PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 448/2013
ze dne 15. května 2013,
kterým se stanoví postup pro určení referenčního členského státu mimounijního správce alternativních investičních fondů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 1095/2010 (1), a zejména na čl. 37 odst. 14 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V situacích uvedených v čl. 37 odst. 4 písm. b), písm. c) bodě i), písm. e) a f) a písm. g) bodě i) směrnice 2011/61/EU by mohl být za možný referenční členský stát mimounijního správce alternativních investičních fondů (dále jen „správce“), který hodlá spravovat unijní alternativní investiční fondy, případně nabízet jím spravované alternativní investiční fondy v Unii, považován více než jeden členský stát. V uvedených případech musí mimounijní správce požádat příslušné orgány uvedených členských států, aby určily jeho referenční členský stát. K žádosti by měly být připojeny veškeré nezbytné relevantní informace a dokumentace k určení referenčního členského státu tohoto správce. Dotyčné příslušné orgány by měly referenční členský stát určit společným rozhodnutím. Je třeba stanovit postup, podle kterého relevantní příslušné orgány určí referenční členský stát. Zatímco jmenování referenčního členského státu je společnou odpovědností příslušných orgánů dotyčných členských států, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (2) by měl zajistit, aby byly všechny potenciální referenční členské státy do tohoto rozhodování řádně zapojeny, a měl by být nápomocen při dosažení dohody.
(2)
Postup pro určení referenčního členského státu se liší od postupu pro žádost o pas podle směrnice 2011/61/EU. Poté, co byl referenční členský stát určen, musí dotčený mimounijní správce požádat příslušný orgán uvedeného členského státu o povolení podle stejného postupu a za stejných podmínek, jaké pro správce platí podle článků 7 a 8 směrnice 2011/61/EU.
(3)
Směrnice 2011/61/EU ukládá členským státům, aby použily právní a správní předpisy, které uvedené směrnici provádějí, ode dne 22. července 2013. Aniž je dotčen akt v přenesené pravomoci požadovaný v čl. 67 odst. 6 směrnice 2011/61/EU, použití tohoto nařízení se proto také odkládá ke stejnému datu.
(4)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Evropského výboru pro cenné papíry,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Postup pro určení referenčního členského státu z několika možných referenčních členských států
1. Pokud mimounijní správce alternativních investičních fondů (dále jen „správce“), který hodlá spravovat unijní alternativní investiční fondy, aniž by je nabízel, nebo hodlá nabízet v Unii alternativní investiční fondy, které spravuje, požádá o určení svého referenčního členského státu podle čl. 37 odst. 4 druhého pododstavce směrnice 2011/61/EU, tato žádost musí být písemná a musí být určena každému z příslušných orgánů členských států, které jsou možnými referenčními členskými státy. V žádosti se uvedou všechny potenciální referenční členské státy.
2. Žádost mimounijního správce musí obsahovat nezbytné informace a dokumentaci potřebnou k určení referenčního členského státu.
3. V situaci uvedené v čl. 37 odst. 4 písm. b) směrnice 2011/61/EU tyto informace a dokumentace zahrnují:
a)
uvedení členských států, v nichž mají sídlo alternativní investiční fondy spravované mimounijním správcem;
b)
uvedení členských států, v nichž mimounijní správce spravuje aktiva;
c)
objem aktiv spravovaných mimounijním správcem v různých členských státech.
4. V situaci uvedené v čl. 37 odst. 4 písm. c) bodě i) směrnice 2011/61/EU tyto informace a dokumentace zahrnují:
a)
uvedení členského státu, v němž má sídlo alternativní investiční fond spravovaný mimounijním správcem;
b)
uvedení členských států, v nichž mimounijní správce hodlá nabízet alternativní investiční fond.
5. V situacích uvedených v čl. 37 odst. 4 písm. e) a písm. g) bodě i) směrnice 2011/61/EU tyto informace a dokumentace zahrnují:
a)
uvedení členských států, v nichž mají sídlo alternativní investiční fondy spravované mimounijním správcem;
b)
popis strategie pro nabízení, která je způsobilá prokázat záměr mimounijního správce nabízet určitý alternativní investiční fond nebo několik fondů v určitém členském státě nebo v několika členských státech a realizovat účinné nabízení v určitých členských státech, přičemž se uvedou alespoň následující údaje:
i)
členské státy, v nichž budou distributoři (a správce, pokud bude distribuci provádět sám) nabízet podílové jednotky nebo akcie alternativních investičních fondů spravovaných správcem, včetně očekávaného podílu celkové nabídky v Unii, vyjádřeného spravovanými aktivy,
ii)
odhad očekávaného počtu investorů, jimž je nabídka určena, s bydlištěm v členských státech, v nichž správci hodlají nabízet své alternativní investiční fondy,
iii)
úřední jazyky členských států, do nichž byly nebo mají být přeloženy nabídkové a propagační dokumenty,
iv)
rozdělení nabídkových činností v členských státech, v nichž správce hodlá nabízet své alternativní investiční fondy, s ohledem zejména na viditelnost a četnost reklamy a předváděcích akcí.
6. V situaci uvedené v čl. 37 odst. 4 písm. f) směrnice 2011/61/EU tyto informace a dokumentace zahrnují informace stanovené v odst. 5 písm. b) tohoto článku.
7. Příslušné orgány, na něž se mimounijní správce obrátí jako na příslušné orgány možných referenčních států, ihned po přijetí žádosti uvedené v odstavci 1 tohoto článku a nejpozději do tří pracovních dnů po přijetí žádosti navážou vzájemný kontakt a kontakt s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy, aby rozhodly, zda nejsou na základě čl. 37 odst. 4 směrnice 2011/61/EU potenciálně dotčeny jakékoli další příslušné orgány v Unii.
Na žádost Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy mu příslušné orgány ihned poskytnou úplnou žádost podanou mimounijním správcem.
8. Pokud je rozhodnuto, že by mohly být dotčeny další příslušné orgány v Unii, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy je ihned informuje a zajistí, aby jim byla předána úplná žádost podaná mimounijním správcem.
9. Každý tímto postupem dotčený příslušný orgán a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy si mohou od mimounijního správce vyžádat další nezbytné relevantní informace a dokumentaci k určení referenčního členského státu.
Tato žádost o další informace nebo dokumentaci musí být písemná, musí uvádět důvody a musí být současně sdělena všem ostatním dotčeným příslušným orgánům a Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy.
Jakmile dožadující příslušný orgán nebo Evropský orgán pro cenné papíry a trhy obdrží další informace nebo dokumentaci, dožadující orgán uvedené informace nebo dokumentaci ihned předá všem ostatním dotčeným orgánům a případně Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy.
10. Do jednoho týdne od přijetí žádosti uvedené v odstavci 1 příslušnými orgány, na které se správce obrátil, nebo případně jakýmikoli dalšími příslušnými orgány v Unii podle odstavce 8 si všechny dotčené příslušné orgány navzájem, jakož i Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy, předloží stanovisko ohledně určení vhodného referenčního členského státu.
11. Všechny příslušné orgány následně společně určí referenční členský stát. K určení dojde nejpozději jeden měsíc po přijetí žádosti příslušnými orgány identifikovanými mimounijním správcem nebo případně dalšími příslušnými orgány v Unii podle odstavce 8.
Pokud jsou vyžádány další informace, lhůta uvedená v prvním pododstavci se prodlouží o dobu mezi podáním žádosti o další informace a dokumentaci uvedené v odstavci 9 a přijetím těchto informací nebo dokumentace.
12. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy je relevantním příslušným orgánům nápomocen a v případě potřeby usnadňuje určení referenčního členského státu podle článku 31 nařízení (EU) č. 1095/2010.
13. Příslušný orgán členského státu, jenž je určen jako referenční členský stát, mimounijního správce o tomto určení neprodleně písemně informuje.
14. Pokud není dožadující mimounijní správce do sedmi dnů písemně informován o určení nebo pokud relevantní příslušné orgány neurčily referenční členský stát ve lhůtě uvedené v odst. 11 prvním pododstavci tohoto článku, může si dožadující mimounijní správce zvolit svůj referenční členský stát sám v souladu s kritérii uvedenými v čl. 37 odst. 4 druhém pododstavci směrnice 2011/61/EU.
Mimounijní správce všechny příslušné orgány, na které se původně obrátil, jakož i Evropský orgán pro cenné papíry a trhy ihned písemně informuje o své volbě referenčního členského státu.
15. Pokud se referenční členský stát zvolený mimounijním správcem a referenční členský stát určený příslušnými orgány liší, dotčené příslušné orgány informují mimounijního správce o určení co nejdříve, nejpozději však do dvou pracovních dnů poté, co byly informovány o správcově volbě v souladu s odstavcem 14. V takovém případě má přednost určení.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije od 22. července 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2013.
REGOLAMENT TA’ IMPLIMENTAZZJONI TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 448/2013
tal-15 ta’ Mejju 2013
li jistabbilixxi proċedura għad-determinazzjoni tal-Istat Membru ta’ referenza ta’ AIFM mhux mill-UE skont id-Direttiva 2011/61/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattament dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat id-Direttiva 2011/61/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-8 ta’ Ġunju 2011 dwar Maniġers ta’ Fondi ta’ Investiment Alternattivi u li temenda d-Direttivi 2003/41/KE u 2009/65/KE u r-Regolamenti (KE) Nru 1060/2009 u (UE) Nru 1095/2010 (1), u b’mod partikolari l-Artikolu 37(14) tagħha,
Billi:
(1)
Fis-sitwazzjoni msemmija fil-punti (b), (c)(i), (e), (f), u (g)(i) tal-Artikolu 37(4) tad-Direttiva 2011/61/UE, iktar minn Stat Membru wieħed jistgħu jitqiesu bħala l-Istat Membru ta’ referenza possibbli ta’ maniġer mhux mill-UE ta’ fondi ta’ investiment alternattivi (AIFMs) li beħsiebu jamministra fondi ta’ investiment alternattivi (AIFs) tal-UE u skont kif jista’ jkun il-każ, jew AIFs tas-suq ġestiti minnu fl-Unjoni. F’dawn il-każijiet, l-AIFM mhux mill-UE jrid jippreżenta talba lill-awtoritajiet kompetenti ta’ dawk l-Istati Membri biex jiddeterminaw l-Istat Membru ta’ referenza tiegħu. It-talba għandha tkun akkumpanjata mill-informazzjoni u d-dokumentazzjoni kollha relevanti meħtieġa għad-determinazzjoni tal-Istat Membru ta’ referenza għal dan l-AIFM. Għandha tiġi adottata deċiżjoni konġunta mill-awtoritajiet kompetenti kkonċernati biex jiġi ddeterminat l-Istat Membru ta’ referenza. Jeħtieġ li tiġi stabbilita proċedura li trid tiġi segwita mill-awtoritajiet kompetenti relevanti meta jiddeterminaw l-Istat Membru ta’ referenza. Filwaqt li l-għażla tal-Istat Membru ta’ referenza hija r-responsabilità konġunta tal-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri kkonċernati, l-Awtorità Ewropea tat-Titoli u s-Swieq (AETS) imwaqqfa mir-Regolament (UE) Nru 1095/2010 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (2) għandha tiżgura li l-Istati Membri ta’ referenza kollha possibbli jkunu involuti kif xieraq fit-teħid tad-deċiżjoni u għandhom jassistu biex jintlaħaq ta’ ftehim.
(2)
Il-proċedura għad-determinazzjoni tal-Istat Membru ta’ referenza hija differenti mill-proċedura għall-applikazzjoni għal passaport skont id-Direttiva 2011/61/UE. Ladarba l-Istat Membru ta’ referenza jkun ġie ddeterminat, l-AIFM mhux mill-UE kkonċernat irid japplika għal awtorizzazzjoni mal-awtorità kompetenti ta’ dak l-Istat Membru, billi jsegwi l-istess proċedura u soġġett għall-istess kundizzjonijiet li huma applikabbli għall-AIFMs skont l-Artikoli 7 u 8 tad-Direttiva 2011/61/UE.
(3)
Id-Direttiva 2011/61/UE tobbliga lill-Istati Membri sabiex japplikaw il-liġijiet, ir-regolamenti u d-dispożizzjonijiet amministrattivi li jittrasponu dik id-Direttiva mit-22 ta’ Lulju 2013. Għaldaqstant, mingħajr ħsara għall-att iddelegat rikjest fl-Artikolu 67(6) tad-Direttiva 2011/61/UE, l-applikazzjoni ta’ dan ir-Regolament hija wkoll differita għall-istess data.
(4)
Il-miżuri pprovduti f’dan ir-Regolament hija konformi mal-opinjoni tal-Kumitat Ewropew tat-Titoli,
ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
Proċedura għad-determinazzjoni tal-Istat Membru ta’ referenza minn fost bosta Stati Membri ta’ referenza possibbli
1. Meta maniġer ta’ fondi ta’ investiment alternattivi (AIFM) mhux mill-UE li jkun beħsiebu jservi ta’ maniġer ta’ fondi ta’ investiment alternattivi (AIFs) mill-UE bla ma jqiegħdhom fis-suq jew li jkun beħsiebu jqiegħed fis-suq AIFs immaniġġati minnu fl-Unjoni, jippreżenta talba biex jiġi ddeterminat l-Istat Membru ta’ referenza tiegħu skont it-tieni subparagrafu tal-Artikolu 37(4) tad-Direttiva 2011/61/UE, dik it-talba għandha ssir bil-miktub u għandha tkun indirizzata lil kull waħda mill-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri li huma Stati Membri ta’ referenza possibbli. It-talba għandha telenka l-Istati Membri ta’ referenza possibbli kollha.
2. It-talba minn AIFM mhux mill-UE għandha tinkludi l-informazzjoni u d-dokumentazzjoni meħtieġa għad-determinazzjoni tal-Istat Membru ta’ referenza.
3. Fis-sitwazzjoni msemmija fl-Artikolu 37(4)(b) tad-Direttiva 2011/61/UE, dik l-informazzjoni u d-dokumentazzjoni għandha tinkludi:
(a)
indikazzjoni tal-Istati Membri fejn huma stabbiliti l-AIFs immaniġġati minn AIFM mhux mill-UE;
(b)
indikazzjoni tal-Istati Membri fejn l-assi huma ġestiti minn AIFM mhux mill-UE;
(c)
l-ammonti ta’ assi mmaniġġati minn AIFM mhux mill-UE fl-Istati Membri differenti.
4. Fis-sitwazzjoni msemmija fil-punt (c)(i) tal-Artikolu 37(4) tad-Direttiva 2011/61/UE, dik l-informazzjoni u d-dokumentazzjoni għandha tinkludi:
(a)
indikazzjoni tal-Istat Membru fejn huwa stabbilit l-AIF immaniġġat minn AIFM mhux mill-UE;
(b)
indikazzjoni tal-Istati Membri fejn l-AIFM mhux mill-UE jkun beħsiebu jqiegħed l-AIF fis-suq.
5. Fis-sitwazzjonijiet imsemmija fil-punti (e) u (g)(i) tal-Artikolu 37(4) tad-Direttiva 2011/61/UE, dik l-informazzjoni u d-dokumentazzjoni għandha tinkludi:
(c)
indikazzjoni tal-Istati Memrbri fejn ikunu stabbiliti l-AIFs immaniġġati minn AIFM mhux mill-UE;
(d)
deskrizzjoni tal-istrateġija għat-tqegħid is-suq li kapaċi turi l-intenzjoni tal-AIFM mhux mill-UE biex iqiegħed fis-suq ċertu AIF jew bosta AIFs fi Stat Membru partikolari jew f’bosta Stati Membri, u biex jiżviluppa tqegħid fis-suq effettiv fi Stati Membri partikolari, li tal-inqas tindika:
(i)
l-Istati Membri fejn id-distributuri (u l-AIFM f’każ ta’ awtodistribuzzjoni) ser ikunu qed jippromwovu unitajiet jew ishma ta’ AIFs, li huma mmaniġġati mill-AIFM, inkluż is-sehem mistenni, f’termini ta’ assi mmaniġġati, fil-promozzjoni globali fl-Unjoni;
(ii)
stima tan-numru mistenni ta’ investituri fil-mira b’residenza fl-Istati Membri fejn l-AIFM ikun beħsiebu jqiegħed l-AIFs tiegħu fis-suq;
(iii)
il-lingwi uffiċjali tal-Istati Membri li fihom ġew jew għandhom jiġu tradotti d-dokumenti tal-offerta u dawk promozzjonali;
(iv)
id-distribuzzjoni tal-attivitajiet ta’ tqegħid fis-suq bejn l-Istati Membri fejn l-AIFM ikun beħsiebu jqiegħed fis-suq l-AIFs tiegħu filwaqt li jikkunsidra l-prominenza u l-frekwenza partikolari tar-reklamar u r-road shows.
6. Fis-sitwazzjoni msemmija fl-Artikolu 37(4)(f) tad-Direttiva 2011/61/UE, dik l-informazzjoni u d-dokumentazzjoni għandha tinkludi l-informazzjoni stipulata fil-paragrafu 5(b) ta’ dan l-Artikolu.
7. L-awtoritajiet kompetenti indirizzati minn AIFM mhux mill-UE bħala awtoritajiet kompetenti ta’ Stati Membri possibbli ta’ referenza għandhom, mal-wasla tat-talba msemmija fil-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu, u mhux iktar tard minn tliet ijiem tax-xogħol wara l-wasla tat-talba, jikkuntattjaw lil xulxin u lill-Awtorità Ewropea tat-Titoli u s-Swieq (AETS) biex jiddeċiedu jekk humiex involuti xi awtoritajiet kompetenti oħrajn fl-Unjoni skont l-Artikolu 37(4) tad-Direttiva 2011/61/UE.
Fuq talba tal-AETS, l-awtoritajiet kompetenti għandhom jipprovdu lill-AETS minnufih bit-talba sħiħa li ssir minn AIFM mhux mill-UE.
8. Fejn jiġi deċiż li jistgħu jkunu involuti awtoritajiet kompetenti oħrajn fl-Unjoni, l-AETS għandha tgħarrafhom minnufih u tiżgura li tintbagħtilhom it-talba sħiħa li tkun saret minn AIFM mhux mill-UE.
9. Kull awtorità kompetenti involuta fil-proċedura u l-AETS jistgħu jitolbu mingħand AIFM mhux mill-UE informazzjoni u dokumentazzjoni addizzjonali meħtieġa biex jiġi ddeterminat l-Istat Membru ta’ referenza.
Din it-talba għal iktar informazzjoni jew dokumentazzjoni għandha ssir bil-miktub, għandha tinkludi r-raġunijiet u għandha tiġi kkomunikata fl-istess ħin lill-awtoritajiet kompetenti kollha l-oħrajn u lill-AETS.
Ladarba l-awtorità kompetenti li tagħmel it-talba jew l-AETS jirċievu l-informazzjoni jew id-dokumentazzjoni addizzjonali, l-awtorità li tagħmel it-talba għandha tgħaddi dik l-informazzjoni jew dokumentazzjoni minnufih lill-awtoritajiet kompetenti kkonċernati kollha l-oħrajn u lill-AETS, skont xi jkun il-każ.
10. Fi żmien ġimgħa minn meta l-awtoritajiet ikkonċernati jew, fejn xieraq, kwalunkwe awtoritajiet kompetenti oħrajn fl-Unjoni skont il-paragrafu 8, jirċievu t-talba msemmija fil-paragrafu 1 indirizzata mill-AIFM, l-awtoritajiet kompetenti kkonċernati kollha għandhom jippreżentaw opinjoni lil xulxin u lill-AETS fir-rigward tad-determinazzjoni tal-Istat Membru ta’ referenza xieraq.
11. Sussegwentement, l-awtoritajiet kompetenti kollha għandhom jiddeterminaw b’mod konġunt l-Istat Membru ta’ referenza. Id-determinazzjoni għandha ssir mhux iktar tard minn xahar wara li l-awtoritajiet kompetenti identifikati minn AIFM mhux mill-UE, jew l-awtoritajiet kompetenti l-oħrajn fl-Unjoni skont il-paragrafu 8, jirċievu t-talba mill-awtoritajiet kompetenti identifikati.
Meta tintalab informazzjoni addizzjonali, il-limitu ta’ żmien imsemmi fl-ewwel subparagrafu għandu jiġi estiż sabiex jinkludi l-perjodu bejn it-talba għal informazzjoni u dokumentazzjoni addizzjonali msemmija fil-paragrafu 9 u l-wasla ta’ dik l-informazzjoni u dokumentazzjoni.
12. L-AETS għandha tassisti lill-awtoritajiet kompetenti relevanti u, fejn ikun hemm bżonn, tħaffef id-determinazzjoni tal-Istat Membru ta’ referenza skont l-Artikolu 31 tar-Regolament (UE) Nru 1095/2010.
13. L-awtorità kompetenti tal-Istat Membru li huwa ddeterminat bħala l-Istat Membru ta’ referenza għandha tgħarraf bil-miktub u mingħajr dewmien żejjed lill-AIFM mhux mill-UE dwar dik id-determinazzjoni.
14. F’każ li l-AIFM mhux mill-UE li jagħmel it-talba ma jkunx mgħarraf bil-miktub fi żmien sebat ijiem dwar id-determinazzjoni jew l-awtoritajiet kompetenti relevanti ma jkunux iddeterminaw l-Istat Membru ta’ referenza fi ħdan il-limitu ta’ żmien imsemmi fl-ewwel subparagrafu tal-paragrafu 11 ta’ dan l-Artikolu, l-AIFM mhux mill-UE li jagħmel it-talba jista’ jagħżel huwa stess l-Istat Membru ta’ referenza tiegħu skont il-kriterji stabbiliti fit-tieni subparagrafu tal-Artikolu 37(4) tad-Direttiva 2011/61/UE.
L-AIFM mhux mill-UE għandu jgħarraf bil-miktub minnufih lill-awtoritajiet kompetenti kollha li huwa kien oriġinarjament indirizza u lill-AETS dwar l-għażla li ħa dwar l-Istat Membru ta’ referenza.
15. Meta l-Istat Membru ta’ referenza magħżul minn AIFM mhux mill-UE u l-Istat Membru ta’ referenza ddeterminat mill-awtoritajiet kompetenti jkunu differenti, l-awtoritajiet kompetenti kkonċernati għandhom jgħarrfu lill-AIFM mhux mill-UE dwar id-determinazzjoni malajr kemm jista’ jkun, iżda mhux iktar tard minn jumejn ta’ xogħol wara li jkunu ġew mgħarrfa dwar l-għażla tal-AIFM skont il-paragrafu 14. F’dan il-każ, id-determinazzjoni għandha tirbaħ.
Artikolu 2
Dħul fis-seħħ
Dan ir-Regolament jidħol fis-seħħ fl-għoxrin jum wara dak tal-pubblikazzjoni tiegħu f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Dan ir-Regolament japplika mit-22 ta’ Lulju 2013.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Brussell, il-15 ta’ Mejju 2013.