak il-għan.
Artikolu 68
Limiti tal-użu tal-istrument ta’ pagament u tal-aċċess għall-kontijiet ta’ pagament mill-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament
1. F’każijiet meta strument ta’ pagament speċifiku jintuża għall-finijiet tal-għoti ta’ kunsens, il-pagatur u l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur jistgħu jaqblu fuq limiti ta’ nfiq għal tranżazzjonijiet ta’ pagament esegwiti permezz ta’ dak l-istrument ta’ pagament.
2. Jekk maqbul fil-kuntratt qafas, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jista’ jirriżerva d-dritt li jimblokka l-użu tal-istrument ta’ pagament għal raġunijiet oġġettivament ġustifikabbli relatati mas-sigurtà tal-istrument ta’ pagament, is-suspett ta’ użu mhux awtorizzat jew frodulenti tal-istrument ta’ pagament jew, fil-każ ta’ strument ta’ pagament b’linja ta’ kreditu, riskju sinifikattivament akbar li l-pagatur jista’ ma jkunx kapaċi jissodisfa r-responsabbiltà tiegħu li jħallas.
3. F’tali każijiet il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu jinforma lill-pagatur dwar l-imblokkar tal-istrument ta’ pagament u r-raġunijiet għal dan b’mod miftiehem, meta possibbli, qabel ma l-istrument ta’ pagament jiġi imblokkat u mhux aktar tard minn immedjatament wara li jiġi imblokkat, sakemm l-għoti ta’ tali informazzjoni ma jikkompromettix raġunijiet ta’ sigurtà oġġettivament ġustifikati u ma jkunx projbit permezz ta’ liġi rilevanti oħra tal-Unjoni jew nazzjonali.
4. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu jiżblokka l-istrument ta’ pagament jew jissostitwixxih bi strument ġdid ta’ pagament ladarba r-raġunijiet għall-imblokkar ma jibqgħux jeżistu.
5. Fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont jista’ jiċħad fornitur ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet jew fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament milli jaċċessa kont ta’ pagament għal raġunijiet ġustifikati b’mod oġġettiv u evidenzjati kif mistħoqq relatati mal-aċċess frodulenti jew mhux awtorizzat għall-kont ta’ pagament minn dak il-fornitur ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet jew dak il-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament, inkluż il-bidu ta’ tranżazzjoni ta’ pagament b’mod frodulenti jew mhux awtorizzat. F’tali każijiet il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont għandu jinforma li l-aċċess għall-kont ta’ pagament hu miċħud u r-raġunijiet għal dan fil-forma miftiehma. Dik l-informazzjoni għandha, fejn possibbli, tingħata lill-pagatur qabel l-aċċess jiġi miċħud u mhux aktar tard minn immedjatament wara, sakemm l-għoti ta’ tali informazzjoni ma jikkompromettix raġunijiet ta’ sigurtà oġġettivament ġustifikati u ma jkunx projbit permezz ta’ liġi rilevanti oħra tal-Unjoni jew nazzjonali.
Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont għandu jippermetti aċċess għall-kont ta’ pagament ladarba r-raġunijiet għaċ-ċaħda tal-aċċess ma jibqgħux jeżistu.
6. Fil-każijiet imsemmijin fil-paragrafu 5, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont għandu minnufih jirrapporta l-inċident marbut mal-fornitur ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet jew mal-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament lill-awtorità kompetenti. L-informazzjoni għandha tinkludi d-dettalji rilevanti tal-każ u r-raġunijiet għat-teħid ta’ azzjoni. L-awtorità kompetenti għandha tivvaluta l-każ u għandha, jekk ikun neċessarju, tieħu miżuri xierqa.
Artikolu 69
Obbligi tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament fir-rigward tal-istrumenti ta’ pagament u tal-kredenzjali personalizzati ta’ sigurtà
1. L-utent ta’ servizzi ta’ pagament intitolat juża strument ta’ pagament għandu:
(a)
juża l-istrument ta’ pagament skont it-termini li jirregolaw il-ħruġ u l-użu tal-istrument ta’ pagament, li jridu jkunu oġġettivi, nondiskriminatorji u proporzjonati;
(b)
jgħarraf lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, jew lill-entità speċifikata minn dan tal-aħħar, mingħajr dewmien żejjed wara li jinduna bit-telf, serq, miżapproprjazzjoni jew użu mhux awtorizzat tal-istrument ta’ pagament.
2. Għall-finijiet tal-punt (a) tal-paragrafu 1, l-utent tas-servizz ta’ pagament, b’mod partikolari, hekk kif jirċievi strument ta’ pagament, għandu jieħu l-passi raġonevoli kollha biex iżomm il-kredenzjali personalizzati sikuri.
Artikolu 70
Obbligi tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament fir-rigward ta’ strumenti ta’ pagament
1. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jkun qed joħroġ strument ta’ pagament għandu:
(a)
jiżgura li l-kredenzjali personalizzati ta’ sigurtà ma jkunux aċċessibbli minn partijiet oħra għajr l-utent ta’ servizzi ta’ pagament li jkun intitolat juża l-istrument ta’ pagament, mingħajr preġudizzju għall-obbligi tal-utent ta’ servizzi ta’ pagament stabbiliti fl-Artikolu 69;
(b)
joqgħod lura milli jibgħat strument ta’ pagament mhux mitlub, għajr meta strument ta’ pagament li diġà jkun ingħata lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament ikollu jiġi sostitwit;
(c)
jiżgura li l-mezzi xierqa jkunu disponibbli l-ħin kollu biex jippermettu li l-utent ta’ servizzi ta’ pagament ikun jista’ jinnotifika skont il-punt (b) tal-Artikolu 69(1) jew li jitlob żblokkar tal-istrument ta’ pagament skont l-Artikolu 68(4); fuq talba, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu jipprovdi lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament il-mezzi biex jagħti prova, għal 18-il xahar min-notifika, li l-utent tas-servizz tal-pagament għamel tali notifika;
(d)
jipprovdi lill-utent tas-servizzi ta’ pagament b’għażla li jagħmel notifika skont il-punt (b) tal-Artikolu 69(1) mingħajr ħlas u li jista’ jimponi, jekk ikun il-każ, biss l-ispejjeż tas-sostituzzjoni li jkunu direttament attribwiti għall-istrument ta’ pagament;
(e)
jipprevjeni kull użu tal-istrument ta’ pagament ladarba tkun saret in-notifika skont il-punt (b) tal-Artikolu 69(1).
2. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu jġorr ir-riskju li jibgħat strument ta’ pagament jew kwalunkwe kredenzjali personalizzati ta’ sigurtà lill-utent tas-servizzi ta’ pagament.
Artikolu 71
Notifika u rettifika ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament mhux awtorizzati jew esegwiti skorrettament
1. L-utent ta’ sevizzi ta’ pagament għandu jikseb rettifika ta’ tranżazzjoni ta’ pagament mhux awtorizzata jew esegwita skorrettament mingħand il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament biss jekk l-utent ta’ servizzi ta’ pagament jinnotifika lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament mingħajr dewmien bla bżonn malli jsir konxju ta’ tali tranżazzjoni li tirriżulta fi pretensjoni, inkluża dik taħt l-Artikolu 89, u mhux aktar tard minn 13-il xahar wara d-data tad-debitu.
Il-limiti ta’ żmien għan-notifika stabbiliti fl-ewwel subparagrafu ma għandhomx japplikaw fil-każ illi l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ikun naqas milli jipprovdi jew jagħmel disponibbli l-informazzjoni dwar it-tranżazzjoni ta’ pagament skont it-Titolu III.
2. Meta jkun involut fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament, l-utent ta’ servizz ta’ pagament għandu jikseb rettifika mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont skont il-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu, mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 73(2) u l-Artikolu 89(1).
Artikolu 72
Evidenza tal-awtentiċità u l-esekuzzjoni tat-tranżazzjonijiet ta’ pagament
1. L-Istati Membri għandhom jeħtieġu li, meta utent ta’ servizzi ta’ pagament jiċħad li jkun awtorizza tranżazzjoni ta’ pagament li tkun ġiet esegwita jew jiddikjara li t-tranżazzjoni ta’ pagament tkun twettqet skorrettament, huwa l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li għandu jagħti prova li t-tranżazzjoni ta’ pagament kienet ġiet awtentikata, irreġistrata b’mod preċiż, imdaħħla fil-kontijiet u li ma tkunx ġiet affettwata minn problema teknika jew xi difett ieħor tas-servizz provdut mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament.
Jekk tinbeda tranżazzjoni ta’ pagament permezz ta’ fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament, il-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament għandu jġorr il-piż li jagħti prova li fl-isfera ta’ kompetenza tiegħu, it-tranżazzjoni ta’ pagament tkun ġiet awtentikata, irreġistrata b’mod preċiż u ma tkunx ġiet affettwata minn problema teknika jew defiċjenza oħra marbuta mas-servizz ta’ pagament li tiegħu huwa inkarigat.
2. Meta utent ta’ servizzi ta’ pagament jiċħad li jkun awtorizza tranżazzjoni ta’ pagament li tkun ġiet esegwita, l-użu ta’ strument ta’ pagament irreġistrat mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, inkluż il-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament kif xieraq, ma għandux fih innifsu jkun neċessarjament biżżejjed bħala prova li t-tranżazzjoni ta’ pagament kienet awtorizzata mill-pagatur jew li l-pagatur ikun aġixxa b’mod frodulenti jew naqas b’intenzjoni jew negliġenza serja milli jissodisfa wieħed jew aktar mill-obbligi skont l-Artikolu 69. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, inkluż, fejn xieraq, il-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament, għandu jipprovdi evidenza ta’ sostenn biex jagħti prova ta’ frodi jew negliġenza kbira min-naħa tal-utent ta’ servizz ta’ pagament.
Artikolu 73
Responsabbiltà tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għal tranżazzjonijiet ta’ pagament mhux awtorizzati
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li, mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 71, fil-każ ta’ tranżazzjoni ta’ pagament mhux awtorizzata, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur iħallas lura lill-pagatur l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament mhux awtorizzata minnufih, u fi kwalunkwe każ mhux aktar tard minn tmiem il-jum ta’ negozju li jmiss, wara li jkun ħa nota jew ġie notifikat tat-tranżazzjoni, minbarra meta l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur ikollu raġunijiet raġonevoli biex jissuspetta frodi u jikkomunika dawk ir-raġunijiet bil-miktub lill-awtorità nazzjonali rilevanti. Fejn applikabbli, il-fornitur ta’ servizz ta’ pagament tal-pagatur għandu jerġa’ jġib il-kont ta’ pagament iddebitat għall-istat li fih kien ikun li kieku ma seħħitx it-tranżazzjoni ta’ pagament mhux awtorizzata. Dan għandu jiżgura wkoll li d-data ta’ valur tal-kreditu għall-kont ta’ pagament tal-pagatur ma għandhiex tkun aktar tard mid-data li fiha l-ammont kien ġie debitat.
2. Meta t-tranżazzjoni ta’ pagament tinbeda permezz ta’ fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont għandu jħallas lura minnufih, u fi kwalunkwe każ mhux aktar tard minn tmiem il-jum ta’ negozju li jmiss l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament mhux awtorizzata u, meta applikabbli, ireġġa’ lura l-kont ta’ pagament iddebitat għall-istat li fih dan kien ikun li kieku t-tranżazzjoni ta’ pagament mhux awtorizzata ma seħħitx.
Jekk il-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament ikun responsabbli għat-tranżazzjoni ta’ pagament mhux awtorizzata, huwa għandu jikkumpensa minnufih lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont, fuq talba tiegħu, għat-telf li dan ġarrab jew ammont li ħallas bħala riżultat tar-rimborż lill-pagatur, inkluż l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament mhux awtorizzata. F’konformità mal-Artikolu 72(1), il-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament għandu jġorr il-piż li jagħti prova li fl-isfera tal-kompetenza tiegħu, it-tranżazzjoni ta’ pagament tkun ġiet awtentikata, irreġistrata b’mod preċiż u ma tkunx ġiet affettwata minn problema teknika jew defiċjenza oħra marbuta mas-servizz ta’ pagament li huwa tiegħu huwa inkarigat.
3. Jista’ jiġi stabbilit kumpens finanzjarju ulterjuri skont il-liġi applikabbli għall-kuntratt konkluż bejn il-pagatur u l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jew il-kuntratt konkluż bejn il-pagatur u l-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament jekk applikabbli.
Artikolu 74
Responsabbiltà tal-pagatur għal tranżazzjonijiet ta’ pagament mhux awtorizzati
1. B’deroga mill-Artikolu 73, il-pagatur jista’ jkun obbligat iġorr it-telf relatat ma’ kwalunkwe tranżazzjoni ta’ pagament mhux awtorizzata, sa massimu ta’ EUR 50, li jirriżulta mill-użu ta’ strument ta’ pagament mitluf jew misruq jew mill-miżapproprjazzjoni ta’ strument ta’ pagament.
L-ewwel subparagrafu ma għandux japplika jekk:
(a)
it-telf, is-serq jew il-miżapproprijazzjoni ta’ strument ta’ pagament ma setgħux jiġu identifikati mill-pagatur qabel pagament, għajr meta l-pagatur ikun aġixxa b’mod frodulenti; jew
(b)
it-telf kien ikkawżat minn atti jew nuqqas ta’ azzjoni ta’ impjegat, aġent jew fergħa ta’ fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jew ta’ xi entità li liha jkunu ġew esternalizzati l-attivitajiet.
Il-pagatur għandu jbati t-telf kollu marbut ma’ kwalunkwe tranżazzjoni ta’ pagament mhux awtorizzata jekk huma jkunu ġġarrbu mill-pagatur billi aġixxa b’mod frodulenti jew ikun naqas milli jissodisfa xi obbligu jew obbligi fl-Artikolu 69 b’intenzjoni jew b’negliġenza serja.
F’tali każijiet, l-ammont massimu msemmi fl-ewwel subparagrafu ma għandux japplika.
Fejn il-pagatur la jkun aġixxa b’mod frodulenti u lanqas ma jkun naqas intenzjonalment milli jissodisfa l-obbligi tiegħu skont l-Artikolu 69, l-Istati Membri jistgħu jnaqqsu r-responsabbiltà msemmija f’dan il-paragrafu, billi jqisu, b’mod partikolari, in-natura tal-kredenzjali personalizzati ta’ sigurtà u ċ-ċirkostanzi speċifiċi li fihom ikun intilef, insteraq jew ġie miżapproprjat l-istrument ta’ pagament.
2. Meta l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur ma jeħtieġx awtentikazzjoni serja tal-klijent, il-pagatur ma għandux ibati telf finanzjarju sakemm il-pagatur ma jkunx aġixxa b’mod frodulenti. Meta l-benefiċjarju jew il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju jonqos milli jaċċetta awtentikazzjoni serja tal-klijent, huwa għandu jħallas lura d-dannu finanzjarju kkawżat lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur.
3. Il-pagatur ma għandu jbati l-ebda konsegwenza finanzjarja li tirriżulta mill-użu ta’ strument ta’ pagament mitluf, misruq jew miżapproprjat wara n-notifika skont il-punt (b) tal-Artikolu 69(1), għajr meta l-pagatur ikun aġixxa b’mod frodulenti.
Jekk il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ma jipprovdix mezzi xierqa għan-notifika fi kwalunkwe ħin ta’ strument ta’ pagament mitluf, misruq jew miżapproprjat, kif meħtieġ skont il-punt (c) tal-Artikolu 70(1), il-pagatur ma għandux ikun responsabbli għall-konsegwenzi finanzjarji li jirriżultaw mill-użu ta’ dak l-istrument ta’ pagament, għajr meta l-pagatur ikun aġixxa b’mod frodulenti.
Artikolu 75
Tranżazzjonijiet ta’ pagament fejn l-ammont tat-tranżazzjoni ma jkunx magħruf minn qabel
1. Meta tranżazzjoni ta’ pagament tinbeda mill-benefiċjarju jew permezz tiegħu fil-kuntest ta’ tranżazzjoni ta’ pagament b’kard u l-ammont eżatt tagħha ma jkunx magħruf fil-mument meta l-pagatur jagħti l-kunsens biex it-tranżazzjoni ta’ pagament tiġi esegwita, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur jista’ jimblokka l-fondi fuq il-kont ta’ pagament tal-pagatur biss jekk il-pagatur ikun ta l-kunsens biex jiġi mblokkat l-ammont eżatt tal-fondi.
2. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur għandu jirrilaxxa l-fondi mblokkati fuq il-kont ta’ pagament tal-pagatur skont il-paragrafu 1 mingħajr dewmien żejjed wara r-riċevuta tal-informazzjoni dwar l-ammont eżatt tat-tranżazzjoni ta’ pagament u, l-aktar tard, immedjatament wara riċevuta tal-ordni ta’ pagament.
Artikolu 76
Rimborż għal tranżazzjonijiet ta’ pagament mibdija mill-benefiċjarju jew permezz tiegħu
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-pagatur ikun intitolat għal rimborż mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ta’ tranżazzjoni ta’ pagament awtorizzata li kienet mibdija mill-benefiċjarju u li permezz tiegħu tkun diġà ġiet esegwita, jekk ikunu sodisfatti ż-żewġ kundizzjonijiet li ġejjin:
(a)
l-awtorizzazzjoni ma speċifikatx l-ammont eżatt tat-tranżazzjoni ta’ pagament meta saret l-awtorizzazzjoni;
(b)
l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament jeċċedi l-ammont li l-pagatur seta’ raġonevolment jistenna b’kont meħud tal-mudell ta’ nfiq preċedenti, il-kundizzjonijiet fil-kuntratt qafas u ċ-ċirkostanzi rilevanti tal-każ.
Fuq it-talba tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, il-pagatur għandu jġorr il-piż biex jagħti prova li tali kundizzjonijiet huma sodisfatti.
Ir-rimborż għandu jikkonsisti fl-ammont sħiħ tat-tranżazzjoni ta’ pagament esegwita. Id-data ta’ valur tal-kreditu għall-kont ta’ pagament tal-pagatur ma għandhiex tkun aktar tard mid-data li fiha kien ġie debitat l-ammont.
Mingħajr preġudizzju għall-paragrafu 3, l-Istati Membri għandhom jiżguraw li, minbarra d-dritt imsemmi fil-paragrafu 1, għal debiti diretti kif imsemmijin fl-Artikolu 1 tar-Regolament (UE) Nru 260/2012, il-pagatur ikollu dritt mingħajr kundizzjonijiet għal rimborż fil-limiti ta’ żmien stabbiliti fl-Artikolu 77 ta’ din id-Direttiva.
2. Madankollu, għall-finijiet tal-punt (b) tal-ewwel subparagrafu tal-paragrafu 1, il-pagatur ma għandux jistrieħ fuq raġunijiet tal-kambju ta’ valuta jekk tkun ġiet applikata r-rata tal-kambju ta’ referenza miftehma mal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tiegħu skont il-punt (d) tal-Artikolu 45(1) u l-punt (3)(b) tal-Artikolu 52.
3. Fil-kuntratt qafas bejn il-pagatur u l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jista’ jiġi maqbul li l-pagatur ma għandu l-ebda dritt għal rimborż fil-każ meta:
(a)
il-pagatur ikun ta l-kunsens tiegħu għall-esekuzzjoni ta’ tranżazzjoni ta’ pagament direttament lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament; u
(b)
meta applikabbli, l-informazzjoni dwar it-tranżazzjoni ta’ pagament futura kienet ipprovduta lill-pagatur jew saret disponibbli għalih b’mod maqbul tal-inqas erba’ ġimgħat qabel id-data ta’ skadenza mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jew mill-benefiċjarju.
4. Għal debiti diretti f’valuti għajr l-euro, l-Istati Membri jistgħu jesiġu lill-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament tagħhom joffru drittijiet ta’ rimborż aktar favorevoli f’konformità mal-iskemi ta’ debitu dirett tagħhom dment li jkunu aktar vantaġġjużi għall-pagatur.
Artikolu 77
Talbiet ta’ rimborż għal tranżazzjonijiet ta’ pagament mibdija mill-benefiċjarju jew permezz tiegħu
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-pagatur jista’ jitlob ir-rimborż imsemmi fl-Artikolu 76 ta’ tranżazzjoni ta’ pagament awtorizzata mibdija minn benefiċjarju jew permezz tiegħu, matul perijodu ta’ tmien ġimgħat mid-data li fiha jkunu ġew iddebitati l-fondi.
2. Fi żmien għaxart ijiem ta’ negozju minn meta jirċievi talba għal rimborż, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu jħallas lura l-ammont sħiħ tat-tranżazzjoni ta’ pagament jew jagħti ġustifikazzjoni għaċ-ċaħda tar-rimborż u jindika l-entitajiet li lilhom il-pagatur jista’ jirreferi l-kwistjoni skont l-Artikoli 99 sa 102 jekk ma jaċċettax ir-raġunijiet mogħtija.
Id-dritt taħt l-ewwel subparagrafu ta’ dan il-paragrafu tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jirrifjuta r-rimborż ma għandux japplika fil-każ tar-raba’ subparagrafu tal-Artikolu 76(1).
KAPITOLU 3
Esekuzzjoni ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament
Taqsima 1
Ordnijiet ta’ pagament u ammonti trasferiti
Artikolu 78
Riċevuti tal-ordnijiet ta’ pagament
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-mument tar-riċevuta huwa meta l-ordni ta’ pagament tiġi riċevuta mill-fornitur tas-servizzi ta’ pagament tal-pagatur.
Il-kont tal-pagatur ma għandux jiġi debitat qabel tiġi riċevuta l-ordni ta’ pagament. Jekk il-ħin tar-riċevuta ma jkunx f’jum ta’ negozju għall-fornitur tas-servizzi ta’ pagament tal-pagatur, l-ordni ta’ pagament għandha titqies bħala li ġiet irċevuta fil-jum ta’ negozju li jmiss. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jista’ jistabbilixxi ħin limitu qrib it-tmiem tal-jum ta’ negozju li warajh kull ordni ta’ pagament li tiġi rċevuta għandha titqies bħala li ġiet riċevuta fil-jum ta’ negozju li jkun imiss.
2. Jekk l-utent ta’ servizzi ta’ pagament li jibda ordni ta’ pagament u l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tiegħu jiftiehmu li l-esekuzzjoni tal-ordni ta’ pagament għandha tibda f’jum speċifiku jew fi tmiem perijodu speċifiku jew fil-jum li fih il-pagatur ikun poġġa fondi għad-dispożizzjoni tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, il-ħin tar-riċevuta għall-finijiet tal-Artikolu 83 għandu jitqies li huwa l-jum miftiehem. Jekk il-jum miftiehem mhuwiex jum ta’ negozju għall-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, l-ordni ta’ pagament riċevuta għandha titqies bħala li ġiet riċevuta fil-jum ta’ negozju li jmiss.
Artikolu 79
Rifjut tal-ordnijiet ta’ pagament
1. Meta l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jirrifjuta li jeżegwixxi ordni ta’ pagament jew li jibda tranżazzjoni ta’ pagament, ir-rifjut u, jekk possibbli, ir-raġunijiet għalih u l-proċedura biex jiġi korrett kwalunkwe żball fattwali li wassal għar-rifjut, għandhom jiġu nnotifikati lill-utent ta’ servizzi ta’ pagament, ħlief jekk projbit minn liġi rilevanti oħra tal-Unjoni jew nazzjonali.
Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu jagħti jew jagħmel disponibbli n-notifika b’mod miftiehem mal-ewwel opportunità, u fi kwalunkwe każ fil-perijodi speċifikati fl-Artikolu 83.
Il-kuntratt qafas jista’ jinkludi kundizzjoni li l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jista’ jitlob tariffa raġonevoli għal tali rifjut jekk ir-rifjut ikun iġġustifikat oġġettivament.
2. Meta l-kundizzjonijiet kollha mniżżla fil-kuntratt qafas tal-pagatur ikunu sodisfatti, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont ma għandux jirrifjuta li jwettaq ordni ta’ pagament awtorizzata irrispettivament minn jekk l-ordni ta’ pagament tkunx mibdija minn pagatur, inkluż minn fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament, jew minn benefiċjarju jew permezz tiegħu, ħlief jekk ipprojbit minn liġi tal-Unjoni jew nazzjonali rilevanti oħra.
3. Għall-finijiet tal-Artikoli 83 u 89, ordni ta’ pagament li l-esekuzzjoni tagħha ġiet rifjutata għandha titqies li ma kinitx riċevuta.
Artikolu 80
Irrevokabbiltà ta’ ordni ta’ pagament
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-utent ta’ servizzi ta’ pagament ma jistax jirrevoka ordni ta’ pagament ladarba tkun ġiet irċevuta mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur, ħlief jekk speċifikat mod ieħor f’dan l-Artikolu.
2. Meta t-tranżazzjoni ta’ pagament tinbeda minn fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament jew mill-benefiċjarju jew permezz tiegħu, il-pagatur ma għandux jirrevoka l-ordni ta’ pagament wara li jkun ta l-kunsens lill-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament biex jibda t-tranżazzjoni ta’ pagament jew wara li jkun ta l-kunsens tiegħu għall-esekuzzjoni tat-tranżazzjoni ta’ pagament lill-benefiċjarju.
3. Madankollu, fil-każ ta’ debitu dirett u mingħajr preġudizzju għad-drittijiet ta’ rimborż, il-pagatur jista’ jirrevoka l-ordni ta’ pagament sa mhux aktar tard mit-tmiem tal-jum ta’ negozju li jippreċedi l-jum miftiehem għall-iddebitar tal-fondi.
4. Fil-każ imsemmi fl-Artikolu 78(2) l-utent ta’ servizzi ta’ pagament jista’ jirrevoka ordni ta’ pagament sa mhux aktar tard minn tmiem il-jum ta’ negozju li jippreċedi l-jum miftiehem.
5. Wara l-limiti ta’ żmien stabbiliti fil-paragrafi 1 sa 4, l-ordni ta’ pagament tista’ tiġi revokata biss jekk ikun miftiehem bejn l-utent ta’ servizzi ta’ pagament u l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament rilevanti. Fil-każ imsemmi fil-paragrafi 2 u 3, il-qbil tal-benefiċjarju għandu wkoll ikun meħtieġ. Jekk hekk miftiehem fil-kuntratt qafas, il-fornitur rilevanti ta’ servizzi ta’ pagament jista’ jitlob imposta għar-revoka.
Artikolu 81
Ammonti trasferiti u ammonti riċevuti
1. L-Istati Membri għandhom jitolbu lill-fornitur(i) ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur, lill-fornitur/i tas-servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju u lil kwalunkwe intermedjarju tal-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament biex jittrasferixxu l-ammont sħiħ tat-tranżazzjoni tal-pagament u jżommu lura milli jnaqqsu imposti mill-ammont trasferit.
2. Madankollu, il-benefiċjarju u l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jistgħu jiftiehmu li l-fornitur rilevanti ta’ servizzi ta’ pagament inaqqas l-imposti tiegħu mill-ammont trasferit qabel ma jikkreditah lill-benefiċjarju. F’dak il-każ, l-ammont sħiħ tat-tranżazzjoni ta’ pagament u l-imposti għandhom ikunu separati fl-informazzjoni mogħtija lill-benefiċjarju.
3. Jekk kwalunkwe imposti minbarra dawk imsemmija fil-paragrafu 2 jitnaqqsu mill-ammont trasferit, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur għandu jiżgura li l-benefiċjarju jirċievi l-ammont sħiħ tat-tranżazzjoni ta’ pagament mibdija mill-pagatur. Meta t-tranżazzjoni ta’ pagament tinbeda mill-benefiċjarju jew permezz tiegħu, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju għandu jiżgura li l-ammont sħiħ tat-tranżazzjoni ta’ pagament ikun riċevut mill-benefiċjarju.
Taqsima 2
Ħin ta’ esekuzzjoni u d-data tal-valur
Artikolu 82
Kamp ta’ applikazzjoni
1. Din it-Taqsima tapplika għal:
(a)
tranżazzjonijiet ta’ pagament f’euro;
(b)
tranżazzjonijiet ta’ pagament nazzjonali fil-valuta tal-Istat Membru li l-munita tiegħu mhijiex l-euro;
(c)
tranżazzjonijiet ta’ pagament li jinvolvu biss kambju wieħed ta’ valuta bejn l-euro u l-valuta uffiċjali ta’ Stat Membru li l-munita tiegħu mhijiex l-euro, bil-kundizzjoni li l-kambju meħtieġ tal-valuta jsir fl-Istat Membru li l-munita tiegħu mhijiex l-euro u, fil-każ ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament transkonfinali, it-trasferiment transkonfinali jseħħ f’euro.
2. Din t-Taqsima tapplika għal tranżazzjonijiet ta’ pagament mhux imsemmija fil-paragrafu 1, ħlief jekk ikun miftiehem mod ieħor bejn l-utent ta’ servizzi ta’ pagament u l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, bl-eċċezzjoni tal-Artikolu 87, li mhuwiex għad-dispożizzjoni tal-partijiet. Madankollu, meta l-utent tas-servizz ta’ pagament u l-fornitur tas-servizz ta’ pagament jiftiehmu fuq perijodu itwal minn dak stabbilit fl-Artikolu 83, għal tranżazzjonijiet ta’ pagament intra-Unjoni dak il-perijodu itwal ma għandux jaqbeż l-erbat ijiem ta’ negozju wara l-mument tal-irċevuta msemmija fl-Artikolu 78.
Artikolu 83
Tranżazzjonijiet ta’ pagament għal kont ta’ pagament
1. L-Istati Membri għandhom jesiġu li l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur jiżgura li, wara l-mument tar-riċevuta kif imsemmija fl-Artikolu 78, l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament se jiġi kkreditat fil-kont tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju sa tmiem il-jum ta’ negozju segwenti. Dak il-limitu tal-perijodu jista’ jiġi estiż b’jum ta’ negozju ieħor għal tranżazzjonijiet ta’ pagament mibdija fuq karta.
2. L-Istati Membri għandhom jesiġu li l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjaru jagħti data ta’ valur u jagħmel disponibbli l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament lill-kont ta’ pagament tal-benefiċjaru wara li l-fornitur tas-servizzi ta’ pagament ikun irċieva l-fondi skont l-Artikolu 87.
3. L-Istati Membri għandhom jesiġu li l-fornitur tas-servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju jittrażmetti ordni ta’ pagament mibdija mill-benefiċjarju jew permezz tiegħu lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur fil-limiti ta’ żmien miftehma bejn il-benefiċjarju u l-fornitur tas-servizzi ta’ pagament, b’hekk jippermetti saldu, sa fejn id-debitu dirett ikun ikkonċernat, fid-data debitament maqbula.
Artikolu 84
Fin-nuqqas ta’ kont ta’ pagament tal-benefiċjarju mal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament
Fejn il-benefiċjarju ma jkollux kont ta’ pagament mal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, il-fondi għandhom isiru disponibbli lill-benefiċjarju mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jirċievi l-fondi għall-benefiċjarju fil-limitu ta’ żmien stabbilit fl-Artikolu 83.
Artikolu 85
Flus imqiegħda f’kont ta’ pagament
Meta konsumatur iqiegħed flus kontanti f’kont ta’ pagament ma’ dak il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament fil-valuta ta’ dak il-kont ta’ pagament, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu jiżgura li l-ammont ikun disponibbli u jkun mogħti data ta’ valur immedjatament wara r-riċevuta tal-fondi. Meta l-utent ta’ servizzi ta’ pagament ma jkunx konsumatur, l-ammont għandu jkun disponibbli u jkun mogħti data ta’ valur sa mhux aktar tard mill-jum ta’ negozju segwenti wara riċevuta tal-fondi.
Artikolu 86
Tranżazzjonijiet ta’ pagament nazzjonali
Għal tranżazzjonijiet ta’ pagament nazzjonali, l-Istati Membri jistgħu jipprovdu perijodi massimi ta’ esekuzzjoni iqsar minn dawk previsti f’din it-Taqsima.
Artikolu 87
Data ta’ valur u disponibbiltà ta’ fondi
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li d-data ta’ valur tal-kreditu għall-kont ta’ pagament tal-benefiċjarju mhijiex aktar tard mill-jum ta’ negozju li fih l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament huwa kkreditat lill-kont tal-fornitur tas-servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju.
2. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju għandu jiżgura li l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament ikun għad-disposizzjoni tal-benefiċjarju minnufih wara li dak l-ammont jiġi kkreditat għall-kont tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju fejn, min-naħa tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju, ikun hemm:
(a)
l-ebda kambju tal-valuta; jew
(b)
kambju tal-valuta bejn l-euro u valuta ta’ Stat Membru jew bejn żewġ valuti ta’ Stati Membri.
L-obbligu stipulat f’dan il-paragrafu għandu japplika wkoll għal pagamenti fi ħdan fornitur ta’ servizzi ta’ pagament wieħed.
3. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li d-data ta’ valur tad-debitu għall-kont ta’ pagament tal-pagatur mhijiex aktar kmieni mill-mument li fih l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament ikun iddebitat lil dak il-kont ta’ pagament.
Taqsima 3
Responsabbiltà
Artikolu 88
Identifikaturi uniċi skorretti
1. Jekk ordni ta’ pagament tkun imwettqa skont l-identifikatur uniku, l-ordni ta’ pagament għandha titqies li twettqet b’mod korrett fir-rigward tal-benefiċjarju speċifikat mill-identifikatur uniku.
2. Jekk l-identifikatur uniku pprovdut mill-utent ta’ servizzi ta’ pagament ma jkunx korrett, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ma għandux ikun responsabbli skont l-Artikolu 89 għan-nuqqas ta’ esekuzzjoni jew għal esekuzzjoni difettuża tat-tranżazzjoni ta’ pagament.
3. Madankollu, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur għandu jagħmel sforzi raġonevoli biex jirkupra l-fondi involuti fit-tranżazzjoni ta’ pagament. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju għandu jikkoopera f’dawn l-isforzi wkoll billi jikkomunika lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur l-informazzjoni rilevanti kollha għall-ġbir ta’ fondi.
Fil-każ illi l-ġbir ta’ fondi skont l-ewwel subparagrafu preċedenti ma jkunx possibbli, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur għandu jagħti lill-pagatur, fuq talba bil-miktub, l-informazzjoni kollha disponibbli għall-fornitur tas-servizz ta’ pagament tal-pagatur u li tkun rilevanti għall-pagatur biex il-pagatur jagħmel talba legali biex jirkupra l-fondi.
4. Jekk miftiehem fil-kuntratt qafas, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jista’ jitlob ħlas għall-irkupru mill-utent tas-servizzi ta’ pagament.
5. Jekk l-utent tas-servizzi ta’ pagament jipprovdi informazzjoni addizzjonali ma’ dik speċifikata fil-punt (a) tal-Artikolu 45(1) jew fil-punt (2)(b) tal-Artikolu 52, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu jkun responsabbli biss għall-esekuzzjoni ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament skont l-identifikatur uniku provdut mill-utent tas-servizzi ta’ pagament.
Artikolu 89
Responsabbiltà tal-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament għal nuqqas ta’ esekuzzjoni, esekuzzjoni difettuża jew tardiva ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament
1. Meta ordni ta’ pagament tinbeda direttament mill-pagatur, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur, għandu, mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 71, l-Artikolu 88(2) u (3) u l-Artikolu 93, ikun responsabbli lejn il-pagatur għall-esekuzzjoni korretta tat-tranżazzjoni ta’ pagament, sakemm ikun jista’ jagħti prova lill-pagatur u, meta rilevanti, lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju li l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju rċieva l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament skont l-Artikolu 83(1). F’dak il-każ, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju għandu jkun responsabbli lejn il-benefiċjarju għall-esekuzzjoni korretta tat-tranżazzjoni ta’ pagament.
Fejn il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur ikun responsabbli taħt l-ewwel subparagrafu, hu għandu mingħajr dewmien bla bżonn iħallas lura lill-pagatur l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagamnt mhux esegwita jew difettuża u, fejn applikabbli, ireġġa’ lura l-kont ta’ pagament iddebitat għall-istat li fih kien ikun li kieku t-tranżazzjoni ta’ pagament difettuża ma saritx.
Id-data tal-valur tal-kreditu għall-kont ta’ pagament tal-pagatur ma għandhiex tkun aktar tard mid-data li fiha l-ammont kien iddebitat.
Fejn il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju jkun responsabbli skont l-ewwel subparagrafu, hu għandu minnufih iqiegħed l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament għad-dispożizzjoni tal-benefiċjarju u, fejn applikabbli, jikkredita l-ammont korrispondenti fil-kont ta’ pagament tal-benefiċjarju.
Id-data ta’ valur tal-kreditu għall-kont ta’ pagament tal-benefiċjarju ma għandhiex tkun mhux aktar tard mid-data li fiha l-ammont kellu jingħata data ta’ valur li kieku t-tranżazzjoni tkun saret korrettament skont l-Artikolu 87.
Fejn tranżazzjoni ta’ pagament tiġi esegwita tard, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju għandu jiżgura, fuq it-talba tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur li jkun qed jaġixxi f’isem il-pagatur, li d-data ta’ valur tal-kreditu ma tkunx aktar tard mid-data li fiha l-ammont kellu jingħata data ta’ valur li kieku t-tranżazzjoni tkun saret korrettament.
Fil-każ ta’ tranżazzjoni ta’ pagament mhux esegwita jew esegwita b’mod difettuż meta l-ordni ta’ pagament tinbeda mill-pagatur, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur, irrispettivament mir-responsabbiltà skont dan il-paragrafu, meta ssirlu talba, għandu jagħmel sforzi immedjati biex jittraċċa t-tranżazzjoni ta’ pagament u jinnotifika lill-pagatur bl-eżitu. Dan għandu jkun mingħajr ħlas għall-pagatur.
2. Meta ordni ta’ pagament tinbeda minn jew permezz tal-benefiċjarju, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju, mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 71, l-Artikolu 88(2) u (3) u l-Artikolu 93, għandu jkun responsabbli lejn il-benefiċjarju għat-trażmissjoni korretta tal-ordni ta’ pagament lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur skont l-Artikolu 83(3). Meta l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju jkun responsabbli skont dan is-subparagrafu, huwa għandu jerġa’ jibgħat immedjatament l-ordni ta’ pagament inkwistjoni lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur.
F’każ li l-ordni ta’ pagament tintbagħat tard, l-ammont għandu jingħata data ta’ valur fuq il-kont ta’ pagament tal-benefiċjarju li tkun mhux aktar tard mid-data li fiha l-ammont kellu jingħata data ta’ valur li kieku t-tranżazzjoni tkun saret korrettament.
Barra minn hekk, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju għandu, mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 71, l-Artikolu 88(2) u (3), u l-Artikolu 93, ikun responsabbli lejn il-benefiċjarju għall-ġestjoni tat-tranżazzjoni ta’ pagament skont l-obbligi tiegħu taħt l-Artikolu 87. Meta l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju jkun responsabbli skont dan is-subparagrafu, huwa għandu jiżgura li l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament ikun immedjatament għad-dispożizzjoni tal-benefiċjarju wara li l-ammont ikun ikkreditat lill-kont tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju. L-ammont għandu jingħata data ta’ valur fuq il-kont ta’ pagament tal-benefiċjarju li ma tkunx aktar tard mid-data li fiha l-ammont kellu jingħata data ta’ valur li kieku t-tranżazzjoni tkun saret korrettament.
Fil-każ ta’ tranżazzjoni ta’ pagament li ma tkunx ġiet esegwita jew li tkun ġiet esegwita b’mod difettuż li għaliha l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju mhuwiex responsabbli skont l-ewwel u t-tieni subparagrafi, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur għandu jkun responsabbli lejn il-pagatur. Meta l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur ikun hekk responsabbli, hu għandu, kif ikun xieraq u mingħajr dewmien żejjed, iħallas lura lill-pagatur l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament mhux esegwita jew difettuża u jreġġa’ lura l-kont ta’ pagament iddebitat għall-istat li fih kien ikun li kieku t-tranżazzjoni ta’ pagament difettuża ma seħħitx. Id-data tal-valur tal-kreditu għall-kont ta’ pagament tal-pagatur ma għandhiex tkun aktar tard mid-data li fiha l-ammont kien ġie ddebitat.
L-obbligu taħt ir-raba’ subparagrafu ma għandux japplika għall-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur fejn il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-pagatur jagħti prova li l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju jkun irċieva l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament, anke jekk l-esekuzzjoni tal-pagament hija sempliċiment tard. F’tali każ, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju għandu jagħti data ta’ valur lill-ammont fuq il-kont ta’ pagament tal-benefiċjarju mhux aktar tard mid-data li fiha l-ammont kellu jingħata data ta’ valur li kieku t-tranżazzjoni tkun saret korrettament.
Fil-każ ta’ tranżazzjoni ta’ pagament li ma tkunx ġiet esegwita jew li tkun ġiet esegwita b’mod difettuż meta l-ordni ta’ pagament tinbeda mill-benefiċjarju jew permezz tiegħu, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament tal-benefiċjarju, irrispettivament mir-responsabbiltà skont dan il-paragrafu, għandu meta mitlub, jagħmel sforzi immedjati biex jittraċċa t-tranżazzjoni ta’ pagament u jinnotifika lill-benefiċjarju bl-eżitu. Dan għandu jkun mingħajr ħlas għall-benefiċjarju.
3. Barra minn hekk, il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament għandhom ikunu responsabbli lejn l-utenti ta’ servizzi ta’ pagament rispettivi tagħhom għal kwalunkwe imposta li għaliha huma responsabbli, u għal kwalunkwe imgħax li għalih ikun soġġett l-utent ta’ servizzi ta’ pagament b’konsegwenza ta’ nuqqas ta’ esekuzzjoni jew esekuzzjoni difettuża, inkluża esekuzzjoni tardiva tat-tranżazzjoni ta’ pagament.
Artikolu 90
Responsabbiltà fil-każ ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament għal nuqqas ta’ esekuzzjoni, esekuzzjoni difettuża jew tard ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament
1. Meta ordni ta’ pagament tinbeda mill-pagatur permezz ta’ fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont, għandu, mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 71 u l-Artikolu 88(2) u (3), iħallas lura lill-pagatur l-ammont tat-tranżazzjoni ta’ pagament mhux esegwita jew difettuża u, fejn applikabbli, ireġġa’ lura l-kont ta’ pagament iddebitat għall-istat li fih kien ikun li kieku t-tranżazzjoni ta’ pagament difettuża ma saritx.
Il-piż għandu jkun fuq il-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament biex jagħti prova li l-ordni ta’ pagament ġiet riċevuta mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont tal-pagatur skont l-Artikolu 78 u li fl-isfera ta’ kompetenza tiegħu t-tranżazzjoni ta’ pagament ġiet awtentikata, rreġistrata b’mod preċiż u ma ġietx affettwata minn problema teknika jew defiċjenza oħra marbuta man-nuqqas ta’esekuzzjoni, esekuzzjoni tat-tranżazzjoni difettuża jew tard.
2. Jekk il-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament ikun responsabbli għan-nuqqas ta’ esekuzzjoni, esekuzzjoni difettuża jew tard tat-tranżazzjoni ta’ pagament, dan għandu jikkumpensa minnufih lill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont fuq talba tiegħu għat-telf imġarrab jew somom imħallsa b’riżultat tar-rimborż lill-pagatur.
Artikolu 91
Kumpens finanzjarju addizzjonali
Kwalunkwe kumpens finanzjarju addizzjonali għal dak previst f’din it-Taqsima jista’ jiġi ddeterminat skont il-liġi applikabbli għall-kuntratt konkluż bejn l-utent tas-servizzi ta’ pagament u l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament.
Artikolu 92
Dritt għal rikors
1. Meta r-responsabbiltà ta’ fornitur ta’ servizzi ta’ pagament skont l-Artikoli 73 u 89 tkun attribwibbli għal fornitur ieħor ta’ servizzi ta’ pagament jew għal intermedjarju, dak il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jew intermedjarju għandu jikkumpensa lill-ewwel fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għal kwalunkwe telf imġarrab jew somom imħallsa skont l-Artikoli 73 u 89. Dak għandu jinkludi kumpens meta kwalunkwe fornitur ta’ servizzi ta’ pagament jonqos milli juża awtentikazzjoni serja tal-klijent.
2. Kumpens finanzjarju ulterjuri jista’ jiġi ddeterminat skont il-ftehim bejn il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament u/jew l-intermedjarji u l-liġi applikabbli għall-ftehim konkluż bejniethom.
Artikolu 93
Ċirkustanzi anormali u mhux previsti
Ma għandha tapplika l-ebda responsabbiltà taħt il-Kapitoli 2 jew 3 fil-każijiet ta’ ċirkostanzi anormali u imprevedibbli barra mill-kontroll tal-parti li tkun qed titlob l-applikazzjoni ta’ dawk iċ-ċirkostanzi, li l-konsegwenzi tagħhom kienu jkunu inevitabbli minkejja l-isforzi kollha biex dan ma jiġrix, jew fejn fornitur ta’ servizzi ta’ pagament ikun marbut b’obbligi legali oħra koperti minn liġi nazzjonali jew tal-Unjoni.
KAPITOLU 4
Protezzjoni tad-data
Artikolu 94
Protezzjoni tad-data
1. L-Istati Membri għandhom jippermettu pproċessar ta’ data personali minn sistemi ta’ pagament u minn fornituri ta’ servizzi ta’ pagament meta meħtieġ biex jitħarsu l-prevenzjoni, l-investigazzjoni u s-sejba ta’ frodi fil-pagamenti. L-għoti ta’ informazzjoni lil individwi dwar l-ipproċessar ta’ data personali u l-ipproċessar ta’ data personali bħal din u kwalunkwe pproċessar ieħor ta’ data personali għall-finijiet ta’ din id-Direttiva għandhom jitwettqu f’konformità mad-Direttiva 95/46/KE, ir-regoli nazzjonali li jittrasponu d-Direttiva 95/46/KE, u mar-Regolament (KE) Nru 45/2001.
2. Il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament għandhom jaċċessaw, jipproċessaw u jżommu biss id-data personali meħtieġa għall-għoti tas-servizzi ta’ pagament tagħhom, bil-kunsens espliċitu tal-utent tas-servizzi ta’ pagament.
KAPITOLU 5
Riskji operattivi u ta’ sigurtà u awtentikazzjoni
Artikolu 95
Ġestjoni ta’ riskji operattivi u ta’ sigurtà
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament jistabbilixxu qafas b’miżuri ta’ mitigazzjoni u mekkaniżmi ta’ kontroll xierqa għall-ġestjoni tar-riskji operattivi u ta’ sigurtà, marbutin mas-servizzi ta’ pagament li huma jipprovdu. Bħala parti minn dak il-qafas, il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament għandhom jistabbilixxu u jżommu proċeduri effettivi għall-ġestjoni ta’ inċidenti, inkluż għas-sejbien u l-klassifikazzjoni ta’ inċidenti maġġuri operattivi u ta’ sigurtà.
2. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament jipprovdu lill-awtorità kompetenti fuq bażi annwali, jew f’intervalli iqsar kif determinati mill-awtorità kompetenti, valutazzjoni aġġornata u komprensiva tar-riskji operattivi u ta’ sigurtà marbutin mas-servizzi ta’ pagament li huma jipprovdu u dwar l-adegwatezza tal-miżuri ta’ mitigazzjoni u l-mekkaniżmi ta’ kontroll implimentati bħala reazzjoni għal dawn ir-riskji.
3. Sat-13 ta’ Lulju 2017 l-EBA għandha, f’kooperazzjoni mill-qrib mal-BĊE u wara li tikkonsulta l-partijiet ikkonċernati rilevanti kollha, inklużi dawk fis-suq tas-servizzi ta’ pagament filwaqt li tirrifletti l-interessi kollha involuti, għandha toħroġ linji gwida f’konformità mal-Artikolu 16 tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010 fir-rigward tal-istabbiliment, l-implimentazzjoni u l-monitoraġġ tal-miżuri ta’ sigurtà, inklużi l-proċessi ta’ ċertifikazzjoni fejn rilevanti.
L-EBA, f’kooperazzjoni mill-qrib mal-BĊE, għandha tirrevedi l-linji gwida msemmijin fl-ewwel subparagrafu regolarment u fi kwalunkiwe każ mill-inqas darba kull sentejn.
4. Filwaqt li tqis l-esperjenza miksuba fl-applikazzjoni tal-linji gwida msemmijin fil-paragrafu 3, l-EBA, meta tintalab mill-Kummissjoni tagħmel dan kif xieraq, għandha tiżviluppa abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji dwar il-kriterji u dwar il-kundizzjonijiet għall-istabbiliment, u l-monitoraġġ, ta’ miżuri ta’ sigurtà.
Is-setgħa hija ddelegata lill-Kummissjoni biex tadotta l-istandards tekniċi regolatorji msemmija fl-ewwel subparagrafu f’konformità mal-Artikoli 10 sa 14 tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010.
5. L-EBA għandha tippromwovi l-kooperazzjoni, inkluż il-kondiviżjoni ta’ informazzjoni, fil-qasam tar-riskji operattivi u ta’ sigurtà assoċjati mas-servizzi ta’ pagament fost l-awtoritajiet kompetenti, u bejn l-awtoritajiet kompetenti u l-BĊE u, fejn rilevanti, l-Aġenzija tal-Unjoni Ewropea dwar is-Sigurtà tan-Netwerks u l-Informazzjoni.
Artikolu 96
Rappurtar ta’ inċidenti
1. F’każ ta’ inċident maġġuri operazzjonali jew ta’ sigurtà, inċidenti, il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament għandhom, mingħajr dewmien żejjed, jinnotifikaw lill-awtorità kompetenti fl-Istat Membru ta’ domiċilju tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament.
Fejn l-inċident ikollu jew jista’ jkollu impatt fuq l-interessi finanzjarji tal-utenti tas-servizzi ta’ pagament tiegħu, il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu, mingħajr dewmien żejjed, jinforma lill-utenti tas-servizzi ta’ pagament tiegħu bl-inċident u bil-miżuri disponibbli kollha li jistgħu jieħdu biex jittaffew l-effetti negattivi tal-inċident.
2. Malli tkun riċevuta n-notifika msemmija fil-paragrafu 1, l-awtorità kompetenti fl-Istat Membru ta’ domiċilju għandha, mingħajr dewmien bla bżonn, tipprovdi d-dettalji rilevanti dwar l-inċident lill-EBA u lill-BĊE. Dik l-awtorità kompetenti, wara li tivvaluta r-rilevanza tal-inċident għall-awtoritajiet rilevanti ta’ dak l-Istat Membru, għandha tinnotifikahom kif meħtieġ.
L-EBA u l-BĊE, f’kooperazzjoni mal-awtorità kompetenti fl-Istat Membru ta’ domiċilju, għandhom jivvalutaw ir-rilevanza tal-inċident għal awtoritajiet tal-Unjoni u nazzjonali rilevanti oħrajn u għandhom jinnotifikawhom kif meħtieġ. Il-BĊE għandu jinnotifika lill-membri tas-Sistema Ewropea ta’ Banek Ċentrali dwar kwistjonijiet rilevanti għas-sistema ta’ pagament.
Fuq il-bażi ta’ dik in-notifika, l-awtoritajiet kompetenti għandhom, fejn xieraq, jieħdu l-miżuri meħtieġa kollha biex titħares is-sikurezza immedjata tas-sistema finanzjarja.
3. Sat-13 ta’ Jannar 2018 l-EBA għandha, f’kooperazzjoni mill-qrib mal-BĊE u wara li tikkonsulta l-partijiet ikkonċernati rilevanti kollha, inkluż dawk fis-suq tas-servizzi ta’ pagament filwaqt li ssir riflessjoni tal-interessi kollha involuti, toħroġ linji gwida f’konformità mal-Artikolu 16 tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010 indirizzati lil kull wieħed minn dawn li ġejjin:
(a)
il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament, dwar il-klassifikazzjoni ta’ inċidenti maġġuri msemmija fil-paragrafu 1, u dwar il-kontenut, il-format, inklużi mudelli standard ta’ notifiki, u l-proċeduri biex jiġu nnotifikati inċidenti bħal dawn; u
(b)
l-awtoritajiet kompetenti, fuq il-kriterji dwar kif tiġi vvalutata r-rilevanza tal-inċident u d-dettalji tar-rapporti tal-inċident li għandhom jiġu kondiviżi ma’ awtoritajiet domestiċi oħrajn.
4. L-EBA, f’kooperazzjoni mill-qrib mal-BĊE, għandha tirrevedi l-linji gwida msemmija fil-paragrafu 3 regolarment u fi kwalunkwe każ mill-inqas darba kull sentejn.
5. Meta toħroġ u tirrevedi l-linji gwida msemmija fil-paragrafu 3, l-EBA għandha tieħu kont tal-istandards u/jew tal-ispeċifikazzjonijiet żviluppati u ppubblikati mill-Aġenzija tal-Unjoni Ewropea dwar is-Sigurtà tan-Netwerks u l-Informazzjoni għas-setturi li jwettqu attivitajiet oħra minbarra l-forniment ta’ servizzi ta’ pagament.
6. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament jipprovdu, mill-inqas fuq bażi annwali, data statistika dwar il-frodi marbuta ma’ mezzi differenti ta’ pagament lill-awtoritajiet kompetenti tagħhom. Dawk l-awtoritajiet kompetenti għandhom jipprovdu data bħal din f’forma aggregata lill-EBA u l-BĊE.
Artikolu 97
Awtentikazzjoni
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li fornitur ta’ servizzi ta’ pagament japplika awtentikazzjoni serja tal-klijent meta l-pagatur:
(a)
jaċċessal-kont ta’ pagament tiegħu online;
(b)
jibda tranżazzjoni ta’ pagament elettroniku;
(c)
iwettaq kwalunkwe azzjoni permezz ta’ kanali remoti li tista’ timplika riskju ta’ frodi tal-pagament jew abbużi oħrajn.
2. Fir-rigward tal-bidu ta’ tranżazzjonijiet ta’ pagament elettroniku kif imsemmi fil-punt (b) tal-paragrafu 1, l-Istati Membri għandhom jiżguraw li, għal tranżazzjonijiet ta’ pagament elettroniku mill-bogħod, il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament japplikaw awtentikazzjoni serja tal-klijent li tinkludi elementi li jorbtu b’mod dinamiku t-tranżazzjoni ma’ ammont speċifiku u ma’ benefiċjarju speċifiku.
3. Fir-rigward tal-paragrafu 1, l-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament għandhom fis-seħħ miżuri ta’ sigurtà adegwati biex iħarsu l-kunfidenzjalità u l-integrità tal-kredenzjali personalizzati ta’ sigurtà ta’ utenti tas-servizzi ta’ pagament.
4. Il-paragrafi 2u 3 għandhom japplikaw ukoll meta l-pagamenti jinbdew permezz ta’ fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament. Il-paragrafi 1 u 3 għandhom japplikaw ukoll meta l-informazzjoni tintalab permezz ta’ fornitur ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet.
5. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont jippermetti lill-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament u lill-fornitur ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet joqogħdu fuq il-proċeduri tal-awtentikazzjoni pprovduta mill-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxi l-kont lill-utent tas-servizzi ta’ pagament f’konformità mal-paragrafu 1 u 3 u, fejn ikun involut il-fornitur ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament, f’konformità mal-paragrafi 1, 2 u 3.
Artikolu 98
Standards tekniċi regolatorji dwar l-awtentikazzjoni u l-komunikazzjoni
1. L-EBA għandha, f’kooperazzjoni mill-qrib mal-BĊE u wara li tikkonsulta l-partijiet ikkonċernati rilevanti kollha, inkluż dawk fis-suq tas-servizzi ta’ pagament, li jirriflettu l-interessi kollha involuti, għandha tiżviluppa abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji indirizzati lill-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament kif stipulat fl-Artikolu 1(1) ta’ din id-Direttiva skont l-Artikolu 10 tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010 li jispeċifika:
(a)
ir-rekwiżiti tal-awtentikazzjoni serja tal-klijent imsemmija fl-Artikolu 97(1) u (2);
(b)
l-eżenzjonijiet mill-applikazzjoni tal-Artikolu 97(1), (2) u (3), abbażi tal-kriterji stabbiliti fil-paragrafu 3 ta’ dan l-Artikolu;
(c)
ir-rekwiżiti li jridu jikkonformaw magħhom il-miżuri ta’ sigurtà skont l-Artikolu 97(3), sabiex jiġu protetti l-kunfidenzjalità u l-integrità tal-kredenzjali personalizzati ta’ sigurtà tal-utenti tas-servizzi ta’ pagament; u
(d)
ir-rekwiżiti għal standards miftuħin ta’ komunikazzjoni li jkunu komuni u sikuri għall-iskop ta’ identifikazzjoni, awtentikazzjoni, notifika, u informazzjoni, kif ukoll għall-implimentazzjoni ta’ miżuri ta’ sigurtà, bejn fornituri ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxu l-kont, fornituri ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament, fornituri ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet, pagaturi, benefiċjarji u fornituri oħra ta’ servizzi ta’ pagament.
2. L-abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji msemmi fil-paragrafu 1 għandu jiġi żviluppat mill-EBA sabiex:
(a)
jiġi żgurat livell adatt ta’ sigurtà għall-utenti ta’ servizzi ta’ pagament u fornituri ta’ servizzi ta’ pagament, permezz tal-adozzjoni ta’ rekwiżiti effettivi u bbażati fuq ir-riskju;
(b)
tiġi żgurata s-sikurezza tal-fondi u d-data personali tal-utenti ta’ servizzi ta’ pagament;
(c)
tiġi żgurata u tinżamm kompetizzjoni ġusta fost il-fornituri kollha ta’ servizzi ta’ pagament;
(d)
tiġi żgurata n-newtralità mil-lat tat-teknoloġija u tal-mudell tan-negozju;
(e)
biex ikun possibbli l-iżvilupp ta’ mezzi ta’ pagament favorevoli għall-utent, aċċessibbli u innovattivi.
3. L-eżenzjonijiet imsemmija fil-punt (b) tal-paragrafu 1 għandhom ikunu bbażati fuq il-kriterji li ġejjin:
(a)
il-livell ta’ riskju involut fis-servizz provdut;
(b)
l-ammont, ir-rikorrenza tat-tranżazzjoni, jew it-tnejn li huma;
(c)
il-mezz ta’ pagament użat għall-esekuzzjoni tat-tranżazzjoni.
4. L-EBA għandha tippreżenta dak l-abbozz ta’ standards tekniċi regolatorji msemmi fil-paragrafu 1 lill-Kummissjoni sat-13 ta’ Jannar 2017.
Is-setgħa hija ddelegata lill-Kummissjoni biex tadotta l-istandards tekniċi regolatorji msemmija fl-ewwel subparagrafu f’konformità mal-Artikoli 10 sa 14 tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010.
5. Fkonformità mal-Artikolu 10 tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010, l-EBA għandha tirrevedi u, jekk ikun xieraq, taġġorna l-istandards tekniċi regolatorji fuq bażi regolari sabiex, fost affarijiet oħra tqis l-innovazzjoni u l-iżviluppi teknoloġiċi.
KAPITOLU 6
Proċeduri ta’ ADR għas-soluzzjoni tat-tilwim
Taqsima 1
Proċeduri ta’ lmenti
Artikolu 99
Ilmenti
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li jiġu stabbiliti proċeduri li jippermettu lill-utenti tas-servizzi ta’ pagament u partijiet interessati oħra, inklużi assoċjazzjonijiet tal-konsumaturi, biex jippreżentaw ilmenti lill-awtoritajiet kompetenti fir-rigward ta’ ksur allegat ta’ din id-Direttiva mill-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament.
2. Meta jkun il-każ u mingħajr preġudizzju għad-dritt li jinfetħu proċedimenti fil-qorti skont il-liġi proċedurali nazzjonali, it-tweġiba mill-awtoritajiet kompetenti għandha tinforma lil min jilmenta bl-eżistenza tal-proċeduri tal-ADR stabbiliti skont l-Artikolu 102.
Artikolu 100
Awtoritajiet kompetenti
1. L-Istati Membri għandhom jaħtru l-awtoritajiet kompetenti biex jiżguraw u jissorveljaw il-konformità effettiva ma’ din id-Direttiva. Dawk l-awtoritajiet kompetenti għandhom jieħdu l-miżuri kollha xierqa sabiex jiżguraw din il-konformità.
Huma għandhom ikunu jew:
(a)
awtoritajiet kompetenti skont it-tifsira tal-Artikolu 4(2) tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010; jew
(b)
korpi rikonoxxuti mid-dritt nazzjonali jew mill-awtoritajiet pubbliċi li espressament ingħataw is-setgħa għal dak il-għan mid-dritt nazzjonali.
Dawn ma għandhomx ikunu fornituri ta’ servizzi ta’ pagament, bl-eċċezzjoni tal-banek ċentrali nazzjonali.
2. L-awtoritajiet imsemmija fil-paragrafu 1 għandu jkollhom is-setgħat u r-riżorsi adegwati kollha meħtieġa biex iwettqu dmirijiethom. Meta iktar minn awtortià kompetenti waħda tkun ingħatat is-setgħa biex tiżgura u tissorvelja l-konformità effettiva ma’ din id-Direttiva, l-Istati Membri għandhom jiżguraw li dawk l-awtoritajiet jikkollaboraw mill-qrib sabiex ikunu jistgħu jwettqu b’mod effettiv id-dmirijiet rispettivi tagħhom.
3. L-awtoritajiet kompetenti għandhom jeżerċitaw is-setgħat tagħhom f’konformità mal-liġi nazzjonali jew:
(a)
b’mod dirett taħt l-awtorità tagħhom stess jew taħt is-sorveljanza tal-awtoritajiet ġudizjarji; jew
(b)
b’applikazzjoni lill-qrati li huma kompetenti biex jagħtu d-deċiżjoni meħtieġa, inkluż, fejn xieraq, b’appell, jekk l-applikazzjoni biex tingħata d-deċiżjoni meħtieġa ma tirnexxix.
4. Fil-każ ta’ ksur jew ksur suspettat tad-dispożizzjonijiet tal-liġi nazzjonali li jittrasponu t-Titoli III u IV, l-awtoritajiet kompetenti msemmija fil-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu għandhom ikunu dawk tal-Istat Membru ta’ domiċilju tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, ħlief għall-aġenti u l-fergħat li jwettqu xogħolhom skont id-dritt ta’ stabbiliment meta l-awtoritajiet kompetenti għandhom ikunu dawk tal-Istat Membru ospitanti.
5. L-Istati Membri għandhom jinnotifikaw lill-Kummissjoni bl-awtoritajiet kompetenti maħtura msemmija fil-paragrafu 1 mill-aktar fis possibbli u fi kwalunkwe każ sat-13 ta’ Jannar 2018. Huma għandhom jinformaw lill-Kummissjoni bi kwalunkwe diviżjoni ta’ dmirijiet ta’ dawk l-awtoritajiet. Huma għandhom jinnotifikaw minnufih lill-Kummissjoni bi kwalunkwe bidla sussegwenti li tikkonċerna l-ħatra u l-kompetenzi rispettivi ta’ dawk l-awtoritajiet.
6. L-EBA, wara li tikkonsulta lill-BĊE, għandha toħroġ linji gwida, indirizzati lill-awtoritajiet kompetenti, f’konformità mal-Artikolu 16 tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010, dwar il-proċeduri ta’ lment li għandhom jitqiesu biex tiġi żgurata l-konformità mal-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu. Dawk il-linji gwida għandhom jinħarġu sat-13 ta’ Jannar 2018 u għandhom jiġu aġġornati fuq bażi regolari, kif ikun xieraq.
Taqsima 2
Proċeduri ta’ ADR u penalitajiet
Artikolu 101
Riżoluzzjoni ta’ tilwim
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament jistabbilixxu u japplikaw proċeduri għar-riżoluzzjoni tat-tilwim li huma effettivi u adegwati għar-riżoluzzjoni ta’ lmenti mill-utenti tas-servizzi ta’ pagament li jirrigwardaw id-drittijiet u l-obbligi li jirriżultaw taħt it-Titoli III u IV ta’ din id-Direttiva u għandhom jissorveljaw il-prestazzjoni tagħhom f’dak ir-rigward.
Dawn il-proċeduri għandhom jiġu applikati f’kull Stat Membru fejn il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament joffri s-servizzi ta’ pagament u għandhom ikunu disponibbli f’lingwa uffiċjali tal-Istat Membru rilevanti jew f’lingwa oħra jekk ikun hemm qbil dwar dan bejn il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament u l-utent ta’ servizzi ta’ pagament.
2. L-Istati Membri għandhom jesiġu li l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament jagħmlu kull sforz possibbli biex iwieġbu, fuq il-karta jew, jekk ikun hemm qbil dwar dan bejn il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament u l-utent ta’ servizzi ta’ pagament, fuq mezz durevoli ieħor, għall-ilmenti tal-utenti ta’ servizzi ta’ pagament. Tweġiba bħal din għandha tindirizza l-punti kollha mqajma, fi żmien perijodu adegwat u mhux aktar tard minn fi żmien 15-il jum ta’ negozju minn meta jkun ġie riċevut l-ilment. F’sitwazzjonijiet eċċezzjonali, jekk it-tweġiba ma tistax tingħata fi żmien 15-il jum ta’ negozju għal raġunijiet lil hinn mill-kontroll tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, huwa jkun obbligat li jibgħat tweġiba proviżorja, li tindika b’mod ċar ir-raġunijiet għad-dewmien fl-għoti tat-tweġiba għall-ilment u tispeċifika l-iskadenza sa meta l-utent ta’ servizzi ta’ pagament ser jirċievi t-tweġiba finali. Fi kwalunkwe każ, l-iskadenza biex tiġi riċevuta t-tweġiba finali ma għandhiex taqbeż 35 jum ta’ negozju.
L-Istati Membri jistgħu jintroduċu jew iżommu regoli dwar proċeduri għas-soluzzjoni tat-tilwim li jkunu aktar vantaġġużi għall-utent ta’ servizzi ta’ pagament minn dik imsemmija fl-ewwel subparagrafu. Meta jagħmlu hekk, dawk ir-regoli għandhom japplikaw.
3. Il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament għandu jinforma lill-utent tas-servizzi ta’ pagament dwar mill-inqas entità ta’ ADR li hija kompetenti biex tittratta tilwim dwar id-drittijiet u l-obbligi li jirriżultaw taħt it-Titoli III u IV.
4. L-informazzjoni msemmija fil-paragrafu 3 għandha tingħata b’mod ċar, li jinftiehem u faċilment aċċessibbli fuq is-sit tal-Internet tal-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament, jekk din tkun teżisti, fil-fergħa, u fit-termini u l-kundizzjonijiet ġenerali tal-kuntratt bejn il-fornitur ta’ servizzi ta’ pagament u l-utent tas-servizzi ta’ pagament. Din għandha tispeċifika kif tista’ tiġi aċċessata informazzjoni ulterjuri dwar l-entità kkonċernata tal-ADRu dwar il-kundizzjonijiet għall-użu tagħha.
Artikolu 102
Proċeduri ta’ ADR
1. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li jiġu stabbiliti proċeduri ta’ ADR adegwati, indipendenti, imparzjali, trasparenti u effettivi għar-riżoluzzjoni ta’ lmenti bejn l-utenti tas-servizzi ta’ pagament u l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament fir-rigward tad-drittijiet u l-obbligi li jirriżultaw taħt it-Titoli III u IV ta’ din id-Direttiva, skont il-liġi rilevanti nazzjonali u tal-Unjoni f’konformità mad-Direttiva 2013/11/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (35), bl-użu ta’ korpi kompetenti eżistenti fejn xieraq. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li proċeduri ta’ ADR ikunu applikabbli għall-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament u li jkopru wkoll l-attivitajiet tar-rappreżentanti maħtura.
2. L-Istati Membri għandhom jesiġu li l-korpi msemmija fil-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu jikkooperaw b’mod effettiv fir-riżoluzzjoni ta’ tilwim transkonfinali dwar id-drittijiet u l-obbligi li jirriżultaw taħt it-Titoli III u IV.
Artikolu 103
Penalitajiet
1. L-Istati Membri għandhom jistabbilixxu regoli dwar il-penalitajiet applikabbli għall-ksur tal-liġi nazzjonali li tittrasponi din id-Direttiva u għandhom jieħdu l-miżuri kollha meħtieġa biex jiżguraw li jiġu implimentati. Tali penalitajiet previsti għandhom ikunu effettivi, proporzjonati u dissważivi.
2. L-Istati Membri għandhom jippermettu li l-awtorità kompetenti tista’ tiżvela lill-pubbliku kwalunkwe penalità amministrattiva imposta għal ksur tal-miżuri adottati fit-traspożizzjoni ta’ din id-Direttiva, sakemm tali żvelar ma jippreġudikax serjament is-swieq finanzjarji jew jikkawża dannu sproporzjonat lill-partijiet involuti.
TITOLU V
ATTI DELEGATI U STANDARDS TEKNIĊI REGOLATORJI
Artikolu 104
Atti Delegati
Il-Kummissjoni għandha tingħata s-setgħa li tadotta atti delegati skont l-Artikolu 105 dwar:
(a)
l-adattament tar-referenza għar-Rakkomandazzjoni 2003/361/KE fil-punt (36) tal-Artikolu 4 ta’ din id-Direttiva meta dik ir-rakkomandazzjoni tiġi emendata;
(b)
l-aġġornament tal-ammonti speċifikati fl-Artikolu 32(1) u fl-Artikolu 74(1) sabiex titqies l-inflazzjoni.
Artikolu 105
Eżerċizzju tad-delega
1. Is-setgħa ta’ adozzjoni ta’ atti delegati hija mogħtija lill-Kummissjoni suġġett għall- kundizzjonijiet stabbiliti f’dan l-Artikolu.
2. Is-setgħa ta’ adozzjoni ta’ atti delegati msemmija fl-Artikolu 104 hija mogħtija lill-Kummissjoni għal perjodu ta’ żmien indeterminat mit-12 ta’ Jannar 2016.
3. Id-delega ta’ setgħa msemmija fl-Artikolu 104 tista’ tiġi rrevokata fi kwalunkwe mument mill-Parlament Ewropew jew mill-Kunsill. Id-deċiżjoni ta’ revoka għandha ttemm id-delega tas-setgħa speċifikata f’dik id-deċiżjoni. Hija għandu jkollha effett fil-jum wara dak tal-pubblikazzjoni tad-deċiżjoni f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea jew f’data aktar tard speċifikata fiha. Hija ma għandhiex taffettwa l-validità ta’ kwalunkwe att delegat li jkun diġà fis-seħħ.
4. Malli tadotta att delegat, il-Kummissjoni għandha tinnotifikah simultanjament lill-Parlament Ewropew u lill-Kunsill.
5. L-att delegat adottat skont l-Artikolu 104 għandu jidħol fis-seħħ biss jekk ma tkun ġiet espressal-ebda oġġezzjoni mill-Parlament Ewropew jew mill-Kunsill fi żmien tliet xhur min-notifika ta’ dak l-att lill-Parlament Ewropew u lill-Kunsill jew jekk, qabel jagħlaq dak il-perijodu, il-Parlament Ewropew u l-Kunsill ikunu t-tnejn informaw lill-Kummissjoni li mhux ser joġġezzjonaw. Dak il-perijodu għandu jiġi estiż bi tliet xhur fuq l-inizjattiva tal-Parlament Ewropew jew tal-Kunsill.
Artikolu 106
Obbligu li l-konsumaturi jiġu infurmati dwar id-drittijiet tagħhom
1. Sat-13 ta’ Jannar 2018, il-Kummissjoni għandha tipproduċi fuljett elettroniku li jkun faċli biex jintuża mill-utent, li jelenka b’mod ċar u li jinftiehem faċilment id-drittijiet u l-obbligi tal-konsumaturi skont din id-Direttiva u l-liġi tal-Unjoni relatata.
2. Il-Kummissjoni għandha tgħarraf lill-Istati Membri, lill-assoċjazzjonijiet Ewropej ta’ fornituri ta’ servizzi ta’ pagament u lill-assoċjazzjonijiet tal-konsumaturi dwar il-pubblikazzjoni tal-fuljett imsemmi fil-paragrafu 1.
Il-Kummissjoni, l-EBA u l-awtoritajiet kompetenti għandhom jiżguraw li l-fuljett isir aċċessibbli faċilment fuq is-siti tal-Internet rispettivi tagħhom.
3. Il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament għandhom jiżguraw li l-fuljett isir disponibbli b’mod li jkun aċċessibbli faċilment fuq is-siti tal-Internet tagħhom, jekk dawn jeżistu, u fuq il-karta fil-fergħat tagħhom, għand l-aġenti tagħhom u l-entitajiet li lilhom jiġu esternalizzati l-attivitajiet tagħhom.
4. Il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament ma għandhomx jimponu imposti fuq il-klijenti tagħhom talli jagħmlulhom l-informazzjoni disponibbli skont dan l-Artikolu.
5. Fir-rigward ta’ persuni b’diżabilità, id-dispożizzjonijiet ta’ dan l-Artikolu għandhom jiġu applikati bl-użu ta’ mezzi alternattivi xierqa, li jagħmlu l-informazzjoni disponibbli f’format aċċessibbli.
TITOLU VI
DISPOŻIZZJONIJIET FINALI
Artikolu 107
Armonizzazzjoni sħiħa
1. Mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 2, l-Artikolu 8(3), l-Artikolu 32, l-Artikolu 38(2), l-Artikolu 42(2), l-Artikolu 55(6), l-Artikolu 57(3), l-Artikolu 58(3), l-Artikolu 61(2) u (3), l-Artikolu 62(5), l-Artikolu 63(2) u (3), it-tieni subparagrafu tal-Artikolu 74(1) u l-Artikolu 86, sa fejn din id-Direttiva fiha dispożizzjonijiet armonizzati, l-Istati Membri ma għandhomx iżommu jew jintroduċu dispożizzjonjiet minbarra dawk stabbiliti f’din id-Direttiva.
2. Fejn Stat Membru jagħmel użu minn kwalunkwe waħda mill-possibbiltajiet imsemmija fil-paragrafu 1, huwa għandu jinforma lill-Kummissjoni dwar dan kif ukoll dwar kwalunkwe bidla sussegwenti. Il-Kummissjoni għandha tagħmel l-informazzjoni pubblika fuq sit tal-Internet jew permezz ta’ mezz ieħor li jkun aċċessibbli faċilment.
3. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament ma jidderogawx, għad-detriment tal-utenti ta’ servizzi ta’ pagament, mid-dispożizzjonijiet fil-liġi nazzjonali li jittrasponu din id-Direttiva ħlief meta jkun previst b’mod espliċitu.
Madankollu, il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament jistgħu jiddeċiedu li jagħtu termini aktar favorevoli lill-utenti ta’ servizzi ta’ pagament.
Artikolu 108
Klawżola ta’ reviżjoni
Il-Kummissjoni għandha, sat-13 ta’ Jannar 2021, tippreżenta lill-Parlament Ewropew, il-Kunsill, il-BĊE u l-Kumitat Ekonomiku u Soċjali Ewropew rapport dwar l-applikazzjoni u l-impatt ta’ din id-Direttiva, u b’mod partikolari dwar:
(a)
l-adegwatezza u l-impatt tar-regoli dwar l-imposti kif stabbilit fl-Artikolu 62(3), (4) u (5);
(b)
l-applikazzjoni tal-Artikolu 2(3) u (4),inkluża valutazzjoni ta’ jekk it-Titolu III u IV jistgħux, fejn ikun teknikament fattibbli, jiġu applikati b’mod sħiħ għat-tranżazzjonijiet ta’ pagament imsemmijin f’dawk il-paragrafi;
(c)
l-aċċess għas-sistemi ta’ pagament, partikolarment f’rabta mal-livell ta’ kompetizzjoni;
(d)
l-adegwatezza u l-impatt tal-limiti massimi għat-tranżazzjonijiet ta’ pagament imsemmijin fil-punt (l) tal-Artikolu 3;
(e)
l-adegwatezza u l-impatt tal-limiti massimi għall-eżenzjoni msemmija fil-punt (a) tal-Artikolu 32(1);
(f)
jekk, meta wieħed iqis l-iżviluppi, ikun aħjar, biex jiġu kkumplementati d-dispożizzjonijiet fl-Artikolu 75 dwar tranżazzjonijiet ta’ pagament fejn l-ammont ma jkunx magħruf minn qabel u l-fondi jkunu mblukkati, li jiġu introdotti limiti massimi għall-ammonti li għandhom jiġu mblukkati għall-pagament tal-pagatur f’sitwazzjonijiet bħal dawn.
Jekk ikun xieraq, il-Kummissjoni għandha tissottometti proposta leġiżlattiva flimkien mar-rapport tagħha.
Artikolu 109
Dispożizzjoni transitorja
1. L-Istati Membri għandhom jippermettu lill-istituzzjonijiet ta’ pagament li jkunu bdew attivitajiet skont il-liġi nazzjonali li tittrasponi d-Direttiva 2007/64/KE sat-13 ta’ Jannar 2018, ikomplu b’dawk l-attivitajiet skont ir-rekwiżiti previsti fid-Direttiva 2007/64/KE mingħajr ma jkunu meħtieġa li jiksbu awtorizzazzjoni f’konformità mal-Artikolu 5 ta’ din id-Direttiva jew li jikkonformaw mad-dispożizzjonijiet l-oħra stipulati jew imsemmijin fit-Titolu II ta’ din id-Direttiva sat-13 ta’ Lulju 2018.
L-Istati Membri għandhom jesiġu li tali istituzzjonijiet ta’ pagament jippreżentaw l-informazzjoni rilevanti kollha lill-awtoritajiet kompetenti sabiex dawn tal-aħħar ikunu jistgħu jivvalutaw sat-13 ta’ Lulju 2018, jekk dawk l-istituzzjonijiet ta’ pagament ikunux konformi mar-rekwiżiti stipulati fit-Titolu II u, jekk le, liema miżuri jeħtieġ jittieħdu sabiex tiġi żgurata l-konformità, jew jekk it-tneħħija tal-awtorizzazzjoni tkunx xierqa.
L-istituzzjonijiet ta’ pagament li f’verifika mill-awtoritajiet kompetenti jikkonformaw mar-rekwiżiti stipulati fit-Titolu II għandhom jingħataw l-awtorizzazzjoni u għandhom jiddaħħlu fir-reġistri msemmija fl-Artikoli 14 u 15. Meta dawk l-istituzzjonijiet ta’ pagament ma jikkonformawx mar-rekwiżiti stipulati fit-Titolu II sat-13 ta’ Lulju 2018, dawn għandhom ikunu pprojbiti milli jipprovdu servizzi ta’ pagament f’konformità mal-Artikolu 37.
2. L-Istati Membri jistgħu jipprovdu istituzzjonijiet ta’ pagament msemmijin fil-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu biex awtomatikament jingħataw awtorizzazzjoni u jiddaħħlu fir-reġistri msemmija fl-Artikoli 14 u 15 jekk l-awtoritajiet kompetenti diġà jkollhom evidenza li r-rekwiżiti stipulati fl-Artikoli 5 u 11 jkunu qed jitħarsu. L-awtoritajiet kompetenti għandhom jinfurmaw lill-istitutzzjoni ta’ pagament konċernati qabel tingħata l-awtorizzazzjoni.
3. Dan il-paragrafu japplika għal persuni fiżiċi jew ġuridiċi li jkunu bbenefikaw mill-Artikolu 26 tad-Direttiva 2007/64/KE qabel it-13 ta’ Jannar 2018, u jkunu wettqu attivitajiet ta’ servizzi ta’ pagament fis-sens tad-Direttiva 2007/64/KE.
L-Istati Membri għandhom jippermettu lil dawk il-persuni ikomplu b’dawk l-attivitajiet fl-Istat Membru kkonċernat skont id-Direttiva 2007/64/KE, sat-13 ta’ Jannar 2019 mingħajr ma jkollhom għalfejn jiksbu awtorizzazzjoni skont l-Artikolu 5 ta’ din id-Direttiva jew, biex jiksbu eżenzjoni f’konformità mal-Artikolu 32 ta’ din id-Direttiva, jew jikkonformaw mad-dispożizzjonijiet l-oħra stipulati jew imsemmijin fit-Titolu II ta’ din id-Direttiva.
Kwalunkwe persuna msemmija fl-ewwel subparagrafu li sat-13 ta’ Jannar 2019 ma tkunx irċeviet awtorizzazzjoni jew ma ġiet eżentata skont din id-Direttiva, għandha tiġi pprojbita milli tipprovdi servizzi ta’ pagament f’konformità mal-Artikolu 37 ta’ din id-Direttiva.
4. L-Istati Membri jistgħu jippermettu lill-persuni fiżiċi u ġuridiċi jgawdu minn eżenzjoni kif imsemmija fil-paragrafu 3 ta’ dan l-Artikolu jkunu meqjusa bħala li huma eżentati u mdaħħla awtomatikament fir-reġistri msemmija fl-Artikoli 14 u 15 jekk l-awtoritajiet kompetenti jkollhom evidenza li r-rekwiżiti stipulati fl-Artikolu 32 jkunu qed jitħarsu. L-awtoritajiet kompetenti għandhom jinformaw lill-istituzzjonijiet ta’ pagament ikkonċernati.
5. Minkejja l-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu, l-istituzzjonijiet ta’ pagament li jkunu ngħataw awtorizzazzjoni biex jipprovdu s-servizzi ta’ pagament kif imsemmijin fil-punt (7) tal-Anness għad-Direttiva 2007/64/KE għandhom iżommu dik l-awtorizzazzjoni għall-forniment ta’ dawk is-servizzi ta’ pagament li jitqiesu bħala servizzi ta’ pagament kif imsemmijin fil-punt (3) tal-Anness I għal din id-Direttiva fejn sat-13 ta’ Jannar 2020, l-awtoritajiet kompetenti ikollhom evidenza li r-rekwiżiti stipulati fil-punt (c) tal-Artikolu 7 u fl-Artikolu 9 ta’ din id-Direttiva jkunu qed jitħarsu.
Artikolu 110
Emendi għad-Direttiva 2002/65/KE
Fl-Artikolu 4 tad-Direttiva 2002/65/KE, il-paragrafu 5 għandu jiġi sostitwit b’dan li ġej:
“5. Meta d-Direttiva (UE) 2015/2366 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (*) tkun applikabbli wkoll, id-dispożizzjonijiet tal-informazzjoni skont l-Artikolu 3(1) ta’ din id-Direttiva, bl-eċċezzjoni tal-punti (2)(c) sa (g), (3)(a), (d) u (e) u 4(b), għandhom jiġu sostitwiti bl-Artikoli 44, 45, 51 u 52 tad-Direttiva (UE) 2015/2366.
Artikolu 111
Emendi għad-Direttiva 2009/110/KE
Id-Direttiva 2009/110/KE hija emendata kif ġej:
(1)
L-Artikolu 3 huwa emendat kif ġej:
(a)
il-paragrafu 1 għandu jiġi sostitwit b’dan li ġej:
“1. Mingħajr preġudizzju għal din id-Direttiva, l-Artikolu 5, l-Artikoli 11 sa 17, l-Artikolu 19(5) u (6) u l-Artikoli 20 sa 31 tad-Direttiva (UE) 2015/2366 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (**), inlużi l-atti delegati adottati taħt l-Artikolu 15(4), l-Artikolu 28(5) u l-Artikolu 29(7) tagħha, għandhom japplikaw għall-istituzzjonijiet tal-flus elettroniċi mutatis mutandis.
(**) Id-Direttiva (UE) 2015/2366 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-25 ta’ Novembru 2015 dwar servizzi ta’ pagament fis-suq intern, li temenda d-Direttivi 2002/65/KE, 2009/110/KE, 2013/36/UE u r-Regolament (UE) Nru 1093/2010 u li tħassar id-Direttiva 2007/64/KE (ĠU L 337, 23.12.2015, p. 35)”;" 						
(b)
il-paragrafi 4 u 5 għandhom jiġu sostitwiti b’dan li ġej:
“4. L-Istati Membri għandhom jippermettu lill-istituzzjonijiet tal-flus elettroniċi jqassmu u jifdu flus elettroniċi permezz ta’ persuni fiżiċi jew ġuridiċi li jaġixxu f’isimhom. Jekk l-istituzzjoni tal-flus elettroniċi tqassam flus elettroniċi fi Stat Membru ieħor billi tqabbad lil tali persuna fiżika jew ġuridika, l-Artikoli 27 sa 31, bl-eċċezzjoni tal-Artikolu 29(4) u (5), tad-Direttiva (UE) 2015/2366, inklużi l-atti delegati adottati skont l-Artikolu 28(5) u l-Artikolu 29(7) tagħha, għandhom japplikaw mutatis mutandis għal tali istituzzjoni ta’ flus elettroniċi.
5. Minkejja l-paragrafu 4 ta’ dan l-Artikolu, l-istituzzjonijiet tal-flus elettroniċi ma għandhomx joħorġu flus elettroniċi permezz ta’ aġenti. L-istituzzjonijiet tal-flus elettroniċi għandhom jitħallew jipprovdu s-servizzi ta’ pagament imsemmija fil-punt (a) tal-Artikolu 6(1) ta’ din id-Direttiva permezz ta’ aġenti, soġġetti għal kundizzjonijiet stipulati fl-Artikolu 19 tad-Direttiva (UE) 2015/2366.”;
(2)
fl-Artikolu 18, għandu jiżdied il-paragrafu li ġej:
“4. L-Istati Membri għandhom jippermettu lill-istituzzjonijiet ta’ flus elettroniċi li, jkunu bdew iwettqu attivitajiet skont din id-Direttiva u d-Direttiva 2007/64/KE fl-Istat Membru fejn ikun jinsab l-uffiċċju prinċipali tagħhom qabel it-13 ta’ Jannar 2018, biex ikomplu b’dawk l-attivitajiet f’dak l-Istat Membru jew fi Stat Membru ieħor mingħajr ma jkollhom għalfejn jiksbu awtorizzazzjoni skont l-Artikolu 3 ta’ din id-Direttiva jew jikkonformaw ma’ rekwiżiti oħra stipulati jew imsemmija fit-Titolu II ta’ din id-Direttiva sat-13 ta’ Lulju 2018.
L-Istati Membri għandhom jesiġu li istituzzjonijiet ta’ flus elettroniċi msemmija fl-ewwel subparagrafu jippreżentaw l-informazzjoni rilevanti kollha lill-awtoritajiet kompetenti sabiex dawn tal-aħħar ikunu jistgħu jivvalutaw, sat-13 ta’ Lulju 2018, jekk dawk l-istituzzjonijiet ta’ flus elettroniċi humiex konformi mar-rekwiżiti stipulati fit-Titolu II ta’ din id-Direttiva u, jekk le, liema miżuri jeħtieġ jittieħdu sabiex tkun żgurata l-konformità, jew jekk it-tneħħija tal-awtorizzazzjoni tkunx xierqa.
Istituzzjonijiet ta’ flus elettorniċi msemmija fl-ewwel subparagrafu li wara verifika mill-awtoritajiet kompetenti jikkonformaw mar-rekwiżiti stabbiliti fit-Titolu II għandhom jingħataw l-awtorizzazzjoni u jiddaħħlu fir-reġistru. Meta dawk l-istituzzjonijiet ta’ flus elettorniċi ma jikkonformawx mar-rekwiżiti stipulati fit-Titolu II sat-13 ta’ Lulju 2018, dawn għandhom ikunu projbiti milli joħorġu flus elettroniċi.”.
Artikolu 112
Emendi għar-Regolament (UE) Nru 1093/2010
Ir-Regolament (UE) Nru 1093/2010 hija emendata kif ġej:
(1)
Fl-Artikolu 1, il-paragrafu 2 huwa sostitwit b’dan li ġej:
“2. L-Awtorità għandha taġixxi fi ħdan is-setgħat mogħtija minn dan ir-Regolament u fil-kamp ta’ applikazzjoni tad-Direttiva 2002/87/KE, id-Direttiva 2009/110/KE, ir-Regolament (UE) Nru 575/2013 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (***), id-Direttiva 2013/36/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (****), id-Direttiva 2014/49/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (*****), ir-Regolament (UE) 2015/847 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (******), id-Direttiva (UE) 2015/2366 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (*******) u sal-punt li dawk l-atti japplikaw għall-istituzzjonijiet ta’ kreditu u dawk finanzjarji u l-awtoritajiet kompetenti li jissorveljawhom, fi ħdan il-partijiet rilevanti tad-Direttiva 2002/65/KE u tad-Direttiva (UE) 2015/849 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (********), inklużi d-direttivi, ir-regolamenti u d-deċiżjonijiet kollha bbażati fuq dawk l-atti, u ta’ kwalunkwe att legalment vinkolanti ieħor tal-Unjoni li jikkonferixxi kompiti fuq l-Awtorità. L-Awtorità għandha taġixxi wkoll f’konformità mar-Regolament tal-Kunsill (UE) Nru 1024/2013 (*********).
(***) Ir-Regolament (UE) Nru 575/2013 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tas-26 ta’ Ġunju 2013 dwar l-aċċess għall-attività tal-istituzzjonijiet ta’ kreditu u s-superviżjoni prudenzjali tal-istituzzjonijiet ta’ kreditu u tad-ditti tal-investiment u li jemenda r-Regolament (UE) Nru 648/2012 (ĠU L 176, 27.6.2013, p. 1)." 						
(****) Id-Direttiva 2013/36/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tas-26 ta’ Ġunju 2013 dwar l-aċċess għall-attività tal-istituzzjonijiet ta’ kreditu u s-superviżjoni prudenzjali tal-istituzzjonijiet ta’ kreditu u tad-ditti tal-investiment prudenzjali tal-istituzzjonijiet ta’ kreditu u tad-ditti tal-investiment, li temenda d-Direttiva 2002/87/KE u li tħassar id-Direttivi 2006/48/KE u 2006/49/KE (ĠU L 176, 27.6.2013, p. 338)." 						
(*****) Id-Direttiva 2014/49/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tas-16 ta’ April 2014 dwar skemi ta’ garanzija tad-depożiti (ĠU L 173, 12.6.2014, p. 149)." 						
(******) Regolament (UE) 2015/847 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-20 ta’ Mejju 2015 dwar l-informazzjoni li takkumpanja t-trasferimenti ta’ fondi u li jħassar ir-Regolament (KE) Nru 1781/2006 (ĠU L 141, 5.6.2015, p. 1)." 						
(*******) Direttiva (UE) 2015/2366 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-25 ta’ Novembru 2015 dwar is-servizzi ta’ pagament fis-suq intern, li temenda d-Direttivi 2002/65/KE, 2009/110/KE, 2013/36/UE u r-Regolament (UE) Nru 1093/2010 u li tħassar id-Direttiva 2007/64/KE (ĠU L 337, 23.12.2015, p. 35)." 						
(********) Direttiva (UE) 2015/849 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-20 ta’ Mejju 2015 dwar il-prevenzjoni tal-użu tas-sistema finanzjarja għall-finijiet tal-ħasil tal-flus jew il-finanzjament tat-terroriżmu, li temenda r-Regolament (UE) Nru 648/2012 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill, u li tħassar id-Direttiva 2005/60/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill u d-Direttiva tal-Kummissjoni 2006/70/KE (ĠU L 141, 5.6.2015, p. 73)." 						
(*********) Regolament tal-Kunsill (UE) Nru 1024/2013 tal-15 ta’ Ottubru 2013 li jikkonferixxi kompiti speċifiċi lill-Bank Ċentrali Ewropew fir-rigward ta’ politiki relatati mas-superviżjoni prudenzjali ta’ istituzzjonijiet ta’ kreditu (ĠU L 287, 29.10.2013, p. 63).”;" 						
(2)
L-Artikolu 4(1) għandu jiġi sostitwit b’dan li ġej:
“(1) ‘istituzzjonijiet finanzjarji’ tfisser istituzzjonijiet ta’ kreditu kif definiti fil-punt (1) tal-Artikolu 4(1) tar-Regolament (UE) Nru 575/2013, ditti ta’ investiment kif definiti fil-punt (2) tal-Artikolu 4(1) tar-Regolament (UE) Nru 575/2013, konglomerati finanzjarji kif definiti fl-Artikolu 2(14) tad-Direttiva 2002/87/KE, fornituri ta’ servizzi ta’ pagament kif definiti fil-punt (11) tal-Artikolu 4 tad-Direttiva (UE) 2015/2366 u istituzzjonijiet tal-flus elettroniċi kif definiti fil-punt 1 tal-Artikolu 2 tad-Direttiva 2009/110/KE, ħlief li, fir-rigward tad-Direttiva (UE) 2015/849, istituzzjonijiet finanzjarji tfisser istituzzjonijiet ta’ kreditu u istituzzjonijiet finanzjarji kif definiti fil-punti (1) u (2) tal-Artikolu 3 tad-Direttiva (UE) 2015/849;”.
Artikolu 113
Emenda għad-Direttiva 2013/36/UE
Fl-Anness I għad-Direttiva 2013/36/UE, il-punt 4 hu sostitwit b’li ġej:
“(4)
Servizzi tal-pagament kif definit fil-punt (3) tal-Artikolu 4 tad-Direttiva (UE) 2015/2366 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (**********).
Artikolu 114
Tħassir
Id-Direttiva 2007/64/KE hija mħassra b’effett mit-13 ta’ Jannar 2018.
Kwalunkwe referenza għad-Direttiva mħassra għandha tinftiehem bħala referenza għal din id-Direttiva u għandha tinqara skont it-tabella ta’ korrelazzjoni fl-Anness II għal din id-Direttiva.
Artikolu 115
Traspożizzjoni
1. Sat-13 ta’ Jannar 2018, l-Istati Membri għandhom jadottaw u jippubblikaw il-liġijiet, miżuri neċessarji għall-konformità ma’ din id-Direttiva. Huma għandhom jinfurmaw minnufih lill-Kummissjoni b’dan.
2. Huma għandhom japplikaw dawk il-miżuri mit-13 ta’ Jannar 2018.
Meta l-Istati Membri jadottaw dawk il-miżuri, dawn għandu jkollhom referenza għal din id-Direttiva jew għandhom ikunu akkumpanjati b’tali referenza fl-okkażjoni tal-pubblikazzjoni uffiċjali tagħhom. L-Istati Membri għandhom jiddeterminaw kif għandha ssir tali referenza.
3. L-Istati Membri għandhom jikkomunikaw lill-Kummissjoni t-test tal-miżuri ewlenin fil-liġi nazzjonali li huma jadottaw fil-qasam kopert b’din id-Direttva.
4. Permezz ta’ deroga mill-paragrafu 2, l-Istati Membri għandhom jiżguraw l-applikazzjoni tal-miżuri ta’ sigurtà msemmijin fl-Artikoli 65, 66, 67 u 97 minn 18-il xahar mid-data tad-dħul fis-seħħ tal-istandards tekniċi regolatorji msemmijin fl-Artikolu 98.
5. L-Istati Membri ma għandhomx jipprojbixxu persuni ġuridiċi li jkunu wettqu fit-territorju tagħhom, qabel it-12 ta’ Jannar 2016, attivitajiet ta’ fornituri ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament u fornituri ta’ servizzi ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet skont it-tifsira ta’ din id-Direttiva, milli jkomplu jwettqu l-istess attivitajiet fit-territorji tagħhom matul il-perijodu transitorju msemmi fil-paragrafi 2 u 4 f’konformità mal-qafas regolatorju applikabbli bħalissa.
6. L-Istati Membri għandhom jiżguraw li sakemm il-fornituri individwali ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxu l-kont ikunu konformi mal-istandards tekniċi regolatorji msemmija fil-paragrafu 4, il-fornituri ta’ servizzi ta’ pagament li jġestixxu l-kont ma jabbużawx min-nuqqas ta’ konformità tagħhom biex jimblokkaw jew ifixklu l-użu ta’ servizzi ta’ bidu ta’ pagament u ta’ informazzjoni dwar il-kontijiet għall-kontijiet li jkunu qed jiġġestixxu.
Artikolu 116
Dħul fis-seħħ
Din id-Direttiva għandha tidħol fis-seħħ fl-għoxrin jum wara dak tal-pubblikazzjoni tagħha f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Artikolu 117
Destinatarji
Din id-Direttiva hija indirizzata lill-Istati Membri.
Magħmul fi Strasburgu, il-25 ta’ Novembru 2015.