NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 231/2013
ze dne 19. prosince 2012,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU, pokud jde o výjimky, obecné podmínky provozování činnosti, depozitáře, pákový efekt, transparentnost a dohled
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 1095/2010 (1), a zejména na čl. 3 odst. 6, čl. 4 odst. 3, čl. 9 odst. 9, čl. 12 odst. 3, čl. 14 odst. 4, čl. 15 odst. 5, čl. 16 odst. 3, článek 17, čl. 18 odst. 2, čl. 19 odst. 11, čl. 20 odst. 7, čl. 21 odst. 17, čl. 22 odst. 4, čl. 23 odst. 6, čl. 24 odst. 6, čl. 25 odst. 9, čl. 34 odst. 2, čl. 35 odst. 11, čl. 36 odst. 3, čl. 37 odst. 15, čl. 40 odst. 11, čl. 42 odst. 3 a čl. 53 odst. 3 uvedené směrnice,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2011/61/EU zmocňuje Komisi k přijetí aktů v přenesené pravomoci specifikujících zejména pravidla týkající se výpočtu prahové hodnoty, pákového efektu, podmínek provozování činnosti správců alternativních investičních fondů (dále jen „správci“), včetně řízení rizika a likvidity, oceňování a pověření jiné osoby úkoly správce, požadavků na úkoly a povinnosti depozitářů alternativních investičních fondů, pravidel ohledně transparentnosti a specifických požadavků týkajících se třetích zemí. Je důležité, aby se veškerá tato doplňující pravidla začala uplatňovat současně se směrnicí 2011/61/EU, aby bylo možné nové požadavky na správce účinně provádět. Ustanovení tohoto nařízení spolu úzce vzájemně souvisí, jelikož se zabývají povolováním, provozem a transparentností správců, kteří spravují, případně nabízejí alternativní investiční fondy v Unii, přičemž se jedná o pevně propojené aspekty související se zahájením činnosti správy aktiv a pokračování v ní. Za účelem zajištění souladu mezi uvedenými ustanoveními, která by měla vstoupit v platnost současně, a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu k nim osobám, na něž se tyto povinnosti vztahují, včetně investorů, kteří nejsou rezidenty Unie, je žádoucí zařadit všechny akty v přenesené pravomoci požadované směrnicí 2011/61/EU do jediného nařízení.
(2)
Je důležité zajistit, aby bylo cílů směrnice 2011/61/EU v členských státech dosaženo jednotně v zájmu posílení integrity vnitřního trhu a právní jistoty pro jeho účastníky, včetně institucionálních investorů, příslušných orgánů a ostatních zúčastněných stran, přijetím nařízení. Forma nařízení zajišťuje soudržný rámec pro všechny tržní subjekty a je nejlepší možnou zárukou rovných podmínek, jednotných podmínek hospodářské soutěže a společného přiměřeného standardu ochrany investorů. Kromě toho zajišťuje přímou použitelnost podrobných jednotných pravidel týkajících se provozu správců AIF, která jsou ze své povahy přímo použitelná, a nevyžadují proto další transpozici na vnitrostátní úrovni. Použitím nařízení se dále zamezí zpoždění při uplatňování směrnice 2011/61/EU v členských státech.
(3)
Vzhledem k tomu, že nařízení v přenesené pravomoci specifikuje úkoly a povinnosti „řídícího orgánu“ a „vrcholného vedení“, je důležité vyjasnit význam těchto pojmů, zejména skutečnost, že řídící orgán může být složen z členů vrcholného vedení. Jelikož toto nařízení rovněž zavádí pojem „funkce dohledu“, měla by definice řídícího orgánu také jednoznačně stanovit, že se jedná o orgán zahrnující řídící funkci - pro případ, že je funkce dohledu v souladu s vnitrostátním právem obchodních společností oddělena od řídící funkce. Směrnice 2011/61/EU požaduje, aby správci poskytovali příslušným orgánům určité informace včetně procentního podílu aktiv alternativních investičních fondů, která podléhají zvláštním opatřením v důsledku jejich nelikvidnosti. Toto nařízení vyjasňuje význam zvláštních opatření, aby správci věděli přesně, jaké informace mají poskytovat příslušným orgánům.
(4)
Směrnice 2011/61/EU stanoví mírnější režim pro správce, kteří spravují portfolia alternativních investičních fondů, jejichž celková spravovaná aktiva nepřesahují příslušné prahové hodnoty. Je nezbytné jasně specifikovat, jak by se měla celková hodnota spravovaných aktiv vypočítat. V této souvislosti má zásadní význam definovat kroky nezbytné pro výpočet celkové hodnoty aktiv, jasně určit, která aktiva nejsou do výpočtu zahrnuta, vyjasnit, jak by se měla oceňovat aktiva nabytá za využití pákového efektu, a stanovit pravidla pro zacházení s případy vzájemného držení aktiv mezi alternativními investičními fondy spravovanými správcem.
(5)
Výpočet celkové hodnoty spravovaných aktiv musí být prováděn alespoň jednou ročně za použití aktuálních informací. Hodnota aktiv by proto měla být určena během dvanácti měsíců předcházejících datu výpočtu celkové hodnoty spravovaných aktiv a co možná nejblíže tomuto datu.
(6)
Aby se zajistilo, že si správce zachová způsobilost využívat mírnějšího režimu stanoveného směrnicí 2011/61/EU, měl by zavést postup umožňující průběžné sledování celkové hodnoty spravovaných aktiv. Správce může brát v úvahu typy spravovaných alternativních investičních fondů a různé třídy aktiv, do nichž investuje, aby posoudil pravděpodobnost překročení prahové hodnoty nebo potřeby dalšího výpočtu.
(7)
Pokud správce již nesplňuje podmínky související s prahovými hodnotami, měl by to oznámit svému příslušnému orgánu a do 30 kalendářních dnů požádat o povolení. Pokud však k pohybu nad nebo pod prahové hodnoty dochází během daného kalendářního roku pouze příležitostně a takové situace se považují za dočasné, neměli by mít správci povinnost žádat o povolení. V takových případech by správce měl příslušný orgán informovat o porušení prahové hodnoty a vysvětlit, proč je považuje za dočasné. Situaci trvající déle než tři měsíce nelze považovat za dočasnou. Při posuzování pravděpodobnosti toho, že je situace dočasná, by správce měl brát v úvahu očekávané upisování a zpětné odkupy, nebo případně čerpání a rozdělení kapitálu. Správce by do tohoto posouzení neměl zahrnovat předpokládané pohyby trhu.
(8)
Údaje použité správci k výpočtu celkové hodnoty spravovaných aktiv nemusí být zpřístupněny veřejnosti ani investorům. Příslušné orgány však musí být schopny ověřit, že správce správně provádí výpočet a sledování celkové hodnoty spravovaných aktiv, včetně posouzení případů, kdy celková hodnota spravovaných aktiv dočasně překročí příslušnou prahovou hodnotu, a měly by proto mít k těmto údajům na vyžádání přístup.
(9)
Je důležité, aby správci využívající mírnějšího režimu směrnice 2011/61/EU poskytli příslušným orgánům v době registrace aktuální informace. Ne všechny typy správců musí mít aktualizované nabídkové dokumenty odrážející nejnovější vývoj související s jimi spravovanými alternativními investičními fondy a pro takové správce může být praktičtější specifikovat požadované informace ve zvláštním dokumentu popisujícím investiční strategii uvedených fondů. Může to být případ fondů soukromého nebo rizikového kapitálu, které často získávají finanční prostředky vyjednáváním s potenciálními investory.
(10)
Alternativní investiční fond, který drží pouze akcie v kotovaných společnostech, by neměl být považován za fond využívající pákového efektu, pokud k nabytí těchto akcií nedochází z půjčky. Pokud tento stejný alternativní investiční fond zakoupí opce z akciového indexu, měl by být považován za fond využívající pákového efektu, protože zvýšil svou expozici vůči riziku z dané investice.
(11)
Pro zajištění jednotného uplatňování povinnosti správce zajistit objektivní přehled použitého pákového efektu je nezbytné stanovit dvě metody výpočtu pákového efektu. Z výsledků tržních studií vyplývá, že nejlepších výsledků lze dosáhnout kombinací tzv. „metody hrubé hodnoty aktiv“ a „závazkové metody“.
(12)
K získání vhodných informací pro sledování systémových rizik a úplného obrazu o používání pákového efektu správci by měly být příslušným orgánům a investorům poskytovány informace o expozici alternativního investičního fondu vůči riziku na základě metody hrubé hodnoty aktiv i závazkové metody, a všichni správci by proto měli provádět výpočet expozice vůči riziku za použití metody hrubé hodnoty aktiv i závazkové metody. Metoda hrubé hodnoty aktiv zachycuje celkovou expozici alternativního investičního fondu vůči riziku, zatímco závazková metoda nabízí náhled do zajišťovacích a nettingových technik používaných správcem; obě metody proto musí být kombinovány. Konkrétně míra, v níž se liší celková expozice vůči riziku mezi metodou hrubé hodnoty aktiv a závazkovou metodou, může poskytnout užitečné informace. Pokud to bude nezbytné k zajištění toho, aby jakékoli zvýšení expozice alternativního investičního fondu vůči riziku bylo řádně zachyceno, může Komise přijmout další akty v přenesené pravomoci týkající se dodatečné a nepovinné metody pro výpočet pákového efektu.
(13)
Při výpočtu expozice vůči riziku by na počátku měly být zahrnuty veškeré pozice alternativních investičních fondů, včetně krátkých a dlouhých aktiv a závazků, půjček, derivátových nástrojů a jakékoli jiné metody zvyšující expozici vůči riziku, kdy jsou v alternativním investičním fondu přítomna rizika a odměny aktiv nebo závazků, a veškeré ostatní pozice, které tvoří čistou hodnotu aktiv.
(14)
Dohody o půjčkách uzavřené alternativním investičním fondem by měly být vyloučeny, pokud jsou dočasné, týkají se kapitálových závazků od investorů a jsou jimi plně pokryty. Revolvingové úvěrové nástroje by neměly být považovány za dočasné.
(15)
Kromě výpočtu expozice vůči riziku za použití metody hrubé hodnoty aktiv by všichni správci měli provádět výpočet expozice vůči riziku za použití závazkové metody. Podle závazkové metody by se měly derivátové finanční nástroje převést na rovnocenné pozice plynoucí z podkladového aktiva. Pokud však alternativní investiční fond investuje do určitých derivátů, aby kompenzoval tržní riziko jiných aktiv, do nichž investoval, uvedené deriváty by za určitých podmínek neměly být převáděny na rovnocennou pozici v podkladových aktivech, jelikož expozice vůči riziku těchto dvou investic se vzájemně vyrovnávají. Mělo by tomu tak být například, pokud portfolio alternativního investičního fondu investuje do určitého indexu a drží derivátový nástroj, který výsledky uvedeného indexu swapuje s výsledky jiného indexu - to by mělo odpovídat držbě expozice vůči riziku druhého indexu v portfoliu, a čistá hodnota alternativního investičního fondu by proto nezávisela na výsledcích prvního indexu.
(16)
Při výpočtu expozice vůči riziku podle závazkové metody deriváty, které splňují kritéria stanovená tímto nařízením, nevytvářejí dodatečnou expozici vůči riziku. Proto pokud alternativní investiční fond investuje do indexových futures a drží hotovostní pozici rovnající se celkové podkladové tržní hodnotě futures, odpovídalo by to přímé investici do akciových indexů, a indexová futures by se proto nebrala v úvahu pro účely výpočtu expozice alternativního investičního fondu vůči riziku.
(17)
Při výpočtu expozice vůči riziku podle závazkové metody by správci měli mít možnost vzít v úvahu mechanismy zajištění a mechanismy výpočtu čistých pozic, pokud splňují kritéria týkající se závazkové metody.
(18)
Požadavek, aby mechanismy výpočtu čistých pozic odkazovaly na stejné podkladové aktivum, by měl být vykládán striktně, takže aktiva, která správce považuje za rovnocenná nebo úzce související, jako jsou různé třídy akcií nebo dluhopisů vydané stejným emitentem, by neměla být pro účely mechanismů výpočtu čistých pozic považována za identická. Cílem definice mechanismů výpočtu čistých pozic je zajistit, aby se braly v úvahu pouze obchody, které kompenzují rizika spojená s jinými obchody, přičemž nezůstává žádné podstatné zbytkové riziko. Kombinace obchodů, jejichž cílem je generovat výnos, jakkoliv nízký, zmenšením některých rizik a ponecháním jiných, by se neměly považovat za mechanismy výpočtu čistých pozic, stejně jako investiční strategie založené na cenové arbitráži, jejichž cílem je generovat výnos využitím cenových rozdílů mezi derivátovými nástroji se stejným podkladovým nástrojem, ale různou splatností.
(19)
Praxe při správě portfolia, jejímž cílem je snížit riziko durace kombinací investice do dluhopisu s dlouhou splatností s úrokovým swapem nebo snížit duraci dluhopisového portfolia alternativního investičního fondu uzavřením krátké pozice na dluhopisových futures představujících úrokové riziko portfolia (zajištění durace) by měla být považována za mechanismus zajištění, pokud splňuje kritéria pro zajištění.
(20)
Praxe při správě portfolia, jejímž cílem je kompenzovat významná rizika spojená s investicí do řádně diverzifikovaného portfolia akcií zaujetím krátké pozice na future na indexu akciového trhu, kde je složení akciového portfolia velmi blízké složení indexu akciového trhu a jeho výnos úzce souvisí s výnosem indexu akciového trhu a kde krátká pozice na future na indexu akciového trhu umožňuje nezpochybnitelné snížení obecného tržního rizika spojeného s akciovým portfoliem a specifické riziko je nevýznamné, jako například beta-zajištění (beta-hedging) řádně diverzifikovaného akciového portfolia, kde se specifické riziko považuje za nevýznamné, by měla být považována za splňující kritéria pro zajištění.
(21)
Praxe při správě portfolia, jejímž cílem je kompenzovat rizika spojená s investicí do dluhopisu s pevnou úrokovou sazbou kombinací dlouhé pozice na swapu úvěrového selhání a na úrokovém swapu, který uvedenou pevnou úrokovou sazbu swapuje úrokovou sazbou rovnající se příslušné referenční sazbě peněžního trhu plus rozpětí, by měla být považována za mechanismus zajištění, pokud jsou v zásadě splněna veškerá zajišťovací kritéria závazkové metody.
(22)
Praxe při správě portfolia, jejímž cílem je kompenzovat riziko dané akcie zaujetím krátké pozice prostřednictvím derivátové smlouvy na akcii, která se od první akcie liší, avšak silně s ní souvisí, by neměla být považována za splňující kritéria pro zajištění. Přestože je taková strategie založena na zaujetí opačných pozic na stejné třídě aktiv, nezajišťuje specifické riziko spojené s investicí do určité akcie. Neměla by proto být považována za mechanismus zajištění, jak je uveden v kritériích pro závazkovou metodu.
(23)
Praxe při správě portfolia, jejímž cílem je udržet hodnotu alfa koše akcií (zahrnujícího omezený počet akcií) kombinací investice do uvedeného koše akcií s beta-přizpůsobenou (beta-adjusted) krátkou pozicí na future na indexu akciového trhu, by neměla být považována za splňující kritéria pro zajištění. Cílem takové strategie není kompenzovat významná rizika spojená s investicí do koše akcií, ale kompenzovat hodnotu beta (tržní riziko) uvedené investice a udržet hodnotu alfa. Složka alfa koše akcií může dominovat nad složkou beta, a vést tak ke ztrátám na úrovni alternativního investičního fondu. Z tohoto důvodu by neměla být považována za mechanismus zajištění.
(24)
Strategie fúzové arbitráže je strategie kombinující krátkou pozici na akciích s dlouhou pozicí na jiných akciích. Cílem takové strategie je zajistit hodnotu beta (tržní riziko) pozic a generovat výnos spojený s relativními výsledky obou skupin akcií. Podobně složka alfa koše akcií může dominovat nad složkou beta, a vést tak ke ztrátám na úrovni alternativního investičního fondu. Neměla by být považována za mechanismus zajištění, jak je uveden v kritériích pro závazkovou metodu.
(25)
Strategie, jejímž cílem je zajistit dlouhou pozici na akciích nebo dluhopisech se zakoupeným zajištěním úvěrového rizika vůči stejnému emitentovi, se týká dvou různých tříd aktiv, a proto by neměla být považována za mechanismus zajištění.
(26)
Správce by při využívání metod, které zvyšují expozici alternativního investičního fondu vůči riziku, měl dodržovat obecné zásady, jako je zohlednění podstaty transakce vedle její právní formy. Konkrétně pokud jde o repo obchody, měl by správce zvážit, zda alternativní investiční fond rizika a odměny příslušných aktiv posílá dál nebo si je ponechává. Správce by rovněž měl v případě derivátových nástrojů nebo jiných smluvních ujednání analyzovat příslušná podkladová aktiva a stanovit možné budoucí závazky alternativního investičního fondu vyplývající z těchto transakcí.
(27)
Jelikož podle závazkové metody se úrokové sazby s různou splatností považují za různá podkladová aktiva, správci, kteří v souladu se svou hlavní investiční politikou převážně investují do úrokových derivátů, mohou použít specifická pravidla pro netting různých durací, aby vzali v úvahu souvislost mezi rozsahy splatnosti úrokové křivky. Při stanovení své investiční politiky a rizikového profilu by správce měl být schopen definovat míru úrokového rizika a následně určit jeho cílovou dobu trvání. Správce by měl při výběru svých investic zohlednit předem definovanou cílovou dobu trvání. Pokud se doba trvání portfolia odchýlí od cílové doby trvání, neměla by se strategie považovat za mechanismus výpočtu čistých pozic na dobu trvání, jak je uvedena v kritériích pro závazkovou metodu.
(28)
Pravidla pro netting různých durací umožňují netting dlouhých pozic s krátkými pozicemi, jejichž podkladovými aktivy jsou různé úrokové sazby. Lhůty splatnosti sloužící jako prahové hodnoty pro rozsahy splatnosti jsou dva roky, sedm let a 15 let. V rámci každého rozsahu splatnosti by měly být umožněny nettingové pozice.
(29)
Nettingové pozice mezi dvěma různými rozsahy splatnosti by měly být umožněny částečně. Na pozice, jež jsou předmětem nettingu, musí být uplatněny sankce umožňující pouze částečný netting. Měly by být vyjádřeny prostřednictvím procentních podílů vycházejících z průměrných korelací mezi rozsahy splatnosti pro dva roky, pět let, deset let a 30 let úrokové křivky. Čím větší je rozdíl mezi splatností pozic, tím větší sankci musí podléhat jejich netting, a procentní podíl se proto musí zvýšit.
(30)
Pozice, jejichž modifikovaná doba trvání je podstatně delší než modifikovaná doba trvání celého portfolia, nejsou v souladu s investiční strategií alternativního investičního fondu a plné spárování by nemělo být umožněno. Nemělo by tedy být přijatelné spárovat krátkou pozici s 18měsíční splatností (nacházející se v rozsahu splatnosti 1) s dlouhou pozicí s 10letou splatností (v rozsahu splatnosti 3), pokud je cílová doba trvání alternativního investičního fondu okolo dvou let.
(31)
Při výpočtu expozice vůči riziku mohou alternativní investiční fondy nejprve identifikovat mechanismy zajištění. Deriváty zahrnuté v těchto mechanismech jsou poté vyloučeny z výpočtu celkové expozice vůči riziku. Alternativní investiční fondy by měly v mechanismech zajištění používat přesný výpočet. Neměly by pro výpočet zajištění využívat pravidla pro netting různých durací. Tato pravidla lze použít pro převod zbývajících úrokových derivátů na jejich rovnocenné pozice v podkladových aktivech.
(32)
Podle směrnice 2011/61/EU musí správce zajistit, aby rizika spojená s profesní odpovědností plynoucí z jeho činnosti byla přiměřeně kryta buď dodatečným kapitálem nebo pojištěním odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání. Pro jednotné uplatňování tohoto ustanovení je nezbytné společné chápání rizik spojených s profesní odpovědností, jež mají být kryta. Obecná specifikace rizik plynoucích ze škody způsobené při výkonu povolání správce by měla určit vlastnosti příslušných rizikových událostí a identifikovat rozsah možné profesní odpovědnosti, včetně škody nebo ztrát způsobených osobami, které přímo vykonávají činnosti, za něž správce nese právní odpovědnost, mezi něž patří ředitelé, úředníci nebo zaměstnanci správce a osoby vykonávající činnosti v rámci pověření ze strany správce. V souladu s ustanoveními směrnice 2011/61/EU by odpovědnost správce neměla být dotčena pověřením nebo dalším pověřením a správce by měl zajistit řádné krytí rizik spojených s profesní odpovědností týkajících se třetích osob, za něž nese právní odpovědnost.
(33)
Pro zajištění společného chápání obecné specifikace by měl jako reference pro identifikaci rizikových událostí spojených s profesní odpovědností sloužit seznam příkladů. Tento seznam by měl zahrnovat širokou škálu událostí vzniklých nedbalostí, chybou nebo opomenutím, jako je ztráta dokumentů dokládajících nárok na investice, vědomé poskytnutí nesprávných informací nebo porušení různých povinností správce. Rovněž by měl zahrnovat selhání prevence podvodného jednání v rámci organizace správce prostřednictvím řádných systémů vnitřní kontroly. Škoda vzniklá nedodržením patřičné opatrnosti vůči investici, u níž vyšlo najevo, že šlo o podvod, by zavdala vznik profesní odpovědnosti správce a měla by být přiměřeně kryta. Neměly by však být kryty ztráty vzniklé proto, že investice ztratila hodnotu v důsledku nepříznivých podmínek na trhu. Seznam by měl rovněž zahrnovat nesprávně provedená ocenění, jež je třeba chápat jako nesplnění povinnosti oceňování porušující článek 19 směrnice 2011/61/EU a odpovídající akty v přenesené pravomoci.
(34)
V souladu se svými povinnostmi ohledně řízení rizika by správci měli mít řádné kvalitativní mechanismy vnitřní kontroly pro prevenci nebo zmírnění provozních selhání včetně rizik spojených s profesní odpovědností. Správci by proto v rámci své politiky řízení rizik měli mít řádné postupy a procedury pro provozní řízení rizika, odpovídající povaze, rozsahu a složitosti jejich podnikatelské činnosti. Tyto postupy a procedury by měly v každém případě umožnit vytvoření interní databáze ztrát sloužící účelům posuzování rizikového profilu v oblasti operačního rizika.
(35)
Pro zajištění toho, aby dodatečný kapitál a pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání řádně kryly rizika spojená s profesní odpovědností, měly by být stanoveny minimální kvantitativní referenční hodnoty k určení vhodné úrovně krytí. Tyto kvantitativní referenční hodnoty by měl správce určit jako specifický procentní podíl hodnoty portfolií spravovaných alternativních investičních fondů, vypočítané jako součet absolutní hodnoty veškerých aktiv všech spravovaných alternativních investičních fondů, bez ohledu na to, zda byla nabyta využitím pákového efektu nebo finančních prostředků investorů. V této souvislosti by měly být derivátové nástroje oceněny za jejich tržní cenu, jelikož mohou být za uvedenou cenu nahrazeny. Jelikož je krytí prostřednictvím pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání z podstaty méně jisté, než krytí zajištěné dodatečným kapitálem, měly by se na tyto dva různé nástroje používané ke krytí rizika spojeného s profesní odpovědností vztahovat různé procentní podíly.
(36)
Aby pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání účinně krylo ztráty vzniklé z pojistných událostí, mělo by být sjednáno u pojišťovny oprávněné k poskytování pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání. To zahrnuje pojišťovny z EU a mimounijní pojišťovny, pokud jsou oprávněny poskytovat takové pojistné služby na základě práva Unie nebo vnitrostátního práva.
(37)
V zájmu umožnění určité flexibility při koncipování vhodného pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání by mělo být možné, aby se správce a pojišťovna dohodly na ustanovení, že správce jako první část jakékoli ztráty uhradí předem definovanou částku (definovaná spoluúčast). Pokud je taková definovaná spoluúčast dohodnuta, měl by správce zajistit kapitál odpovídající definované výši ztráty, kterou má správce nést. Takový kapitál by měl existovat navíc k počátečnímu kapitálu správce a ke kapitálu, jejž má správce zajistit podle čl. 9 odst. 3 směrnice 2011/61/EU.
(38)
Přiměřenost krytí prostřednictvím dodatečného kapitálu nebo pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání by měla být v zásadě revidována nejméně jednou ročně. Správci by však měli mít zavedené postupy zajišťující průběžné sledování celkové hodnoty spravovaných portfolií alternativních investičních fondů a průběžnou úpravu výše krytí rizika spojeného s profesní odpovědností, pokud bude identifikován významný nesoulad. Příslušný orgán domovského členského státu správce navíc může snížit nebo zvýšit minimální požadavek na dodatečný kapitál po zohlednění rizikového profilu správce, jeho historie ztrát a přiměřenosti jeho dodatečného kapitálu nebo pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání.
(39)
Směrnice 2011/61/EU požaduje, aby správci jednali v nejlepším zájmu alternativních investičních fondů, jejich investorů a integrity trhu. Správci by proto měli uplatňovat vhodné postupy a procedury, které jim umožní předcházet nekalým praktikám, jako je „market timing“ nebo „late trading“. Market timing spočívá ve využití zastaralých cen cenných papírů v portfoliu, které mají vliv na výpočet čisté hodnoty aktiv alternativního investičního fondu, nebo v koupi a zpětném odkupu podílových jednotek fondu během několika dnů, čímž se využívá způsobu, jakým fond provádí výpočet čisté hodnoty aktiv. Late trading je založen na umisťování pokynů ke koupi nebo zpětnému odkupu podílových jednotek alternativních investičních fondů po určené lhůtě pro rozhodnutí, kdy obdržená cena je však cenou z momentu pro rozhodnutí. Obě tyto nekalé praktiky poškozují zájmy dlouhodobých investorů, protože rozřeďují jejich výnos, a poškozují výnosy alternativních investičních fondů, protože zvyšují transakční náklady a narušují správu portfolia. Správci by měli rovněž zavést vhodné procedury pro zajištění efektivního řízení alternativního investičního fondu a měli by jednat způsobem, který předchází tomu, aby alternativní investiční fond a jeho investoři nesli nepřiměřené náklady.
(40)
V souladu s přístupem uplatňovaným na správce SKIPCP by měli správci zajistit vysoký standard péče při výběru a sledování investic. Měli by mít řádné odborné znalosti aktiv, do nichž alternativní investiční fondy investují. Aby bylo zajištěno, že budou investiční rozhodnutí prováděna v souladu s investiční strategií a popřípadě s omezeními rizik spravovaných alternativních investičních fondů, by správci měli zavést a provádět písemné postupy a procedury týkající se patřičné opatrnosti. Tyto postupy a procedury by měly být pravidelně přezkoumávány a aktualizovány. Pokud správci investují do specifických druhů aktiv s dlouhou dobou trvání a nižší likviditou, jako jsou nemovitosti nebo partnerské podíly, měly by se požadavky patřičné opatrnosti uplatnit i na fázi vyjednávání. Činnosti, které správce provádí před uzavřením smlouvy, by měly být řádně zdokumentovány s cílem prokázat, že jsou v souladu s hospodářským a finančním plánem, a tím i s dobou trvání alternativního investičního fondu. Správci by měli vést zápisy ze všech příslušných jednání, přípravnou dokumentaci a hospodářské a finanční analýzy provedené pro posouzení proveditelnosti projektu a smluvního závazku.
(41)
Požadavek, aby správci jednali s patřičnou dovedností, péčí a opatrností, by se měl uplatnit, i pokud správce jmenuje hlavního makléře nebo protistranu. Správce by měl vybrat a jmenovat pouze ty hlavní makléře a protistrany, kteří podléhají průběžnému dohledu, jsou finančně zdraví a mají nezbytnou a vhodnou organizační strukturu pro služby, které mají správci a alternativnímu investičnímu fondu poskytovat. V zájmu zajištění řádné ochrany zájmů investorů je důležité objasnit, že jedním z kritérií pro posouzení finančního zdraví je to, zda hlavní makléři nebo protistrany podléhají příslušným obezřetnostním právním předpisům, včetně požadavků na kapitálovou přiměřenost, a účinnému dohledu.
(42)
V souladu se směrnicí 2011/61/EU, která vyžaduje, aby správci jednali čestně, spravedlivě a s patřičnou dovedností, by osoby, které fakticky řídí podnikatelskou činnost správce, které jsou členy řídícího orgánu nebo vrcholného vedení v případě subjektů, které řídící orgán nemají, měly disponovat patřičnými znalostmi, dovednostmi a zkušenostmi pro výkon svých úkolů, a zejména by měly chápat rizika spojená s činností správce. V souladu se zelenou knihou Komise o správě a řízení podniku ve finančních institucích (2) by osoby, které fakticky řídí podnikatelskou činnost správce, měly výkonu svých funkcí ve správci rovněž věnovat dostatečný čas a jednat čestně, bezúhonně a nezávisle, aby byly schopny mimo jiné účinně posoudit rozhodnutí vrcholného vedení a případně je podrobit kritice.
(43)
S cílem zajistit řádný výkon příslušných činností by správci měli zaměstnávat pracovníky s nezbytnými dovednostmi, znalostmi a zkušenostmi pro provádění úkolů, jež jsou jim přidělovány.
(44)
Správci, kteří poskytují služby individuální správy portfolia, musí dodržovat pravidla pro materiální stimuly stanovená směrnicí Komise 2006/73/ES ze dne 10. srpna 2006, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES, pokud jde o organizační požadavky a provozní podmínky investičních podniků a o vymezení pojmů pro účely zmíněné směrnice (3). Z důvodů jednotného uplatňování by tyto zásady měly platit i pro správce, kteří poskytují služby kolektivní správy portfolia a marketingu. Existence, povaha a výše odměny, provize nebo výhody (nebo pokud tuto výši nelze určit, metoda jejího výpočtu), by měla být uvedena ve výroční zprávě správce.
(45)
Investoři do alternativních investičních fondů by měli požívat ochrany podobné ochraně klientů správců, jimž správci poskytují služby individuální správy portfolia, jelikož v takovém případě musí dodržovat pravidla nejlepšího způsobu provedení stanovená směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (4) a směrnicí 2006/73/ES. Měly by však být zohledněny rozdíly mezi různými druhy aktiv, do nichž alternativní investiční fondy investují, protože nejlepší způsob provedení není relevantní, pokud například správce investuje do nemovitostí nebo partnerských podílů a k investici dochází po rozsáhlém vyjednávání o podmínkách smlouvy. Pokud neexistuje volba různých převodních míst, správce by měl být schopen prokázat příslušným orgánům a auditorům, že taková volba neexistuje.
(46)
Z důvodu souladu s požadavky platnými pro správce SKIPCP by se na správce při zajišťování kolektivní správy portfolia měla uplatnit pravidla pro zpracování pokynů a pro slučování a přidělování pokynů k obchodování. Tato pravidla by se však neměla uplatnit, pokud k investici do aktiv dochází po rozsáhlém vyjednávání o podmínkách smlouvy - jedná se například o investice do nemovitostí, partnerských podílů nebo do nekotovaných společností -, jelikož v takových případech se neprovádí žádný pokyn.
(47)
Je důležité specifikovat situace, v nichž je pravděpodobný vznik střetu zájmů, zejména v nichž existuje vyhlídka na finanční zisk nebo zamezení finanční ztrátě nebo kde jsou poskytnuty finanční nebo jiné materiální stimuly s cílem vést jednání správce způsobem, který upřednostňuje konkrétní zájmy na úkor zájmů jiných osob, například jiného alternativního investičního fondu, jeho klientů, subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) nebo jiných klientů správce.
(48)
Postup k omezení možnosti střetu zájmů zavedený správcem by měl identifikovat situace, v nichž by činnosti prováděné správcem mohly představovat střet zájmů, ať už vede k možnému riziku poškození zájmů alternativního investičního fondu nebo zájmů jeho investorů, nebo nikoli. Správce by za účelem jejich identifikace měl vzít v úvahu nejen činnost kolektivní správy portfolia, ale také jiné činnosti, jež je oprávněn provádět, včetně činností jím pověřených nebo dále pověřených osob, externího znalce nebo protistrany.
(49)
V souladu s přístupem obsaženým ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/65/EC ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (5) pro správcovské společnosti SKIPCP a ve směrnici 2004/39/ES pro investiční podniky by měli správci přijmout procedury a opatření zajišťující, aby příslušné osoby zapojené do různých obchodních činností, při nichž by mohl vzniknout střet zájmů, tyto činnosti prováděly na nezávislé úrovni přiměřené velikosti a činnostem správce.
(50)
Je nezbytné stanovit obecný rámec, podle něhož by byly střety zájmů, pokud k nim dojde, řízeny a oznamovány. Podrobné kroky a procedury, jež je třeba v takových situacích dodržovat, by měly být uvedeny v postupu k omezení možnosti střetu zájmů, který správce zavede.
(51)
Jednou z klíčových složek systému řízení rizik je stálá funkce řízení rizik. V zájmu jednotného uplatňování by její úkoly a odpovědnost měly být podobné, jako ty, jež stanoví směrnice Komise 2010/43/EU ze dne 1. července 2010, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES, pokud jde o organizační požadavky, střety zájmů, pravidla jednání, řízení rizik a obsah smlouvy mezi depozitářem a správcovskou společností (6) pro stálou funkci řízení rizik správcovských společností SKIPCP. Tato funkce by měla mít hlavní roli při formování politiky řízení rizik alternativního investičního fondu a při sledování a měření rizik, aby se zajistilo, že úroveň rizika stále odpovídá rizikovému profilu fondu. Stálá funkce řízení rizik by měla mít nezbytné pravomoci, přístup ke všem relevantním informacím a pravidelný kontakt s vrcholným vedením a řídícím orgánem správce, aby jim podávala informace, na jejichž základě mohou v případě potřeby podniknout okamžitá nápravná opatření.
(52)
Politika řízení rizik tvoří další pilíř systému řízení rizik. Měla by být řádně zdokumentovaná a měla by zejména vysvětlit opatření a procedury použité k měření a řízení rizik, záruky pro nezávislý výkon funkce řízení rizik, metody použité k řízení rizik a podrobnosti rozdělení odpovědnosti za řízení rizik a provozní procedury v rámci správce. Za účelem zajištění efektivity politiky řízení rizik by ji mělo vrcholné vedení nejméně jednou ročně přezkoumat.
(53)
Podle požadavku směrnice 2011/61/EU by funkce řízení rizik měla být funkčně a hierarchicky oddělena od provozních jednotek. Mělo by se proto objasnit, že toto oddělení by mělo být zajištěno až do úrovně řídícího orgánu správce a že osoby plnící funkci řízení rizik by neměly vykonávat žádné činnosti, u nichž by mohlo dojít ke střetu zájmů, a neměl by na ně dohlížet nikdo, kdo odpovídá za funkce, u nichž by mohlo dojít ke střetu zájmů.
(54)
Je nezbytné specifikovat záruky, které má správce využívat přinejmenším v zájmu zajištění nezávislého výkonu funkce řízení rizik a zejména to, že osoby plnící funkci řízení rizik by neměly vykonávat žádné činnosti, u nichž by mohlo dojít ke střetu zájmů, že by měly rozhodovat na základě údajů, které mohou řádně posoudit, a že by mělo být možné podrobit rozhodovací proces přezkumu.
(55)
Přestože směrnice 2011/61/EU alternativním investičním fondům neukládá žádná investiční omezení, rizika, která každému fondu vznikají, není možné efektivně řídit, pokud správce předem nestanovil omezení rizik. Omezení rizik by měla být v souladu s rizikovým profilem alternativního investičního fondu a měla by být sdělena investorům v souladu se směrnicí 2011/61/EU.
(56)
Z důvodu jednotného uplatňování vycházejí požadavky na identifikaci, měření a sledování rizik z podobných ustanovení směrnice 2010/43/EU. Správci by měli řádně řešit možnou zranitelnost svých metod a modelů měření rizik prováděním zátěžových testů, záložních testů a analýz scénářů. Pokud zátěžové testy a analýza scénářů odhalí obzvláštní zranitelnost za určitých okolností, měli by správci podniknout okamžité kroky a nápravná opatření.
(57)
Směrnice 2011/61/EU požaduje, aby Komise specifikovala systémy a postupy řízení likvidity, které správci umožní sledovat rizika likvidity alternativního investičního fondu, s výjimkou případů, kdy se jedná o uzavřený alternativní investiční fond nevyužívající pákového efektu, a zajistit, aby povaha investic fondu z hlediska likvidity odpovídala jeho souvisejícím závazkům. Je proto důležité stanovit základní obecné požadavky pro všechny správce, jejichž uplatňování by se mělo přizpůsobit velikosti, struktuře a povaze alternativních investičních fondů spravovaných dotčeným správcem.
(58)
Správci by měli být schopni prokázat svým příslušným orgánům, že mají zavedeny přiměřené a účinné postupy a procedury řízení likvidity. To vyžaduje, aby byla náležitě zohledněna povaha alternativního investičního fondu, včetně druhu podkladových aktiv a výše rizik likvidity, jimž je fond vystaven, rozsah a složitost fondu nebo složitost procesu likvidace či prodeje aktiv.
(59)
Systémy a postupy řízení likvidity mohou správcům umožnit používat nástroje a opatření nezbytné k tomu, aby se vyrovnali s nelikvidními aktivy a se souvisejícími problémy s oceňováním, a mohli tak reagovat na žádosti o odkup. Mezi tyto nástroje a opatření mohou patřit, jsou-li povoleny podle vnitrostátního práva, omezení odkupovat (gates), částečný odkup, dočasné půjčky, výpovědní lhůty a zásoby likvidních aktiv. Vyčleněná aktiva (side pockets) a další mechanismy, kde některá aktiva alternativního investičního fondu podléhají podobným mechanismům mezi fondem a jeho investory, by se měla považovat za „zvláštní opatření“, jelikož mají vliv na specifická práva na odkup investorů do fondu. Pozastavení alternativního investičního fondu by nemělo být považováno za zvláštní opatření, protože se vztahuje na veškerá aktiva fondu a všechny jeho investory. Použití nástrojů a zvláštních opatření pro řízení likvidity by mělo záviset na konkrétních okolnostech a mělo by se lišit podle povahy, rozsahu a investiční strategie alternativního investičního fondu.
(60)
Požadavek na sledování řízení likvidity podkladových subjektů kolektivního investování, do nichž alternativní investiční fond investuje, spolu s požadavkem zavést nástroje a mechanismy pro řízení rizika likvidity a identifikovat, řídit a sledovat střety zájmů mezi investory, by se neměl uplatnit na správce spravující uzavřené fondy, bez ohledu na to, zda jsou považovány za fondy využívající pákový efekt, či nikoli. Výjimka z požadavků na řízení likvidity, které se týkají zpětného odkupu, by měla odrážet rozdíly v obecných podmínkách zpětného odkupu investorů do uzavřeného alternativního investičního fondu ve srovnání s investory do otevřeného fondu.
(61)
Použití minimálních limitů ohledně likvidity nebo nelikvidity alternativního investičního fondu by mohlo některým typům správců zajistit účinný nástroj sledování. Překročení limitu nemusí samo o sobě vyžadovat opatření ze strany správce, jelikož ta závisejí na příslušných skutečnostech a okolnostech a na tolerancích stanovených správcem. Limity by tak bylo možné v praxi použít v souvislosti se sledováním průměrného denního zpětného odkupu vůči denní likviditě fondu za stejné období. To by bylo možné rovněž využít pro sledování koncentrace investorů na podporu scénářů zátěžových testů. Uvedené limity by podle okolností mohly fungovat jako spouštěcí mechanismy trvalého sledování nebo nápravných opatření.
(62)
Zátěžové testy by tam, kde je to na místě, měly simulovat nedostatek likvidity aktiv, stejně jako typické žádosti o zpětný odkup. Nedávné a očekávané úpisy a zpětné odkupy by se měly vzít v úvahu spolu s dopadem předpokládaných výsledků alternativního investičního fondu na podobné fondy provádějící stejnou činnost. Správci by měli v simulovaných zátěžových scénářích analyzovat časové období nutné k uspokojení žádostí o zpětný odkup. Správci by měli rovněž provádět zátěžové testy vycházející z tržních faktorů, například pohyby na devizovém trhu, které by mohly podstatně ovlivnit úvěrový profil správce nebo alternativního investičního fondu a následně i požadavky na zajištění. Správci by měli ve svém přístupu k zátěžovým testům nebo analýzám scénářů zohlednit citlivosti ocenění za podmínek finančního tlaku.
(63)
Četnost provádění zátěžových testů by měla záviset na povaze alternativního investičního fondu, investiční strategii, povaze investic z hlediska likvidity, typu investora a pravidlech fondu pro zpětný odkup. Očekává se však, že se uvedené testy budou provádět alespoň jednou ročně. Pokud zátěžové testy naznačí výrazně vyšší než očekávané riziko likvidity, měl by správce jednat v nejlepším zájmu všech investorů do alternativního investičního fondu se zohledněním povahy investic fondu z hlediska likvidity, objemu žádostí o zpětný odkup a popřípadě přiměřenosti postupů a procedur řízení likvidity.
(64)
Směrnice 2011/61/EU požaduje, aby Komise vymezila vzájemný soulad investiční strategie, povahy investic z hlediska likvidity a pravidel pro zpětný odkup. Konzistence mezi těmito třemi prvky je zajištěna, pokud mohou investoři odkoupit své investice v souladu s pravidly alternativního investičního fondu pro zpětný odkup, která by měla zahrnovat podmínky pro zpětný odkup za běžných i výjimečných okolností v souladu se spravedlivým zacházením s investory.
(65)
Směrnice 2011/61/EU požaduje zajištění souladu v celém odvětví a odstranění nesouladu mezi zájmy původců, kteří transformují úvěry na obchodovatelné cenné papíry, a správců, kteří do těchto cenných papírů nebo jiných finančních nástrojů investují jménem alternativních investičních fondů. K dosažení uvedeného cíle byla zohledněna příslušná ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (7), která stanoví kvantitativní a kvalitativní požadavky, jež mají splnit investoři vystavení úvěrovému riziku ze sekuritizace provedené původci a sponzory. Jelikož toto nařízení sleduje stejný cíl jako příslušná ustanovení směrnice 2006/48/ES - sladění zájmů původce nebo sponzora a zájmů investorů -, je nezbytné používat v obou právních aktech jednotnou terminologii, a proto jsou formou odkazu převzaty definice stanovené směrnicí 2006/48/ES. Vzhledem k tomu, že Evropský výbor orgánů bankovního dohledu, předchůdce Evropského orgánu pro bankovnictví, vydal podrobné pokyny pro výklad příslušných ustanovení směrnice 2006/48/ES (8), vyžaduje zajištění souladu v celém odvětví, aby byla aktuální ustanovení, jejichž cílem je sladit zájmy původců, sponzorů a správců, vykládána s ohledem na uvedené pokyny.
(66)
Je důležité, aby transakce, které transformují úvěry na obchodovatelné cenné papíry, nebyly strukturovány tak, aby znemožnily uplatnění požadavků na investování do sekuritizačních pozic. Odkazy na investování do obchodovatelných cenných papírů nebo jiných finančních nástrojů založených na transformovaných úvěrech by proto neměly být vykládány striktně jako právně platný a závazný převod vlastnického práva ve vztahu k takovým nástrojům, ale jako investice provedená v materiálně ekonomickém smyslu, takže by se specifické požadavky měly vztahovat i na jakékoli jiné formy syntetických investic. V zájmu vyhnutí se nedorozuměním a sladění terminologie s terminologií používanou v právních předpisech v oblasti bankovnictví by se namísto pojmu „investování do obchodovatelných cenných papírů nebo jiných finančních nástrojů založených na transformovaných úvěrech“ měl používat pojem „vstup do expozice vůči úvěrovému riziku ze sekuritizace“.
(67)
Požadavky, které mají splnit instituce jednající jako původci, sponzoři nebo původní věřitelé sekuritizace, jim přímo ukládá směrnice 2006/48/ES. Je proto důležité stanovit odpovídající povinnosti správce, který se vystavuje expozici vůči riziku ze sekuritizace. Správce by tak měl vstoupit do expozice vůči riziku ze sekuritizace, pouze pokud původce, sponzor nebo původní věřitel správci výslovně sdělil, že si v podkladovém aktivu ponechal významný ekonomický podíl, což se označuje jako požadavek na ponechání expozice. Správce by měl dále zajistit splnění různých kvalitativních požadavků, které sponzorovi a původci ukládá směrnice 2006/48/ES. Kromě toho by sám správce měl splňovat kvalitativní požadavky, aby komplexně a důkladně porozuměl sekuritizační investici a její podkladové expozici. Za tímto účelem by správci měli přijímat své investiční rozhodnutí až poté, kdy provedli důkladnou hloubkovou analýzu, z níž by měli získat řádné informace a znalosti o dotyčných sekuritizacích.
(68)
Existují okolnosti, kdy subjekty splňují definici původce nebo sponzora, nebo vykonávají úlohu původního věřitele; nicméně jiný subjekt, který ani nesplňuje definici sponzora nebo původce, ani nevykonává úlohu původního věřitele, ale jehož zájmy jsou neoptimálněji sladěny se zájmy investorů, může usilovat o splnění požadavku na ponechání expozice. Z důvodů právní jistoty by se od takového jiného subjektu nemělo požadovat, aby splnil požadavek na ponechání expozice, pokud jej splňuje původce, sponzor nebo původní věřitel.
(69)
V případě porušení požadavku na ponechání expozice nebo kvalitativních požadavků by správce měl zvážit přijetí určitých nápravných opatření, jako je zajištění, prodej nebo snížení expozice vůči riziku nebo kontaktování osoby, která požadavek na ponechání expozice porušuje, s cílem obnovit jeho dodržování. Taková nápravná opatření by měla být vždy v zájmu investorů a neměla by zahrnovat žádnou přímou povinnost prodat aktiva ihned potom, co vyšlo porušení najevo, aby nedošlo k rozprodávání pod cenou. Správce by měl vzít porušení v úvahu při zvažování jiných investic v další transakci, do níž je zapojena osoba, která uvedený požadavek porušuje.
(70)
Aby splnili požadavky směrnice 2011/61/EU na specifikování vnitřních postupů a organizačních opatření, které má každý správce uplatňovat, měla by být správcům uložena povinnost zavést řádně zdokumentovanou organizační strukturu, která jasně přiděluje odpovědnost, definuje kontrolní mechanismy a zajišťuje kvalitní tok informací mezi všemi zúčastněnými stranami. Správci by měli rovněž zavést systémy pro ochranu informací a zajištění kontinuity činnosti. Při zavádění uvedených postupů a struktur by měli správci brát v úvahu zásadu přiměřenosti, která umožňuje, aby byly postupy, mechanismy a organizační struktura přizpůsobeny povaze, rozsahu a složitosti podnikatelské činnosti správce a povaze a rozsahu činností prováděných v jejím rámci.
(71)
Informování investorů má zásadní důležitost pro jejich ochranu, takže by správci měli zavést vhodné postupy a procedury zajišťující, aby podmínky zpětného odkupu týkající se konkrétního alternativního investičního fondu byly investorům sděleny dostatečně podrobně a výrazně předtím, než investici provedou, jakož i v případě podstatných změn. Mohou sem patřit informace o výpovědních lhůtách v souvislosti se zpětným odkupem, podrobnosti o obdobích bez možnosti odkoupení (lock-up periods) a uvedení okolností, za nichž se běžné mechanismy zpětného odkupu nemusí uplatnit nebo mohou být pozastaveny, a podrobnosti o jakýchkoli opatřeních, která může řídící orgán zvážit, jako jsou omezení odkupovat (gates), vyčleněná aktiva (side pockets), jelikož mají vliv na specifická práva na odkup investorů do konkrétního alternativního investičního fondu.
(72)
Pro zajištění řádného výkonu příslušných činností by správci měli zejména využívat vhodné elektronické systémy s cílem splnit požadavky na evidenci ve vztahu k transakcím portfolia nebo pokynům k upisování nebo k vyplacení a měli by zavést, provádět a udržovat účetní zásady a postupy, aby bylo zajištěno, že výpočet čisté hodnoty aktiv je prováděn v souladu s požadavky směrnice 2011/61/EU a tohoto nařízení.
(73)
Pro zajištění souladu s požadavky, které směrnice 2009/65/ES ukládá správcům SKIPCP, by měly být řídícímu orgánu, vrcholnému vedení nebo případně funkci dohledu správce svěřeny podobné druhy úkolů, jimž by měla být přidělena odpovídající odpovědnost. Takové přidělení odpovědnosti by nicméně mělo odpovídat úloze a odpovědnostem řídícího orgánu, vrcholného vedení a funkce dohledu podle použitelného vnitrostátního práva. Členy vrcholného vedení mohou být někteří nebo všichni členové řídícího orgánu.
(74)
Požadavek na zavedení stálé a účinné funkce zajišťování souladu s předpisy by měl vždy plnit správce, bez ohledu na rozsah a složitost své podnikatelské činnosti. Podrobnosti technické a personální organizace funkce zajišťování souladu s předpisy by však měly být přizpůsobeny povaze, rozsahu a složitosti podnikatelské činnosti správce a povaze a rozsahu činností prováděných v jejím rámci. Správci by neměli mít povinnost zřizovat nezávislý útvar zajišťování souladu s předpisy, pokud by takový požadavek byl nepřiměřený s ohledem na velikost správce nebo na povahu, rozsah a složitost jeho podnikatelské činnosti.
(75)
Standardy oceňování se liší napříč jurisdikcemi a třídami aktiv. Toto nařízení by mělo doplnit společná obecná pravidla a stanovit pro správce referenční hodnoty pro vypracování a provedení jejich vhodných a soudržných postupů a procedur pro řádné a nezávislé ocenění aktiv alternativních investičních fondů. Tyto postupy a procedury by měly popisovat povinnosti, úlohy a odpovědnost všech osob zapojených do oceňování, včetně externích znalců.
(76)
Hodnotu aktiv lze určit různými způsoby, například odkazem na pozorovatelné ceny na aktivním trhu nebo odhadem za použití jiných technik oceňování podle vnitrostátního práva, statutu alternativního investičního fondu nebo jeho zakládacích dokumentů. Jelikož lze hodnotu jednotlivých aktiv a závazků určit různými metodikami a lze ji získat z různých zdrojů, měl by správce určit a popsat metodiky oceňování, které používá.
(77)
Pokud se k ocenění aktiv používá model, měly by postupy a procedury oceňování uvádět hlavní vlastnosti tohoto modelu. Než bude použit, měl by model projít validačním procesem, který provede interní nebo externí fyzická osoba, která se nepodílela na koncipování modelu. Osoba se považuje za kvalifikovanou k provedení validačního procesu pro model použitý k oceňování aktiv, pokud disponuje řádnými schopnostmi a zkušenostmi při oceňování aktiv za použití takových modelů; takovou osobou může být auditor.
(78)
Jelikož alternativní investiční fondy provozují činnost v dynamickém prostředí, v němž se mohou investiční strategie postupem času změnit, měly by se postupy a procedury oceňování přezkoumávat alespoň jednou ročně a v každém případě předtím, než fond přijme závazek s novou investiční strategií nebo novým druhem aktiv. Jakákoli změna postupů a procedur oceňování, včetně metodik oceňování, by měla dodržovat předem určený proces.
(79)
Správce musí zajistit řádné ocenění jednotlivých aktiv alternativního investičního fondu v souladu s postupy a procedurami oceňování. U některých aktiv, zejména u složitých a nelikvidních finančních nástrojů, existuje vyšší riziko nesprávného ocenění. Správce by měl takovou situaci řešit zavedením dostatečných kontrol zajišťujících, že lze hodnotu aktiv alternativního investičního fondu stanovit s přiměřenou mírou objektivity.
(80)
Výpočet čisté hodnoty aktiv na podílovou jednotku nebo akcii se řídí vnitrostátním právem a případně statutem nebo zakládacími dokumenty alternativního investičního fondu. Toto nařízení se vztahuje pouze na proceduru pro výpočet a nikoli na metodiku výpočtu. Správce může provést výpočet čisté hodnoty aktiv na podílovou jednotku nebo akcii sám v rámci administrativních funkcí, které pro alternativní investiční fond vykonává. Alternativně může být pro výkon administrativních funkcí, včetně výpočtu čisté hodnoty aktiv, jmenována třetí osoba. Třetí osoba, která pro správce provádí výpočet čisté hodnoty aktiv, by neměla být pro účely směrnice 2011/61/EU považována za externího znalce, pokud neprovádí oceňování jednotlivých aktiv, včetně aktiv vyžadujících subjektivní úsudek, nýbrž zadává do procesu výpočtu hodnoty získané od správce, zdrojů ocenění nebo externího znalce.
(81)
Existují procedury oceňování, které lze provádět denně, například oceňování finančních nástrojů, avšak existují také procedury oceňování, které nelze provádět se stejnou četností, s jakou probíhají emise, úpisy, zpětné odkupy a zrušení, například oceňování nemovitostí. Četnost oceňování aktiv v držení otevřeného fondu by měla zohledňovat rozdíly v procedurách oceňování ve vztahu k druhům aktiv v držení alternativního investičního fondu.
(82)
Striktní požadavky a omezení, jimž je nutné vyhovět, když má správce v úmyslu pověřit úkoly správce jinou osobu, jsou stanoveny ve směrnici 2011/61/EU. Správce zůstává vždy plně odpovědný za řádný výkon delegovaných úkolů a za to, že budou splňovat požadavky směrnice 2011/61/EU a jejích prováděcích opatření. Správce by proto měl zajistit, že pověřená osoba vykonává a uplatňuje standardy kvality, které by uplatňoval sám správce. Je-li to nutné k zajištění toho, aby byly delegované úkoly soustavně vykonávány ve vysokém standardu, musí být správce rovněž schopen pověření ukončit, a pověření by proto správci mělo udělovat flexibilní právo na ukončení. Omezení a požadavky pověření by se měly vztahovat na činnosti spojené se správou uvedené v příloze I směrnice 2011/61/EU, zatímco podpůrné úkoly typu administrativních nebo technických funkcí napomáhajících výkonu činností spojených se správou, jako je logistická podpora v podobě úklidu, stravování a zajišťování základních služeb nebo produktů, by neměly být považovány za pověření jiné osoby úkoly správce. Dalšími příklady technických nebo administrativních funkcí jsou nákup standardního běžně komerčně dostupného softwaru a využívání příležitostné provozní podpory poskytovatelů softwaru v souvislosti s běžně komerčně dostupnými systémy nebo podpora v oblasti lidských zdrojů, jako je výběr dočasných zaměstnanců nebo zpracování výplatních pásek.
(83)
Aby byla kromě zvýšené efektivity provozování činnosti správce zajištěna i vysoká úroveň ochrany investorů, mělo by být celé pověření založeno na objektivních důvodech. Při posuzování těchto důvodů by příslušné orgány měly zvážit strukturu pověření a její dopad na strukturu správce a vzájemné působení delegovaných činností a činností ponechaných u správce.
(84)
Za účelem posouzení, zda osoba, která fakticky vykonává činnost pověřené osoby, má dostatečně dobrou pověst, by měl být ověřen výkon její činnosti a to, zda se nedopustila trestné činnosti v oblasti financí. Při posuzování požadavku dostatečně dobré pověsti by měly být zváženy veškeré další relevantní informace o osobních kvalitách, které by mohly nepříznivě ovlivnit výkon činnosti dané osoby, například pochybnosti o její čestnosti a integritě.
(85)
Investiční společnosti povolené podle směrnice 2009/65/ES se nepovažují za podniky povolené nebo registrované pro účely správy aktiv podléhající dohledu, protože na základě uvedené směrnice nesmějí provozovat jinou činnost než kolektivní správu portfolia. Podobně samosprávný alternativní investiční fond by neměl být považován za takový podnik, protože by neměl provozovat jinou činnost než vnitřní správu fondu.
(86)
Pokud se pověření týká správy portfolia nebo řízení rizik, jež představují hlavní podnikatelskou činnost správce a mají proto velký význam pro ochranu investorů a systémová rizika, měly by mít příslušný orgán domovského členského státu správce a orgán dohledu podniku třetí země uzavřenou písemnou dohodu o spolupráci, a to navíc k požadavkům čl. 20 odst. 1 písm. c) směrnice 2011/61/EU. Tato dohoda by měla existovat před pověřením jiné osoby. Její ustanovení by měla zohledňovat mezinárodní standardy.
(87)
Písemné dohody by měly příslušným orgánům udělovat právo provádět kontroly na místě, včetně případů, kdy požádají orgán dohledu podniku třetí země, jenž byl pověřen příslušnými úkoly, aby provedl kontroly na místě, i případů, kdy orgán dohledu třetí země požádají o povolení, aby mohly kontrolu provést samy nebo doprovodit pracovníky orgánu dohledu třetí země, aby jim pomohly při provedení kontrol na místě.
(88)
Na základě povinností stanovených směrnicí 2011/61/EU by správci měli vždy jednat v nejlepším zájmu alternativních investičních fondů nebo investorů do fondů, které spravují. Pověření jiné osoby by proto mělo být přípustné, pouze pokud správcům nebrání v jednání nebo ve správě alternativních investičních fondů v nejlepším zájmu investorů.
(89)
Pro zachování vysokého standardu ochrany investorů musí být u každého pověření jiné osoby zohledněny možné střety zájmů. Několik kritérií by mělo stanovit referenční hodnoty pro identifikaci situací, které by vyústily v podstatný střet zájmů. Uvedená kritéria je třeba chápat jako nevyčerpávající a znamenají, že střety zájmů, jež nejsou podstatné, jsou pro účely směrnice 2011/61/EU rovněž relevantní. Provádění funkcí zajišťování souladu s předpisy nebo auditu by tak mělo být považováno za činnost ve střetu zájmů s úkoly správy portfolia, zatímco tvorba trhu nebo upisování by měly být chápány jako činnosti ve střetu zájmů se správou portfolia nebo řízením rizik. Uvedenou povinností není dotčena povinnost pověřené osoby funkčně a hierarchicky vzájemně oddělit úkoly správy portfolia a řízení rizik v souladu s ustanoveními článku 15 směrnice 2011/61/EU.
(90)
Požadavky na pověření jiné osoby úkoly správce by se měly uplatnit obdobně, pokud pověřená osoba jakýmikoli úkoly, jimiž byla pověřena, dále pověří jinou osobu, a rovněž v případě jakéhokoli dalšího pověření.
(91)
Aby bylo zajištěno, že správce v každém případě vykonává činnosti spojené se správou investic, neměl by delegovat své úkoly v takovém rozsahu, že ho nelze nadále považovat za správce, ale za subjekt typu „poštovní schránka“. Správce by si měl vždy zachovávat dostatečné zdroje, aby mohl účinně dohlížet nad delegovanými úkoly. Správce musí sám vykonávat činnosti spojené se správou investic, mít nezbytné odborné znalosti a zdroje, zachovat si pravomoc k přijímání rozhodnutí spadajících do odpovědnosti vrcholného vedení a vykonávat úkoly vrcholného vedení, mezi něž může patřit provádění obecné investiční politiky a investičních strategií.
(92)
Posouzení struktury pověření je složitý úkol, jenž musí být založen na souboru kritérií, aby si mohly příslušné orgány vytvořit úsudek. Kombinace je nezbytná, aby se zohlednily rozličné struktury fondů a rozličné investiční strategie v Unii. Evropský orgán pro cenné papíry může vypracovat pokyny k zajištění konzistentního posouzení struktur pověření po celé Unii.
(93)
Komise sleduje, jak jsou kritéria uplatňována a jaký mají dopad na trhy. Komise přezkoumá situaci po dvou letech a bude-li to nezbytné, přijme vhodná opatření, kterými podrobněji specifikuje podmínky, za nichž se má za to, že správce delegoval své činnosti v takovém rozsahu, že se stal subjektem typu „poštovní schránka“ a nelze jej dále považovat za správce alternativního investičního fondu.
(94)
Směrnice 2011/61/EU za účelem zajištění vysokého standardu ochrany investorů stanoví rozsáhlý soubor požadavků na depozitáře alternativního investičního fondu. Příslušné konkrétní práva a povinnosti depozitáře, správce, a případně alternativního investičního fondu a třetích osob by proto měly být jasně uvedeny. Písemná smlouva by měla obsahovat veškeré podrobnosti nezbytné pro řádnou úschovu veškerých aktiv alternativního investičního fondu depozitářem nebo třetí osobou, kteří byli pověřeni úkoly úschovy v souladu se směrnicí 2011/61/EU, a pro to, aby depozitář řádně plnil své úkoly v oblasti dohledu a kontroly. S cílem umožnit depozitáři posouzení a kontrolu rizik vyplývajících z opatrování by smlouva měla stanovit dostatečné podrobnosti o kategoriích aktiv, do nichž může alternativní investiční fond investovat, a o zeměpisných regionech, v nichž má fond v úmyslu investovat. Smlouva by rovněž měla obsahovat podrobnosti o postupu eskalace. Depozitář by tak měl správce upozornit na jakákoli podstatná rizika zjištěná v systému vypořádání obchodů s cennými papíry konkrétního trhu. Pokud jde o ukončení smlouvy, mělo by odrážet skutečnost, že ukončení smlouvy je poslední možností depozitáře, pokud není přesvědčen o tom, že jsou aktiva dostatečně chráněna. Mělo by rovněž zamezit morálnímu hazardu, kdy by správce přijímal investiční rozhodnutí bez ohledu na rizika opatrování, protože ve většině případů by nesl odpovědnost depozitář. Za účelem zachování vysokého standardu ochrany investorů by se měl požadavek na sledování třetích osob uplatnit na celý řetězec opatrování.
(95)
Depozitář usazený ve třetí zemi by měl podléhat veřejné obezřetnostní regulaci a obezřetnostnímu dohledu prováděnému orgánem dohledu příslušným pro průběžný dohled, vyšetřování a ukládání sankcí. Pokud uvedený dohled nad depozitářem zahrnuje několik orgánů dohledu, měl by jeden orgán dohledu působit jako kontaktní místo pro účely směrnice 2011/61/EU a veškerá opatření v přenesené pravomoci a prováděcí opatření přijatá na jejím základě.
(96)
Evropská komise by měla provést posouzení právních předpisů třetí země podle čl. 21 odst. 6 posledního pododstavce směrnice 2011/61/EU porovnáním kritérií pro povolení a průběžných podmínek provozování činnosti platných pro depozitáře ve třetí zemi s odpovídajícími požadavky platnými podle práva Unie pro úvěrové instituce, případně investiční podniky pro přístup k činnosti depozitáře a výkon úkolů depozitáře, aby zjistila, zda mají místní kritéria stejný účinek jako kritéria stanovená podle práva Unie. Evropská komise může depozitáře podléhajícího obezřetnostnímu dohledu a licencovanému ve třetí zemi v rámci místní kategorie jiné, než je úvěrová instituce nebo investiční podnik, posoudit, aby zjistila, zda mají příslušná ustanovení práva třetí země stejný účinek jako ustanovení práva Unie pro úvěrové instituce, případně investiční podniky.
(97)
Aby měl depozitář vždy jasný přehled o všech peněžních tocích vstupujících do alternativního investičního fondu i fond opouštějících, měl by správce zajistit, aby depozitář neprodleně obdržel přesné informace o všech peněžních tocích, včetně toků od jakékoli třetí osoby, u níž má fond otevřený hotovostní účet.
(98)
V zájmu řádného sledování peněžních toků alternativního investičního fondu spočívá povinnost depozitáře v zajištění toho, že budou zavedeny a účinně prováděny postupy pro řádné sledování peněžních toků fondu, a že tyto postupy budou pravidelně revidovány. Depozitář by měl konkrétně prozkoumat postup odsouhlasení, aby se přesvědčil, že je postup pro alternativní investiční fond vhodný a že je prováděn ve vhodných intervalech s ohledem na povahu, rozsah a složitost fondu. V rámci takového postupu by se například měl každý jednotlivý peněžní tok vykázaný v bankovních výpisech porovnat s bankovním tokem vykázaným na účtech alternativního investičního fondu. Pokud se odsouhlasení provádí denně, jako je tomu u většiny otevřených alternativních investičních fondů, měl by depozitář své odsouhlasení provádět rovněž denně. Depozitář by měl zejména sledovat případy nesouladu zjištěné v postupech odsouhlasení a nápravná opatření přijatá s cílem neprodleně správce informovat o jakékoli anomálii, která nebyla odstraněna, a provést úplný přezkum postupů odsouhlasení. Tento přezkum by měl být proveden alespoň jednou ročně. Depozitář by měl rovněž včas identifikovat významné peněžní toky, zejména takové, jež by nemusely být v souladu s operacemi alternativního investičního fondu, například změny pozic v aktivech fondu nebo v úpisech a zpětném odkupu, a měl by pravidelně dostávat výkazy hotovostních účtů a kontrolovat soulad svých vlastních záznamů hotovostních pozic se záznamy správce. Depozitář svou evidenci průběžně aktualizuje v souladu s čl. 21 odst. 8 písm. b) směrnice 2011/61/EU.
(99)
Depozitář musí zajistit, aby veškeré platby provedené investory nebo jménem investorů při úpisu akcií nebo podílových jednotek alternativního investičního fondu byly obdrženy a zaevidovány na jednom nebo několika hotovostních účtech v souladu se směrnicí 2011/61/EU. Správce by proto měl zajistit, že budou depozitáři poskytnuty relevantní informace, které potřebuje k řádnému sledování příjmu plateb od investorů. Správce musí zajistit, že depozitář tyto informace obdrží neprodleně, když třetí osoba dostane pokyn odkoupit nebo emitovat akcie nebo podílové jednotky alternativního investičního fondu. Aby se zamezilo jakémukoli zneužití plateb od investorů, subjekt odpovědný za úpis a zpětný odkup akcií nebo podílových jednotek alternativního investičního fondu by proto měl tyto informace na konci pracovního dne předat depozitáři.
(100)
V závislosti na druhu aktiv, které mají být uschovány, jsou aktiva buď držena v opatrování, například finanční nástroje, které lze zaregistrovat na účtu finančních nástrojů, nebo které lze fyzicky doručit depozitáři v souladu se směrnicí 2011/61/EU, nebo které mohou podléhat ověření vlastnictví a vedení záznamů. Depozitář by měl držet v opatrování veškeré finanční nástroje alternativního investičního fondu nebo správce jednajícího jménem fondu, které lze zaregistrovat nebo držet na účtu přímo nebo nepřímo jménem depozitáře nebo třetí osoby, která je pověřena úkoly opatrování, zejména na úrovni centrálního depozitáře cenných papírů. Kromě uvedených situací je třeba držet v opatrování finanční nástroje, které jsou přímo zaregistrovány pouze u samotného emitenta nebo jeho zástupce jménem depozitáře nebo třetí osoby, která je pověřena úkoly opatrování. Finanční nástroje, které jsou v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy zaregistrovány u emitenta nebo jeho zástupce pouze jménem alternativního investičního fondu, jako jsou investice fondů soukromého a rizikového kapitálu do nekotovaných společností, by neměly být drženy v opatrování. Všechny finanční nástroje, které lze fyzicky doručit depozitáři, by měly být drženy v opatrování. Pokud jsou splněny podmínky ohledně toho, které finanční nástroje mají být drženy v opatrování, finanční nástroje, které se poskytují jako zajištění třetí osobě nebo je třetí osoba poskytuje ve prospěch alternativního investičního fondu, musí být rovněž drženy v opatrování, a to samotným depozitářem nebo třetí osobou, která je pověřena úkoly opatrování, pokud je vlastní alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem fondu. Rovněž finanční nástroje ve vlastnictví alternativního investičního fondu nebo správce jménem fondu, u nichž fond nebo správce jménem fondu udělil souhlas s opětovným použitím ze strany depozitáře, zůstávají v opatrování, dokud není vykonáno právo na opětovné použití.
(101)
Finanční nástroje držené v opatrování by měly být vždy předmětem patřičné péče a ochrany. Aby bylo zajištěno řádné posouzení rizik opatrování, měl by depozitář v rámci výkonu patřičné péče zejména vědět, které třetí osoby představují řetězec opatrování, zajistit, aby byla v celém řetězci opatrování splněna povinnost patřičné opatrnosti a oddělení aktiv, zajistit, aby měl příslušná práva na přístup ke knihám a záznamům třetích osob, které jsou pověřeny úkoly opatrování, zajistit dodržení těchto požadavků, zdokumentovat veškeré tyto povinnosti a zpřístupnit tyto dokumenty správci a podávat mu zprávy.
(102)
Aby se zamezilo obcházení požadavků směrnice 2011/61/EU, měl by depozitář uplatnit povinnosti úschovy na podkladová aktiva finančních struktur, případně právních struktur kontrolovaných přímo nebo nepřímo alternativním investičním fondem nebo správcem jednajícím jménem fondu. Uvedený přístup se zohledněním by se neměl uplatnit na fondy fondů ani na řídící a podřízené fondy, pokud mají depozitáře, který provádí řádnou úschovu aktiv fondu.
(103)
Depozitář by měl mít vždy komplexní přehled o všech aktivech, která nejsou finančními nástroji, které mají být drženy v opatrování. Uvedená aktiva by měla podléhat povinnosti ověřování vlastnictví a vedení záznamů podle směrnice 2011/61/EU. Příklady takových aktiv jsou fyzická aktiva, která se nekvalifikují jako finanční nástroje podle směrnice 2011/61/EU nebo je nelze fyzicky doručit depozitáři, finanční smlouvy jako jsou deriváty, peněžní vklady nebo investice do soukromě vlastněných společností a partnerských podílů.
(104)
Aby bylo dosaženo dostatečné jistoty o tom, že alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem fondu je skutečným vlastníkem aktiv, měl by depozitář zajistit, aby získal veškeré informace, jež považuje za nezbytné k tomu, aby se ujistil, že alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem fondu je držitelem vlastnického práva k danému aktivu. Takové informace může představovat kopie úředního dokumentu dokládajícího, že alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem fondu je vlastníkem aktiva, nebo jakékoli oficiální a spolehlivé důkazy, které depozitář považuje za vhodné. Pokud je to nezbytné, měl by si depozitář od alternativního investičního fondu nebo správce, případně od třetí osoby, vyžádat další důkazy.
(105)
Depozitář by si měl vést záznamy o všech aktivech, u nichž je přesvědčen, že je alternativní investiční fond jejich vlastníkem. Může zavést postup pro získávání informací od třetích osob, v jehož rámci mohou být realizovatelné postupy zajišťující, že aktiva nelze převést, aniž by o takové transakci byl informován depozitář nebo třetí osoba pověřená úkoly úschovy, a to v případě alternativních investičních fondů s málo častými transakcemi, případně transakcemi, u nichž před vypořádáním dochází k vyjednávání. U alternativních investičních fondů s častějšími obchody v rámci portfolia, jako jsou investice do kotovaných derivátů, může být na místě požadavek mít pro každou transakci přístup k listinným důkazům od třetí osoby.
(106)
Aby bylo zajištěno, že je depozitář schopen vykonávat své povinnosti, je nezbytné vyjasnit úkoly stanovené v čl. 21 odst. 9 směrnice 2011/61/EU, a zejména kontroly druhé úrovně, které má depozitář provádět. Takové úkoly by depozitáři neměly bránit v provádění ověřování ex ante, pokud to považuje za vhodné a po dohodě se správcem. Aby bylo zajištěno, že je schopen vykonávat své povinnosti, měl by depozitář zavést svůj vlastní postup eskalace pro řešení situací, v nichž byly zjištěny nesrovnalosti. Tento postup byl měl zajistit, aby bylo příslušným orgánům oznámeno jakékoli podstatné porušení. Povinností dohledu depozitáře vůči třetím osobám specifikovanou v tomto nařízení nejsou dotčeny povinnosti správce podle směrnice 2011/61/EU.
(107)
Depozitář by měl kontrolovat soulad mezi počtem emitovaných podílových jednotek nebo akcií a výnosy získanými z upisování. Kromě toho aby se zajistilo, že byly při upsání přijaty platby od investorů, měl by depozitář dále zajistit, aby bylo provedeno další odsouhlasení mezi pokyny k upsání a výnosy z upsání. Stejné odsouhlasení by mělo být provedeno ve vztahu k pokynům k vyplacení. Depozitář by měl rovněž ověřit, zda počet podílových jednotek nebo akcií na účtech alternativního investičního fondu odpovídá počtu podílových jednotek nebo akcií v oběhu zapsaných v registru fondu. Depozitář by měl své postupy příslušně upravit s ohledem na četnost upisování a zpětného odkupu.
(108)
Depozitář by měl podniknout veškeré nezbytné kroky k zajištění účinného provedení vhodných postupů a procedur oceňování aktiv alternativního investičního fondu, a to kontrolou vzorků nebo porovnáním konzistentnosti změn při výpočtu čisté hodnoty aktiv v průběhu času s referenční hodnotou. Při zavádění svých postupů by měl depozitář jasně chápat metodiky oceňování, které správce nebo externí znalec používá k ocenění aktiv alternativního investičního fondu. Četnost takových kontrol by měla odpovídat četnosti oceňování aktiv alternativního investičního fondu.
(109)
Depozitář by měl na základě své povinnosti dohledu podle směrnice 2011/61/EU zavést postup pro ex post ověření toho, že alternativní investiční fond dodržuje příslušné právní a správní předpisy a svůj statut a zakládací dokumenty. Patří sem například kontrola toho, že investice alternativního investičního fondu jsou v souladu s jeho investičními strategiemi popsanými ve statutu a nabídkových dokumentech fondu, a zajištění toho, aby fond neporušil svá případná investiční omezení. Depozitář by měl sledovat transakce alternativního investičního fondu a jakékoli nezvyklé transakce vyšetřit. Pokud jsou limity nebo omezení stanovené v příslušných vnitrostátních právních a správních předpisech nebo ve statutu a zakládacích dokumentech alternativního investičního fondu porušeny, depozitář by měl například od správce získat pokyn zastavit transakci, která limity nebo omezení porušuje, na náklady správce. Toto nařízení depozitáři nebrání v tom, aby přijal přístup ex ante, pokud to považuje za vhodné a po dohodě se správcem.
(110)
Depozitář by měl zajistit, aby byly příjmy správně vypočítány v souladu se směrnicí 2011/61/EU. Za tímto účelem musí zajistit, aby byly příjmy řádně rozděleny, a pokud zjistí chybu, aby správce přijal vhodná nápravná opatření. Poté, co depozitář výše uvedené zajistí, měl by ověřit úplnost a správnost rozdělení příjmů a zejména plateb dividend.
(111)
Při delegování úkolů správy souvisejících s jinými aktivy podle směrnice 2011/61/EU se bude pověření ve většině případů pravděpodobně týkat administrativních úkolů. Pokud depozitář deleguje úkoly vedení evidence, bude tedy mít povinnost zavést a uplatňovat vhodný a zdokumentovaný postup zajišťující, že pověřená osoba bude vždy splňovat požadavky čl. 21 odst. 11 písm. d) směrnice 2011/61/EU. Pro zajištění dostatečné úrovně ochrany aktiv je nezbytné stanovit určité zásady, které by se měly uplatňovat na delegování úkolů správy. Pro delegování povinností opatrování je důležité stanovit několik klíčových zásad, které musí být v průběhu procesu pověření účinně uplatňovány. Tyto zásady by neměly být považovány za vyčerpávající, ať už jde o uvedení všech podrobností jednání s patřičnou dovedností, péčí a opatrností ze strany depozitáře, nebo o uvedení všech kroků, které by depozitář měl podniknout ve vztahu k samotným těmto zásadám. Povinnost průběžně sledovat třetí osobu pověřenou úkoly správy by měla spočívat v ověřování toho, že tato třetí osoba správně provádí veškeré delegované úkoly a dodržuje smlouvu o pověření. Třetí osoba by měla jednat čestně, v dobré víře s ohledem na nejlepší zájmy alternativního investičního fondu a jeho investorů, v souladu s regulačními požadavky a požadavky dohledu a měla by jednat s dovedností, péčí a opatrností, jež se za srovnatelných podmínek obvykle očekávají od velmi obezřetného subjektu uvedené finanční profese. Depozitář by měl přezkoumat mimo jiné prvky posouzené v průběhu procesu výběru a jmenování a postavit tyto prvky do perspektivy jejich porovnáním s vývojem na trhu. Forma pravidelného přezkumu by měla odrážet okolnosti, aby byl depozitář schopen řádně posoudit rizika spojená s rozhodnutím svěřit aktiva třetí osobě. Četnost přezkumu by měla být přizpůsobena, aby byla vždy v souladu s tržními podmínkami a souvisejícími riziky. Aby mohl depozitář účinně reagovat na možnou platební neschopnost třetí osoby, měl by provádět krizové plánování včetně případného koncipování alternativních strategií nebo možného výběru alternativních poskytovatelů. Taková opatření mohou sice snížit riziko opatrování pro depozitáře, nemění však povinnost vrátit finanční nástroje nebo uhradit odpovídající částku v případě jejich ztráty, což závisí na tom, zda jsou splněny požadavky čl. 21 odst. 12 směrnice 2011/61/EU či nikoli.
(112)
Při delegování úkolů úschovy by měl depozitář zajistit, aby byly splněny požadavky čl. 21 odst. 11 písm. d) bodu iii) směrnice 2011/61/EU a aby aktiva klientů alternativního investičního fondu depozitáře byla řádně oddělena. Tato povinnost by měla zejména zajistit, aby nedošlo ke ztrátě aktiv alternativního investičního fondu v důsledku platební neschopnosti třetí osoby, která je pověřena úkoly úschovy. Za účelem minimalizace tohoto rizika v zemích, kde insolvenční právo účinky oddělení neuznává, by měl depozitář podniknout další kroky. Depozitář by mohl informovat alternativní investiční fond a správce jednajícího jménem fondu, aby byly takovéto aspekty rizik opatrování řádně zohledněny v investičním rozhodnutí, nebo podniknout opatření, která jsou možná v místních jurisdikcích, aby byla aktiva maximálně chráněna proti platební neschopnosti podle místních právních předpisů. Depozitář by dále mohl zakázat dočasné schodky v aktivech klientů, využít rezervy nebo zavést mechanismy zakazující využití debetního zůstatku pro jednoho klienta na kompenzaci kreditního zůstatku jiného klienta. Taková opatření mohou sice snížit riziko opatrování pro depozitáře při delegování úkolů opatrování, nemění však povinnost vrátit finanční nástroje nebo uhradit odpovídající částku v případě jejich ztráty, což závisí na tom, zda jsou splněny požadavky směrnice 2011/61/EU či nikoli.
(113)
Odpovědnost depozitáře podle čl. 21 odst. 12 druhého pododstavce směrnice 2011/61/EU nastává v případě ztráty finančního nástroje, který drží v opatrování sám depozitář nebo třetí osoba pověřená úkoly opatrování, neprokáže-li depozitář, že ke ztrátě došlo vlivem vnějších okolností, jež nebylo možné ovlivnit a jejichž důsledky by i přes veškeré vynaložené úsilí, které lze spravedlivě požadovat, byly nevyhnutelné. Takováto ztráta by se měla rozlišovat od investiční ztráty pro investory, k níž dojde snížením hodnoty aktiv v důsledku investičního rozhodnutí.
(114)
Pro určení ztráty je důležité, aby byla uznána za definitivní, kdy neexistuje vyhlídka na opětovné získání finančního aktiva. Situace, kdy je finanční nástroj pouze dočasně nedostupný nebo zmrazený, by se proto neměly považovat za ztrátu ve smyslu čl. 21 odst. 12 směrnice 2011/61/EU. Naproti tomu lze stanovit tři situace, kdy by ztráta měla být považována za definitivní: pokud finanční nástroj již neexistuje nebo nikdy neexistoval; pokud finanční nástroj existuje, ale alternativní investiční fond k němu definitivně ztratil vlastnické právo; a pokud alternativní investiční fond má vlastnické právo, avšak již jej není schopen převádět nebo trvale vytvářet omezená vlastnická práva
(115)
Má se za to, že finanční nástroj již neexistuje, například pokud se ztratil v důsledku účetní chyby, kterou nelze opravit, nebo že nikdy neexistoval, pokud bylo vlastnictví alternativního investičního fondu zaregistrováno na základě zfalšovaných dokumentů. Situace, kdy je ztráta finančních nástrojů způsobena podvodným jednáním, by měla být považována za ztrátu.
(116)
Ztrátu nelze konstatovat, pokud byl finanční nástroj nahrazen jiným finančním nástrojem nebo na něj převeden, například v situacích, kdy jsou v rámci reorganizace společnosti zrušeny akcie a nahrazeny emisí nových akcií. Alternativní investiční fond by neměl být považován za trvale zbavený svého vlastnického práva na finanční nástroj, pokud fond nebo správce jednající jménem fondu legitimně převedl vlastnictví na třetí osobu. Pokud existuje rozdíl mezi právním vlastnictvím a skutečným vlastnictvím aktiv, měla by definice ztráty odkazovat na ztrátu skutečného vlastnictví.
(117)
Pouze v případě vnějších okolností, které nemohl depozitář ovlivnit, a jejichž důsledky i přes veškeré vynaložené úsilí, které lze spravedlivě požadovat, byly nevyhnutelné, se může depozitář vyhnout odpovědnosti podle čl. 21 odst. 12 směrnice 2011/61/EU. Aby byl depozitář zproštěn odpovědnosti, měl by prokázat kumulativní splnění uvedených podmínek.
(118)
Nejprve je třeba určit, zda okolnosti, které vedly ke ztrátě, byly vnější. Odpovědnost depozitáře by neměla být dotčena pověřením, a okolnost by proto měla být považována za vnější, pokud k ní nedojde v důsledku jednání nebo opomenutí depozitáře nebo třetí osoby, jež byla pověřena úkoly opatrování finančních nástrojů držených v opatrování. Poté by se mělo posuzovat, zda bylo nemožné okolnost ovlivnit, a to ověřením, že nebylo nic, co by obezřetný depozitář mohl přiměřeně učinit, aby zabránil vzniku dané okolnosti. V této fázi lze za vnější okolnosti, jež nebylo možné ovlivnit, považovat přírodní jevy a jednání veřejného orgánu. Proto jsou v situaci platební neschopnosti třetí osoby pověřené úkoly opatrování právní předpisy země, v níž jsou nástroje drženy v opatrování a která neuznává účinky řádně provedeného oddělení aktiv, považovány za vnější okolnost, již není možné ovlivnit. Naproti tomu ztrátu způsobenou neprovedením požadavků na oddělení aktiv stanovených v čl. 21 odst. 11 písm. d) bodu iii) směrnice 2011/61/EU nebo ztrátu aktiv v důsledku narušení činnosti třetí osoby v souvislosti s její platební neschopností nelze považovat za vnější okolnosti, jež není možné ovlivnit.
(119)
Depozitář by měl také prokázat, že ztráta byla i přes veškeré vynaložené úsilí, které lze spravedlivě požadovat, nevyhnutelná. Depozitář by měl v této souvislosti informovat správce a přijmout vhodná opatření v závislosti na okolnostech. Například v situaci, kdy se depozitář domnívá, že jediným vhodným opatřením je zcizení finančních nástrojů, měl by řádně informovat správce, jenž musí následně depozitáři dát písemný pokyn, zda má finanční nástroje nadále držet, nebo je zcizit. O jakémkoli pokynu, aby depozitář aktiva nadále držel, by měli být neprodleně informováni investoři alternativního investičního fondu. Správce nebo alternativní investiční fond by měli náležitě brát v úvahu doporučení depozitáře. V závislosti na okolnostech, pokud se depozitář nadále obává, že standard ochrany finančního nástroje není i přes opakovaná varování dostatečný, měl by zvážit další možná opatření, například ukončení smlouvy, pokud je alternativnímu investičnímu fondu poskytnuta určitá doba, aby si v souladu s vnitrostátním právem našel jiného depozitáře.
(120)
V zájmu zajištění stejného standardu ochrany investorů by se měla stejná kritéria uplatňovat na pověřenou osobu, na niž depozitář smluvně převedl svou odpovědnost. Proto aby byla pověřená osoba zproštěna odpovědnosti podle čl. 21 odst. 12 směrnice 2011/61/EU, měla by prokázat kumulativní splnění stejných podmínek.
(121)
Depozitář se za určitých okolností může zprostit odpovědnosti za ztrátu finančních nástrojů, které má v opatrování třetí osoba pověřená úkoly opatrování. Aby bylo takové zproštění odpovědnosti povoleno, musí existovat objektivní důvod pro uzavření smlouvy o takovém zproštění odpovědnosti, který přijme depozitář i alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem fondu. Pro každé zproštění odpovědnosti by měl být stanoven objektivní důvod s ohledem na konkrétní okolnosti, za nichž bylo opatrování delegováno.
(122)
Při zvažování objektivního důvodu by mělo být dosaženo správné rovnováhy, aby bylo zajištěno, že se lze smluvního zproštění účinně dovolávat, je-li to třeba, a že existují dostatečné záruky k zamezení jakéhokoli zneužití smluvního zproštění odpovědnosti depozitářem. Smluvní zproštění odpovědnosti by za žádných okolností nemělo být použito k obcházení požadavků na odpovědnost depozitáře podle směrnice 2011/61/EU. Depozitář by měl prokázat, že jej specifické okolnosti donutily pověřit úkoly opatrování třetí osobu. Smluvní zproštění odpovědnosti by mělo vždy být v nejlepším zájmu alternativního investičního fondu nebo jeho investorů a fond nebo správce jednající jménem fondu by měli výslovně uvést, že jednají v takovém nejlepším zájmu. Příklady scénářů by měly uvádět situace, v nichž lze dospět k závěru, že depozitář nemá jinou možnost než pověřit úkoly opatrování třetí osoby.
(123)
Je důležité, aby příslušné orgány pravidelně dostávaly řádné a dostatečné informace pro účely dohledu nad činností správců a s ní souvisejících rizik. Navíc protože může mít činnost správců důsledky napříč hranicemi a na finančních trzích, měly by příslušné orgány správce a alternativní investiční fondy pečlivě sledovat, aby mohly přijmout vhodná opatření s cílem zamezit vzniku systémových rizik. Díky zvýšené transparentnosti a soudržnosti dosažených prostřednictvím ustanovení o podávání zpráv a příslušných informací v souladu s prováděcími opatřeními by příslušné orgány měly být schopny odhalit rizika na finančních trzích a reagovat na ně.
(124)
Je nezbytné, aby investoři získali o konkrétních správcích a alternativních investičních fondech a o jejich struktuře minimální nezbytné informace, aby mohli přijímat správná investiční rozhodnutí uzpůsobená jejich potřebám a ochotě podstupovat riziko. Tyto informace by měly být jasné, spolehlivé, snadno pochopitelné a jasně prezentované, přičemž užitečnost informací se zvyšuje, pokud jsou porovnatelné mezi jednotlivými správci a alternativními investičními fondy a mezi po sobě následujícími obdobími. Správce by neměl provozovat činnosti, jež jsou na úkor cíle porozumění a užitečnosti informací pro investory před jejich poskytnutím, například maskování skutečného stavu věcí.
(125)
Je nezbytné stanovit rámec určující minimální standardy ohledně podávání výročních zpráv včetně klíčových prvků a nevyčerpávajícího seznamu položek. Podstatné změny údajů podle čl. 22 odst. 2 písm. d) směrnice 2011/61/EU by se měly poskytnout ve výroční zprávě v rámci finančních výkazů. Kromě nevyčerpávajícího seznamu podkladových řádkových položek mohou být uvedeny další řádkové položky, nadpisy a mezisoučty, pokud je uvedení těchto položek relevantní pro porozumění celkové finanční situaci nebo výsledkům alternativního investičního fondu. Položky s rozdílnou povahou nebo funkcí lze seskupit, pokud jednotlivě nemají podstatný význam. Mohou být seskupeny jako „jiné“, například „jiná aktiva“ nebo „jiná pasiva“. Pokud se určité řádkové položky konkrétního alternativního investičního fondu vůbec netýkají, nemusí být uvedeny. Bez ohledu na účetní standardy používané v souladu se směrnicí 2011/61/EU by měla být všechna aktiva oceněna alespoň jednou ročně. Rozvaha nebo výkaz aktiv a pasiv podle směrnice 2011/61/EU by měly zahrnovat mimo jiné hotovost a peněžní ekvivalenty. Peněžní ekvivalenty by se tak pro účely výpočtu expozice alternativního investičního fondu vůči riziku měly považovat za vysoce likvidní investice.
(126)
Pokud jde o obsah a formát zprávy o činnosti v účetním období, jež musí být podle směrnice 2011/61/EU součástí výroční zprávy, měla by obsahovat poctivý a vyvážený přehled činností alternativního investičního fondu s popisem hlavních rizik a investic nebo ekonomických nejistot, kterým čelí. Poskytnutí uvedených informací by nemělo mít za následek zveřejnění vlastnických informací alternativního investičního fondu, jež by poškozovalo jeho zájmy a zájmy jeho investorů. Proto pokud by zveřejnění konkrétních vlastnických informací mělo takový účinek, mohou být shrnuty tak, aby se takovému účinku zamezilo, a není nutné uvádět například výsledky nebo statistiky individuální společnosti nebo investice v portfoliu, jež by mohly vést ke zveřejnění vlastnických informací alternativního investičního fondu. Takové informace by měly být uvedeny ve zprávě vedení, která se obvykle předkládá spolu s finančními výkazy.
(127)
Pokud jde o obsah a formát informací o odměňování, kdy se informace předkládají na úrovni správce, měly by být poskytnuty další informace o přidělení nebo rozdělení celkové odměny ve vztahu k příslušnému alternativnímu investičnímu fondu. Toho lze dosáhnout poskytnutím údajů o celkové odměně správce rozdělené na pevnou a pohyblivou složku, prohlášením, že se tyto údaje vztahují na správce jako celek a nikoli na alternativní investiční fond, uvedením počtu alternativních investičních fondů a fondů SKIPCP spravovaných správcem a veškerých aktiv spravovaných těmito alternativními investičními fondy a fondy SKIPCP s přehledem zásad odměňování a poskytnutím odkazu, kde jsou úplné zásady odměňování správce na žádost investorů dostupné. Lze poskytnout další podrobnosti uvedením celkové pohyblivé odměny financované platbami alternativního investičního fondu, a to podle případu buď prostřednictvím výkonnostního poplatku nebo odměny za zhodnocení kapitálu. Kromě poskytnutí informací o odměňování může být vhodné, aby správci poskytli informace o finančních a nefinančních kritériích zásad a postupů odměňování pro příslušné kategorie zaměstnanců, aby mohli investoři posoudit stávající pobídky.
(128)
Pokud alternativní investiční fond emituje podílové jednotky, měl by být v době převodu proveden výpočet jakýchkoli aktiv převáděných do vyčleněných aktiv (side pockets), a to na základě počtu podílových jednotek přidělených při převodu aktiv vynásobeném cenou za podílovou jednotku. Za všech okolností by měly být jasně poskytnuty informace o oceňovacím základu a měly by obsahovat údaje využité pro provedení ocenění.
(129)
Za účelem řízení likvidity by správci měli mít možnost uzavírat jménem alternativních investičních fondů, které spravují, dohody o půjčkách. Tyto dohody mohou být krátkodobé nebo mít trvalejší povahu. Ve druhém případě je pravděpodobnější, že taková dohoda bude mít podobu zvláštního opatření pro účely řízení nelikvidních aktiv.
(130)
V souladu se zásadou rozlišení a s uznáním rozmanitosti druhů alternativních investičních fondů by se poskytování informací investorům, jež se od správců vyžaduje, mělo lišit podle druhu fondu a mělo by záviset na dalších faktorech, jako je investiční strategie a složení portfolia.
(131)
Směrnice 2011/61/EU požaduje od správců, aby příslušnému orgánu svého domovského členského státu pravidelně poskytovali určité informace, a to za každý unijní alternativní investiční fond, který spravují, a za každý alternativní investiční fond, který nabízejí v Unii. Je proto důležité dále specifikovat informace, které se mají poskytovat, a četnost podávání zpráv v závislosti na hodnotě spravovaných aktiv v portfoliích alternativních investičních fondů spravovaných daným správcem. Je třeba určit pro forma vzory pro podávání zpráv, které by měli správci vyplňovat pro alternativní investiční fondy, které spravují. Pokud subjekt, který má povolení jako správce, nabízí alternativní investiční fondy spravované jinými správci, nejedná jako správce uvedených fondů, ale jako zprostředkovatel jako jakýkoli investiční podnik, na nějž se vztahuje směrnice 2004/39/ES. Neměl by proto mít povinnost podávat za tyto alternativní investiční fondy zprávy, jelikož by to vedlo k dvojnásobnému nebo vícenásobnému podávání zpráv. Povinnost podávat zprávy by nicméně měla platit pro mimounijní správce, kteří spravují alternativní investiční fondy nabízené v Unii.
(132)
Prahová hodnota stanovená tímto nařízením vyvolává pouze povinnosti podávat zprávy stanovené v čl. 24 odst. 4 směrnice 2011/61/EU. Alternativní investiční fond, jehož hodnota pákového efektu vypočítaná v souladu se závazkovou metodou je nižší než trojnásobek čisté hodnoty jeho aktiv, se nepovažuje za fond využívající pákový efekt ve velké míře. Příslušné orgány si však mohou vyžádat další informace, je-li to nezbytné pro účinné sledování systémových rizik. Kromě toho jsou díky stanovení prahové hodnoty pro podávání zpráv informace související se vznikem systémového rizika v celé Unii shromažďovány jednotně, což správcům zajišťuje jistotu.
(133)
Dohledové pravomoci příslušného orgánu podle čl. 25 odst. 3 směrnice 2011/61/EU se vykonávají v rámci nového systému dohledu, jehož součástí jsou průběžné procesy dohledu a posuzování systémových rizik správců prováděné příslušnými orgány a evropskými orgány dohledu s ohledem na stabilitu a integritu finančního systému. Příslušné orgány by měly řádně využívat obdržené informace a měly by uložit limity pákového efektu využívaného správcem nebo jiná omezení správy alternativního investičního fondu ve vztahu k spravovaným fondům, pokud to považují za nezbytné v zájmu zajištění stability a integrity finančního systému. Posouzení systémového rizika se bude pravděpodobně lišit v závislosti na ekonomickém prostředí, přičemž kterýkoli správce může ve vztahu k alternativním investičním fondům, které spravuje, potenciálně mít systémový význam. Je proto základním požadavkem, aby příslušné orgány obdržely veškeré informace nezbytné k řádnému posouzení uvedených situací, aby se zamezilo vzniku systémového rizika. Příslušné orgány by poté měly informace důkladně posoudit a přijmout vhodná opatření.
(134)
Aby umožnila unijním správcům spravovat a nabízet mimounijní alternativní investiční fondy a mimounijním správcům spravovat a nabízet alternativní investiční fondy v Unii, požaduje směrnice 2011/61/EU, aby byly s příslušnými orgány dohledu třetí země, v nichž je usazen mimounijní alternativní investiční fond, případně mimounijní správce, uzavřeny vhodné dohody o spolupráci. Tyto dohody by měly zajistit alespoň účinnou výměnu informací, která příslušným orgánům Unie umožní plnit své povinnosti v souladu se směrnicí 2011/61/EU.
(135)
Dohody o spolupráci by měly příslušným orgánům umožnit provádění jejich povinností v oblasti dohledu a prosazování ve vztahu ke třetím zemím. Měly by proto stanovit jasný a konkrétní rámec pro přístup k informacím, pro provádění kontrol na místě a pro pomoc, kterou mají poskytovat orgány třetí země. Měly by zajistit, že obdržené informace bude možné sdílet s ostatními dotčenými příslušnými orgány, jakož i s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy a s Evropskou radou pro systémová rizika.
(136)
S cílem umožnit příslušným orgánům, správcům a depozitářům přizpůsobit se novým požadavkům tohoto nařízení, aby mohly být účinně a účelně uplatňovány, mělo by být datum zahájení použitelnosti tohoto nařízení sladěno s datem pro provedení směrnice 2011/61/EU,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
DEFINICE
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se vedle definic uvedených v článku 2 směrnice 2011/61/EU použijí tyto definice:
1)
„kapitálovým závazkem“ se rozumí smluvní závazek investora poskytnout alternativnímu investičnímu fondu na žádost správce dohodnutou částku investice;
2)
„příslušnou osobou“ v souvislosti se správcem se rozumí:
a)
ředitel, společník či jemu rovnocenná osoba nebo člen vedení správce;
b)
zaměstnanec správce, jakož i jiná fyzická osoba, jejíž služby má správce k dispozici a pod kontrolou a jež se účastní kolektivní správy portfolií prováděné správcem;
c)
fyzická nebo právnická osoba, která se přímo účastní poskytování služeb správci na základě pověřovacího opatření pro třetí osoby za účelem poskytování kolektivní správy portfolií správcem;
3)
„vrcholným vedením“ se rozumí osoba nebo osoby, které skutečně řídí podnikatelskou činnost správce v souladu s čl. 8 odst. 1 písm. c) směrnice 2011/61/EU, a případně exekutivní člen nebo členové řídícího orgánu;
4)
„řídícím orgánem“ se rozumí orgán, jenž má ve správci konečnou rozhodovací pravomoc, zahrnující funkci dohledu a řízení, nebo pouze funkci řízení, pokud jsou tyto dvě funkce oddělené;
5)
„zvláštním opatřením“ se rozumí opatření, které je přímým důsledkem nelikvidní povahy aktiv alternativního investičního fondu, má vliv na specifická práva investorů na odkup u určitého druhu podílových jednotek nebo akcií alternativního investičního fondu a je specifickým nebo odděleným opatřením lišícím se od obecných práv investorů na odkup.
KAPITOLA II
OBECNÁ USTANOVENÍ
ODDÍL 1
Výpočet spravovaných aktiv
(čl. 3 odst. 2 směrnice 2011/61/EU)
Článek 2
Výpočet celkové hodnoty spravovaných aktiv
1. Aby se kvalifikoval pro výjimku stanovenou v čl. 3 odst. 2 směrnice 2011/61/EU, musí správce:
a)
identifikovat veškeré alternativní investiční fondy, pro něž je jmenován jako správce nesamosprávného alternativního investičního fondu, nebo alternativní investiční fondy, pro něž je správcem, umožňuje-li právní forma fondu samosprávu, v souladu s článkem 5 směrnice 2011/61/EU;
b)
pro každý spravovaný alternativní investiční fond identifikovat portfolio aktiv a v souladu s pravidly pro oceňování stanovenými právními předpisy země, v níž je fond usazen, případně statutem nebo zakládacími dokumenty fondu určit odpovídající hodnotu spravovaných aktiv, včetně veškerých aktiv nabytých s využitím pákového efektu;
c)
sloučit určené hodnoty spravovaných aktiv všech spravovaných alternativních investičních fondů a výslednou celkovou hodnotu spravovaných aktiv porovnat s příslušnou prahovou hodnotou stanovenou v čl. 3 odst. 2 směrnice 2011/61/EU.
2. Pro účely odstavce 1 se do výpočtu nezahrnují subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP), pro něž správce jedná jako ustanovená správcovská společnost podle směrnice 2009/65/ES.
Pro účely odstavce 1 se do výpočtu zahrnují alternativní investiční fondy spravované správcem v rámci pověření jiné osoby v souladu s článkem 20 směrnice 2011/61/EU. Portfolia alternativních investičních fondů, které správce spravuje v rámci pověření jiné osoby, jsou však z výpočtu vyloučena.
3. Pro účely výpočtu celkové hodnoty spravovaných aktiv se každá pozice plynoucí z derivátového nástroje, včetně jakéhokoli derivátu vloženého do převoditelných cenných papírů, převede na svou rovnocennou pozici plynoucí z podkladových aktiv derivátu za použití převodních metodik stanovených v článku 10. Absolutní hodnota uvedené rovnocenné pozice se následně použije pro výpočet celkové hodnoty spravovaných aktiv.
4. Pokud alternativní investiční fond investuje do jiných alternativních investičních fondů spravovaných stejným správcem nesamosprávného alternativního investičního fondu, může být uvedená investice vyloučena z výpočtu aktiv spravovaných správcem.
5. Pokud jeden podfond v rámci samosprávného nebo nesamosprávného alternativního investičního fondu investuje do jiného podfondu uvedeného fondu, může být uvedená investice vyloučena z výpočtu aktiv spravovaných správcem.
6. Celková hodnota spravovaných aktiv se vypočítá v souladu s odstavci 1 až 4 alespoň jednou ročně a za použití nejnovějších dostupných hodnot aktiv. Nejnovější dostupná hodnota aktiv každého alternativního investičního fondu se získá během dvanácti měsíců předcházejících datu výpočtu prahové hodnoty v souladu s první větou tohoto odstavce. Správce určí datum výpočtu prahové hodnoty a konzistentně jej uplatňuje. Veškeré následné změny zvoleného data musí být odůvodněny příslušnému orgánu. Při výběru data výpočtu prahové hodnoty vezme správce v úvahu dobu a četnost oceňování spravovaných aktiv.
Článek 3
Průběžné sledování spravovaných aktiv
Správci zřídí, provedou a uplatňují postupy průběžného sledování celkové hodnoty spravovaných aktiv. Sledování odráží aktuální přehled spravovaných aktiv a zahrnuje pozorování úpisů a zpětných odkupů, nebo případně čerpání kapitálu, rozdělení kapitálu a hodnotu investovaných aktiv pro každý alternativní investiční fond.
Blízkost celkové hodnoty spravovaných aktiv k prahové hodnotě stanovené v čl. 3 odst. 2 směrnice 2011/61/EU a předpokládané upisování a zpětný odkup se vezmou v úvahu pro posouzení potřeby častějšího provádění výpočtu celkové hodnoty spravovaných aktiv.
Článek 4
Příležitostné překročení prahové hodnoty
1. Správce posuzuje situace, kdy celková hodnota spravovaných aktiv překročí příslušnou prahovou hodnotu, aby určil, zda mají dočasnou povahu či nikoli.
2. Pokud celková hodnota spravovaných aktiv překročí příslušnou prahovou hodnotu a správce má za to, že situace nemá dočasnou povahu, oznámí to neprodleně příslušnému orgánu, uvede, že se má za to, že situace nemá dočasnou povahu, a v souladu s článkem 7 směrnice 2011/61/EU požádá do 30 kalendářních dnů o povolení.
3. Pokud celková hodnota spravovaných aktiv překročí příslušnou prahovou hodnotu a správce má za to, že situace má dočasnou povahu, oznámí to neprodleně příslušnému orgánu a uvede, že se má za to, že situace má dočasnou povahu. V oznámí se uvedou podpůrné informace odůvodňující posouzení dočasné povahy situace správcem včetně popisu situace a vysvětlení důvodů, proč je považována za dočasnou.
4. Situace se nepovažuje za dočasnou, pokud bude pravděpodobně trvat déle než tři měsíce.
5. Tři měsíce po datu, kdy celková hodnota spravovaných aktiv překročila příslušnou prahovou hodnotu, správce přepočítá celkovou hodnotu spravovaných aktiv s cílem prokázat, že je nižší, než příslušná prahová hodnota, nebo prokázat příslušnému orgánu, že situace, jež způsobila překročení prahové hodnoty spravovanými aktivy, byla vyřešena a že žádost o povolení správce není nutná.
Článek 5
Informace, jež mají být poskytnuty v rámci registrace
1. V rámci požadavku čl. 3 odst. 3 písm. b) směrnice 2011/61/EU sdělí správci příslušným orgánům celkovou hodnotu spravovaných aktiv vypočítanou v souladu s postupem uvedeným v článku 2.
2. V rámci požadavku čl. 3 odst. 3 písm. c) směrnice 2011/61/EU poskytnou správci za každý alternativní investiční fond nabídkový dokument nebo příslušný výpis z nabídkového dokumentu nebo obecný popis investiční strategie. Příslušný výpis z nabídkového dokumentu a popis investiční strategie obsahují alespoň tyto informace:
a)
hlavní kategorie aktiv, do nichž alternativní investiční fond může investovat;
b)
jakékoli průmyslové, zeměpisné nebo jiné tržní sektory nebo konkrétní třídy aktiv, na něž se investiční strategie zaměřuje;
c)
popis politiky alternativního investičního fondu pro půjčky nebo pákový efekt.
3. Informace, které má správce poskytnout podle čl. 3 odst. 3 písm. d) směrnice 2011/61/EU, jsou uvedeny v čl. 110 odst. 1 tohoto nařízení. Poskytnou se v souladu s pro forma vzorem pro podávání zpráv uvedeným v příloze IV.
4. Informace získané v souladu s čl. 3 odst. 3 písm. d) směrnice 2011/61/EU jsou sdíleny mezi příslušnými orgány v Unii, s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy a Evropskou radou pro systémová rizika, pokud je to nezbytné pro výkon jejich povinností.
5. Informace požadované pro účely registrace se aktualizují a poskytují každoročně. Z důvodů souvisejících s výkonem jejich pravomocí podle článku 46 směrnice 2011/61/EU mohou příslušné orgány od správce požadovat, aby informace uvedené v článku 3 směrnice 2011/61/EU poskytoval častěji.
ODDÍL 2
Výpočet pákového efektu
(čl. 4 odst. 3 směrnice 2011/61/EU)
Článek 6
Obecná ustanovení ohledně výpočtu pákového efektu
1. Pákový efekt alternativního investičního fondu se vyjádří jako poměr expozice fondu vůči riziku a jeho čisté hodnoty aktiv.
2. Správci vypočítají expozici spravovaných alternativních investičních fondů vůči riziku v souladu s metodou hrubé hodnoty aktiv uvedenou v článku 7 a závazkovou metodou uvedenou v článku 8.
Komise s ohledem na vývoj na trhu a nejpozději do 21. července 2015 přezkoumá metody výpočtu uvedené v prvním pododstavci s cílem rozhodnout, zda jsou tyto metody dostatečné a vhodné pro všechny druhy alternativních investičních fondů, nebo zda by měla být vypracována dodatečná a nepovinná metoda výpočtu pákového efektu.
3. Do výpočtu expozice vůči riziku se zahrne expozice vůči riziku obsažená v jakýchkoli finančních nebo právních strukturách s účastí třetích osob kontrolovaných příslušným alternativním investičním fondem, pokud jsou uvedené struktury specificky zřízeny, aby přímo či nepřímo zvýšily expozici na úrovni fondu. U alternativních investičních fondů, jejichž hlavní investiční politikou je získání kontroly nekotovaných společností nebo emitentů, správce do výpočtu pákového efektu nezahrnuje expozici vůči riziku, která existuje na úrovni uvedených nekotovaných společností a emitentů, pokud alternativní investiční fond nebo správce fondu jednající jménem fondu nemají povinnost nést možné ztráty nad rámec investice do příslušné společnosti nebo emitenta.
4. Správce vyloučí dohody o půjčkách, pokud mají dočasnou povahu a jsou plně kryty smluvními kapitálovými závazky od investorů do alternativního investičního fondu.
5. Správce musí mít řádně zdokumentované postupy pro výpočet expozice vůči riziku každého alternativního investičního fondu ve své správě v souladu s metodou hrubé hodnoty aktiv a závazkovou metodou. Výpočet musí být v průběhu času prováděn konzistentně.
Článek 7
Metoda hrubé hodnoty aktiv pro výpočet expozice alternativního investičního fondu vůči riziku
Expozice alternativního investičního fondu vůči riziku vypočítaná v souladu s metodou hrubé hodnoty aktiv je součtem absolutních hodnot všech pozic oceněných v souladu s článkem 19 směrnice 2011/61/EU a všemi akty v přenesené pravomoci přijatými na jejím základě.
Pro výpočet expozice alternativního investičního fondu vůči riziku v souladu s metodou hrubé hodnoty aktiv správce:
a)
vyloučí hodnotu veškeré hotovosti a peněžních ekvivalentů, které jsou vysoce likvidními investicemi drženými v základní měně alternativního investičního fondu, které lze snadno směnit na známou částku hotovosti, podléhají nevýznamnému riziku změny hodnoty a poskytují výnos maximálně ve výši sazby tříměsíčního vysoce kvalitního státního dluhopisu;
b)
převede derivátové nástroje na rovnocennou pozici plynoucí z jejich podkladových aktiv za použití metodik pro převod uvedených v článku 10 a metod uvedených v příloze I bodech 4 až 9 a 14;
c)
vyloučí hotovostní půjčky, které zůstávají v hotovosti nebo v peněžním ekvivalentu podle písmena a) a u nichž jsou známy splatné částky;
d)
zahrne expozici vůči riziku vyplývající z reinvestice hotovostních půjček, vyjádřenou buď jako tržní hodnotu realizované investice, nebo jako celkovou půjčenou částku podle přílohy I bodů 1 a 2, podle toho, která z těchto hodnot je vyšší;
e)
zahrne pozice v rámci repo nebo reverzních repo obchodů a v rámci půjček nebo výpůjček cenných papírů nebo jiných dohod v souladu s přílohou I body 3 a 10 až 13.
Článek 8
Závazková metoda pro výpočet expozice alternativního investičního fondu vůči riziku
1. Expozice alternativního investičního fondu vůči riziku vypočítaná v souladu se závazkovou metodou je součtem absolutních hodnot všech pozic oceněných v souladu s článkem 19 směrnice 2011/61/EU a jejími příslušnými akty v přenesené pravomoci, se splněním kritérií stanovených v odstavcích 2 až 9.
2. Pro výpočet expozice alternativního investičního fondu vůči riziku v souladu se závazkovou metodou správce:
a)
převede každou pozici plynoucí z derivátového nástroje na rovnocennou pozici plynoucí z podkladového aktiva uvedeného derivátu za použití metodik pro převod uvedených v článku 10 a v příloze II bodech 4 až 9 a 14;
b)
uplatní mechanismy výpočtu čistých pozic a mechanismy zajištění;
c)
vypočítá expozici vůči riziku vzniklou reinvesticí půjček, pokud taková reinvestice zvyšuje expozici alternativního investičního fondu vůči riziku definovanou v příloze I bodech 1 a 2;
d)
zahrne do výpočtu ostatní mechanismy v souladu s přílohou I body 3 a 10 až 13.
3. Pro účely výpočtu expozice alternativního investičního fondu vůči riziku v souladu se závazkovou metodou:
a)
mechanismy výpočtu čistých pozic zahrnují kombinace obchodů s derivátovými nástroji nebo pozicemi v cenných papírech, které se vztahují ke stejnému podkladovému aktivu, nehledě na - v případě derivátových nástrojů - datum splatnosti derivátových nástrojů, a kde se uvedené obchody s derivátovými nástroji nebo pozicemi v cenných papírech uzavírají s výlučným cílem eliminovat rizika spojená s pozicemi zaujatými prostřednictvím ostatních derivátových nástrojů nebo pozic v cenných papírech;
b)
mechanismy zajištění zahrnují kombinace obchodů s derivátovými nástroji nebo pozicemi v cenných papírech, které se nemusí vztahovat ke stejnému podkladovému aktivu, a kde se uvedené obchody s derivátovými nástroji nebo pozicemi v cenných papírech uzavírají s výlučným cílem kompenzovat rizika spojená s pozicemi zaujatými prostřednictvím ostatních derivátových nástrojů nebo pozic v cenných papírech.
4. Odchylně od odstavce 2 se derivátový nástroj nepřevede na rovnocennou pozici plynoucí z podkladového aktiva, pokud má všechny tyto vlastnosti:
a)
swapuje výsledky finančních aktiv držených v portfoliu alternativního investičního fondu za výsledky ostatních referenčních finančních aktiv;
b)
zcela kompenzuje rizika swapovaných aktiv držených v portfoliu alternativního investičního fondu, takže výsledky fondu nezávisejí na výsledcích swapovaných aktiv;
c)
neobsahuje ani další volitelné prvky, ani ustanovení o pákovém efektu, ani jiná dodatečná rizika v porovnání s přímou držbou referenčních finančních aktiv.
5. Odchylně od odstavce 2 se derivátový nástroj při výpočtu expozice vůči riziku v souladu se závazkovou metodou nepřevede na rovnocennou pozici plynoucí z podkladového aktiva, pokud splňuje obě tyto podmínky:
a)
držba alternativního investičního fondu, spočívající v kombinaci derivátového nástroje souvisejícího s finančním aktivem a hotovosti investované do peněžního ekvivalentu definovaného v čl. 7 písm. a), odpovídá držbě dlouhé pozice v daném finančním aktivu;
b)
derivátový nástroj nezavdává vznik žádné další expozici vůči riziku a pákovému efektu nebo riziku.
6. Mechanismy zajištění se při výpočtu expozice alternativního investičního fondu vůči riziku zohledňují, pouze pokud splňují všechny tyto podmínky:
a)
cílem pozic přítomných v zajišťovacím vztahu není generovat výnos a obecná a specifická rizika jsou kompenzována;
b)
na úrovni alternativního investičního fondu existuje ověřitelné snížení rizika;
c)
případná obecná a specifická rizika spojená s derivátovými nástroji jsou kompenzována;
d)
mechanismy zajištění se týkají stejné třídy aktiv;
e)
jsou efektivní v situaci obtížných podmínek na trhu.
7. S výhradou odstavce 6 se derivátové nástroje používané pro účely zajištění proti měnovému riziku, které nezavdávají vznik žádné další expozici vůči riziku, pákovému efektu nebo jiným rizikům, do výpočtu nezahrnují.
8. Správce provádí netting pozic v kterémkoli z těchto případů:
a)
mezi derivátovými nástroji, pokud se vztahují ke stejnému podkladovému aktivu, a to i když mají různá data splatnosti;
b)
mezi derivátovým nástrojem, jehož podkladovým aktivem je převoditelný cenný papír, nástroj peněžního trhu nebo podílové jednotky v subjektu kolektivního investování podle přílohy I oddílu C bodů 1 až 3 směrnice 2004/39/ES, a stejným odpovídajícím podkladovým aktivem.
9. Správci spravující alternativní investiční fondy, které v souladu se svou hlavní investiční politikou primárně investují do úrokových derivátů, využijí specifická pravidla pro netting různých durací, aby se zohlednila souvislost mezi rozsahy splatnosti úrokové křivky, jak je uvedeno v článku 11.
Článek 9
Metody zvýšení expozice alternativního investičního fondu vůči riziku
Správci při výpočtu expozice vůči riziku pro situace uvedené v příloze I použijí metody popsané v uvedené příloze.
Článek 10
Metodiky převodu pro derivátové nástroje
Správci pro derivátové nástroje uvedené v příloze II použijí metodiky převodu popsané v uvedené příloze.
Článek 11
Pravidla pro netting různých durací
1. Správci při výpočtu expozice alternativních investičních fondů vůči riziku v souladu s čl. 8 odst. 9 uplatňují pravidla pro netting různých durací.
2. Pravidla pro netting různých durací se nepoužijí, pokud by vedly k vědomému poskytnutí nesprávných informací o rizikovém profilu alternativního investičního fondu. Správci používající uvedená pravidla pro netting do své úrokové strategie nezahrnují další zdroje rizika, jako je volatilita. Strategie úrokové arbitráže tedy uvedená pravidla pro netting neuplatňují.
3. Použití uvedených pravidel pro netting různých durací nesmí generovat neodůvodněnou míru pákového efektu prostřednictvím investic do krátkých pozic. Pro alternativní investiční fond se střední dobou trvání, který používá pravidla pro netting různých durací, nesmí být hlavním zdrojem výsledků krátkodobé úrokové deriváty.
4. Úrokové deriváty se převedou na svou rovnocennou pozici plynoucí z podkladového aktiva a provede se jejich netting v souladu s přílohou III.
5. Alternativní investiční fond používající pravidla pro netting různých durací může stále využívat zajišťovací rámec. Pravidla pro netting různých durací se mohou uplatnit pouze na úrokové deriváty, jež nejsou zahrnuty do mechanismů zajištění.
ODDÍL 3
Dodatečný kapitál a pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání
(čl. 9 odst. 7 a článek 15 směrnice 2011/61/EU)
Článek 12
Rizika spojená s profesní odpovědností
1. Riziky spojenými s profesní odpovědností, která mají být pokryta podle čl. 9 odst. 7 směrnice 2011/61/EU, jsou rizika ztráty nebo škody způsobených příslušnou osobou v důsledku nedbalosti při provádění činností, za něž správce nese právní odpovědnost.
2. Mezi rizika spojená s profesní odpovědností definovaná v odstavci 1 patří mimo jiné rizika:
a)
ztráty dokumentů dokládajících vlastnictví aktiv alternativního investičního fondu;
b)
vědomého poskytnutí nesprávných informací nebo zavádějících prohlášení adresovaných alternativnímu investičnímu fondu nebo jeho investorům;
c)
jednání, omylů nebo opomenutí, jejichž důsledkem je porušení:
i)
právních a regulačních povinností,
ii)
povinnosti dovednosti a péče vůči alternativnímu investičnímu fondu a jeho investorům,
iii)
povinností při správě cizího majetku,
iv)
povinností mlčenlivosti,
v)
statutu nebo zakládacích dokumentů alternativního investičního fondu,
vi)
podmínek jmenování správce alternativním investičním fondem;
d)
nesplnění povinnosti zavést, provádět a udržovat řádné postupy k předcházení nečestnému, podvodnému nebo zlovolnému jednání;
e)
nesprávného ocenění aktiv nebo výpočtu cen podílových jednotek nebo akcií;
f)
ztrát způsobených přerušením obchodní činnosti, selháním systému, chybami při zpracování transakcí nebo při řízení procesů.
3. Rizika spojená s profesní odpovědností musí být vždy pokryta buď příslušným dodatečným kapitálem určeným v souladu s článkem 14 nebo příslušným pojištěním odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání určeným v souladu s článkem 15.
Článek 13
Kvalitativní požadavky pro řešení rizik spojených s profesní odpovědností
1. Správce zavede účinné vnitřní postupy a procedury řízení provozního rizika s cílem řádně identifikovat, měřit, řídit a sledovat provozní rizika, včetně rizik spojených s profesní odpovědností, jimž je nebo může přiměřeně být vystaven. Činnosti řízení provozního rizika se provádějí nezávisle v rámci politiky řízení rizik.
2. Správce zřídí databázi minulých ztrát, do níž se zaznamenávají veškerá provozní selhání, ztráty a škody. V databázi se zaznamenávají mimo jiné veškerá rizika spojená s profesní odpovědností podle čl. 12 odst. 2, která nastala.
3. Správce v rámci řízení rizik využívá své interní údaje o minulých ztrátách a případně externí údaje, analýzy scénářů a faktory odrážející obchodní prostředí a systémy vnitřní kontroly.
4. Expozice vůči provoznímu riziku a ztráty se průběžně sledují a jsou předmětem pravidelných interních zpráv.
5. Správcovy postupy a procedury pro řízení provozního rizika jsou řádně zdokumentovány. Správce zavede opatření zajišťující dodržování jeho postupů řízení provozního rizika a účinná opatření řešící jejich nedodržení. Správce zavede postupy pro přijetí příslušných nápravných opatření.
6. Postupy a procedury řízení provozního rizika a měřicí systémy jsou předmětem pravidelného přezkumu alespoň jednou ročně.
7. Správce udržuje finanční prostředky odpovídající jeho posouzenému rizikovému profilu.
Článek 14
Dodatečný kapitál
1. Tento článek se vztahuje na správce, kteří se rozhodnou krýt svá rizika spojená s profesní odpovědností prostřednictvím dodatečného kapitálu.
2. Správce zajistí dodatečný kapitál pro pokrytí rizik spojených s profesní odpovědností ve výši nejméně 0,01 % hodnoty portfolií spravovaných alternativních investičních fondů.
Hodnotou portfolií spravovaných alternativních investičních fondů je součet absolutních hodnot všech aktiv všech alternativních investičních fondů spravovaných správcem, včetně aktiv nabytých s využitím pákového efektu, přičemž derivátové nástroje se ocení v jejich tržní hodnotě.
3. Požadavek na dodatečný kapitál podle odstavce 2 se přepočítá na konci každého účetního období a výše dodatečného kapitálu se příslušně upraví.
Správce zřídí, provede a uplatňuje postupy průběžného sledování hodnoty portfolií spravovaných alternativních investičních fondů, vypočítaných v souladu s odst. 2 druhým pododstavcem. Pokud před provedením každoročního přepočtu podle prvního pododstavce hodnota portfolií spravovaných alternativních investičních fondů podstatně vzroste, správce požadavek na dodatečný kapitál neprodleně přepočítá a dodatečný kapitál příslušně upraví.
4. Příslušný orgán domovského členského státu správce může správci povolit, aby zajistil dodatečný kapitál nižší, než je částka uvedená v odstavci 2, pouze pokud je na základě údajů o minulých ztrátách správce zaznamenaných během období pozorování v délce nejméně tří let před posouzením přesvědčen, že správce zajišťuje dostatečný dodatečný kapitál k řádnému krytí rizik spojených s profesní odpovědností. Povolená nižší částka dodatečného kapitálu nesmí být nižší, než 0,008 % hodnoty portfolií alternativních investičních fondů spravovaných správcem.
5. Příslušný orgán domovského členského státu správce může správce požádat, aby zajistil dodatečný kapitál vyšší, než je částka uvedená v odstavci 2, pokud není přesvědčen, že správce má dostatečný dodatečný kapitál k řádnému krytí rizik spojených s profesní odpovědností. Příslušný orgán musí zdůvodnit, proč se domnívá, že správcův dodatečný kapitál není dostatečný.
Článek 15
Pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání
1. Tento článek se vztahuje na správce, kteří se rozhodnou krýt svá rizika spojená s profesní odpovědností prostřednictvím pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání.
2. Správce si sjedná a stále udržuje pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání, které:
a)
má počáteční dobu trvání nejméně jeden rok;
b)
má výpovědní lhůtu pro zrušení v délce nejméně 90 dnů;
c)
kryje rizika spojená s profesní odpovědností definovaná v čl. 12 odst. 1 a 2;
d)
je sjednáno u unijního nebo mimounijního podniku, jenž má povolení poskytovat pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání v souladu s právem Unie nebo vnitrostátními právními předpisy;
e)
je poskytováno třetí osobou.
Jakákoli dohodnutá definovaná spoluúčast musí být plně kryta kapitálem zajištěným navíc ke kapitálu, jenž má být zajištěn v souladu s čl. 9 odst. 1 a 3 směrnice 2011/61/EU.
3. Pojistné krytí na jednotlivý nárok se rovná nejméně 0,7 % hodnoty portfolií alternativních investičních fondů spravovaných správcem, vypočítané podle čl. 14 odst. 2 druhého pododstavce.
4. Pojistné krytí na celkové nároky za rok se rovná nejméně 0,9 % hodnoty portfolií alternativních investičních fondů spravovaných správcem, vypočítané podle čl. 14 odst. 2 druhého pododstavce.
5. Správce přezkoumá pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání a to, zda splňuje požadavky stanovené tímto článkem, nejméně jednou ročně a v případě jakékoli změny, která má vliv na to, zda pojištění splňuje požadavky tohoto článku.
KAPITOLA III
PODMÍNKY PROVOZOVÁNÍ ČINNOSTI SPRÁVCŮ
ODDÍL 1
Obecné zásady
(čl. 12 odst. 1 směrnice 2011/61/EU)
Článek 16
Obecné povinnosti příslušných orgánů
Při posuzování, zda správce dodržuje čl. 12 odst. 1 směrnice 2011/61/EU, příslušné orgány použijí alespoň kritéria stanovená v tomto oddíle.
Článek 17
Povinnost jednat v nejlepším zájmu alternativního investičního fondu či investorů do alternativního investičního fondu a v zájmu integrity trhu
1. Správci uplatňují postupy a procedury pro předcházení nekalým praktikám, včetně takových, u nichž lze přiměřeně očekávat, že nepříznivě ovlivňují stabilitu a integritu trhu.
2. Správci zajistí, aby alternativním investičním fondům nebo investorům do těchto fondů nebyly účtovány nepřiměřené náklady.
Článek 18
Patřičná opatrnost
1. Správci uplatňují při výběru a průběžném sledování investic vysoký standard opatrnosti.
2. Správci zajistí, aby měli řádné znalosti a porozumění aktivům, do nichž alternativní investiční fond investuje.
3. Správci zřídí, provedou a uplatňují písemné postupy a procedury jednání s patřičnou opatrností a zavedou účinná opatření zajišťující, aby investiční rozhodnutí jménem alternativních investičních fondů byla prováděna v souladu s cíli, investiční strategií a případně omezeními rizik dotyčného fondu.
4. Postupy a procedury týkající se patřičné opatrnosti, uvedené v odstavci 3, se pravidelně přezkoumávají a aktualizují.
Článek 19
Patřičná opatrnost při investování do aktiv s omezenou likviditou
1. Pokud správci investují do aktiv s omezenou likviditou a pokud takové investici předchází fáze vyjednávání, pak ve vztahu k fázi vyjednávání navíc k požadavkům stanoveným v článku 18:
a)
stanoví a pravidelně aktualizují obchodní plán odpovídající době trvání alternativního investičního fondu a tržním podmínkám;
b)
vyhledávají a volí možné transakce v souladu s obchodním plánem uvedeným v písmenu a);
c)
zvolené transakce posuzují se zvážením případných příležitostí a celkového souvisejícího rizika, veškerých relevantních právních, daňových, finančních nebo jiných faktorů s vlivem na hodnotu, lidských a materiálních zdrojů a strategií, včetně strategií ukončení;
d)
před provedením transakce provádějí činnosti patřičné opatrnosti související s transakcemi;
e)
sledují výsledky alternativního investičního fondu ve vztahu k obchodnímu plánu uvedenému v písmenu a).
2. Správci uchovávají záznamy o činnostech prováděných podle odstavce 1 po dobu nejméně pěti let.
Článek 20
Patřičná opatrnost při výběru a jmenování protistran a hlavních makléřů
1. Správci při výběru a jmenování protistran a hlavních makléřů jednají s patřičnou dovedností, péčí a opatrností před uzavřením smlouvy a poté průběžně, se zohledněním plného rozsahu a kvality jejich služeb.
2. Při výběru hlavních makléřů nebo protistran správce nebo alternativního investičního fondu v transakci s OTC deriváty, při výpůjčce cenných papírů nebo repo obchodu správci zajistí, aby uvedení hlavní makléři a protistrany splňovali všechny tyto podmínky:
a)
podléhají průběžnému dohledu veřejného orgánu;
b)
jsou finančně zdraví;
c)
mají nezbytnou organizační strukturu a zdroje pro výkon služeb, které mají správci nebo alternativnímu investičnímu fondu poskytovat.
3. Při posuzování finančního zdraví podle odst. 2 písm. b) správci berou v úvahu, zda hlavní makléř či protistrana podléhá obezřetnostní regulaci včetně dostatečných kapitálových požadavků a účinnému dohledu, či nikoli.
4. Seznam vybraných hlavních makléřů schválí vrcholné vedení správce. Ve výjimečných případech mohou být jmenováni hlavní makléři neuvedení na seznamu, pokud splňují požadavky stanovené v odstavci 2 a pokud to schválí vrcholné vedení. Správce musí být schopen prokázat důvody takového výběru a to, že při výběru a sledování hlavních makléřů, kteří nejsou na seznamu, jednal s patřičnou opatrností.
Článek 21
Čestné a spravedlivé jednání s patřičnou dovedností
Při stanovení toho, zda správce provozuje svou činnost čestně, spravedlivě a s patřičnou dovedností, příslušné orgány posuzují, zda jsou splněny alespoň tyto podmínky:
a)
řídící orgán správce disponuje řádnými kolektivními znalostmi, dovednostmi a zkušenostmi, aby byl schopen porozumět činnostem správce, zejména hlavním rizikům přítomným v těchto činnostech a v aktivech, do nichž alternativní investiční fond investuje;
b)
členové řídícího orgánu věnují dostatečný čas řádnému výkonu svých úkolů ve správci;
c)
každý člen řídícího orgánu jedná čestně, bezúhonně a nezávisle;
d)
správce věnuje odpovídající zdroje na zaškolení a odbornou přípravu členů řídícího orgánu.
Článek 22
Zdroje
1. Správce zaměstnává dostatečný počet personálu s takovými dovednostmi, vědomostmi a odbornými znalostmi, jaké jsou potřebné ke splnění přidělených povinností.
2. Pro účely odstavce 1 správci zohlední povahu, rozsah a složitost své podnikatelské činnosti, jakož i povahu a škálu služeb a aktivit poskytovaných a vykonávaných v rámci uvedené činnosti.
Článek 23
Spravedlivé zacházení s investory do alternativního investičního fondu
1. Správce zajistí, aby jeho rozhodovací postupy a jeho organizační struktura uvedená v článku 57 zajišťovaly spravedlivé zacházení s investory.
2. Zvláštní výhody, které správce přizná jednomu nebo více investorům, nesmí mít za následek celkové podstatné znevýhodnění ostatních investorů.
Článek 24
Materiální stimuly
1. Má se za to, že správci nejednají čestně, spravedlivě a v souladu s nejlepšími zájmy alternativních investičních fondů, které spravují, nebo investorů do těchto fondů, pokud v souvislosti s výkonem činností uvedených v příloze I směrnice 2011/61/EU platí nebo obdrží jakýkoli poplatek nebo provizi, nebo poskytují nebo obdrží jakékoli nepeněžní plnění, s výjimkou následujícího:
a)
poplatku, provize či nepeněžního plnění placeného či poskytnutého alternativnímu investičnímu fondu nebo osobě, která fond zastupuje, nebo placeného či poskytnutého alternativním investičním fondem nebo osobou, která fond zastupuje;
b)
poplatku, provize či nepeněžního plnění placeného či poskytnutého třetí straně nebo osobě jednající jménem třetí strany nebo placené či poskytnuté třetí stranou nebo osobou jednající jménem třetí strany, pokud může správce prokázat, že jsou splněny tyto podmínky:
i)
investoři do alternativního investičního fondu jsou o existenci, povaze a výši poplatku, provize nebo plnění, případně o způsobu výpočtu jeho/její výše v případě, že jeho/její výši není možno zjistit, informováni jasně, komplexně, přesně a srozumitelně ještě před poskytnutím příslušné služby,
ii)
úhrada poplatku nebo provize či poskytnutí nepeněžního plnění mají za účel zvýšení kvality příslušné služby a neohrožují splnění povinnosti správce jednat v nejlepším zájmu alternativního investičního fondu, který spravuje, nebo investorů do tohoto fondu;
c)
řádných poplatků, které umožní poskytnutí příslušné služby nebo jsou pro tento účel nutné, včetně poplatků za opatrování, za vypořádání a směnu měn, odvodů vymáhaných regulačními orgány nebo právních poplatků, a které svou povahou nevedou k rozporu s povinnostmi správce jednat čestně, spravedlivě a v souladu s nejlepšími zájmy alternativního investičního fondu, který spravuje, nebo investorů do tohoto fondu.
2. Pro účely odst. 1 písm. b) bodu i) se považuje za uspokojující poskytnutí informací o hlavních podmínkách ujednání týkajících se poplatku, provize nebo nepeněžního plnění v souhrnné formě, pokud se správce zaváže poskytnout na žádost investora do alternativního investičního fondu, který spravuje, další údaje, a pokud tento závazek splní.
Článek 25
Efektivní využití zdrojů a postupů - zpracování pokynů
1. Správci zřídí, zavedou a uplatňují postupy a opatření zajišťující okamžité, spravedlivé a rychlé provedení pokynů jménem alternativního investičního fondu.
2. Postupy a opatření uvedené v odstavci 1 musí splňovat tyto požadavky:
a)
zajistí, aby byly pokyny prováděné jménem alternativních investičních fondů neprodleně a přesně zaznamenávány a přidělovány;
b)
provádějí jinak srovnatelné pokyny alternativního investičního fondu v pořadí, v jakém byly podány, a neprodleně, ledaže by to znemožňovala povaha pokynu nebo aktuální podmínky na trhu nebo by to bylo v rozporu se zájmy alternativního investičního fondu nebo investorů do tohoto fondu.
3. Finanční nástroje, peněžní částky nebo jiná aktiva obdržené při vypořádání provedených pokynů jsou neprodleně a správně doručeny příslušnému alternativnímu investičnímu fondu nebo zaznamenány na jeho účet.
4. Správci nezneužijí informace o nevyřízených pokynech alternativního investičního fondu a učiní veškeré přiměřené kroky k tomu, aby zabránili zneužití těchto informací ze strany svých příslušných osob.
Článek 26
Informační povinnosti v souvislosti s prováděním pokynů k upsání a vyplacení
1. Pokud správce provedl investorův pokyn k upsání, případně k vyplacení, neprodleně investorovi na trvalém nosiči poskytne zásadní informace o provedení uvedeného pokynu nebo případně o přijetí nabídky k upisování.
2. Odstavec 1 se nepoužije, pokud má třetí osoba povinnost poskytnout investorovi potvrzení o provedení pokynu a pokud toto potvrzení obsahuje zásadní informace.
Správce zajistí, aby uvedená třetí osoba své povinnosti splnila.
3. Zásadní informace uvedené v odstavcích 1 a 2 zahrnují:
a)
totožnost správce;
b)
totožnost investora;
c)
datum a čas přijetí pokynu;
d)
datum provedení pokynu;
e)
totožnost alternativního investičního fondu;
f)
hodnotu pokynu v hrubém vyjádření včetně poplatku za upsání nebo v čisté výši po odečtení poplatku za vyplacení.
4. Správce investorovi na požádání poskytne informace o stavu pokynu nebo přijetí nabídky k upisování, případně obou.
Článek 27
Provádění rozhodnutí o obchodu jménem spravovaného alternativního investičního fondu
1. Při provádění rozhodnutí o obchodu jménem spravovaného alternativního investičního fondu v souvislosti se správou jeho portfolia správce jedná v nejlepším zájmu alternativních investičních fondů nebo investorů do těchto fondů, které spravuje.
2. Kdykoli správce kupuje nebo prodává finanční nástroje nebo jiná aktiva, pro něž je relevantní nejlepší způsob provedení, a pro účely odstavce 1, podnikne veškeré přiměřené kroky, aby pro alternativní investiční fondy, které spravuje, nebo pro investory do těchto fondů dosáhl nejlepšího možného výsledku s ohledem na cenu, náklady, rychlost, pravděpodobnost realizace a vypořádání, objem, povahu nebo jiný faktor související s provedením pokynu. Konkrétní význam těchto faktorů se stanoví podle následujících kritérií:
a)
cíle, investiční politika a rizika specifická pro alternativní investiční fond, jak jsou uvedeny ve statutu nebo zakládacích dokumentech fondu nebo v prospektu nebo nabídkových dokumentech fondu;
b)
povaha pokynu;
c)
povaha finančních nástrojů nebo jiných aktiv, které jsou předmětem tohoto pokynu;
d)
charakteristika převodních míst, do nichž lze tento pokyn nasměrovat.
3. Správce zřídí a zavede účinná opatření pro splnění povinností uvedených v odstavcích 1 a 2. Správce zejména písemně stanoví a zavede politiku pro provádění pokynů, která alternativním investičním fondům a jejich investorům umožní dosáhnout pro pokyny těchto fondů nejlepšího možného výsledku v souladu s odstavcem 2.
4. Správce pravidelně sleduje účinnost opatření a politiky pro provádění pokynů za účelem zjištění a nápravy případných nedostatků.
5. Správce svou politiku pro provádění pokynů každoročně přezkoumává. Přezkum se provede také vždy, když dojde k podstatné změně ovlivňující schopnost správce nadále dosahovat pro spravované alternativní investiční fondy nejlepších možných výsledků.
6. Správce musí být schopen doložit, že provádí pokyny jménem alternativního investičního fondu v souladu se svou politikou pro provádění pokynů.
7. Pokud neexistuje volba různých převodních míst, odstavce 2 až 5 se nepoužijí. Správce však musí být schopen doložit, že volba různých převodních míst neexistuje.
Článek 28
Zadávání pokynů k obchodu jménem alternativních investičních fondů k provedení jiným subjektům
1. Kdykoli správce kupuje nebo prodává finanční nástroje nebo jiná aktiva, pro něž je relevantní nejlepší způsob provedení, jedná při zadávání pokynů k obchodu jménem spravovaných alternativních investičních fondů k provedení jiným subjektům v nejlepším zájmu těchto fondů, které spravuje, nebo investorů do těchto fondů, a to v souvislosti se správou jejich portfolií.
2. Správce podnikne veškeré přiměřené kroky, aby pro alternativní investiční fond nebo investory do tohoto fondu dosáhl nejlepšího možného výsledku s ohledem na cenu, náklady, rychlost, pravděpodobnost realizace a vypořádání, objem, povahu nebo jiný faktor související s provedením pokynu. Konkrétní význam těchto faktorů se stanoví odkazem na kritéria v čl. 27 odst. 2.
Správce zřídí, zavede a uplatňuje politiku, která mu umožní splnit povinnost uvedenou v prvním pododstavci. V rámci této politiky jsou pro jednotlivé druhy nástrojů určeny subjekty, jimž je možné zadávat pokyny k provedení. Správce uzavírá dohody o provádění pokynů, pouze pokud jsou tyto dohody v souladu s povinnostmi stanovenými v tomto článku. Správce zpřístupní investorům do alternativních investičních fondů, které spravuje, patřičné informace o politice stanovené podle tohoto odstavce a jejích případných podstatných změnách.
3. Správce pravidelně sleduje účinnost politiky stanovené v souladu s odstavcem 2, a zejména kvalitu provádění pokynů ze strany subjektů uvedených v předmětné politice, a zjedná nápravu případných nedostatků.
Správce tuto politiku dále každoročně přezkoumává. Tento přezkum se provede také vždy, když dojde k podstatné změně ovlivňující schopnost správce nadále dosahovat pro spravované alternativní investiční fondy nejlepších možných výsledků.
4. Správce musí být schopen prokázat, že zadává pokyny jménem alternativního investičního fondu v souladu s politikou stanovenou podle odstavce 2.
5. Pokud neexistuje volba různých převodních míst, odstavce 2 až 5 se nepoužijí. Správce však musí být schopen doložit, že volba různých převodních míst neexistuje.
Článek 29
Slučování a přidělování pokynů k provedení obchodu
1. Správce smí provést pokyn alternativního investičního fondu společně s pokynem jiného alternativního investičního fondu, SKIPCP nebo klienta nebo s pokynem provedeným při investování svých vlastních prostředků, pouze pokud:
a)
lze přiměřeně očekávat, že sloučení pokynů nebude v souhrnu nevýhodné pro žádný alternativní investiční fond, SKIPCP ani pro žádného klienta, jejichž pokyny se mají sloučit;
b)
je vytvořena a zavedena politika přidělování pokynů, která za dostatečně přesných podmínek zajišťuje spravedlivé přidělování sloučených pokynů, včetně stanovení toho, jak objem a cena pokynů určuje přidělení a zacházení s částečně provedenými pokyny.
2. Pokud správce sloučí pokyn alternativního investičního fondu s jedním nebo více pokyny jiných alternativních investičních fondů, SKIPCP nebo klientů a sloučený pokyn je proveden částečně, správce přidělí příslušné obchody v souladu se svou politikou přidělování pokynů.
3. Pokud správce transakce na svůj vlastní účet slučuje s jedním nebo více pokyny alternativních investičních fondů, SKIPCP nebo klientů, nesmí související obchody přidělit způsobem nevýhodným pro alternativní investiční fond, SKIPCP nebo klienta.
4. Pokud správce sloučí pokyn alternativního investičního fondu, SKIPCP nebo jiného klienta s transakcí na vlastní účet a sloučený pokyn je proveden částečně, přidělí související obchody přednostně alternativnímu investičnímu fondu, SKIPCP nebo jinému klientovi.
Jestliže však správce může alternativnímu investičnímu fondu nebo klientovi na základě rozumných důvodů prokázat, že by bez sloučení nebyl schopen pokyn provést za tak výhodných podmínek nebo vůbec, může přidělit transakci na vlastní účet proporcionálně v souladu se svou politikou přidělování pokynů podle odst. 1 písm. b).
ODDÍL 2
Střety zájmů
(článek 14 směrnice 2011/61/EU)
Článek 30
Druhy střetů zájmů
Pro účely identifikace druhů střetů zájmů, které vznikají při správě alternativního investičního fondu, správci zejména zohlední, zda správce, příslušná osoba nebo osoba přímo nebo nepřímo spojená se správcem prostřednictvím kontroly:
a)
pravděpodobně získá finanční prospěch nebo se vyhne finanční ztrátě na úkor alternativního investičního fondu nebo jeho investorů;
b)
má zájem na výsledku služby nebo činnosti poskytované alternativnímu investičnímu fondu nebo jeho investorům nebo klientovi nebo na výsledku transakce prováděné jménem alternativního investičního fondu nebo klienta a tento zájem je odlišný od zájmu alternativního investičního fondu na daném výsledku;
c)
má finanční nebo jinou motivaci upřednostnit:
-
zájem SKIPCP, klienta nebo skupiny klientů nebo jiného alternativního investičního fondu před zájmem alternativního investičního fondu,
-
zájem jednoho investora před zájmem jiného investora nebo skupiny investorů do stejného alternativního investičního fondu;
d)
provádí stejné činnosti pro alternativní investiční fond a pro jiný alternativní investiční fond, SKIPCP nebo klienta nebo
e)
dostává nebo dostane v souvislosti s činnostmi kolektivní správy portfolia, které jsou poskytovány alternativnímu investičnímu fondu, od osoby jiné než alternativní investiční fond nebo jeho investoři, materiální stimul v podobě peněz, zboží nebo služeb, který není běžnou provizí či poplatkem za poskytovanou službu.
Článek 31
Postup k omezení možnosti střetu zájmů
1. Správce zřídí, zavede a uplatňuje účinný postup k omezení možnosti střetu zájmů. Tento postup se vypracuje písemně a je přiměřený s ohledem na velikost a organizaci správce i na povahu, rozsah a složitost jeho podnikatelské činnosti.
Pokud je správce součástí skupiny, zohlední tento postup též okolnosti, jichž si správce je nebo by měl být vědom a jež mohou vyvolat střet zájmů v důsledku struktury a podnikatelské činnosti dalších členů skupiny.
2. Postup k omezení možnosti střetu zájmů přijatý v souladu s odstavcem 1 zahrnuje:
a)
s odkazem na činnosti prováděné správcem nebo jeho jménem, včetně činností prováděných pověřenou osobou, dále pověřenou osobou, externím znalcem nebo protistranou, identifikace okolností, které představují střet zájmů, z něhož plyne podstatné riziko poškození zájmů alternativního investičního fondu nebo jeho investorů, nebo které mohou takový střet zájmů způsobit;
b)
postupy, které je třeba dodržet, a opatření, která je nutno přijmout k předcházení, zvládání a sledování takových střetů zájmů.
Článek 32
Střety zájmů v souvislosti s vyplacením investic
Správce, jenž spravuje otevřený alternativní investiční fond, identifikuje, zvládá a sleduje střety zájmů vznikající mezi investory, kteří mají zájem o vyplacení svých investic, a investory, kteří si přejí ponechat své investice v alternativním investičním fondu, a veškeré střety mezi motivací správce investovat do nelikvidních aktiv a pravidly alternativního investičního fondu pro zpětný odkup v souladu s povinnostmi správce podle čl. 14 odst. 1 směrnice 2011/61/EU.
Článek 33
Postupy a opatření pro předcházení střetům zájmů nebo jejich zvládání
1. Účelem postupů a opatření zřízených pro předcházení střetům zájmů nebo jejich zvládání je zajistit, aby příslušné osoby zapojené do různých obchodních činností, v nichž je přítomno riziko střetu zájmů, tyto činnosti prováděly s mírou nezávislosti, která je přiměřená velikosti a činnostem správce a skupiny, do níž patří, a závažnosti rizika poškození zájmů alternativního investičního fondu nebo jeho investorů.
2. Je-li to nezbytné a vhodné k tomu, aby správce zajistil žádoucí míru nezávislosti, zahrnují postupy, jež mají být dodrženy, a opatření, jež mají být přijata v souladu s čl. 31 odst. 2 písm. b), následující postupy a opatření:
a)
účinné postupy k zabránění nebo kontrole výměny informací mezi příslušnými osobami zapojenými do činností kolektivní správy portfolií nebo jiných činností podle čl. 6 odst. 2 a 4 směrnice 2011/61/EU, v nichž je přítomen střet zájmů, pokud by výměna informací mohla poškodit zájem jednoho nebo více alternativních investičních fondů nebo jejich investorů;
b)
samostatný dohled nad příslušnými osobami, mezi jejichž hlavní úkoly patří vykonávání činností kolektivní správy portfolií jménem klientů nebo investorů nebo poskytování služeb klientům nebo investorům, jejichž zájmy mohou být ve střetu nebo kteří zastupují odlišné zájmy, jež mohou být ve střetu (včetně zájmů správce);
c)
odstranění jakékoli přímé vazby mezi odměňováním příslušných osob, které se zabývají především jednou činností, a odměňováním či příjmy různých příslušných osob, které se zabývají především jinou činností, pokud ze vztahu těchto činností může vznikat střet zájmů;
d)
opatření, která komukoli zabrání v možnosti vykonávat nepatřičný vliv na způsob, jakým příslušná osoba provádí činnosti kolektivní správy portfolií, nebo tuto možnost omezí;
e)
opatření k předcházení nebo kontrole souběžného či postupného zapojení příslušné osoby do samostatných činností kolektivní správy portfolií nebo jiných činností podle čl. 6 odst. 2 a 4 směrnice 2011/61/EU, pokud takové zapojení může být na újmu řádného zvládání střetů zájmů.
V případě, že přijetí či uplatňování jednoho nebo více těchto opatření a postupů nezajistí žádoucí míru nezávislosti, správce přijme jiná nebo další opatření a postupy, které jsou pro tyto účely nezbytné a vhodné.
Článek 34
Zvládání střetů zájmů
Pokud organizační nebo administrativní opatření provedená správcem nepostačují k tomu, aby s přiměřenou jistotou předešla rizikům poškození zájmů alternativního investičního fondu nebo jeho investorů, musí být vrcholné vedení nebo jiný příslušný vnitřní orgán správce neprodleně informováno, aby přijalo jakékoli nezbytné rozhodnutí nebo opatření s cílem zajistit, aby správce jednal v nejlepším zájmu alternativního investičního fondu nebo jeho investorů.
Článek 35
Sledování střetů zájmů
1. Správce vede a pravidelně aktualizuje evidenci druhů činností prováděných správcem nebo jeho jménem, při nichž vznikl anebo v případě probíhající činnosti může vzniknout střet zájmů, který s sebou nese značné riziko poškození zájmů jednoho nebo více alternativních investičních fondů nebo jeho investorů.
2. Vrcholnému vedení se často, a nejméně jednou ročně, poskytují písemné zprávy o činnostech uvedených v odstavci 1.
Článek 36
Informování o střetech zájmů
1. Informace, které mají být oznámeny investorům v souladu s čl. 14 odst. 1 a 2 směrnice 2011/61/EU, se investorům poskytnou na trvalém nosiči nebo prostřednictvím internetové stránky.
2. Pokud jsou informace uvedené v odstavci 1 poskytnuty prostřednictvím internetové stránky a nejsou adresovány osobně investorovi, musí být splněny tyto podmínky:
a)
investorovi byla sdělena adresa internetové stránky a umístění na internetové stránce, kde lze informace získat, a investor s tímto způsobem poskytování informací souhlasil;
b)
informace musí být aktuální;
c)
přístup k informacím na těchto internetových stránkách musí být nepřetržitý po tak dlouhou dobu, jakou investor přiměřeně potřebuje k jejich prohlédnutí.
Článek 37
Pravidla týkající se výkonu hlasovacích práv
1. Správce vypracuje náležitá a účinná pravidla pro určení, kdy a jakým způsobem mají být vykonána hlasovací práva držená v jím spravovaných portfoliích alternativního investičního fondu, tak aby práva byla vykonávána výlučně ve prospěch dotčeného alternativního investičního fondu a jeho investorů.
2. Pravidla podle odstavce 1 stanoví opatření a postupy pro:
a)
sledování relevantních podnikových událostí;
b)
zajištění toho, aby hlasovací práva byla vykonávána v souladu s investičními cíli a politikou příslušného alternativního investičního fondu;
c)
zabránění nebo zvládání střetů zájmů plynoucích z výkonu hlasovacích práv.
3. Investorům se na jejich žádost zpřístupní souhrnný popis pravidel a podrobnosti o opatřeních přijatých na jejich základě.
ODDÍL 3
Řízení rizik
(článek 15 směrnice 2011/61/EU)
Článek 38
Systémy řízení rizik
Pro účely tohoto oddílu se systémy řízení rizik rozumí systémy sestávající z příslušných prvků organizační struktury správce, přičemž hlavní úlohu mají stálá funkce řízení rizik, politiky a postupy týkající se řízení rizik relevantních pro investiční strategii každého alternativního investičního fondu, a opatření, procesy a metody související s měřením a řízením rizik, které správce používá pro každý spravovaný alternativní investiční fond.
Článek 39
Stálá funkce řízení rizik
1. Správce zřídí a udržuje stálou funkci řízení rizik, která:
a)
provádí účinné politiky a postupy řízení rizik s cílem průběžně identifikovat, měřit, řídit a sledovat veškerá rizika související s investiční strategií každého alternativního investičního fondu, kterým je nebo může být každý alternativní investiční fond vystaven;
b)
zajišťuje, aby byl rizikový profil alternativního investičního fondu, o němž jsou investoři informováni v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. c) směrnice 2011/61/EU, v souladu s omezeními rizik stanovenými v souladu s článkem 44 tohoto nařízení;
c)
sleduje dodržování omezení rizik stanovených v souladu s článkem 44 a včas informuje řídící orgán správce a - pokud existuje - funkci dohledu správce, pokud se domnívá, že rizikový profil alternativního investičního fondu není s těmito omezeními v souladu, nebo pokud spatřuje podstatné riziko, že rizikový profil bude s těmito omezeními v budoucnu v nesouladu;
d)
poskytuje řídícímu orgánu správce a - pokud existuje - funkci dohledu správce s četností, která odpovídá povaze, rozsahu a složitosti alternativního investičního fondu nebo činností správce tyto pravidelné aktualizace:
i)
vzájemná konzistentnost a dodržování omezení rizik stanovených v souladu s článkem 44 a rizikového profilu alternativního investičního fondu, o němž jsou investoři informováni v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. c) směrnice 2011/61/EU,
ii)
přiměřenost a účinnost procesu řízení rizik, s uvedením zejména toho, zda byla nebo budou přijata patřičná nápravná opatření v případě existujících nebo očekávaných nedostatků;
e)
poskytuje vrcholnému vedení pravidelné aktualizace o současné úrovni rizik podstupovaných každým spravovaným alternativním investičním fondem a o případném existujícím nebo předpokládaném porušení omezení rizik stanovených v souladu s článkem 44 s cílem zajistit, aby byla rychle přijata patřičná opatření.
2. Funkce řízení rizik má nezbytné pravomoci a přístup ke všem příslušným informacím potřebným k plnění úkolů stanovených v odstavci 1.
Článek 40
Politika řízení rizik
1. Správce zřídí, provádí a udržuje řádnou a zdokumentovanou politiku řízení rizik, která identifikuje veškerá relevantní rizika, kterým je nebo může být jím spravovaný alternativní investiční fond vystaven.
2. Politika řízení rizik obsahuje nezbytné postupy, které správci umožní posoudit u každého jím spravovaného alternativního investičního fondu expozici tohoto fondu vůči tržnímu riziku, riziku likvidity a riziku selhání protistrany, jakož i vůči všem ostatním relevantním rizikům, která mohou být pro každý jím spravovaný alternativní investiční fond závažná, včetně provozního rizika.
3. Správcova politika řízení rizik se musí zabývat alespoň těmito prvky:
a)
metodami, nástroji a opatřeními, které mu umožňují dodržovat článek 45;
b)
metodami, nástroji a opatřeními, které umožňují posouzení a sledování rizika likvidity alternativního investičního fondu za běžných i mimořádných potřeb likvidity, včetně použití pravidelně prováděných zátěžových testů v souladu s článkem 48;
c)
rozdělením odpovědnosti v rámci správce v souvislosti s řízením rizik;
d)
omezeními stanovenými v souladu s článkem 44 tohoto nařízení a odůvodněním toho, jak jsou sladěna s rizikovým profilem alternativního investičního fondu, o němž jsou investoři informováni v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. c) směrnice 2011/61/EU;
e)
podmínkami, obsahem, četností a adresáty zpráv podávaných stálou funkcí řízení rizik uvedenou v článku 39.
4. Politika řízení rizik obsahuje popis ochranných opatření uvedených v článku 43, zejména:
a)
povahy možných střetů zájmů;
b)
zavedených nápravných opatření;
c)
důvodů, proč by se od uvedených opatření mělo přiměřeně očekávat, že vyústí v nezávislý výkon funkce řízení rizika;
d)
jak má správce v úmyslu zajistit, že ochranná opatření budou stále účinná.
5. Politika řízení rizik uvedená v odstavci 1 musí odpovídat povaze, rozsahu a složitosti podnikatelské činnosti správce a alternativního investičního fondu, který spravuje.
Článek 41
Posuzování, sledování a přezkum systémů řízení rizik
1. Správce posuzuje, sleduje a pravidelně, nejméně jednou ročně, přezkoumává:
a)
přiměřenost a účinnost politiky řízení rizik a opatření, procesů a metod uvedených v článku 45;
b)
míru, v jaké správce dodržuje politiku řízení rizik a opatření, procesy a metody uvedené v článku 45;
c)
přiměřenost a účinnost opatření přijatých k nápravě případných nedostatků v procesu řízení rizik;
d)
výkon funkce řízení rizik;
e)
přiměřenost a účinnost opatření, jejichž cílem je zajistit funkční a hierarchické oddělení funkce řízení rizik v souladu s článkem 42.
Vrcholné vedení rozhodne o četnosti pravidelného přezkumu uvedeného v prvním pododstavci v souladu se zásadou proporcionality s ohledem na povahu, rozsah a složitost podnikatelské činnosti správce a alternativního investičního fondu, který spravuje.
2. Navíc k pravidelnému přezkumu uvedenému v odstavci 1 se systémy řízení rizik přezkoumají, pokud:
a)
dojde k podstatným změnám politik a postupů řízení rizik a opatření, procesů a metod uvedených v článku 45;
b)
vnitřní nebo vnější události nasvědčují tomu, že je nutný dodatečný přezkum;
c)
dojde k podstatným změnám investiční strategie a cílů alternativního investičního fondu, který správce spravuje.
3. Správce na základě výsledků přezkumu uvedeného v odstavcích 1 a 2 aktualizuje systémy řízení rizik.
4. Správce oznámí příslušnému orgánu domovského členského státu veškeré podstatné změny politiky řízení rizik a opatření, procesů a metod uvedených v článku 45.
Článek 42
Funkční a hierarchické oddělení funkce řízení rizik
1. Funkce řízení rizik se považuje za funkčně a hierarchicky oddělenou od provozních jednotek, včetně činnosti správy portfolia, pouze pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
osoby zapojené do výkonu funkce řízení rizik nepodléhají dohledu osob odpovědných za výkon provozních jednotek správce, včetně činnosti správy portfolia;
b)
osoby zapojené do výkonu funkce řízení rizik nejsou zapojeny do výkonu činností v rámci provozních jednotek, včetně činnosti správy portfolia;
c)
osoby zapojené do výkonu funkce řízení rizik jsou odměňovány podle dosažení cílů souvisejících s touto funkcí nezávisle na výsledcích provozních jednotek, včetně činnosti správy portfolia;
d)
na odměňování vrcholných zaměstnanců funkce řízení rizik přímo dohlíží výbor pro odměňování, pokud byl takový výbor zřízen.
2. Funkční a hierarchické oddělení funkce řízení rizik v souladu s odstavcem 1 musí být zajištěno v rámci celé hierarchické struktury správce až k jeho řídícímu orgánu. Je předmětem přezkumu ze strany řídícího orgánu a - pokud existuje - funkce dohledu správce.
3. Příslušné orgány domovského členského státu správce přezkoumají způsob, jakým správce uplatnil odstavce 1 a 2, na základě kritérií stanovených v čl. 15 odst. 1 druhém pododstavci směrnice 2011/61/EU.
Článek 43
Ochranná opatření proti střetům zájmů
1. Ochranná opatření proti střetům zájmů uvedená v čl. 15 odst. 1 směrnice 2011/61/EU zajistí alespoň, že:
a)
rozhodnutí přijímaná funkcí řízení rizik jsou založena na spolehlivých údajích, které ze strany funkce řízení rizik podléhají přiměřené míře kontroly;
b)
odměňování osob zapojených do výkonu funkce řízení rizik odráží dosažení cílů souvisejících s funkcí řízení rizik nezávisle na výsledcích obchodních útvarů, v nichž jsou zapojeny;
c)
funkce řízení rizik je předmětem řádného nezávislého přezkumu zajišťujícího, že jsou rozhodnutí přijímána nezávisle;
d)
funkce řízení rizik je v řídícím orgánu nebo ve funkci dohledu, pokud byla zřízena, zastoupena nejméně se stejnou autoritou, jako činnost správy portfolia;
e)
jakékoli funkce, které jsou ve vzájemném střetu, jsou řádně odděleny.
2. Pokud je to na místě s ohledem na povahu, rozsah a složitost správce, ochranná opatření uvedená v odstavci 1 rovněž zajistí, že:
a)
výsledky funkce řízení rizik jsou předmětem pravidelného přezkumu ze strany funkce interního auditu, nebo pokud nebyla zřízena, třetí stranou jmenovanou řídícím orgánem;
b)
pokud byl zřízen výbor pro rizika, disponuje dostatečnými zdroji a jeho členové, kteří nejsou nezávislí, nemají nepatřičný vliv na výsledky funkce řízení rizik.
3. Řídící orgán správce a - pokud existuje - funkce dohledu zavedou ochranná opatření proti střetům zájmů stanovená v odstavcích 1 a 2, pravidelně přezkoumávají jejich účinnost a včas přijímají nápravná opatření k odstranění případných nedostatků.
Článek 44
Omezení rizik
1. Správce pro každý alternativní investiční fond, který spravuje, zřídí a zavede kvantitativní nebo kvalitativní omezení rizik (nebo oboje) s ohledem na všechna relevantní rizika. Pokud jsou stanovena pouze kvalitativní omezení rizik, správce musí být schopen odůvodnit tento přístup příslušnému orgánu.
2. Kvalitativní a kvantitativní omezení rizik zahrnují pro každý alternativní investiční fond alespoň tato rizika:
a)
tržní rizika;
b)
úvěrová rizika;
c)
rizika likvidity;
d)
rizika selhání protistrany;
e)
operační rizika.
3. Při stanovení omezení rizik vezme správce v úvahu strategie a aktiva použité pro každý alternativní investiční fond, který spravuje, jakož i vnitrostátní předpisy platné pro každý z těchto fondů. Uvedená omezení rizik musí být sladěna s rizikovým profilem alternativního investičního fondu, o němž jsou investoři informováni v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. c) směrnice 2011/61/EU, a musí je schválit řídící orgán.
Článek 45
Měření a řízení rizik
1. Správce přijme řádná a účinná opatření, procesy a metody s cílem:
a)
kdykoli identifikovat, měřit, řídit a sledovat rizika, jimž jsou nebo mohou být vystaveny alternativní investiční fondy, které spravuje;
b)
zajistit dodržování omezení stanovených v souladu s článkem 44.
2. Opatření, procesy a metody uvedené v odstavci 1 musí být přiměřené povaze, rozsahu a složitosti podnikatelské činnosti správce a každého alternativního investičního fondu, který spravuje, a musí odpovídat rizikovému profilu tohoto fondu, o němž jsou investoři informováni v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. c) směrnice 2011/61/EU.
3. Pro účely odstavce 1 podnikne správce pro každý alternativní investiční fond, který spravuje, tyto kroky:
a)
zavede opatření, procesy a metody měření rizik nezbytné k zajištění, aby rizika přijatých pozic a jejich vliv na celkový rizikový profil byly přesně měřeny na základě důvěryhodných a spolehlivých údajů a aby opatření, procesy a metody měření rizik byly náležitým způsobem zdokumentovány;
b)
provádí pravidelné zpětné testování za účelem kontroly platnosti opatření pro měření rizik, mezi něž patří prognózy a odhady založené na modelech;
c)
provádí pravidelné zátěžové testy a analýzy scénářů za účelem podchycení rizik plynoucích z možných změn tržních podmínek, která by mohla mít nepříznivý dopad na alternativní investiční fond;
d)
zajišťuje, aby aktuální úroveň rizika byla v souladu s omezeními rizik stanovenými v souladu s článkem 44;
e)
vytvoří, zavede a udržuje náležité postupy, které v případě skutečného nebo předpokládaného porušení omezení rizik určitého alternativního investičního fondu zabezpečí včasné kroky k nápravě v nejlepším zájmu investorů;
f)
zajistí, aby pro každý alternativní investiční fond existovaly řádné systémy a postupy řízení likvidity v souladu s požadavky stanovenými v článku 46.
ODDÍL 4
Řízení likvidity
(článek 16 směrnice 2011/61/EU)
Článek 46
Systém a postupy řízení likvidity
Správce musí být schopen prokázat příslušným orgánům svého domovského státu, že je zaveden vhodný systém řízení likvidity a účinné postupy uvedené v čl. 16 odst. 1 směrnice 2011/61/EU, zohledňující investiční strategii, povahu investic z hlediska likvidity a pravidla pro zpětný odkup každého alternativního investičního fondu.
Článek 47
Sledování a řízení rizika likvidity
1. Systém a postupy řízení likvidity uvedené v článku 46 zajistí alespoň, že:
a)
správce v alternativním investičním fondu udržuje úroveň likvidity přiměřenou jeho podkladovým závazkům na základě posouzení relativní likvidity aktiv fondu na trhu, s ohledem na čas nutný na likvidaci a na cenu nebo hodnotu, za niž lze uvedená aktiva likvidovat, a jejich citlivost na jiná tržní rizika nebo faktory;
b)
správce sleduje povahu investic portfolia aktiv alternativního investičního fondu z hlediska likvidity s ohledem na poměrný příspěvek jednotlivých aktiv, jež mohou mít podstatný vliv na likviditu, a podstatné podmíněné či nepodmíněné závazky a přísliby, které může fond mít ve vztahu ke svým podkladovým závazkům. Správce pro tyto účely zohledňuje profil investorské základny alternativního investičního fondu včetně druhu investorů, relativní velikosti investic a podmínek zpětného odkupu, které se na tyto investice vztahují;
c)
pokud alternativní investiční fond investuje do jiných subjektů kolektivního investování, správce sleduje přístup, který správci uvedených jiných subjektů přijali k řízení likvidity, a to včetně provádění pravidelného přezkumu ke sledování změn v podmínkách zpětného odkupu podkladových subjektů kolektivního investování, do nichž alternativní investiční fond investuje. S výhradou čl. 16 odst. 1 směrnice 2011/61/EU se tato povinnost nepoužije, pokud se jiné subjekty kolektivního investování, do nichž alternativní investiční fond investuje, aktivně obchodují na regulovaném trhu ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 směrnice 2004/39/ES nebo na rovnocenném trhu třetí země;
d)
správce zavede a udržuje vhodná opatření a postupy řízení likvidity pro posouzení kvantitativních a kvalitativních rizik pozic a zamýšlených investic, které mají podstatný vliv na povahy investic portfolia aktiv alternativního investičního fondu z hlediska likvidity, aby bylo možné řádně změřit jejich účinky na celkovou povahu investic z hlediska likvidity. Použité postupy zajistí, aby správce měl řádné znalosti a chápání likvidity aktiv, do nichž alternativní investiční fond investoval nebo zamýšlí investovat, popřípadě včetně obchodovaného objemu a citlivosti cen a případně rozpětí jednotlivých aktiv za běžných i mimořádných potřeb likvidity;
e)
správce zvažuje a zavádí nástroje a opatření, včetně zvláštních opatření, nezbytné pro řízení rizika likvidity každého alternativního investičního fondu, který spravuje. Správce identifikuje druhy okolností, za nichž mohou být tyto nástroje a opatření použity za běžných i mimořádných okolností, s ohledem na spravedlivé zacházení se všemi investory do alternativního investičního fondu a ve vztahu ke každému spravovanému fondu. Správce může takové nástroje a opatření použít pouze za těchto okolností a pokud byly řádně poskytnuty veškeré informace v souladu s článkem 108.
2. Správce svou politiku a postupy řízení likvidity uvedené v odstavci 1 dokumentuje, alespoň jednou ročně provádí jejich přezkum a aktualizuje je o případné změny nebo nová opatření.
3. Správce do svého systému a postupů řízení likvidity uvedených v odstavci 1 začlení vhodná opatření eskalace pro řešení předpokládaného nebo existujícího nedostatku likvidity nebo jiných situací obtíží alternativního investičního fondu.
4. Pokud správce spravuje alternativní investiční fond, jenž je uzavřeným alternativním investičním fondem, který využívá pákový efekt, odst. 1 písm. e) se nepoužije.
Článek 48
Omezení pro řízení likvidity a zátěžové testy
1. Správce zavede a udržuje, případně s ohledem na povahu, rozsah a složitost každého alternativního investičního fondu, jejž spravuje, přiměřená omezení likvidity nebo nelikvidity fondu v souladu s jeho souvisejícími závazky a pravidly pro zpětný odkup a s požadavky stanovenými v článku 44, týkajícími se kvantitativních a kvalitativních omezení rizik.
Správce sleduje dodržování uvedených omezení, a pokud jsou nebo pravděpodobně budou překročena, určí požadovaný (nebo nezbytný) postup. Při určování vhodného postupu správce zváží přiměřenost politiky a postupů řízení likvidity, vhodnost povahy investic aktiv alternativního investičního fondu z hlediska likvidity a účinek netypických objemů žádostí o zpětný odkup.
2. Správce pravidelně provádí zátěžové testy za podmínek běžné i mimořádné potřeby likvidity, které mu umožní posoudit riziko likvidity každého alternativního investičního fondu, který spravuje. Zátěžové testy:
a)
jsou prováděny na základě spolehlivých a aktuálních informací vyjádřených kvantitativně, případně pokud to není vhodné, kvalitativně;
b)
pokud je to na místě, simulují nedostatek likvidity aktiv alternativního investičního fondu a atypické žádosti o zpětný odkup;
c)
zahrnují tržní rizika a veškeré vyplývající dopady, včetně výzev k doplnění zajištění (margin calls), požadavků na zajištění nebo úvěrových linek;
d)
zohledňují citlivosti ocenění za podmínek finančního tlaku;
e)
jsou prováděny s četností, jež je přiměřená povaze alternativního investičního fondu s ohledem na investiční strategii, povahu investic z hlediska likvidity, druh investora a pravidla pro zpětný odkup fondu, avšak alespoň jednou ročně.
3. Správce v souvislosti s výsledkem jakéhokoli zátěžového testu jedná v nejlepším zájmu investorů.
Článek 49
Soulad investiční strategie, povahy investic z hlediska likvidity a pravidel pro zpětný odkup
1. Pro účely čl. 16 odst. 2 směrnice 2011/61/EU se má za to, že investiční strategie, povaha investic z hlediska likvidity a pravidla pro zpětný odkup každého alternativního investičního fondu spravovaného správcem jsou ve vzájemném souladu, pokud mohou investoři odkoupit své investice způsobem konzistentním se spravedlivým zacházením se všemi investory do fondu a v souladu s pravidly fondu pro zpětný odkup a jeho závazky.
2. Při posuzování souladu investiční strategie, povahy investic z hlediska likvidity a pravidel pro zpětný odkup správce rovněž zohledňuje dopad, jejž může zpětný odkup mít na podkladové ceny nebo rozpětí jednotlivých aktiv alternativního investičního fondu.
ODDÍL 5
Investování do sekuritizačních pozic
(článek 17 směrnice 2011/61/EU)
Článek 50
Definice
Pro účely tohoto oddílu se
a)
„sekuritizací“ rozumí sekuritizace ve smyslu čl. 4 bodu 36 směrnice 2006/48/ES;
b)
„sekuritizační pozicí“ rozumí sekuritizační pozice ve smyslu čl. 4 bodu 40 směrnice 2006/48/ES;
c)
„sponzorem“ rozumí sponzor ve smyslu čl. 4 bodu 42 směrnice 2006/48/ES;
d)
„tranší“ rozumí tranše ve smyslu čl. 4 bodu 39 směrnice 2006/48/ES.
Článek 51
Požadavky na ponechaný podíl
1. Správci vstoupí do expozice vůči úvěrovému riziku ze sekuritizace jménem jednoho nebo více alternativních investičních fondů, které spravují, pouze pokud původce, sponzor nebo původní věřitel správci alternativního investičního fondu výslovně sdělil, že si průběžně ponechá významný čistý ekonomický podíl, který v každém případě činí nejméně 5 %.
Ponecháním významného čistého ekonomického podílu ve výši nejméně 5 % se rozumí pouze následující případy:
a)
ponechání nejméně 5 % nominální hodnoty každé tranše prodané investorům či na ně převedené;
b)
v případě sekuritizace revolvingových expozic ponechání podílu původce ve výši nejméně 5 % nominální hodnoty sekuritizovaných expozic;
c)
ponechání náhodně zvolených expozic, odpovídajících nejméně 5 % nominální hodnoty sekuritizovaných expozic, pokud by tyto expozice jinak byly sekuritizovány v rámci sekuritizace, za předpokladu, že výše potenciálně sekuritizovaných expozic činí na počátku nejméně 100;
d)
ponechání první ztrátové tranše a případně jiných tranší, které mají stejný nebo horší profil rizika než tranše převedené na investory nebo jim prodané a nejsou splatné dříve než tyto tranše, tak aby ponechané expozice v celkovém součtu činily nejméně 5 % nominální hodnoty sekuritizovaných expozic;
e)
ponechání první ztrátové expozice v hodnotě nejméně 5 % z každé sekuritizované expozice v rámci sekuritizace.
Čistý ekonomický podíl se měří při vzniku a průběžně se zachovává. Čistý ekonomický podíl, včetně ponechaných pozic, podílu nebo expozice, nesmí být předmětem žádného snižování úvěrového rizika nebo jakékoli krátké pozice či jiného zajištění a nesmí být prodán. Čistý ekonomický podíl se stanoví podle pomyslné hodnoty podrozvahových položek.
Požadavky na ponechání nesmí být pro žádnou sekuritizaci uplatňovány vícenásobně.
2. Odstavec 1 se nepoužije, pokud sekuritizované expozice představují pohledávky nebo podřízené pohledávky vůči institucím uvedeným na seznamu v čl. 122a odst. 3 prvním pododstavci směrnice 2006/48/ES nebo těmito institucemi plně, nepodmíněně a nevratně zaručeny, a rovněž se nepoužije na transakce vyjmenované v čl. 122a odst. 3 druhém pododstavci směrnice 2006/48/ES.
Článek 52
Kvalitativní požadavky ohledně sponzorů a původců
Předtím, než správce vstoupí do expozice vůči úvěrovému riziku ze sekuritizace jménem jednoho nebo více alternativních investičních fondů, zajistí, aby sponzor a původce:
a)
poskytli úvěr založený na řádných a jasně vymezených kritériích a jasně stanovili, že na expozice, které mají být sekuritizovány, použijí postup pro schvalování, změnu, obnovu a refinancování půjček, jaký používají na expozice, které drží;
b)
měli zavedeny a využívali efektivní systémy ke zvládání průběžné administrativy a sledování svých portfolií a expozic představujících úvěrové riziko a rovněž k identifikaci a zvládání problémových půjček a k provádění odpovídajících úprav ocenění a vytváření rezerv;
c)
přiměřeně diverzifikovali každé úvěrové portfolio na základě cílového trhu a celkové úvěrové strategie;
d)
měli písemnou politiku pro úvěrové riziko, jež obsahuje přípustné odchylky rizik a systém tvorby opravných položek a rezerv a popis toho, jak se toto riziko měří, sleduje a kontroluje;
e)
poskytli snadný přístup k příslušným významným údajům o kvalitě úvěru a výkonnosti jednotlivých podkladových expozic, hotovostních toků a doprovodného zajištění sekuritizační expozice, jakož i k informacím, jež jsou nezbytné k provedení komplexních dobře navržených zátěžových testů pro hotovostní toky a hodnoty doprovodného zajištění podkladové expozice. Pro tyto účely se příslušné významné údaje stanoví ke dni sekuritizace a případně z důvodu povahy sekuritizace poté;
f)
poskytli snadný přístup ke všem ostatním příslušným údajům nezbytným k tomu, aby správce splnil požadavky stanovené v článku 53;
g)
sdělili úroveň svého ponechaného čistého ekonomického podílu, jak uvádí článek 51, jakož i jakýchkoli záležitostí, jež by mohly bránit zachování minimálního požadovaného čistého ekonomického podílu uvedeného v témže článku.
Článek 53
Kvalitativní požadavky pro správce vystavené sekuritizacím
1. Dříve, než se správce vystaví úvěrovému riziku ze sekuritizace jménem jednoho nebo více alternativních investičních fondů, a případně poté, musí být schopen u každé jednotlivé sekuritizační pozice příslušným orgánům prokázat, že této pozici zcela a důkladně rozumí a že zavedl formální postupy a procedury, jež odpovídají rizikovému profilu investic příslušného alternativního investičního fondu do sekuritizovaných pozic, k analýze a zaznamenávání:
a)
informací oznámených původci nebo sponzory podle článku 51 ke konkretizaci čistého ekonomického podílu, který průběžně drží v sekuritizaci;
b)
rizikových charakteristik jednotlivých sekuritizačních pozic;
c)
rizikových charakteristik podkladových expozic sekuritizačních pozic;
d)
pověsti a ztrát vzniklých z předchozích sekuritizací původců nebo sponzorů v příslušných kategoriích podkladových expozic sekuritizační pozice;
e)
prohlášení a informací oznámených původci nebo sponzory či jejich zástupci nebo poradci o jejich hloubkové kontrole sekuritizovaných expozic a případně o kvalitě doprovodného zajištění sekuritizovaných expozic;
f)
ve vhodných případech metodiky a konceptů, na nichž je založeno oceňování doprovodného zajištění sekuritizované expozice, a zásad přijatých původcem nebo sponzorem k zajištění nezávislosti oceňovatele;
g)
všech strukturálních rysů sekuritizace, které mohou významně ovlivnit výkonnost sekuritizační pozice instituce, mezi něž se řadí smluvní kaskádovité a s nimi související spouštěcí mechanismy, úvěrová posílení, posílení likvidity, spouštěcí mechanismy založené na tržní ceně a specifická selhání pro daný obchod.
2. Pokud správce vstoupí do expozice vůči materiální hodnotě úvěrového rizika ze sekuritizace jménem jednoho nebo více alternativních investičních fondů, provádí v souladu s čl. 15 odst. 3 písm. b) směrnice 2011/61/EU pravidelně zátěžové testy vhodné pro takové sekuritizační pozice. Zátěžový test by měl být přiměřený povaze, rozsahu a složitosti rizika obsaženého v sekuritizačních pozicích.
Správce vytvoří formální postupy sledování v souladu se zásadami stanovenými v článku 15 směrnice 2011/61/EU, které budou přiměřené rizikovému profilu příslušného alternativního investičního fondu ve vztahu k úvěrovému riziku sekuritizační pozice, aby bylo možné průběžně a včas sledovat informace o výkonnosti podkladových expozic takových sekuritizačních pozic. Tyto informace (jsou-li relevantní vzhledem ke konkrétnímu typu sekuritizace a neomezují se na níže popsané druhy informací) zahrnují druh expozice, procento úvěrů po splatnosti více než 30, 60 a 90 dní, míry selhání, sazby u předčasného splacení, úvěry, k nimž se vztahuje zabavení majetku, druhy a využití zajištění, distribuci četnosti úvěrového hodnocení nebo jiných měření úvěruschopnosti v rámci podkladových expozic, odvětvovou a geografickou diverzifikaci a distribuci četnosti poměrů úvěru k hodnotě v rozpětích, která umožňují příslušnou analýzu citlivosti. V případě, že podkladové expozice jsou samy sekuritizačními pozicemi, musí mít správce informace uvedené v tomto pododstavci nejen o podkladových sekuritizačních tranších, jako je název emitenta a kvalita úvěru, ale také o charakteristikách a výkonnosti seskupení podkládajících tyto sekuritizační tranše.
Správci použijí stejné normy analýzy na účasti nebo úpisy u emisí sekuritizací nakupovaných od třetích stran.
3. Pro účely odpovídajícího řízení rizika a likvidity musí správce vstupující jménem jednoho nebo více alternativních investičních fondů do expozice vůči úvěrovému riziku ze sekuritizace řádně rozpoznávat, měřit, sledovat, řešit, kontrolovat a oznamovat rizika, která vznikají kvůli nesouladu mezi aktivy a pasivy příslušného alternativního investičního fondu, koncentraci rizika nebo investičnímu riziku plynoucímu z těchto nástrojů. Správce zajistí, aby rizikový profil takové sekuritizační pozice odpovídal velikosti, celkové struktuře portfolia, investičním strategiím a cílům příslušného alternativního investičního fondu stanoveným ve statutu nebo v zakládacích dokumentech, v prospektu a v nabídkových dokumentech.
4. Správce v souladu s požadavky stanovenými v článku 18 směrnice 2011/61/EU zajistí, aby vrcholnému vedení bylo v přiměřené míře podáváno vnitřní hlášení tak, aby si vrcholné vedení bylo plně vědomo významného vstupu do expozice vůči riziku ze sekuritizací, a že rizika plynoucí z těchto expozic jsou odpovídajícím způsobem řízena.
5. Správci zahrnou odpovídající informace o svých expozicích vůči úvěrovému riziku ze sekuritizace a o svých postupech řízení rizika v této oblasti do zpráv a oznámení, které mají být předkládány podle článků 22, 23 a 24 směrnice 2011/61/EU.
Článek 54
Nápravná opatření
1. Pokud po vstupu do expozice vůči riziku ze sekuritizace správci zjistí, že stanovení a oznámení ponechaného podílu nesplnilo požadavky uložené tímto nařízením, přijmou taková nápravná opatření, která jsou v nejlepším zájmu investorů do daného alternativního investičního fondu.
2. Pokud v jakémkoli okamžiku po vstupu do expozice vůči riziku ponechaný podíl klesne na méně než 5 % a tato situace není výsledkem přirozeného platebního mechanismu dané transakce, přijmou správci taková nápravná opatření, která jsou v nejlepším zájmu investorů do daného alternativního investičního fondu.
Článek 55
Ustanovení o zachování právních účinků
Články 51 až 54 se použijí na nové sekuritizace emitované od 1. ledna 2011. Na stávající sekuritizace se články 51 až 54 použijí po 31. prosinci 2014, pokud budou po tomto datu doplněny či nahrazeny nové podkladové expozice.
Článek 56
Výklad
Není-li k dispozici konkrétní výklad ze strany Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy nebo smíšeného výboru evropských orgánů dohledu, vykládají se ustanovení tohoto oddílu v souladu s odpovídajícími ustanoveními směrnice 2006/48/ES a s pokyny k článku 122a směrnice o kapitálových požadavcích ze dne 31. prosince 2010 (9) vydanými Evropským výborem orgánů bankovního dohledu a s jejich pozdějšími změnami.
ODDÍL 6
Organizační požadavky - obecné zásady
(článek 12 a 18 směrnice 2011/61/EU)
Článek 57
Obecné požadavky
1. Správci musí:
a)
vytvořit, zavést a udržovat rozhodovací postupy a organizační strukturu, která jasně upřesňuje hierarchické vztahy, rozděluje úkoly a odpovědnost a je zdokumentována;
b)
zajistit, aby jejich příslušné osoby věděly, jaké postupy je třeba dodržet, pokud mají řádně plnit své povinnosti;
c)
vytvořit, zavést a udržovat náležité mechanismy vnitřní kontroly, jejichž účelem je zajistit plnění rozhodnutí a dodržování postupů na všech úrovních správce;
d)
vytvořit, zavést a udržovat účinný systém vnitřního hlášení a předávání informací na všech příslušných úrovních správce, jakož i účinnou výměnu informací se zúčastněnými třetími stranami;
e)
vést náležitou a systematickou evidenci o své obchodní činnosti a vnitřní organizaci.
Správci zohlední povahu, rozsah a složitost své obchodní činnosti, jakož i povahu a škálu služeb a činností poskytovaných a vykonávaných v rámci této obchodní činnosti.
2. Správci vytvoří, zavedou a udržují takové systémy a postupy, které dostatečně zajišťují bezpečnost, celistvost a důvěrnost informací a zohledňují přitom povahu dotčených informací.
3. Správci vytvoří, zavedou a udržují náležitou strategii kontinuity činnosti, jejímž cílem je zajistit zachování nejdůležitějších údajů a funkcí a pokračování služeb a činností v případě výpadku systémů a postupů, anebo (pokud pokračování není možné) která umožní včasnou obnovu těchto údajů a funkcí a včasné obnovení služeb a činností.
4. Správci vytvoří, zavedou a udržují takové účetní zásady a postupy a pravidla oceňování, které jim umožní na žádost příslušného orgánu včas poskytnout účetní výkazy, jež podávají pravdivý a věrný obraz o jejich finanční situaci a jsou v souladu se všemi platnými účetními standardy a předpisy.
5. Správci zavedou vhodné postupy a procedury, kterými zajistí, že pravidla alternativního investičního fondu pro zpětný odkup budou dostatečně podrobně sdělena investorům předtím, než do fondu investují, či v případě významných změn.
6. Správci průběžně sledují a vyhodnocují přiměřenost a účinnost svých systémů, mechanismů vnitřní kontroly a uspořádání zavedených podle odstavců 1 až 5 a přijímají vhodná opatření k nápravě případných nedostatků.
Článek 58
Elektronické zpracování údajů
1. Správci přijmou přiměřená a dostatečná opatření, aby získali vhodné elektronické systémy, které umožní u každého portfolia včas a řádně evidovat pokyny k transakcím nebo upsání či případně k vyplacení.
2. Správci při elektronickém zpracování údajů vhodným způsobem zajistí vysokou úroveň bezpečnosti, jakož i celistvost a důvěrnost evidovaných informací.
Článek 59
Účetní postupy
1. Správci použijí účetní zásady a postupy podle čl. 57 odst. 4, aby zajistili ochranu investorů. Účetní evidence je vedena způsobem, který umožňuje kdykoli přímo zjistit veškerá aktiva a pasiva alternativního investičního fondu. Má-li alternativní investiční fond různé podfondy, vede se pro tyto podfondy oddělená účetní evidence.
2. Správci vytvoří, zavedou a udržují zásady a postupy pro účetnictví a oceňování, které zajistí, že čistá hodnota aktiv každého alternativního investičního fondu je přesně vypočtena na základě platných účetních předpisů a standardů.
Článek 60
Kontrola prováděná řídícím orgánem, vrcholným vedením a funkcí dohledu
1. Při interním přidělování funkcí správci zajistí, že řídící orgán, vrcholné vedení, a - pokud existuje - funkce dohledu ponesou odpovědnost za plnění povinností správce podle směrnice 2011/61/EU.
2. Správce zajistí, aby jeho vrcholné vedení:
a)
odpovídalo za provádění obecné investiční politiky každého spravovaného alternativního investičního fondu vymezené případně ve statutu fondu, zakládacích dokumentech, v prospektu nebo nabídkových dokumentech fondu;
b)
dohlíželo na proces schvalování investičních strategií každého spravovaného AIF;
c)
odpovídalo za zajištění toho, že jsou vytvořeny a zavedeny zásady a postupy oceňování v souladu s článkem 19 směrnice 2011/61/EU;
d)
odpovídalo za zajištění toho, že správce trvale a účinně zabezpečuje dodržování předpisů, a to i v případě, že tuto funkci vykonává třetí osoba;
e)
zajišťovalo a pravidelně ověřovalo, že u každého spravovaného alternativního investičního fondu je řádně a účinně prováděna a dodržována obecná investiční politika, investiční strategie a omezení rizik, a to i v případě, že funkci řízení rizik vykonávají třetí osoby;
f)
schvalovalo a pravidelně vyhodnocovalo přiměřenost vnitřních postupů pro přijímání investičních rozhodnutí za každý spravovaný alternativní investiční fond, tak aby tato rozhodnutí odpovídala schváleným investičním strategiím;
g)
schvalovalo a pravidelně vyhodnocovalo politiku řízení rizik a opatření, procesy a metody jejího provádění, včetně systému omezení rizika u každého spravovaného alternativního investičního fondu;
h)
odpovídalo za vytvoření a používání systému odměňování v souladu s přílohou II směrnice 2011/61/EU.
3. Správce rovněž zajistí, aby jeho vrcholné vedení a případně řídící orgán či funkce dohledu:
a)
posuzovaly a pravidelně vyhodnocovaly účinnost politik, opatření a postupů přijatých za účelem splnění povinností stanovených směrnicí 2011/61/EU;
b)
přijímaly náležitá opatření k nápravě nedostatků.
4. Správce zajistí, aby jeho vrcholné vedení dostávalo často, avšak nejméně jedenkrát ročně, písemné zprávy o otázkách dodržování předpisů, interního auditu a řízení rizik, v nichž se uvede zejména to, zda byla přijata náležitá nápravná opatření v případě eventuálních nedostatků.
5. Správce zajistí, aby jeho vrcholné vedení dostávalo pravidelně zprávy o provádění investičních strategií a vnitřních postupech pro přijímání investičních rozhodnutí uvedených v odst. 2 písm. b) až e).
6. Správce zajistí, aby případný řídící orgán nebo funkce dohledu pravidelně dostávaly písemné zprávy o otázkách uvedených v odstavci 4.
Článek 61
Stálá funkce zajišťování souladu s předpisy
1. Správci vytvoří, zavedou a udržují přiměřené strategie a postupy k odhalování případného rizika, že správce neplní své povinnosti stanovené ve směrnici 2011/61/EU, jakož i s tím spojených rizik, a přijmou přiměřená opatření a postupy, které takové riziko minimalizují a umožňují příslušným orgánům účinně vykonávat jejich pravomoci podle zmíněné směrnice.
Správce zohlední povahu, rozsah a složitost své obchodní činnosti, jakož i povahu a škálu služeb a činností poskytovaných a vykonávaných v rámci této obchodní činnosti.
2. Správce vytvoří a udržuje stálou a efektivní funkci pro zajišťování souladu s předpisy, která je nezávislá a je pověřena plněním těchto úkolů:
a)
sledovat a pravidelně vyhodnocovat přiměřenost a účinnost opatření, strategií a postupů přijatých podle odstavce 1 a kroků učiněných za účelem řešení nedostatků v plnění povinností správce;
b)
radit příslušným osobám, které odpovídají za výkon služeb a činností, a pomáhat jim v plnění povinností správce vyplývajících ze směrnice 2011/61/EU.
3. Aby osoby vykonávající funkci zajišťování souladu s předpisy uvedenou v odstavci 2 mohly řádně a nezávisle plnit své úkoly, správce zajistí:
a)
aby osoba vykonávající funkce zajišťování shody s předpisy měla nezbytné pravomoci, zdroje, odbornost a přístup ke všem potřebným informacím;
b)
aby byl jmenován „kontrolor souladu s předpisy“, který odpovídá za výkon funkce zajišťování souladu s předpisy a pravidelně, nejméně však jednou za rok, podává zprávy vrcholnému vedení o otázkách dodržování předpisů, kde uvede zejména to, zda byla v případě eventuálních nedostatků přijata patřičná nápravná opatření;
c)
aby příslušné osoby podílející se na výkonu funkce zajišťování souladu s předpisy nebyly zapojeny do poskytování služeb či výkonu činností, jež sledují;
d)
aby způsob určování odměny kontrolora souladu s předpisy a dalších osob podílejících se na výkonu funkce zajišťování souladu s předpisy nebyla, ani pravděpodobně nebude, na újmu jejich objektivity.
Od správce se však nevyžaduje splnit požadavky uvedené v prvním pododstavci písm. c) nebo d), pokud je schopen prokázat, že vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti jeho obchodní činnosti i vzhledem k povaze a škále jeho služeb a činností jsou dané požadavky neúměrné a že funkce zajišťování souladu s předpisy je trvale účinně vykonávána.
Článek 62
Stálá funkce interního auditu
1. Pokud to je vhodné a přiměřené s ohledem na povahu, rozsah a složitost jejich obchodní činnosti i s ohledem na povahu a škálu činností kolektivní správy portfolií prováděných v rámci jejich obchodní činnosti, správci zřídí a udržují funkci interního auditu, která je oddělena od jiných funkcí a činností správce a je na nich nezávislá.
2. Funkce interního auditu uvedená v odstavci 1:
a)
vypracuje, zavede a udržuje plán auditu zaměřený na posouzení a zhodnocení přiměřenosti a účinnosti systémů správce, jeho mechanismů vnitřní kontroly a souvisejících opatření;
b)
vydává doporučení na základě výsledků získaných podle písmene a);
c)
ověřuje dodržování doporučení uvedených v písmeni b);
d)
podává zprávy o záležitostech interního auditu.
Článek 63
Osobní obchody
1. Pro jakoukoli příslušnou osobu, která se zabývá činnostmi, jež by mohly dát vznik střetu zájmů, nebo která má přístup k důvěrným informacím ve smyslu čl. 1 bodu 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) (10) nebo k jiným důvěrným informacím týkajícím se alternativního investičního fondu nebo obchodů s takovým fondem či na jeho účet, správce vytvoří, zavede a udržuje přiměřená opatření s cílem zabránit takovým příslušným osobám:
a)
v uzavření osobního obchodu s finančními nástroji nebo jinými aktivy, který splňuje jedno z následujících kritérií:
i)
obchod podléhá čl. 2 odst. 1 směrnice 2003/6/ES,
ii)
obchod má za následek zneužití či neoprávněné zveřejnění důvěrných informací,
iii)
obchod je v rozporu nebo je pravděpodobně v rozporu s některou povinností správce podle směrnice 2011/61/EU;
b)
v poskytnutí poradenství jiné osobě či nabádání jiné osoby, nad rámec běžného plnění pracovních povinností či smlouvy o poskytování služeb, k uzavření osobního obchodu uvedeného v písm. a) bodech i) a ii) nebo obchodu, který by jinak vedl ke zneužití informací týkajících se nevyřízených pokynů klientů;
c)
aniž je dotčen čl. 3 písm. a) směrnice 2003/6/ES, v prozrazení jiné osobě jakýchkoli informací či názorů, nad rámec běžného plnění pracovních povinností či smlouvy o poskytování služeb, pokud příslušná osoba ví nebo by rozumně měla vědět, že následkem takového prozrazení jiná osoba učiní nebo by pravděpodobně učinila tyto kroky:
i)
uzavře osobní obchod uvedený v písm. a) bodech i) a ii) s finančními nástroji nebo jinými aktivy nebo obchod, který by jinak vedl ke zneužití informací týkajících se nevyřízených pokynů klientů,
ii)
poradí jiné osobě nebo ji přiměje, aby takový osobní obchod uzavřela.
2. Smyslem opatření uvedených v odstavci 1 je zajistit zejména, aby:
a)
každá příslušná osoba věděla o omezeních osobních obchodů uvedených v odstavci 1 a opatřeních, která správce v souvislosti s osobními obchody a prozrazováním informací v souladu s odstavcem 1 přijal;
b)
správce byl neprodleně informován o každém osobním obchodu, který uzavřela příslušná osoba, na niž se vztahuje odstavec 1, buď formou oznámení, či jinými postupy, které správci umožní takové obchody zjistit;
c)
o osobním obchodu, který byl správci oznámen nebo správcem zjištěn, byla vedena evidence včetně povolení či zákazu vydaného v souvislosti s takovým obchodem.
Jestliže určité činnosti správce vykonávají třetí osoby, správce zajistí pro účely prvního pododstavce písm. b), aby subjekt vykonávající tyto činnosti vedl evidenci osobních obchodů uzavřených jakoukoli příslušnou osobou, na niž se vztahuje odstavec 1, a aby tyto informace bezodkladně na požádání poskytl správci.
3. Odstavce 1 a 2 se nevztahují na osobní obchody:
a)
provedené při správě portfolií na základě volné úvahy, pokud mezi správcem portfolia a příslušnou osobou či jinou osobou, na jejíž účet se daný obchod provádí, nedošlo k předchozí komunikaci o obchodu;
b)
se SKIPCP nebo alternativními investičními fondy, které podléhají dohledu podle právních předpisů členského státu, které vyžadují rovnoměrné rozložení rizika mezi aktiva, pokud se příslušná osoba nebo jiná osoba, na jejíž účet se obchody provádějí, nepodílí na řízení dotyčného subjektu.
4. Pro účely odstavce 1 zahrnuje osobní obchod také obchod s finančním nástrojem nebo jiným aktivem provedený jménem nebo na účet:
a)
příslušné osoby;
b)
jakékoli osoby, s níž má příslušná osoba rodinné vazby nebo s níž má úzké propojení;
c)
osoby, jejíž vztah s příslušnou osobou je takový, že příslušná osoba má na výsledku obchodu přímý nebo nepřímý hmotný zájem, který není poplatkem či provizí za provedení obchodu.
Článek 64
Evidence portfoliových obchodů
1. Správci u každého portfoliového obchodu týkajícího se spravovaného alternativního investičního fondu neprodleně zaznamenají informace, jež jsou nezbytné k rekonstrukci podobností o pokynu a provedeném obchodu nebo dohodě.
2. V případě portfoliových obchodů na převodním místě zahrnuje evidence uvedená v odstavci 1 následující informace:
a)
jméno či jiné označení alternativního investičního fondu a osoby jednající na účet tohoto fondu;
b)
dané aktivum;
c)
případně jeho množství;
d)
typ pokynu nebo obchodu;
e)
cenu;
f)
u pokynů datum a přesný čas předání pokynu a jméno nebo jiné označení osoby, které byl pokyn předán, u obchodů datum a přesný čas rozhodnutí o provedení obchodu a datum a přesný čas provedení obchodu;
g)
případně jméno osoby, která předala pokyn nebo provedla obchod;
h)
důvody případného odvolání pokynu;
i)
u provedených obchodů totožnost protistrany a převodního místa.
3. V případě portfoliových obchodů alternativního investičního fondu mimo převodní místo zahrnuje evidence uvedená v odstavci 1 následující informace:
a)
název či jiné označení alternativního investičního fondu;
b)
právní a jinou dokumentaci, jež tvoří základ portfoliového obchodu, zahrnující zejména dohodu, jež byla provedena;
c)
cenu.
4. Převodní místo pro účely odstavců 2 a 3 zahrnuje systematický internalizátor ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 7 směrnice 2004/39/ES, regulovaný trh ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 uvedené směrnice, mnohostranný systém obchodování ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 15 uvedené směrnice, tvůrce trhu ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 8 uvedené směrnice či jiného zajišťovatele likvidity nebo subjekt, který plní ve třetí zemi funkci podobnou těm, jaké plní kterýkoli z výše uvedených subjektů.
Článek 65
Evidence pokynů k upsání a vyplacení
1. Správci přijmou všechny přiměřené kroky k zajištění, aby přijaté pokyny k upsání a vyplacení pro alternativní investiční fond byly zaznamenány neprodleně po jejich přijetí.
2. Záznam obsahuje tyto informace:
a)
příslušný alternativní investiční fond;
b)
osobu, která pokyn podala nebo předala;
c)
osobu, která pokyn přijala;
d)
datum a čas pokynu;
e)
podmínky platby a platební prostředek;
f)
typ pokynu;
g)
datum provedení pokynu;
h)
počet podílových jednotek nebo akcií nebo rovnocenné upsané či vyplacené částky;
i)
cenu, za niž byla každá podílová jednotka nebo akcie upsána nebo případně vyplacena, či případně částku upsaného nebo vyplaceného kapitálu;
j)
celkovou hodnotu upsaných nebo vyplacených podílových jednotek či akcií;
k)
hodnotu pokynu v hrubém vyjádření včetně poplatku za upsání nebo v čisté výši po odečtení poplatku za vyplacení.
Informace podle písmen i), j) a k) se zaznamenají, jakmile jsou k dispozici.
Článek 66
Požadavky na vedení evidence
1. Správci zajistí, aby veškeré požadované záznamy uvedené v článcích 64 a 65 byly uchovány po dobu nejméně pěti let.
Příslušné orgány však mohou od správců vyžadovat, aby uchovávali všechny nebo některé tyto záznamy delší dobu v závislosti na povaze aktiva nebo portfoliového obchodu, jestliže je to nutné k tomu, aby příslušný orgán mohl vykonávat dohled v souladu se směrnicí 2011/61/EU.
2. Jakmile skončí platnost správcova povolení, záznamy se uchovají alespoň do uplynutí zbytku stanovené pětileté lhůty uvedené v odstavci 1. Příslušné orgány mohou požadovat uchování záznamů po delší dobu.
Přenese-li správce své povinnosti ve vztahu k alternativnímu investičnímu fondu na jiného správce, zajistí tomuto novému správci k záznamům uvedeným v odstavci 1 přístup.
3. Záznamy se uchovávají na nosiči, který umožní takové uložení informací, aby k nim měl příslušný orgán do budoucna přístup, a v takové formě a takovým způsobem, aby:
a)
příslušný orgán měl k záznamům snadný přístup a byl schopen rekonstruovat z nich všechny klíčové fáze zpracování každého portfoliového obchodu;
b)
bylo možné snadno zjistit jakékoli opravy či jiné změny i původní obsah záznamů před opravami či změnami;
c)
nebyla možná žádná jiná manipulace nebo změna záznamů.
ODDÍL 7
Oceňování
(článek 19 směrnice 2011/61/EU)
Článek 67
Zásady a postupy oceňování aktiv alternativního investičního fondu
1. Správci pro každý spravovaný alternativní investiční fond vytvoří, udržují, zavedou a vyhodnocují písemné zásady a postupy, kterými zajistí řádný, transparentní, komplexní a přiměřeně zdokumentovaný proces oceňování. Zásady a postupy oceňování zahrnují všechny materiální aspekty procesu oceňování a postupů a kontrol oceňování ve vztahu k příslušnému alternativnímu investičnímu fondu.
Aniž jsou dotčeny požadavky podle vnitrostátního práva a statut nebo zakládací dokumenty alternativního investičního fondu, správce zajistí, že na alternativní investiční fondy, jež spravuje, budou použity spravedlivé, přiměřené a transparentní metody oceňování. Zásady oceňování určí a postupy zavedou metody oceňování používané pro každý druh aktiva, do něhož může alternativní investiční fond investovat v souladu s platným vnitrostátním právem, statutem nebo zakládacími dokumenty alternativního investičního fondu. Správce nesmí do určitého druhu aktiva poprvé investovat, dokud pro tento konkrétní druh aktiva nebyla stanovena odpovídající metoda či metody oceňování.
Zásady a postupy, kterými se stanoví metody oceňování, zahrnují vstupy, modely a kritéria výběru zdrojů oceňování a zdrojů tržních údajů. Zásady a postupy stanoví, že kdykoli je to možné a vhodné, ceny mají být získávány z nezávislých zdrojů. Při výběru konkrétní metody jsou zhodnoceny dostupné vhodné metody s přihlédnutím k jejich citlivosti na změny v proměnných a k tomu, jak jednotlivé strategie ovlivňují relativní hodnotu aktiv v portfoliu.
2. Zásady oceňování určí povinnosti, úlohy a odpovědnost všech stran účastnících se procesu oceňování, a to včetně vrcholného vedení správce. Organizační struktura stanovená zásadami oceňování se poté promítne do postupů.
Zásady a postupy oceňování řeší alespoň následující záležitosti:
a)
schopnosti a nezávislost pracovníků, kteří skutečně provádějí oceňování aktiv;
b)
konkrétní investiční strategie alternativního investičního fondu a aktiva, do kterých by fond mohl investovat;
c)
kontroly výběru vstupů, zdrojů a metod oceňování;
d)
způsob eskalace k řešení rozdílů v hodnotách aktiv;
e)
oceňování jakýchkoli úprav týkajících se velikosti a likvidity pozic, nebo případně změn v tržních podmínkách;
f)
vhodný moment k provedení účetní závěrky pro účely oceňování;
g)
odpovídající četnost oceňování aktiv.
3. Je-li jmenován externí znalec, v zásadách a postupech oceňování se stanoví postup pro výměnu informací mezi správcem a externím znalcem, aby bylo zajištěno, že jsou poskytnuty všechny potřebné informace požadované pro účely oceňování.
Zásady a postupy oceňování zajistí, že správce provádí počáteční a pravidelnou hloubkovou kontrolu třetích stran, kterým bylo přiděleno poskytování služeb oceňování.
4. Provádí-li oceňování správce sám, zásady obsahují popis ochranných opatření pro funkčně nezávislé oceňování v souladu s čl. 19 odst. 4 písm. b) směrnice 2011/61/EU. Tato ochranná opatření mimo jiné předchází tomu, aby jakákoli osoba nepatřičně ovlivňovala způsob, jakým je oceňování prováděno, nebo takové ovlivňování omezují.
Článek 68
Použití modelu k oceňování aktiv
1. Je-li k oceňování aktiv alternativního investičního fondu používán model, v zásadách a postupech oceňování se tento model a jeho základní rysy vysvětlí a odůvodní. Řádně se zdokumentuje důvod pro výběr tohoto modelu, podkladové údaje, předpoklady použité v modelu a odůvodnění jejich použití a rovněž to, jaká má oceňování pomocí modelů omezení.
2. Zásady a postupy oceňování zajistí, aby byl model před použitím zvalidován osobou s dostatečnými odbornými znalostmi, která se nepodílela na tvorbě daného modelu. Validační proces se řádně zdokumentuje.
3. Model podléhá předchozímu schválení vrcholného vedení správce. Pokud model používá správce, který sám provádí oceňování, předchozím schválením vrcholného vedení není dotčeno právo příslušného orgánu požadovat podle čl. 19 odst. 9 směrnice 2011/61/EU, aby byl model ověřen externím znalcem nebo auditorem.
Článek 69
Jednotné uplatňování zásad a postupů oceňování
1. Správce zajistí, aby zásady a postupy oceňování a stanovené metody oceňování byly uplatňovány jednotně.
2. Zásady a postupy oceňování a stanovené metody oceňování se uplatňují na všechna aktiva alternativního investičního fondu se zohledněním investiční strategie, druhu aktiva a případně existence rozdílných externích znalců.
3. Není-li vyžadována aktualizace, zásady a postupy oceňování se nadále uplatňují jednotně a zdroje a pravidla oceňování stále zůstávají jednotné.
4. Postupy oceňování a stanovené metody oceňování se uplatňují jednotně na všechny alternativní investiční fondy spravované jedním správcem, se zohledněním investičních strategií, druhů aktiv držených alternativními investičními fondy a případně existence rozdílných externích znalců.
Článek 70
Pravidelný přezkum zásad a postupů oceňování
1. V zásadách oceňování se stanoví pravidelný přezkum zásad a postupů a rovněž metod oceňování. Přezkum se provádí alespoň jednou ročně a předtím, než alternativní investiční fond začne využívat novou investiční strategii nebo nový druh aktiv, jež nejsou zahrnuta v současných zásadách oceňování.
2. Zásady a postupy oceňování popisují, jak se provede změna zásad oceňování, včetně metody oceňování, a za jakých okolností je vhodné změnu provést. Doporučení ke změně zásad a postupů se předkládají vrcholnému vedení, které veškeré změny přezkoumá a schválí.
3. Funkce řízení rizik uvedená v článku 38 zásady a postupy přijaté k oceňování aktiv přezkoumá a v případě potřeby poskytne ohledně zásad a postupů vhodnou podporu.
Článek 71
Přezkum jednotlivých hodnot aktiv
1. Správce zajistí, aby všechna aktiva držená alternativním investičním fondem byla spravedlivě a přiměřeně oceněna. Správce pro každý druh aktiv zdokumentuje, jakým způsobem je přiměřenost a spravedlivost jednotlivých hodnot posouzena. Správce je kdykoli schopen prokázat, že portfolia alternativních investičních fondů, které spravuje, jsou řádně oceněna.
2. V zásadách a postupech oceňování se stanoví postup přezkumu jednotlivých hodnot aktiv, u nichž existuje značné riziko nesprávného ocenění, například v následujících případech:
a)
ocenění je založeno na cenách dostupných pouze od jedné protistrany nebo jednoho makléře;
b)
ocenění je založeno na nelikvidních burzovních cenách;
c)
ocenění je ovlivněno stranami, jež jsou ve spojení se správcem;
d)
ocenění je ovlivněno subjekty, které mohou mít na výsledcích daného alternativního investičního fondu finanční zájem;
e)
ocenění je založeno na cenách poskytnutých protistranou, která je původcem nástroje, zejména pokud původce také financuje pozici alternativního investičního fondu v daném nástroji;
f)
ocenění je ovlivněno jedním nebo více jednotlivci v rámci správce.
3. Zásady a postupy pro oceňování musejí upravit způsob jejich přezkumu včetně dostatečného a vhodného ověření přiměřenosti jednotlivých hodnot. Přiměřenost se posoudí podle toho, zda existuje odpovídající stupeň objektivity. Součástí těchto ověření je alespoň:
a)
ověření hodnot porovnáním s cenami stanovenými protistranami a cenami stanovenými v průběhu času;
b)
validace hodnot na základě srovnání realizačních cen s posledními účetními hodnotami;
c)
posouzení pověsti, soudržnosti a kvality zdroje oceňování;
d)
srovnání s hodnotami pocházejícími od třetí strany;
e)
přezkum a zdokumentování výjimek;
f)
zjištění a vyhledání rozdílů, které se zdají být neobvyklé nebo se liší o referenční odchylku stanovenou pro oceňování u daného druhu aktiva;
g)
zjišťování přítomnosti zastaralých cen nebo neaktuálních parametrů;
h)
srovnání s cenami souvisejících aktiv nebo jejich zajištění;
i)
přezkum vstupů používaných pro stanovování cen pomocí modelů, zejména těch vstupů, pro něž cena stanovená modelem vykazuje značnou citlivost.
4. Zásady a postupy oceňování zahrnují vhodná opatření pro eskalaci, kterými se řeší rozdíly nebo jiné problémy při oceňování aktiv.
Článek 72
Výpočet čisté hodnoty aktiv na podílovou jednotku nebo akcii
1. Správce zajistí, že u každého alternativního investičního fondu, který spravuje, je čistá hodnota aktiv na podílovou jednotku nebo akcii vypočtena při každé emisi nebo upsání nebo vyplacení nebo zrušení podílových jednotek nebo akcií, nejméně však jednou za rok.
2. Správce zajistí, že postupy a metody pro výpočet čisté hodnoty aktiv na podílovou jednotku nebo akcii jsou zcela zdokumentovány. Správce postupy a metody výpočtu a jejich použití pravidelně ověřuje a odpovídajícím způsobem mění dokumentaci.
3. Správce zajistí, že jsou zavedeny postupy nápravy pro případ nesprávného výpočtu čisté hodnoty aktiv.
4. Správce zajistí, aby počet podílových jednotek nebo akcií v emisi podléhal pravidelnému ověření alespoň tak často, jak je počítána cena podílové jednotky nebo akcie.
Článek 73
Profesní záruky
1. Externí znalci poskytují na žádost profesní záruky, kterými prokazují svou schopnost provádět oceňování. Externí znalci předkládají profesní záruky v písemné podobě.
2. Profesní záruky obsahují doklad o kvalifikaci externího znalce a jeho schopnosti provádět řádné a nezávislé oceňování, přičemž obsahují alespoň doklad o:
a)
dostatečných lidských a technických zdrojích;
b)
odpovídajících postupech, jež zaručují řádné a nezávislé oceňování;
c)
odpovídajících znalostech a porozumění investiční strategii alternativního investičního fondu a aktiv, které má externí znalec za úkol oceňovat;
d)
dostatečně dobré pověsti a dostatečné zkušenosti s oceňováním.
3. Jestliže externí znalec podléhá povinné profesní registraci u příslušného orgánu nebo jiného subjektu státu, v němž je usazen, musí profesní záruka obsahovat název tohoto orgánu nebo subjektu a příslušné kontaktní informace. Profesní záruka jasně uvádí právní a správní předpisy nebo pravidla pro výkon povolání, kterým externí znalec podléhá.
Článek 74
Četnost oceňování aktiv v držení otevřených alternativních investičních fondů
1. Finanční nástroje v držení otevřených alternativních investičních fondů by měly být oceňovány vždy, když se vypočítává čistá hodnota aktiv na podílovou jednotku nebo akcii podle čl. 72 odst. 1.
2. Ostatní aktiva v držení otevřených alternativních investičních fondů se oceňují nejméně jednou ročně a vždy, když existuje důkaz, že poslední určená hodnota již není reálná nebo řádná.
ODDÍL 8
Pověření jiné osoby úkoly správce
(čl. 20 odst. 1, 2, 4 a 5 směrnice 2011/61/EU)
Článek 75
Obecné zásady
Správci, kteří pověřují jinou osobu, aby jejich jménem vykonávala jejich úkoly, musí splnit zejména následující obecné zásady:
a)
struktura pověření neumožňuje správcům vyhýbat se své odpovědnosti nebo závazkům;
b)
v důsledku pověření jiné osoby se nemění povinnosti správce vůči alternativnímu investičnímu fondu a jeho investorům;
c)
nejsou ohroženy podmínky, které musí správce splnit, aby mu bylo povoleno vykonávat činnost v souladu se směrnicí 2011/61/EU;
d)
pověření má formu písemné dohody uzavřené mezi správcem a pověřenou osobou;
e)
správce zajistí, že pověřená osoba svěřené úkoly vykonává účinně a v souladu s platnými právními a správními požadavky, a zavede metody a postupy k průběžnému vyhodnocování služeb poskytovaných pověřenou osobou. Pokud vyjde najevo, že pověřená osoba není schopna vykonávat úkoly účinně či v souladu s platnými právními a správními požadavky, správce učiní vhodné kroky;
f)
správce vykonává účinný dohled nad svěřenými úkoly a řídí rizika související s pověřením jiné osoby. Pro tyto účely má správce neustále k dispozici odborné znalosti a zdroje nezbytné k vykonávání dohledu nad svěřenými úkoly. Správce v dohodě stanoví vůči pověřené osobě své právo na informace, právo kontroly, vstupu a přístupu a právo udělovat pokyny a sledovat činnost. Správce rovněž zajistí, aby pověřená osoba řádně dohlížela na výkon svěřených úkolů a odpovídajícím způsobem řídila rizika související s pověřením;
g)
správce zajišťuje, aby kontinuita a kvalita svěřených úkolů nebo pověření vykonávat tyto úkoly byla zachována i v případě ukončení pověření, buď tím, že převede svěřené úkoly nebo pověření tyto úkoly vykonávat na jinou třetí osobu, nebo tím, že je vykoná sám;
h)
příslušná práva a povinnosti správce a pověřené osoby jsou jasně rozděleny a zakotveny v dohodě. Správce si smluvně zajistí zvláště právo udělovat pokyny a ukončit pověření, právo na informace, právo kontroly a přístupu k účetním knihám a do prostor pověřené osoby. V dohodě se stanoví, že k dalšímu pověření může dojít pouze se souhlasem správce;
i)
pokud se pověření týká správy portfolia, je vykonáváno v souladu s investiční strategií alternativního investičního fondu. Správce udělí pověřené osobě pokyny, jak investiční strategii provádět, a průběžně kontroluje, zda ji pověřená osoba dodržuje;
j)
správce zajistí, aby mu pověřená osoba sdělila jakékoli okolnosti, které mohou mít zásadní dopad na schopnost pověřené osoby účinně vykonávat svěřené úkoly či je vykonávat v souladu s platnými právními a správními požadavky;
k)
správce zajistí, aby pověřená osoba chránila důvěrné informace týkající se správce, alternativního investičního fondu dotčeného pověřením a investorů daného fondu;
l)
správce zajistí, aby pověřená osoba vytvořila, zavedla a udržovala nouzový plán obnovy po haváriích a plán pravidelného testování záložních zařízení s přihlédnutím k typům svěřených úkolů.
Článek 76
Objektivní důvody pro pověření
1. Správce poskytne příslušným orgánům podrobný popis, vysvětlení a důkaz o objektivních důvodech pro pověření. Při posuzování, zda je celková struktura pověření založena na objektivních důvodech ve smyslu čl. 20 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/61/EU, se zváží následující kritéria:
a)
optimalizace obchodních funkcí a procesů;
b)
úspory nákladů;
c)
odborné znalosti pověřené osoby v oblasti administrativy nebo specifických trhů či investic;
d)
přístup pověřené osoby ke celosvětovým obchodním systémům.
2. Na žádost příslušného orgánu musí správce poskytnout podrobnější vysvětlení a dokumenty dokládající, že celková struktura pověření je založena na objektivních důvodech.
Článek 77
Vlastnosti pověřené osoby
1. Pověřená osoba musí disponovat dostatečnými zdroji a dostatečným počtem zaměstnanců, kteří mají schopnosti, vědomosti a odborné znalosti nezbytné k plnění svěřených úkolů, a musí mít vhodnou organizační strukturu podporující plnění svěřených úkolů.
2. Osoby, které fakticky vykonávají činnost svěřenou správcem, musí mít dostatečné zkušenosti, odpovídající teoretické znalosti a odpovídající praktické zkušenosti s prováděním příslušných úkolů. Jejich odborná příprava a povaha funkcí, které zastávaly v minulosti, musí být přiměřená pro výkon této činnosti.
3. Osoby, které fakticky vykonávají činnost pověřené osoby, se nepovažují za osoby s dostatečně dobrou pověstí, pokud mají jakékoli negativní záznamy týkající se hodnocení dobré pověsti a řádného výkonu svěřených úkolů nebo jsou-li známy jiné relevantní informace, které mají vliv na jejich dobrou pověst. Takové negativní záznamy zahrnují mimo jiné trestné činy, soudní řízení nebo správní sankce, jež jsou relevantní pro výkon svěřených úkolů. Zvláštní pozornost se věnuje trestným činům v oblasti financí, k nimž patří mimo jiné povinnosti spojené s předcházením praní peněz, nepoctivému jednání, podvodům nebo finanční trestné činnosti, úpadku nebo platební neschopnosti. K relevantním informacím také patří například informace naznačující, že daná osoba není důvěryhodná nebo poctivá.
Podléhá-li pověřená osoba ve vztahu ke svým profesionálním službám regulaci v Unii, považují se faktory uvedené v prvním pododstavci za splněné, jestliže příslušný orgán dohledu zhodnotil kritérium „dobré pověsti“ v rámci postupu pro udělení povolení, pokud neexistuje důkaz o opaku.
Článek 78
Pověření správou portfolia nebo řízením rizik
1. Tento článek se použije, jestliže se pověření týká správy portfolia nebo řízení rizik.
2. Za subjekty, které mají povolení nebo registraci pro účely správy majetku a které podléhají dohledu, v souladu s čl. 20 odst. 1 písm. c) směrnice 2011/61/EU se považují následující subjekty:
a)
správcovské společnosti s povolením podle směrnice 2009/65/ES;
b)
investiční podniky s povolením vykonávat správu portfolia podle směrnice 2004/39/ES;
c)
úvěrové instituce s povolením podle směrnice 2006/48/ES, jež jsou oprávněny vykonávat správu portfolia podle směrnice 2004/39/ES;
d)
správci nesamosprávných alternativních investičních fondů s povolením podle směrnice 2011/61/EU;
e)
subjekty třetích zemí, které mají povolení nebo registraci pro účely správy majetku a které podléhají účinnému dohledu příslušného orgánu ve třetí zemi.
3. Pokud se pověření týká podniku se sídlem ve třetí zemi, musí být v souladu s čl. 20 odst. 1 písm. d) směrnice 2011/61/EU splněny následující podmínky:
a)
mezi příslušnými orgány domovského členského státu správce a orgány dohledu nad podnikem, který byl úkoly pověřen, je uzavřena písemná dohoda;
b)
dohoda uvedená v písmeni a) umožňuje příslušným orgánům ve vztahu k podniku, jemuž byly úkoly svěřeny:
i)
na žádost obdržet příslušné informace nezbytné k výkonu dohledu, jak stanoví směrnice 2011/61/EU,
ii)
získat přístup k dokumentům souvisejícím s výkonem dohledu, jež jsou uchovávány ve třetí zemi,
iii)
provádět kontroly na místě v prostorách podniku, který byl úkoly pověřen. Praktické postupy v případě kontroly na místě se podrobně popíší v písemné dohodě,
iv)
od orgánu dohledu ve třetí zemi obdržet co možná nejdříve informace pro účely vyšetřování údajných nedodržení požadavků směrnice 2011/61/EU a jejích prováděcích opatření,
v)
spolupracovat při vymáhání práva v souladu s vnitrostátními a mezinárodními právními předpisy platnými pro orgány dohledu ve třetí zemi a pro příslušné orgány EU v případě nedodržení požadavků směrnice 2011/61/EU a jejích prováděcích opatření a příslušných vnitrostátních právních předpisů.
Článek 79
Účinný dohled
Pověření zabraňuje účinnému dohledu správce, jestliže:
a)
správce, jeho auditoři a příslušné orgány nemají faktický přístup k údajům souvisejícím se svěřenými úkoly ani přístup do podnikatelských prostor pověřené osoby, nebo příslušné orgány nejsou schopny tato práva přístupu vykonávat;
b)
pověřená osoba nespolupracuje ohledně svěřených úkolů s příslušnými orgány správce;
c)
správce ani na žádost příslušného orgánu nezpřístupní veškeré informace nezbytné k tomu, aby orgány mohly dohlížet na to, zda výkon svěřených úkolů je v souladu s požadavky směrnice 2011/61/EU a jejích prováděcích opatření.
Článek 80
Střety zájmů
1. V souladu s čl. 20 odst. 2 písm. b) směrnice 2011/61/EU se k posouzení, zda by u pověření mohlo dojít ke střetu zájmů se zájmy správce nebo investora do alternativního investičního fondu, použijí alespoň tato kritéria:
a)
jsou-li správce a pověřená osoba součástí stejné skupiny nebo mají jakýkoli jiný smluvní vztah, míra, do jaké pověřená osoba kontroluje správce nebo je schopna ovlivnit jeho jednání;
b)
jsou-li pověřená osoba a investor alternativního investičního fondu součástí stejné skupiny nebo mají jakýkoli jiný smluvní vztah, míra, do jaké tento investor kontroluje pověřenou osobu nebo je schopen ovlivnit její jednání;
c)
pravděpodobnost, že pověřená osoba získá finanční prospěch nebo se vyhne finanční ztrátě na úkor alternativního investičního fondu nebo investorů do tohoto fondu;
d)
pravděpodobnost, že pověřená osoba má zájem na výsledku služby nebo činnosti poskytované správci nebo alternativnímu investičnímu fondu;
e)
pravděpodobnost, že pověřená osoba má finanční či jinou motivaci upřednostnit zájem jiného klienta před zájmy alternativního investičního fondu nebo investorů do tohoto fondu;
f)
pravděpodobnost, že pověřená osoba dostává nebo dostane v souvislosti s činnostmi kolektivní správy portfolií, které jsou poskytovány správci a jím spravovanému alternativnímu investičnímu fondu, od osoby, která není správcem, materiální stimul v podobě peněz, zboží nebo služeb, který není běžnou provizí či poplatkem za poskytovanou službu.
2. Činnost správy portfolia či řízení rizik lze považovat za funkčně a hierarchicky oddělenou od dalších činností, u nichž by mohlo dojít ke střetu zájmů, pouze pokud jsou splněny následující podmínky:
a)
osoby, které vykonávají správu portfolia, nejsou zapojeny do výkonu činností, u nichž by mohlo dojít ke střetu zájmů, například do činností kontroly;
b)
osoby, které vykonávají řízení rizik, nejsou zapojeny do výkonu činností, u nichž by mohlo dojít ke střetu zájmů, například do provozní činnosti;
c)
nad osobami, které vykonávají řízení rizik, nevykonávají dohled osoby zodpovědné za provádění provozních činností;
d)
toto oddělení funkcí je zajištěno v celé hierarchické struktuře pověřené osoby až po řídící orgán a je kontrolováno řídícím orgánem a funkcí dohledu, pokud tato funkce v podniku pověřené osoby existuje.
3. Lze mít za to, že možné střety zájmů jsou řádně rozpoznávány, řešeny, sledovány a oznamovány investorům daného alternativního investičního fondu, pouze pokud:
a)
správce zajistí, aby pověřená osoba přijala všechny rozumné kroky k rozpoznávání, řešení a sledování potenciálních střetů zájmů, k nimž může dojít mezi správcem, alternativním investičním fondem a investory do daného fondu. Správce zajistí, že pověřená osoba má zavedeny postupy odpovídající postupům vyžadovaným v článcích 31 až 34;
b)
správce zajistí, aby pověřená osoba správci oznamovala možné střety zájmů, jakož i postupy a opatření, jež je třeba přijmout, aby byly tyto střety zájmů vyřešeny, a správce je poté oznámí alternativnímu investičnímu fondu a investorům do alternativního investičního fondu v souladu s článkem 36.
Článek 81
Schválení a oznámení dalšího pověření
1. Další pověření nabude účinku, pokud s ním dal správce písemně souhlas.
Obecný souhlas, který dal správce předem, se nepovažuje za souhlas v souladu s čl. 20 odst. 4 písm. a) směrnice 2011/61/EU.
2. V souladu s čl. 20 odst. 4 písm. b) směrnice 2011/61/EU musí oznámení obsahovat podrobné údaje o pověřené osobě, název příslušného orgánu, od něhož získala další pověřená osoba povolení nebo registraci, svěřené úkoly, alternativní investiční fondy dotčené dalším pověřením, kopii písemného souhlasu správce a zamýšlené datum, kdy další pověření nabude účinnosti.
Článek 82
Subjekt typu „poštovní schránka“ a správce, u kterého se nelze nadále domnívat, že alternativní investiční fond spravuje
1. Správce se považuje za subjekt typu „poštovní schránka“ a nelze ho nadále považovat za správce alternativního investičního fondu alespoň v následujících situacích:
a)
správce již nemá nezbytné odborné znalosti a zdroje, aby účinně dohlížel na plnění svěřených úkolů a řídil rizika související s pověřením;
b)
správce již nemá pravomoc přijímat rozhodnutí v klíčových oblastech, za které má odpovědnost vrcholné vedení, nebo již nemá pravomoc vykonávat funkce vrcholného vedení, zejména ve vztahu k provádění obecné investiční politiky a investičních strategií;
c)
správce ztrácí smluvní práva vyšetřovat, právo kontroly, přístupu nebo právo udělovat pokyny pověřeným osobám nebo se výkon těchto práv stal prakticky nemožný;
d)
správce pověří jinou osobu plněním funkce správy investic v rozsahu, který podstatným způsobem převyšuje funkce správy investic vykonávané správcem samým. Při posuzování rozsahu pověření posoudí příslušné orgány celkovou strukturu pověření a vezmou v úvahu nejen aktiva, jejichž správa byla svěřena, ale také následující kvalitativní kritéria:
i)
druh aktiv, do kterých alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem alternativního investičního fondu investoval, a význam aktiv, jejichž správa byla svěřena, pro rizikově-výnosový profil alternativního investičního fondu,
ii)
význam aktiv, jejichž správa byla svěřena, pro dosažení investičních cílů alternativního investičního fondu,
iii)
zeměpisné rozložení investic alternativního investičního fondu a rozložení podle odvětví,
iv)
rizikový profil alternativního investičního fondu,
v)
typ investiční strategie, kterou uplatňuje alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem fondu,
vi)
typ úkolů, jež byly svěřeny, ve srovnání s úkoly, jež si správce ponechal, a
vii)
uspořádání pověřených osob a jejich dále pověřených osob, zeměpisnou oblast jejich působnosti a strukturu jejich společnosti.
2. Komise sleduje používání tohoto článku s ohledem na vývoj na trhu. Komise přezkoumá situaci po dvou letech a bude-li to nezbytné, přijme vhodná opatření, kterými podrobněji specifikuje podmínky, za nichž se má za to, že správce delegoval své činnosti v takovém rozsahu, že se stal subjektem typu „poštovní schránka“ a nelze jej dále považovat za správce alternativního investičního fondu.
3. Evropský orgán pro cenné papíry může vydat pokyny, aby zajistil konzistentní posuzování struktur pověření po celé Unii.
KAPITOLA IV
DEPOZITÁŘ
ODDÍL 1
Náležitosti písemné smlouvy
(čl. 21 odst. 2 směrnice 2011/61/EU)
Článek 83
Smluvní náležitosti
1. Smlouva, kterou je depozitář v souladu s čl. 21 odst. 2 směrnice 2011/61/EU jmenován, se sepíše mezi depozitářem na jedné straně a správcem, a případně alternativním investičním fondem, na straně druhé a musí obsahovat alespoň následující prvky:
a)
popis služeb, které má depozitář poskytovat, a postupy, jež je třeba přijmout pro každý druh aktiv, do kterého může alternativní investiční fond investovat a který se pak svěří depozitáři;
b)
popis způsobu, jakým se má provádět úschova a dohled podle druhu aktiva a zeměpisných oblastí, v nichž hodlá alternativní investiční fond investovat. Pokud jde o povinnosti opatrování, zahrnuje tento popis také seznam zemí a postupů pro doplňování dalších zemí či případně vymazávání zemí ze seznamu. Tyto informace musí být v souladu s informacemi uvedenými ve statutu, zakládacích dokumentech nebo nabídkových dokumentech alternativního investičního fondu ohledně aktiv, do nichž může fond investovat;
c)
prohlášení, že na odpovědnost depozitáře nemá vliv skutečnost, že své funkce opatrování svěřil třetí osobě, pokud se této odpovědnosti nezprostí v souladu s čl. 21 odst. 13 nebo 14 směrnice 2011/61/EU;
d)
období platnosti a podmínky pro změnu a ukončení smlouvy včetně situací, které by mohly vést k ukončení smlouvy, a podrobnosti ohledně postupu ukončování a případně postup, jakým by měl depozitář zaslat všechny odpovídající informace svému následníkovi;
e)
povinnosti zachování důvěrnosti platné pro všechny strany v souladu s příslušnými právními a správními předpisy. Tyto povinnosti nebrání příslušným orgánům v přístupu k relevantním dokumentům a informacím;
f)
prostředky a postupy, kterými depozitář předává správci nebo alternativnímu investičnímu fondu veškeré relevantní informace, které potřebují k plnění svých povinností, včetně uplatňování práv souvisejících s aktivy, a k tomu, aby správce a alternativní investiční fond mohli včas a přesně dohlížet na účty alternativního investičního fondu;
g)
prostředky a postupy, kterými správce a alternativní investiční fond předává veškeré relevantní informace nebo zajišťuje, že depozitář má přístup ke všem informacím, které potřebuje k plnění svých povinností, včetně postupů zajišťujících, že depozitář obdrží informace od ostatních stran jmenovaných alternativním investičním fondem nebo správcem;
h)
informace, zda depozitář nebo třetí strana, která byla pověřena úschovou v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU, mohou aktiva, která jim byla svěřena, opětovně použít a případné podmínky takového použití;
i)
postupy, které je třeba sledovat, uvažuje-li se o změně statutu, zakládacích dokumentů nebo nabídkových dokumentů alternativního investičního fondu, kde jsou podrobně popsány situace, kdy má být depozitář informován nebo kdy je k provedení změny potřeba předchozího souhlasu depozitáře;
j)
všechny potřebné informace, které je třeba vyměnit mezi alternativním investičním fondem, správcem, třetí stranou jednající jménem alternativního investičního fondu nebo správce na jedné straně a depozitářem na straně druhé, týkající se prodeje, upsání, vyplacení, vydání, zrušení a opětovného nákupu podílových jednotek nebo akcií alternativního investičního fondu;
k)
všechny potřebné informace, které je třeba vyměnit mezi alternativním investičním fondem, správcem, třetí stranou jednající jménem alternativního investičního fondu nebo správce a depozitářem týkající se dohledu a kontroly vykonávaných depozitářem;
l)
jestliže strany smlouvy hodlají pro výkon části svých příslušných povinností jmenovat třetí strany, závazek průběžně poskytovat podrobnosti o jmenované třetí straně a na požádání informace o kritériích použitých k výběru třetí strany a zamýšlené kroky ke sledování činností vykonávaných vybranou třetí stranou;
m)
informace o úkolech a povinnostech smluvních stran v souvislosti s prevencí praní peněz a financování terorismu;
n)
informace o všech peněžních účtech otevřených na jméno alternativního investičního fondu nebo na jméno správce jednajícího na účet alternativního investičního fondu a postupech zajišťujících, že depozitář bude informován v případě, že bude na jméno alternativního investičního fondu nebo na jméno správce jednajícího na účet alternativního investičního fondu otevřen nový účet;
o)
podrobnosti ohledně depozitářových postupů eskalace, včetně totožnosti osob, které má depozitář kontaktovat uvnitř alternativního investičního fondu nebo případně správce, zahájí-li takový postup;
p)
závazek depozitáře, že informuje správce, jakmile se dozví, že oddělení aktiv není, nebo již není dostatečné, aby zajistilo ochranu třetí strany, jež byla v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU v konkrétní jurisdikci pověřena úschovou, před insolvencí;
q)
postupy, které depozitáři ve vztahu k jeho povinnostem umožňují prošetřovat jednání správce nebo případně alternativního investičního fondu a hodnotit kvalitu předávaných informací, což zahrnuje přístup k účetním knihám fondu či případně správce nebo šetření na místě;
r)
postupy, kterými může správce či případně alternativní investiční fond posuzovat výkon depozitáře ve vztahu k jeho smluvním povinnostem.
2. Podrobnosti o prostředcích a postupech uvedených v písmenech a) až r) musí být popsány ve smlouvě, kterou se jmenuje depozitář, nebo v jakékoli následné změně smlouvy.
3. Smlouva, kterou se jmenuje depozitář, nebo jakákoli následná změna této smlouvy, na níž odkazuje odstavec 2, mají písemnou formu.
4. Strany se mohou dohodnout, že veškeré informace, které si vyměňují, nebo jejich část mohou být předávány elektronicky za předpokladu, že je zajištěno řádné zaznamenávání těchto informací.
5. Pokud to nevyžadují vnitrostátní právní předpisy, není povinné uzavřít písemnou dohodu pro každý alternativní investiční fond zvlášť; správce a depozitář mohou uzavřít rámcovou dohodu, v níž uvedou seznam alternativních investičních fondů spravovaných správcem, na které se dohoda vztahuje.
6. Upřesní se, jaké vnitrostátní právní předpisy se na smlouvu o jmenování depozitáře a jakékoli následné dohody vztahují.
ODDÍL 2
Obecná kritéria pro posuzování pravidel obezřetnostního dohledu a dohledu, kterým podléhá depozitář usazený ve třetí zemi
(čl. 21 odst. 6 písm. b) směrnice 2011/61/EU)
Článek 84
Kritéria pro posuzování pravidel obezřetnostního dohledu a dohledu, kterým podléhá depozitář usazený ve třetí zemi
Posouzení, zda jsou pravidla obezřetnostního dohledu a dohledu, kterým podléhá depozitář ve třetí zemi, účinná, zda mají stejný účinek jako právo Unie a zda jsou účinně vymáhána, se pro účely čl. 21 odst. 6 písm. b) směrnice 2011/61/EU provádí podle následujících kritérií:
a)
depozitář podléhá povolení a neustálému dohledu příslušného veřejného orgánu s odpovídajícími zdroji k plnění jeho úkolů;
b)
právní předpisy třetí země stanoví kritéria pro povolení činnosti depozitáře, jež mají stejný účinek jako kritéria stanovená pro přístup k podnikání pro úvěrové instituce nebo investiční podniky v Unii;
c)
kapitálové požadavky uložené depozitáři ve třetí zemi mají stejný účinek jako požadavky platné v Unii podle toho, zda je depozitář stejné povahy jako úvěrová instituce nebo investiční podnik usazené v Unii;
d)
provozní podmínky platné pro depozitáře ve třetí zemi mají stejný účinek jako podmínky stanovené pro úvěrové instituce nebo investiční podniky v Unii v závislosti na povaze depozitáře;
e)
požadavky na plnění specifických povinností jako depozitář alternativního investičního fondu založený podle práva třetí země mají stejný účinek jako požadavky stanovené čl. 21 odst. 7 až 15 směrnice 2011/61/EU a jejích prováděcích opatření a příslušného vnitrostátního práva;
f)
v případě, že depozitář neplní požadavky a podmínky uvedené v písmenech a) až e), právo třetí země stanoví dostatečně odrazující kroky k vymáhání práva.
ODDÍL 3
Úkoly depozitáře, patřičná opatrnost a povinnost oddělení aktiv
(čl. 21 odst. 7 až 9 a 11 písm. c) a d) bod iii) směrnice 2011/61/EU)
Článek 85
Sledování peněžních prostředků - obecné požadavky
1. Je-li u subjektu uvedeného v čl. 21 odst. 7 směrnice 2011/61/EU veden nebo otevřen hotovostní účet na jméno alternativního investičního fondu nebo na jméno správce, který za alternativní investiční fond jedná, nebo na jméno depozitáře, který za alternativní investiční fond jedná, správce zajistí, aby depozitář po převzetí svých povinností a poté průběžně obdržel veškeré příslušné informace, které k plnění svých povinností potřebuje.
2. Aby měl depozitář přístup ke všem informacím týkajícím se hotovostních účtů alternativního investičního fondu a měl jasný přehled o všech hotovostních tocích fondu, musí alespoň:
a)
být po svém jmenování informován o všech stávajících hotovostních účtech otevřených na jméno alternativního investičního fondu nebo na jméno správce, který za fond jedná;
b)
být informován, jestliže alternativní investiční fond nebo správce, který za fond jedná, otevře nový hotovostní účet;
c)
obdržet veškeré informace týkající se hotovostních účtů otevřených u třetí strany, a to přímo od této třetí strany.
Článek 86
Sledování peněžních toků alternativního investičního fondu
Depozitář zajistí, aby byly účinně a řádně sledovány peněžní toky alternativního investičního fondu, a zejména alespoň:
a)
zajistí, aby veškeré peněžní prostředky alternativního investičního fondu byly vloženy na hotovostní účty otevřené u subjektů uvedených v čl. 18 odst. 1 písm. a), b) a c) směrnice 2006/73/ES na příslušných trzích, v jejichž rámci jsou pro činnost alternativního investičního fondu vyžadovány hotovostní účty, a tyto subjekty podléhají pravidlům obezřetnosti a dohledu, jež mají stejný účinek jako právo Unie, jsou účinně vymáhány a jsou v souladu se zásadami stanovenými v článku 16 směrnice 2006/73/ES;
b)
zavede účinné a řádné postupy k sesouhlasení všech peněžních toků a provádí takové sesouhlasení denně nebo v případě méně častých peněžních toků, jakmile k takovému toku dojde;
c)
zavede vhodné postupy, aby na konci pracovního dne byly identifikovány významné peněžní toky, a zejména takové toky, které by nemusely být v souladu s operacemi alternativního investičního fondu;
d)
pravidelně vyhodnocuje přiměřenost těchto postupů, také prostřednictvím celkového přezkumu postupů sesouhlasení nejméně jednou do roka a zajištěním, že hotovostní účty otevřené na jméno alternativního investičního fondu nebo na jméno správce, který za alternativní investiční fond jedná, nebo na jméno depozitáře, který za alternativní investiční fond jedná, jsou v postupu sesouhlasení zahrnuty;
e)
průběžně sleduje výsledky sesouhlasení a opatření přijatých v důsledku rozdílů zjištěných při postupu sesouhlasení, a pokud nedostatek nebyl bez zbytečného prodlení napraven, oznámí to správci, a pokud situaci nebylo možné vyjasnit či případně napravit, oznámí to rovněž příslušným orgánům;
f)
kontroluje soulad svých vlastních záznamů hotovostních pozic se záznamy správce. Správce zajistí, aby všechny pokyny a informace týkající se hotovostního účtu otevřeného u třetí strany byly zaslány depozitáři, aby mohl provést svůj vlastní postup sesouhlasení.
Článek 87
Povinnosti týkající se upisování
Správce zajistí, aby depozitář obdržel informace o platbách učiněných investory nebo jejich jménem při upisování podílových jednotek nebo akcií alternativního investičního fondu na konci každého pracovního dne, kdy správce, alternativní investiční fond nebo strana jednající jeho jménem, například zmocněnec obdrží takové platby nebo pokyn od investora. Správce zajistí, aby depozitář obdržel veškeré další relevantní informace, které potřebuje k zajištění toho, aby platby byly vloženy na hotovostní účty otevřené na jméno alternativního investičního fondu nebo na jméno správce, který za fond jedná, nebo na jméno depozitáře v souladu s ustanoveními čl. 21 odst. 7 směrnice 2011/61/EU.
Článek 88
Finanční nástroje, které mají být dány do opatrování
1. Finanční nástroje, které náleží alternativnímu investičnímu fondu nebo správci jednajícímu jménem tohoto fondu a které nelze depozitáři fyzicky předat, se zahrnou do rozsahu povinností opatrování depozitáře, pokud jsou splněny všechny následující požadavky:
a)
jedná se o převoditelné cenné papíry včetně cenných papírů, které zahrnují derivátové nástroje, jak je uvedeno v čl. 51 odst. 3 posledním pododstavci směrnice 2009/65/ES a v článku 10 směrnice Komise 2007/16/ES (11), nástroje peněžního trhu nebo podílové jednotky v subjektech kolektivního investování;
b)
lze je zapsat nebo držet na účtu přímo nebo nepřímo jménem depozitáře.
2. Do opatrování nelze dát finanční nástroje, které jsou v souladu s platným vnitrostátním právem pouze přímo zapsané na jméno alternativního investičního fondu u samotného emitenta nebo jeho zástupce, například u registrátora nebo zmocněnce.
3. Finanční nástroje, které náleží alternativnímu investičnímu fondu nebo správci jednajícímu jménem tohoto fondu a které lze depozitáři fyzicky předat, se vždy zahrnou do rozsahu povinností opatrování depozitáře.
Článek 89
Povinnosti úschovy u aktiv držených v opatrování
1. Ke splnění povinností stanovených v čl. 21 odst. 8 písm. a) směrnice 2011/61/EU s ohledem na finanční nástroje držené v opatrování depozitář zajistí alespoň, aby:
a)
finanční nástroje byly řádně zapsány v souladu s čl. 21 odst. 8 písm. a) bodem ii) směrnice 2011/61/EU;
b)
záznamy a oddělené účty byly vedeny tak, aby byla zajištěna jejich přesnost, a zejména zaznamenána jejich souvztažnost k finančním nástrojům a peněžním prostředkům drženým pro alternativní investiční fond;
c)
bylo pravidelně prováděno sesouhlasení mezi interními účty a záznamy depozitáře a účty a záznamy jakékoli třetí strany, která je v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU pověřena opatrováním;
d)
se ve vztahu k finančním nástrojům drženým v opatrování postupovalo s řádnou péčí za účelem zajištění vysoké úrovně ochrany investorů;
e)
v celém řetězci opatrování byla všechna související rizika opatrování zhodnocena a sledována a správce byl informován, jestliže se zjistí značná rizika;
f)
byla zavedena přiměřená organizační opatření k minimalizaci rizika ztráty či znehodnocení finančních nástrojů nebo práv k těmto finančním nástrojům v důsledku podvodu, nekvalitní administrativy, nedostatečné evidence nebo nedbalosti;
g)
bylo ověřeno vlastnické právo alternativního investičního fondu nebo vlastnické právo správce jednajícího jménem tohoto fondu k danému aktivu.
2. Pokud depozitář plněním svých úkolů opatrování pověří v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU třetí osobu, nadále podléhá požadavkům uvedeným v odst. 1 písm. b) až e) tohoto článku. Depozitář rovněž zajistí, aby třetí strana splňovala požadavky uvedené v odst. 1 písm. b) až g) tohoto článku a povinnosti oddělení aktiv stanovené v článku 99.
3. Depozitářovy povinnosti úschovy uvedené v odstavcích 1 a 2 se použijí na základě přístupu se zohledněním na podkladová aktiva držená finančními a případně právními strukturami, které jsou přímo nebo nepřímo kontrolovány alternativním investičním fondem nebo správcem jednajícím jménem alternativního investičního fondu.
Požadavek uvedený v prvním pododstavci se neuplatní na fondy fondů ani na řídící a podřízené fondy, pokud podkladové fondy mají depozitáře, který provádí řádné opatrování aktiv těchto fondů.
Článek 90
Povinnosti úschovy týkající se ověření vlastnictví a vedení evidence
1. Správce depozitáři po převzetí jeho povinností a poté průběžně poskytuje veškeré příslušné informace, které depozitář potřebuje ke splnění svých povinností podle čl. 21 odst. 8 písm. b) směrnice 2011/61/EU, a zajistí, aby depozitáři poskytovaly veškeré příslušné informace také třetí strany.
2. Ke splnění povinností uvedených v čl. 21 odst. 8 písm. b) směrnice 2011/61/EU musí depozitář alespoň:
a)
mít bez zbytečného prodlení přístup k veškerým příslušným informacím, které potřebuje ke splnění své povinnosti ověřit vlastnictví a vést evidenci, včetně příslušných informací, jež mají depozitáři poskytnout třetí strany;
b)
disponovat dostatečnými a spolehlivými informacemi, aby se ujistil o vlastnickém právu alternativního investičního fondu nebo vlastnickém právu správce jednajícího jménem fondu k daným aktivům;
c)
vést evidenci o těch aktivech, u nichž se ujistil, že alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem tohoto fondu na ně má vlastnické právo. Ke splnění této povinnosti musí depozitář:
i)
zapsat ve své evidenci na jméno alternativního investičního fondu aktiva, včetně jejich příslušných nominálních hodnot, u nichž se ujistil, že na ně alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem fondu mají vlastnické právo,
ii)
být kdykoli schopen poskytnout kompletní a aktualizovaný soupis aktiv alternativního investičního fondu, včetně jejich příslušných nominálních hodnot.
Pro účely odst. 2 písm. c) bodu ii) depozitář zajistí, že jsou zavedeny postupy, aby zapsaná aktiva nemohla být připsána, převedena, vyměněna nebo doručena, aniž by o takových transakcích byl depozitář nebo jeho zástupce informován, a depozitář má bez zbytečného prodlení přístup k listinným důkazům o každé transakci a pozici od příslušné třetí osoby. Správce zajistí, aby příslušná třetí strana poskytovala depozitáři bez zbytečného prodlení osvědčení a jiné listinné důkazy pokaždé, když dojde k prodeji nebo nabytí aktiv nebo k podnikovému opatření („corporate action“), jehož důsledkem je emise finančního nástroje, a to alespoň jednou za rok.
3. V každém případě depozitář zajistí, aby správce měl zavedeny a uplatňoval vhodné postupy k ověření, zda aktiva nabytá alternativním investičním fondem, který spravuje, jsou odpovídajícím způsobem zapsána na jméno alternativního investičního fondu nebo na jméno správce, jenž za fond jedná, a ke kontrole souladu mezi pozicemi v evidenci správce a aktivy, u nichž se depozitář ujistil, že k nim má alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem fondu vlastnická práva. Správce zajistí, aby všechny pokyny a příslušné informace týkající se aktiv alternativního investičního fondu byly zaslány depozitáři, aby mohl provést svůj vlastní postup ověření či sesouhlasení.
4. Pro případ, že je zjištěna nesrovnalost, depozitář vytvoří a zavede postup eskalace, jehož součástí je informování správce a příslušného orgánu v případě, že situaci nelze vyjasnit či případně napravit.
5. Depozitářovy povinnosti úschovy uvedené v odstavcích 1 až 4 se použijí na základě přístupu se zohledněním na podkladová aktiva držená finančními či případně právními strukturami, které alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem alternativního investičního fondu založil pro účely investování do podkladových aktiv a které přímo nebo nepřímo kontroluje.
Požadavek uvedený v prvním pododstavci se neuplatní na fondy fondů ani na řídící a podřízené fondy, pokud podkladové fondy mají depozitáře, který provádí úkoly ověření vlastnictví a vedení evidence pro aktiva tohoto fondu.
Článek 91
Informační povinnosti hlavních makléřů
1. Byl-li jmenován hlavní makléř, správce zajistí, aby od data tohoto jmenování byla v platnosti dohoda, podle níž je hlavní makléř povinen zpřístupnit depozitáři zejména prohlášení na trvalém nosiči obsahující následující informace:
a)
hodnoty položek vyjmenovaných v odstavci 3 na konci každého pracovního dne;
b)
podrobnosti o jakýchkoli dalších záležitostech nezbytné k tomu, aby depozitář alternativního investičního fondu měl aktualizované a přesné informace o hodnotě aktiv, jejichž úschovou byl v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU pověřen.
2. Prohlášení uvedené v odstavci 1 se depozitáři alternativního investičního fondu zpřístupní nejpozději na konci pracovního dne následujícího po dni, jehož se týká.
3. Položky uvedené v odst. 1 písm. a) zahrnují:
a)
celkovou hodnotu aktiv, který hlavní makléř drží na účet alternativního investičního fondu, pokud je úschovou pověřena v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU jiná osoba. Hodnota následujících položek:
i)
hotovostní úvěry poskytnuté alternativnímu investičnímu fondu a připsaný úrok,
ii)
cenné papíry, které má alternativní investiční fond opětovně doručit v rámci otevřených krátkých pozic, do kterých vstoupil na účet fondu;
iii)
stávající částky vypořádání, jež má alternativní investiční fond zaplatit v rámci termínových smluv (futures),
iv)
peněžní příjmy z krátkých prodejů držené hlavním makléřem ve vztahu ke krátkým pozicím, do kterých vstoupil na účet fondu,
v)
peněžní prostředky držené hlavním makléřem ve vztahu k otevřeným termínovým smlouvám (futures), které jsou uzavřeny na účet fondu. Tato povinnost platí vedle povinností plynoucích z článků 87 a 88,
vi)
tržně přeceněné závěrečné (mark-to-market close-out) expozice plynoucí z OTC transakcí, které jsou uzavřeny na účet fondu,
vii)
celkové zajištěné závazky alternativního investičního fondu vůči hlavnímu makléři a
viii)
všechna ostatní aktiva týkající se alternativního investičního fondu;
b)
hodnotu ostatních aktiv uvedených v čl. 21 odst. 8 písm. b) směrnice 2011/61/EU držených hlavním makléřem jako zajištění ve vztahu k zajištěným transakcím, do kterých vstoupil v rámci makléřské dohody;
c)
hodnotu aktiv alternativního investičního fondu, u nichž hlavní makléř uplatnil právo využití;
d)
seznam všech institucí, u nichž hlavní makléř drží nebo může držet peněžní prostředky alternativního investičního fondu na účtu otevřeném na jméno tohoto fondu nebo na jméno správce, který za fond jedná, v souladu s čl. 21 odst. 7 směrnice 2011/61/EU.
Článek 92
Povinnosti dohledu - obecné požadavky
1. Při svém jmenování posoudí depozitář rizika spojená s povahou, rozsahem a složitostí strategie alternativního investičního fondu a organizace správce, aby vypracoval postupy dohledu, jež jsou vhodné pro daný fond a aktiva, do nichž fond investuje, a tyto postupy pak zavede a uplatní. Postupy se pravidelně aktualizují.
2. Při plnění povinností dohledu podle čl. 21 odst. 9 směrnice 2011/61/EU provádí depozitář kontroly ex post a ověření postupů a procedur, za něž zodpovídá správce, alternativní investiční fond nebo ustanovená třetí strana. Depozitář za všech okolností zajistí, že existují vhodné postupy ověření a sesouhlasení, které jsou zavedeny, používány a často přehodnocovány. Správce zajistí, aby všechny pokyny týkající se aktiv a operací alternativního investičního fondu byly zaslány depozitáři, aby mohl provést svůj vlastní postup ověření či sesouhlasení.
3. Depozitář vytvoří jasný a komplexní postup eskalace, aby mohl řešit situace, kdy při plnění svých povinností dohledu zjistí potenciální nesrovnalosti, a podrobnosti o tomto postupu na žádost zpřístupní příslušným orgánům správce.
4. Správce depozitáři po převzetí jeho povinností a poté průběžně poskytuje veškeré příslušné informace, které depozitář potřebuje ke splnění svých povinností podle čl. 21 odst. 9 směrnice 2011/61/EU, včetně informací, které mají depozitáři poskytovat třetí strany. Správce zejména zajistí, aby depozitář mohl mít přístup k účetním knihám a provádět kontroly na místě v prostorách správce a jakéhokoli poskytovatele služeb jmenovaného alternativním investičním fondem nebo správcem, jako například administrátorů nebo externích znalců, a případně aby kvalifikovaní nezávislí auditoři nebo jiní odborníci mohli přezkoumat zprávy a prohlášení o uznaných externích osvědčeních, aby byla zajištěna přiměřenost a vhodnost zavedených postupů.
Článek 93
Povinnosti týkající se upisování a vyplácení
K dosažení souladu s čl. 21 odst. 9 písm. a) směrnice 2011/61/EU splní depozitář následující požadavky:
1)
depozitář zajistí, aby alternativní investiční fond, správce nebo pověřený subjekt vytvořil, zavedl a používal vhodné a soudržné postupy za účelem:
i)
sesouhlasení pokynů k upsání s výnosy z upsání a sesouhlasení počtu emitovaných podílových jednotek nebo akcií s výnosy z upsání, které alternativní investiční fond získal,
ii)
sesouhlasení pokynů k vyplacení s vyplacenými částkami a sesouhlasení počtu zrušených podílových jednotek nebo akcií s částkami, které alternativní investiční fond vyplatil,
iii)
pravidelného ověření, zda je postup sesouhlasení vhodný.
Pro účely bodů i), ii) a iii) depozitář zejména pravidelně kontroluje, zda celkový počet podílových jednotek nebo akcií na účtech alternativního investičního fondu souhlasí s celkovým počtem podílových jednotek nebo akcií v oběhu zapsaných v registru fondu.
2)
Depozitář zajistí, aby postupy týkající se prodeje, emise, odkupu, vyplácení a zrušení podílových jednotek nebo akcií alternativního investičního fondu byly v souladu s platnými vnitrostátními právními předpisy a se statutem nebo zakládacími dokumenty alternativního investičního fondu, pravidelně tento soulad kontroluje a ověřuje, zda jsou dané postupy efektivně uplatňovány.
3)
Četnost depozitářových kontrol odpovídá četnosti upsání a vyplacení.
Článek 94
Povinnosti týkající se oceňování akcií/podílových jednotek
1. K dosažení souladu s čl. 21 odst. 9 písm. b) směrnice 2011/61/EU musí depozitář:
a)
průběžně ověřovat, zda jsou vytvořeny a používány vhodné a soudržné postupy oceňování aktiv alternativního investičního fondu v souladu s článkem 19 směrnice 2011/61/EU a jejích prováděcích opatření a se statutem nebo zakládacími dokumenty alternativního investičního fondu, a
b)
zajistit, aby zásady a postupy oceňování byly účinně prováděny a pravidelně přehodnocovány.
2. Postupy depozitáře se provádí s četností, která odpovídá četnosti uvedené v zásadách oceňování alternativního investičního fondu, jež jsou vymezeny v článku 19 směrnice 2011/61/EU a jejích prováděcích opatřeních.
3. Pokud se depozitář domnívá, že výpočet hodnoty akcií nebo podílových jednotek alternativního investičního fondu nebyl proveden v souladu s platnými právními předpisy nebo se statutem fondu nebo s článkem 19 směrnice 2011/61/EU, oznámí to správci a případně alternativnímu investičnímu fondu a zajistí, aby byly v nejlepším zájmu investorů fondu včas podniknuty kroky k nápravě.
4. Je-li jmenován externí znalec, depozitář zkontroluje, zda je toto jmenování v souladu s článkem 19 směrnice 2011/61/EU a jejími prováděcími opatřeními.
Článek 95
Povinnosti týkající se plnění pokynů správce
K dosažení souladu s čl. 21 odst. 9 písm. c) směrnice 2011/61/EU musí depozitář alespoň:
a)
vypracovat a zavést vhodné postupy k ověření, že alternativní investiční fond a správce jednají v souladu s platnými právními a správními předpisy a se statutem a zakládacími dokumenty fondu. Depozitář zejména sleduje, zda alternativní investiční fond dodržuje investiční omezení a limity pákového efektu stanovené v nabídkových dokumentech fondu. Tyto postupy jsou úměrné povaze, rozsahu a složitosti alternativního investičního fondu;
b)
vypracovat a zavést postup eskalace pro případ, že alternativní investiční fond poruší jeden z limitů nebo omezení uvedených v písmenu a).
Článek 96
Povinnosti týkající se včasného vypořádání transakcí
1. K dosažení souladu s čl. 21 odst. 9 písm. d) směrnice 2011/61/EU musí depozitář vytvořit postup ke zjištění situací, kdy protiplnění související s operacemi s aktivy alternativního investičního fondu nebo správce jednajícího jménem fondu nebylo alternativnímu investičnímu fondu poskytnuto v obvyklých lhůtách, uvědomit o tom správce, a jestliže situace nebyla napravena, požádat, aby protistrana pokud možno finanční nástroje vrátila.
2. Jestliže se transakce neodehrávají na regulovaném trhu, posuzují se obvyklé lhůty s ohledem na podmínky související s danými transakcemi (smlouvy o OTC derivátech nebo investice do nemovitostí nebo do soukromě vlastněných společností).
Článek 97
Povinnosti týkající se rozdělení příjmů alternativního investičního fondu
1. K dosažení souladu s čl. 21 odst. 9 písm. e) směrnice 2011/61/EU musí depozitář:
a)
zajistit, aby byl výpočet čistého příjmu, jakmile jej správce ohlásil, prováděn v souladu se statutem nebo zakládacími dokumenty alternativního investičního fondu a příslušnými vnitrostátními právními předpisy;
b)
zajistit, aby byla přijata odpovídající opatření, pokud auditoři alternativního investičního fondu vyjádří výhrady k ročnímu finančnímu výkazu. Alternativní investiční fond nebo správce jednající jménem fondu poskytne depozitáři veškeré informace o výhradách vyjádřených k finančnímu výkazu a
c)
zkontrolovat úplnost a přesnost plateb dividend, jakmile byly správcem ohlášeny, a případně odměny za zhodnocení kapitálu.
2. Jestliže má depozitář za to, že výpočet příjmu nebyl proveden v souladu s příslušnými právními předpisy nebo se statutem nebo zakládacími dokumenty alternativního investičního fondu, uvědomí o tom správce a případně fond a zajistí, aby byly včas podniknuty kroky k nápravě v nejlepším zájmu investorů fondu.
Článek 98
Patřičná opatrnost
1. Ke splnění povinností stanovených v čl. 21 odst. 11 písm. c) směrnice 2011/61/EU depozitář zavede a používá pro výběr a průběžné sledování pověřené osoby vhodný a dokumentovaný postup založený na patřičné opatrnosti. Tento postup se pravidelně a nejméně jednou za rok přehodnotí a na žádost se zpřístupní příslušným orgánům.
2. Při výběru a jmenování třetí osoby, kterou depozitář v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU pověří úkoly úschovy, jedná depozitář s patřičnou dovedností, péčí a opatrností, aby zajistil, že svěřením finančních nástrojů této třetí osobě je zachována přiměřená úroveň ochrany. Depozitář musí alespoň:
a)
posoudit právní a regulační rámec, včetně rizika země, rizika opatrování a vymahatelnosti smluv třetí strany. Toto posouzení by mělo depozitáři zejména umožnit, aby určil možné dopady platební neschopnosti třetí strany na aktiva a práva alternativního investičního fondu. Jestliže se depozitář dozví, že oddělení aktiv není dostatečné k zajištění ochrany před platební neschopností kvůli právním předpisům země, ve které je třetí strana usazena, uvědomí o tom neprodleně správce;
b)
posoudit, zda praxe, postupy a vnitřní kontroly třetí strany jsou přiměřené k zajištění toho, že finanční nástroje alternativního investičního fondu nebo správce jednajícího jménem fondu požívají vysoké úrovně péče a ochrany;
c)
posoudit, zda finanční síla a pověst třetí strany odpovídají úkolům, kterými je pověřena. Posouzení se zakládá na informacích poskytnutých potenciální třetí stranou, jakož i na dalších údajích a informacích, pokud jsou k dispozici.
d)
zajistit, že třetí strana má provozní a technické zázemí nezbytné k plnění svěřených úkolů opatrování s uspokojivou mírou ochrany a zabezpečení.
3. Depozitář provádí s patřičnou dovedností, péčí a opatrností pravidelné kontroly a průběžné sledování, aby zajistil, že třetí strana nadále splňuje kritéria stanovená v odstavci 1 tohoto článku a podmínky stanovené v čl. 21 odst. 11 písm. d) směrnice 2011/61/EU. Za tímto účelem musí depozitář alespoň:
a)
sledovat výkonnost třetí strany a její soulad s normami depozitáře;
b)
zajistit, že třetí strana plní úkoly opatrování s patřičnou péčí, obezřetností a opatrností, a zejména že skutečně zachovává oddělení finančních nástrojů v souladu s požadavky článku 99;
c)
přezkoumat rizika opatrování související s rozhodnutím svěřit aktiva třetí straně a bez zbytečného prodlení uvědomit alternativní investiční fond nebo správce o jakékoli změně těchto rizik. Posouzení se zakládá na informacích poskytnutých třetí stranou a na dalších údajích a informacích, pokud jsou k dispozici. V období otřesů na finančních trzích nebo pokud je zjištěno riziko, zvýší se četnost a zvětší se rozsah přezkumu. Jestliže se depozitář dozví, že oddělení aktiv již není dostatečné k zajištění ochrany před platební neschopností kvůli právním předpisům země, ve které je třetí strana usazena, uvědomí o tom neprodleně správce.
4. Pokud třetí strana pověří plněním svých svěřených úkolů další osobu, platí obdobně podmínky a kritéria stanovené v odstavcích 1, 2 a 3.
5. Depozitář sleduje soulad s čl. 21 odst. 4 směrnice 2011/61/EU.
6. Depozitář vypracuje nouzový plán obnovy pro každý trh, na němž v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU jmenuje třetí stranu, aby plnila povinnosti úschovy. Takový plán obnovy obsahuje určení případného alternativního poskytovatele.
7. Pokud pověřená osoba již nesplňuje uvedené požadavky, depozitář přijme opatření, včetně ukončení smlouvy, která jsou v nejlepším zájmu alternativního investičního fondu a jeho investorů.
Článek 99
Povinnost oddělení aktiv
1. Pokud byla úkoly úschovy zcela nebo částečně pověřena třetí strana, depozitář zajistí, že tato třetí strana, které byly úkoly úschovy svěřeny podle čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU, jedná v souladu s povinností oddělení aktiv stanovené v čl. 21 odst. 11 písm. d) bodě iii) směrnice 2011/61/EU, a ověří, že tato třetí strana:
a)
uchovává záznamy a účty nezbytné k tomu, aby mohla kdykoli a neprodleně rozlišit aktiva alternativních investičních fondů, které jsou klienty depozitáře, od svých vlastních aktiv, aktiv jiných klientů, aktiv držených depozitářem na jeho vlastní účet a aktiv držených pro klienty depozitáře, kteří nejsou alternativními investičními fondy;
b)
uchovává záznamy a účty způsobem, který zajišťuje jejich přesnost a zvláště to, že odpovídají aktivům uschovaným pro depozitářovy klienty;
c)
pravidelně provádí sesouhlasení mezi svými interními účty a záznamy a účty a záznamy třetí strany, kterou v souladu s čl. 21 odst. 11 třetím pododstavcem směrnice 2011/61/EU pověřila úkoly úschovy;
d)
zavede přiměřená organizační opatření k minimalizaci rizika ztráty či znehodnocení finančních nástrojů nebo práv k těmto finančním nástrojům v důsledku zneužití finančních nástrojů, podvodu, nekvalitní administrativy, nedostatečné evidence nebo nedbalosti;
e)
pokud je třetí strana subjektem uvedeným v čl. 18 odst. 1 písm. a), b) a c) směrnice 2006/73/ES, který podléhá účinným pravidlům obezřetnosti a účinnému dohledu, jež mají stejný účinek jako právo Unie a jež jsou účinně vymáhány, depozitář přijme nezbytné kroky k zajištění toho, že peněžní prostředky alternativního investičního fondu jsou drženy na účtu nebo na účtech v souladu s čl. 21 odst. 7 směrnice 2011/61/EU.
2. Jestliže depozitář pověřil v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU úkoly opatrování třetí stranu, je účelem sledování, jak tato třetí strana dodržuje povinnosti oddělovat aktiva, zajistit, aby finanční nástroje, které patří klientům, byly chráněny před platební neschopností této třetí strany. Pokud v souladu s příslušnými právními předpisy, zahrnujícími zejména právní předpisy týkající se majetku nebo platební neschopnosti, nejsou požadavky stanovené v odstavci 1 dostatečné k dosažení daného cíle, depozitář posoudí, jaká další opatření je třeba provést, aby se minimalizovalo riziko ztráty a byla zachována odpovídající úroveň ochrany.
3. Jestliže třetí strana, která byla v souladu s čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU pověřena úkoly úschovy, rozhodne podle čl. 21 odst. 11 třetího pododstavce směrnice 2011/61/EU pověřit úkoly úschovy nebo jejich částí další třetí stranu, použijí se obdobně odstavce 1 a 2.
ODDÍL 4
Ztráta finančních nástrojů, zproštění odpovědnosti a objektivní důvody
(čl. 21 odst. 12 a 13 směrnice 2011/61/EU)
Článek 100
Ztráta finančních nástrojů, které byly drženy v opatrování
1. Za ztrátu finančního nástroje drženého v opatrování ve smyslu čl. 21 odst. 12 směrnice 2011/61/EU se považuje situace, kdy ve vztahu k finančními nástroji drženému v opatrování depozitářem nebo třetí stranou, jež byla opatrováním finančního nástroje drženého v opatrování pověřena, je splněna některá z následujících podmínek:
a)
tvrzené vlastnické právo alternativního investičního fondu se ukáže neplatným, protože již zaniklo nebo nikdy neexistovalo;
b)
alternativní investiční fond byl s konečnou platností zbaven vlastnického práva k finančnímu nástroji;
c)
alternativní investiční fond není s konečnou platností schopen s daným finančním nástrojem přímo či nepřímo nakládat.
2. Správce potvrdí ztrátu finančního nástroje podle zdokumentovaného postupu, který je snadno přístupný příslušným orgánům. Jakmile je ztráta potvrzena, je okamžitě na trvalém nosiči oznámena investorům.
3. Finanční nástroj držený v opatrování se nepovažuje za ztracený ve smyslu čl. 21 odst. 12 směrnice 2011/61/EU, pokud je alternativní investiční fond s konečnou platností zbaven vlastnického práva ke konkrétnímu nástroji, ale tento nástroj je nahrazen jiným finančním nástrojem či nástroji nebo na jiný nástroj přeměněn.
4. V případě platební neschopnosti třetí strany, která byla pověřena opatrováním finančních nástrojů držených v opatrování, správce ztrátu finančního nástroje drženého v opatrování formálně potvrdí, jakmile je s jistotou splněna jedna z podmínek uvedených v odstavci 1.
Zda byla splněna některá z podmínek stanovených v odstavci 1, je jisté nejpozději na konci úpadkového řízení. Správce a depozitář úpadkové řízení pozorně sledují, aby zjistili, zda všechny nebo některé finanční nástroje svěřené třetí straně, která byla pověřena opatrováním finančních nástrojů, byly skutečně ztraceny.
5. Ztráta finančního nástroje drženého v opatrování se formálně potvrdí bez ohledu na to, zda podmínky uvedené v odstavci 1 jsou výsledkem podvodu, nedbalosti nebo jiného úmyslného či neúmyslného jednání.
Článek 101
Zproštění odpovědnosti podle čl. 21 odst. 12 směrnice 2011/61/EU
1. Depozitář nenese odpovědnost podle čl. 21 odst. 12 druhého pododstavce směrnice 2011/61/EU, pokud může prokázat, že jsou splněny všechny následující podmínky:
a)
událost, která vedla ke ztrátě, není výsledkem jednání nebo opomenutí depozitáře nebo třetí strany, jež byla v souladu s čl. 21 odst. 8 písm. a) směrnice 2011/61/EU pověřena opatrováním finančních nástrojů držených v opatrování;
b)
depozitář nemohl rozumně zabránit události, která vedla ke ztrátě, i přesto, že přijal veškerá opatření, která jsou povinností obezřetného depozitáře podle obvyklé praxe v této oblasti;
c)
i přesto, že depozitář důkladně a zcela uplatňoval patřičnou opatrnost, nemohl ztrátě zabránit.
Tato podmínka se považuje za splněnou, pokud depozitář zajistil, že depozitář a třetí strana, jež byla v souladu s čl. 21 odst. 8 písm. a) směrnice 2011/61/EU pověřena opatrováním finančních nástrojů držených v opatrování, učinili všechny následující kroky:
i)
vytvořit, zavést, použít a udržovat struktury a postupy a zajistit, že odborné znalosti jsou přiměřené a úměrné povaze a složitosti aktiv alternativního investičního fondu, aby bylo možné včas zjistit a průběžně sledovat vnější události, které by mohly způsobit ztrátu finančního nástroje drženého v opatrování,
ii)
průběžně posuzovat, zda některá z událostí uvedených v prvním bodě představuje značné riziko ztráty finančního nástroje drženého v opatrování,
iii)
informovat správce o zjištěných značných rizicích a podniknout případně vhodné kroky, které zabrání ztrátě finančních nástrojů držených v opatrování nebo ji zmírní, pokud byly zjištěny skutečné nebo potenciální vnější události, u kterých existuje podezření, že představují značné riziko ztráty finančního nástroje drženého v opatrování.
2. Požadavky uvedené v odst. 1 písm. a) a b) se mohou považovat za splněné v případě:
a)
přírodních jevů mimo lidskou kontrolu nebo vliv;
b)
přijetí zákona, vyhlášky, nařízení, rozhodnutí nebo příkazu jakoukoli vládou nebo vládním orgánem, včetně soudu či tribunálu, které má vliv na finanční nástroj držený v opatrování;
c)
války, nepokojů nebo jiných větších otřesů.
3. Požadavky uvedené v odst. 1 písm. a) a b) se nepovažují za splněné v případě mimo jiné účetní chyby, provozního selhání, podvodu a nedodržení požadavku oddělení aktiv na úrovni depozitáře nebo třetí strany, jež byla v souladu s čl. 21 odst. 8 písm. a) směrnice 2011/61/EU pověřena opatrováním finančních nástrojů držených v opatrování.
4. Tento článek se obdobně vztahuje na pověřenou osobu, pokud depozitář smluvně převedl svou odpovědnost v souladu s čl. 21 odst. 13 a 14 směrnice 2011/61/EU.
Článek 102
Objektivní důvody depozitáře pro smluvní zproštění odpovědnosti
1. Objektivní důvody pro smluvní zproštění odpovědnosti podle čl. 21 odst. 13 směrnice 2011/61/EU jsou:
a)
omezeny na přesné a konkrétní okolnosti popisující danou činnost;
b)
v souladu s depozitářovými politikami a rozhodnutími.
2. Objektivní důvody se stanoví pokaždé, kdy se depozitář hodlá zprostit své odpovědnosti.
3. Má se za to, že depozitář má objektivní důvody zprostit se smluvně své odpovědnosti v souladu s čl. 21 odst. 13 směrnice 2011/61/EU, jestliže může prokázat, že neměl jinou možnost, než svými úkoly opatrování pověřit třetí stranu. To nastane zejména v případě, že:
a)
právní předpisy třetí země vyžadují, aby jisté finanční nástroje byly drženy v opatrování místním subjektem, a zároveň existují místní subjekty, které splňují kritéria pro pověření stanovená v čl. 21 odst. 11 směrnice 2011/61/EU, nebo
b)
správce trvá na udržení investice v jisté jurisdikci i přes varování depozitáře, že toto rozhodnutí představuje zvýšené riziko.
KAPITOLA V
POŽADAVKY NA TRANSPARENTNOST, PÁKOVÝ EFEKT, PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE TŘETÍCH ZEMÍ A VÝMĚNA INFORMACÍ O MOŽNÝCH DŮSLEDCÍCH ČINNOSTI SPRÁVCE
ODDÍL 1
Výroční zpráva, informování investorů a podávání zpráv příslušným orgánům
(čl. 22 odst. 2 písm. a) až e), čl. 23 odst. 4 a čl. 24 odst. 1 směrnice 2011/61/EU)
Článek 103
Obecné zásady pro výroční zprávu
Všechny informace poskytované ve výroční zprávě, včetně informací upřesněných v tomto oddíle, se podávají způsobem, který zajišťuje příslušné významné, spolehlivé, srovnatelné a jasné informace. Výroční zpráva obsahuje informace, které investoři potřebují ve vztahu ke strukturám jistého alternativního investičního fondu.
Článek 104
Obsah a formát rozvahy nebo výkazu aktiv a pasiv a výkazu zisku a ztráty
1. Rozvaha nebo výkaz aktiv a pasiv v souladu s čl. 22 odst. 2 písm. a) směrnice 2011/61/EU sestává z následujících částí, s rozčleněním na uvedené položky:
a)
„aktiva“, jimiž se rozumí majetek alternativního investičního fondu nabytý v minulosti za účelem dosažení výnosů; aktiva se člení na tyto položky:
i)
„investice“, které zahrnují mimo jiné dluhové a majetkové cenné papíry, nemovitosti, majetek a deriváty,
ii)
„peněžní prostředky a peněžní ekvivalenty“, které zahrnují mimo jiné pokladní hotovost, vklady splatné na požádání a kvalifikované krátkodobé likvidní investice,
iii)
„pohledávky“, které zahrnují mimo jiné pohledávky ve vztahu k dividendám a úrokům, prodané investice, částky dlužné od makléřů a „zálohy“, k nimž patří mimo jiné částky zaplacené předem vztahující se k výdajům alternativního investičního fondu;
b)
„pasiva“, jimiž se rozumějí stávající závazky alternativního investičního fondu, které vznikly v minulosti a jejichž budoucí plnění předpokládá výdaje z majetku fondu; pasiva se člení na tyto položky:
i)
„závazky“, které zahrnují mimo jiné částky splatné ve vztahu k nákupu investic nebo vyplacení podílových jednotek či akcií v alternativním investičním fondu a částky dlužné makléřům a „výdaje příštích období“, které zahrnují mimo jiné závazky za poplatky za správu, za poradenství, výkonnostní poplatky, úroky a jiné výdaje, k nimž došlo během činnosti alternativního investičního fondu,
ii)
„půjčky“, které zahrnují mimo jiné částky splatné bankám a jiným protistranám,
iii)
„další závazky“, které zahrnují mimo jiné částky dlužné protistranám za zajištění při vrácení vypůjčených cenných papírů, výnosy příštích období a splatné dividendy a splatné rozdělení kapitálu;
c)
„čistá aktiva“ představující zbývající hodnotu aktiv alternativního investičního fondu po odečtení všech pasiv.
2. Výkaz zisku a ztráty se sestává z následujících částí, s rozčleněním na uvedené položky a podpoložky:
a)
„výnosy“, jimiž se rozumí každý nárůst čisté hodnoty aktiv během účetního období k němuž došlo získáním nebo zhodnocením aktiv, nebo snížením pasiv, přičemž do výnosů se nezahrnují příspěvky od investorů; výnosy se člení na tyto položky a podpoložky:
i)
„investiční výnosy“, jež lze dále klasifikovat následovně:
-
„výnosy z dividend“ týkající se dividend z kapitálových investic, jejichž je alternativní investiční fond příjemcem,
-
„výnosy z úroků“ týkající se úroků z dluhových investic a peněžních prostředků, jejichž je alternativní investiční fond příjemcem,
-
„výnosy z pronájmu“ týkající se výnosů z pronájmu pocházejícího z investic do nemovitostí, jejichž je alternativní investiční fond příjemcem,
ii)
„realizovaný výnos z finančních operací“, který představuje výnos z prodeje investičních nástrojů a podílů,
iii)
„nerealizovaný výnos z finančních operací“, který představuje výnos z přecenění investičních nástrojů a podílů, a
iv)
„další výnosy“, které zahrnují mimo jiné výnosy z poplatků za půjčené cenné papíry a z dalších poplatků;
b)
„náklady“, jimiž se rozumí každý pokles hodnoty aktiv během účetního období k němuž došlo pozbytím nebo znehodnocením aktiv nebo přírůstkem pasiv, přičemž do nákladů se nezahrnuje rozdělování kapitálu investorům; náklady se člení na tyto položky:
-
„poplatky za poradenství nebo správu v souvislosti s investováním“, které zahrnují poplatky poradcům nebo správcům,
-
„ostatní náklady“, které zahrnují mimo jiné administrativní poplatky, odměny odborníkům, poplatky za opatrování a úroky. Pokud jsou svou povahou významné, uvádějí se jednotlivé položky zvlášť,
-
„realizovaná ztráta z investic“, která představuje ztrátu vzniklou při zcizení investičních nástrojů nebo podílů,
-
„nerealizovanou ztrátu z investic“, která představuje ztrátu vzniklou přeceněním investičních nástrojů nebo podílů;
c)
„čistý zisk nebo ztráta“, představující rozdíl mezi náklady a výnosy.
3. Úprava, nomenklatura a terminologie řádkových položek musí být v souladu s příslušnými účetními standardy nebo pravidly přijatými alternativním investičním fondem a vyhovují právním předpisům platným v místě, kde je alternativní investiční fond usazen. Řádkové položky mohou být změněny nebo rozšířeny, aby splňovaly výše uvedené požadavky.
4. Doplňující řádkové položky, nadpisy a mezisoučty se vloží, pokud je takový způsob prezentace užitečný pro pochopení finanční situace alternativního investičního fondu z rozvahy či z výkazu aktiv a pasiv nebo pochopení finančních výsledků z obsahu a formátu rozpisu příjmů a výdajů. Je-li to užitečné, doplní se další informace v příloze k účetní závěrce. Účelem této přílohy je poskytnout popis nebo rozbor položek zveřejněných v této závěrce a informace o položkách, které nesplňují podmínky pro zahrnutí do této závěrky.
5. Každá významná třída podobných položek musí být prezentována samostatně. Jsou-li významné, uvedou se i jednotlivé položky. Významnost se posuzuje podle požadavků schváleného účetního rámce.
6. Úprava a klasifikace položek v rozvaze nebo ve výkazu aktiv a pasiv se zachovají pro každé vykazovací nebo účetní období stejné, pokud nevyjde najevo, že by byla vhodnější jiná úprava nebo klasifikace, například v případě, že nová investiční strategie vede k odlišným obchodním tokům, nebo pokud změnu úpravy vyžaduje účetní standard.
7. Pokud jde o obsah a formát rozpisu příjmů a výdajů stanovený v příloze IV, zahrnou se do rozpisu příjmů a výdajů všechny položky příjmů a výdajů v daném období, pokud účetní standard schválený alternativním investičním fondem nestanoví jinak.
Článek 105
Zpráva o činnosti v účetním období
1. Zpráva o činnosti v účetním období obsahuje alespoň:
a)
přehled investičních činností za daný rok nebo období a přehled portfolia alternativního investičního fondu na konci daného roku či období;
b)
přehled výsledků alternativního investičního fondu za daný rok či období;
c)
podstatné níže upřesněné změny údajů uvedených v článku 23 směrnice 2011/61/EU, které dosud nejsou v účetní závěrce uvedeny.
2. Zpráva musí obsahovat spravedlivý a vyvážený přezkum činností a výsledků alternativního investičního fondu a též popis hlavních rizik a investičních nebo ekonomických nejistot, kterým by mohl alternativní investiční fond čelit.
3. Rozbor zahrnuje klíčové finanční i nefinanční ukazatele výsledků týkajících se daného alternativního investičního fondu, a to v rozsahu nezbytném pro pochopení investičních činností tohoto fondu nebo jeho výsledků. Informace předložené ve zprávě jsou v souladu s vnitrostátními pravidly platnými v místě, kde je alternativní investiční fond usazen.
4. Informace ve zprávě o činnostech za účetní období tvoří součást zprávy členů správní rady či investičních správců, pokud je tato zpráva obvykle předkládána společně s účetní závěrkou alternativního investičního fondu.
Článek 106
Podstatné změny
1. Změna údaje se považuje za podstatnou ve smyslu čl. 22 odst. 2 písm. d) směrnice 2011/61/EU, jestliže existuje značná pravděpodobnost, že jakmile se rozumný investor takový údaj dozví, znovu přehodnotí svou investici do daného alternativního investičního fondu, například proto, že takový údaj by mohl mít vliv na schopnost investora uplatňovat práva ke své investici nebo by se jinak dotkl zájmů jednoho či více investorů tohoto fondu.
2. K dosažení souladu s čl. 22 odst. 2 písm. d) směrnice 2011/61/EU posoudí správce změny údajů uvedených v článku 23 směrnice 2011/61/EU za dané účetní období podle odstavce 1 tohoto článku.
3. Údaje se zveřejňují v souladu s požadavky účetních standardů a účetních pravidel přijatých alternativním investičním fondem společně s popisem možného či očekávaného dopadu na alternativní investiční fond a případně na investory fondu. Dodatečné informace se zveřejňují, pokud soulad se zvláštními požadavky účetních standardů a účetních pravidel nestačí k tomu, aby investorům umožnil pochopit dopad změny.
4. Jestliže údaje, u kterých se v souladu s odstavcem 1 požaduje zveřejnění, nejsou zahrnuty v účetních standardech platných pro daný alternativní investiční fond, nebo v jeho účetních pravidlech, poskytne se popis podstatné změny společně s možným či očekávaným dopadem na fond či případně na investory fondu.
Článek 107
Zveřejnění odměn
1. Při poskytování údajů požadovaných v čl. 22 odst. 2 písm. e) směrnice 2011/61/EU se upřesní, zda se celková odměna vztahuje k jednomu z následujících:
a)
k celkové odměně všech zaměstnanců správce, s uvedením počtu příjemců;
b)
k celkové odměně zaměstnanců správce, kteří jsou zcela nebo částečně zapojeni do činností alternativního investičního fondu, s uvedením počtu příjemců;
c)
k poměrné části celkové odměny zaměstnanců správce připadající na alternativní investiční fond, s uvedením počtu příjemců.
2. Celková odměna za účetní období též uvádí odměnu za zhodnocení kapitálu vyplacenou alternativním investičním fondem, je-li tento údaj k dispozici.
3. Zveřejňují-li se údaje na úrovni správce, uvedou se údaje rozdělené podle jednotlivých alternativních investičních fondů, jsou-li tyto údaje k dispozici nebo snadno přístupné. Jako součást zveřejnění se uvede popis, jak bylo rozdělení údajů provedeno.
4. Správce poskytne obecné informace týkající se finančních i nefinančních kritérií zásad a postupů pro odměňování pro příslušné kategorie zaměstnanců, aby investorům umožnil posoudit vytvořené pobídky. V souladu se zásadami stanovenými v příloze II směrnice 2011/61/EU správce zveřejní alespoň údaje nezbytné k pochopení rizikového profilu alternativního investičního fondu a opatření, která přijímá, aby zamezil střetům zájmů nebo je řešil.
Článek 108
Pravidelné informování investorů
1. Informace uvedené v čl. 23 odst. 4 směrnice 2011/61/EU se předkládají přehledným a srozumitelným způsobem.
2. Při zveřejňování procentního podílu aktiv alternativního investičního fondu, která podléhají zvláštním opatřením v důsledku jejich nelikvidnosti v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. a) směrnice 2011/61/EU, správce:
a)
poskytne přehled jakýchkoli zavedených zvláštních opatření, včetně toho, zda se týkají vyčleněných aktiv (side pockets), omezení odkupovat (gates) nebo podobných opatření, metodu oceňování použitou na aktiva, která takovým opatřením podléhají, a jak se na tato aktiva uplatňují poplatky za správu a výkonnostní poplatky;
b)
zveřejní tyto informace jako součást pravidelného informování investorů, jak je vyžadováno statutem nebo zakládacími dokumenty alternativního investičního fondu, nebo současně s prospektem a nabídkovým dokumentem a minimálně zároveň se zveřejněním výroční zprávy v souladu s čl. 22 odst. 1 směrnice 2011/61/EU.
Procentní podíl aktiv alternativního investičního fondu, která podléhají zvláštním opatřením definovaným v čl. 1 odst. 5, se vypočítá jako čistá hodnota těchto aktiv podléhajících zvláštním opatřením dělená čistou hodnotou aktiv dotčeného alternativního investičního fondu.
3. Pro jakákoli nová opatření k řízení likvidity alternativního investičního fondu v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. b) směrnice 2011/61/EU správce:
a)
u každého alternativního investičního fondu, který spravuje, nejedná-li se o uzavřený alternativní investiční fond, který nevyužívá pákového efektu, informuje investory o jakékoli změně systému řízení likvidity a postupů uvedených v čl. 16 odst. 1 směrnice 2011/61/EU, jež je podstatná ve smyslu čl. 106 odst. 1;
b)
okamžitě informuje investory v případě, že aktivují omezení odkupovat (gates), vyčleněná aktiva (side pockets) nebo podobná zvláštní opatření nebo pokud se rozhodnou pozastavit vyplácení;
c)
poskytne přehled o změnách opatření týkajících se likvidity, ať se jedná o zvláštní opatření, či ne. Je-li to vhodné, uvedou se také podmínky, za nichž je povoleno vyplácení, a okolnosti určující, kdy se uplatní správa na základě volné úvahy. Uvedou se rovněž jakákoli použitelná hlasovací či jiná omezení, délka období bez možnosti odkoupení (lock-up period), nebo jakékoli ustanovení týkající se pořadí nebo poměrného dělení při omezení odkupovat (gates) a pozastavení.
4. Zveřejnění rizikového profilu alternativního investičního fondu v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. c) směrnice 2011/61/EU obsahuje:
a)
opatření k posouzení citlivosti portfolia alternativního investičního fondu vůči nejdůležitějším rizikům, kterým fond je nebo by mohl být vystaven;
b)
pokud meze pro rizika stanovené správcem byly nebo pravděpodobně budou překročeny a pokud tyto meze pro rizika skutečně překročeny byly, popis okolností a přijatých nápravných opatření;
Informace se zveřejní jako součást pravidelného informování investorů ze strany alternativního investičního fondu, jak je vyžadováno statutem nebo zakládacími dokumenty fondu, nebo současně s prospektem a nabídkovým dokumentem a minimálně zároveň se zveřejněním výroční zprávy v souladu s čl. 22 odst. 1 směrnice 2011/61/EU.
5. Zveřejnění systémů řízení rizik používaných správcem v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. c) směrnice 2011/61/EU obsahuje hlavní prvky systémů řízení rizik používaných správcem k řízení rizik, jimž je nebo může být vystaven každý jím spravovaný alternativní investiční fond. V případě změny zahrnuje popis informace týkající se změny a jejího očekávaného dopadu na alternativní investiční fond a jeho investory.
Informace se zveřejní jako součást pravidelného informování investorů ze strany alternativního investičního fondu, jak je vyžadováno statutem nebo zakládacími dokumenty fondu, nebo současně s prospektem a nabídkovým dokumentem a minimálně zároveň s vydáním nebo zveřejněním výroční zprávy v souladu s čl. 22 odst. 1 směrnice 2011/61/EU.
Článek 109
Pravidelné informování investorů
1. Informace uvedené v čl. 23 odst. 5 směrnice 2011/61/EU se předkládají přehledným a srozumitelným způsobem.
2. Informace o změnách maximální síly pákového efektu vypočítané v souladu s metodou hrubé hodnoty aktiv a závazkovou metodou a jakékoli právo na použití zajištění nebo záruky poskytnutých v rámci využití pákového efektu musí být zpřístupněny bez zbytečného prodlení a zahrnovat:
a)
původní a opravenou maximální úroveň pákového efektu vypočítanou v souladu s články 7 a 8, přičemž se úroveň pákového efektu vypočítá jako příslušná expozice vůči rizikům dělená čistou hodnotou aktiv alternativního investičního fondu;
b)
povahu poskytnutých práv na použití zajištění;
c)
povahu poskytnutých záruk a
d)
podrobnosti o změnách poskytovatelů služeb vztahujících se k jednomu z výše uvedených bodů.
3. Informace o celkovém objemu pákového efektu vypočítaném podle metody hrubé hodnoty aktiv a závazkové metody použité alternativním investičním fondem se zveřejní jako součást pravidelného informování investorů ze strany alternativního investičního fondu, jak je vyžadováno statutem nebo zakládacími dokumenty fondu, nebo současně s prospektem a nabídkovým dokumentem a minimálně zároveň se zveřejněním výroční zprávy v souladu s čl. 22 odst. 1 směrnice 2011/61/EU.
Článek 110
Podávání zpráv příslušným orgánům
1. Ke splnění požadavků čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce a čl. 3 odst. 3 písm. d) směrnice 2011/61/EU poskytne správce při podávání zpráv příslušným orgánům následující informace:
a)
hlavní nástroje, s nimiž obchoduje, včetně rozdělení finančních nástrojů a dalších aktiv, investiční strategie alternativního investičního fondu a to, na kterou zeměpisnou oblast a odvětví se investice zaměřují;
b)
trhy, jichž je členem nebo na kterých aktivně obchoduje;
c)
diverzifikaci portfolia alternativního investičního fondu, která zahrnuje mimo jiné jeho hlavní expozice vůči riziku a nejvýznamnější koncentrace rizik.
Informace se poskytne co možná nejdříve a nejpozději jeden měsíc po skončení období uvedeného v odstavci 3. Je-li daný alternativní investiční fond fondem fondů, správce může tuto lhůtu prodloužit o 15 dní.
2. Za každý unijní alternativní investiční fond, který spravuje, a za každý alternativní investiční fond, který nabízí v Unii, poskytne správce příslušným úřadům svého domovského členského státu v souladu s čl. 24 odst. 2 směrnice 2011/61/EU následující informace:
a)
procentní podíl aktiv alternativního investičního fondu, která podléhají zvláštním opatřením definovaným v čl. 1 odst. 5 tohoto nařízení v důsledku jejich nelikvidnosti v souladu s čl. 23 odst. 4 písm. a) směrnice 2011/61/EU;
b)
jakákoli nová opatření k řízení likvidity alternativního investičního fondu;
c)
systémy řízení rizik používané správcem k řízení tržního rizika, rizika likvidity, rizika selhání protistrany a dalších rizik včetně operačního rizika;
d)
současný rizikový profil alternativního investičního fondu zahrnující:
i)
profil investic alternativního investičního fondu z hlediska tržního rizika, včetně očekávaného výnosu a volatility alternativního investičního fondu za normálních tržních podmínek,
ii)
profil investic alternativního investičního fondu z hlediska likvidity, včetně profilu aktiv fondu z hlediska likvidity, povahu podmínek zpětného odkupu a podmínek financování poskytnutého protistranami fondu;
e)
informace o hlavních kategoriích aktiv, do nichž alternativní investiční fond investoval, včetně odpovídající tržní hodnoty krátkých a dlouhých pozic, obratu a výsledků během vykazovaného období, a
f)
výsledky pravidelných zátěžových testů za běžných i mimořádných okolností provedených v souladu s čl. 15 odst. 3 písm. b) a čl. 16 odst. 1 druhým pododstavcem směrnice 2011/61/EU.
3. Informace uvedené v odstavcích 1 a 2 jsou podávány následovně:
a)
jednou za půl roku správcem spravujícím portfolia alternativních investičních fondů, jejichž spravovaná aktiva vypočtená podle článku 2 celkově přesahují limit buď 100 milionů EUR, nebo 500 milionů EUR stanovené v čl. 3 odst. 2 písm. a) a b) směrnice 2011/61/EU, ale nepřesahují 1 miliardu EUR, za každý unijní alternativní investiční fond, který správce spravuje, a za každý alternativní investiční fond, který nabízí v Unii;
b)
jednou za čtvrt roku správcem spravujícím portfolia alternativních investičních fondů, jejichž spravovaná aktiva vypočtená podle článku 2 celkově přesahují limit 1 miliardy EUR, za každý unijní alternativní investiční fond, který správce spravuje, a za každý alternativní investiční fond, který nabízí v Unii;
c)
jednou za čtvrt roku správcem, který podléhá požadavkům uvedeným v tomto odstavci písm. a), za každý alternativní investiční fond, jehož spravovaná aktiva, včetně aktiv získaných použitím pákového efektu, celkově přesahují 500 milionů EUR, ve vztahu k danému fondu;
d)
jednou za rok správcem ve vztahu k jím spravovanému alternativnímu investiční fondu, který nevyužívá pákového efektu a který v souladu s hlavní investiční politikou investuje do nekotovaných společností a emitentů za účelem získání kontroly.
4. Odchylně od odstavce 3 může příslušný orgán domovského členského státu správce považovat pro výkon svých úkolů za vhodné a nezbytné požadovat všechny nebo část informací, jež mu mají být předány, častěji.
5. Správci spravující jeden nebo více alternativních investičních fondů, které považují za fondy, jež využívají v souladu s článkem 111 tohoto nařízení pákový efekt ve velké míře, poskytnou informace požadované v čl. 24 odst. 4 směrnice 2011/61/EU zároveň s informacemi požadovanými v odstavci 2 tohoto článku.
6. Správci poskytnou informace upřesněné v odstavcích 1, 2 a 5 v souladu s pro forma vzorem pro podávání zpráv uvedeným v příloze IV.
7. V souladu s čl. 42 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/61/EU se pro mimounijní správce jakýkoli odkaz na příslušné orgány domovského členského státu považuje za odkaz na příslušný orgán referenčního členského státu.
Článek 111
Využívání pákového efektu „ve velké míře“
1. Za využívání pákového efektu ve velké míře pro účely čl. 24 odst. 4 směrnice 2011/61/EU se považuje situace, kdy expozice alternativního investičního fondu vůči rizikům vypočtená závazkovou metodou podle článku 8 tohoto nařízení převyšuje třikrát jeho čistou hodnotu aktiv.
2. Jsou-li splněny požadavky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, správce poskytne informace v souladu s čl. 24 odst. 4 směrnice 2011/61/EU příslušným orgánům svého domovského členského státu podle zásad stanovených v čl. 110 odst. 3 tohoto nařízení.
ODDÍL 2
Správci spravující alternativní investiční fondy využívající pákový efekt
(čl. 25 odst. 3 směrnice 2011/61/EU)
Článek 112
Omezení správy alternativních investičních fondů
1. Zásady stanovené v tomto článku se použijí k upřesnění okolností, za kterých příslušné orgány vykonávají svou pravomoc stanovit limity pákového efektu nebo jiná omezení uložená správcům.
2. Při posuzování informací získaných podle čl. 7 odst. 3, čl. 15 odst. 4, čl. 24 odst. 4 nebo 5 směrnice 2011/61/EU vezme příslušný orgán v úvahu rozsah, v jakém využívání pákového efektu správcem nebo jeho interakce se skupinou správců či s jinými finančními institucemi může přispět k růstu systémového rizika ve finančním systému nebo rizika chaotických trhů.
3. Příslušné orgány při svém posouzení zohlední alespoň následující hlediska:
a)
okolnosti, za nichž by expozice rizikům alternativního investičního fondu nebo několika alternativních investičních fondů, včetně expozic vůči rizikům plynoucích z finanční nebo investiční pozice, do níž správce vstoupil na svůj vlastní účet nebo jménem fondu, mohla představovat pro finanční instituci významný zdroj tržního rizika, rizika likvidity nebo rizika selhání protistrany;
b)
okolnosti, za nichž činnosti správce nebo jeho interakce například se skupinou správců či s jinými finančními institucemi, zvláště ve vztahu k druhům aktiv, do kterých fond investuje, a technik používaných správcem při využívání pákového efektu, přispívají nebo by mohly přispívat k postupnému nežádoucímu propadu cen finančních nástrojů či jiných aktiv způsobem, který ohrožuje životaschopnost takových finančních nástrojů či jiných aktiv;
c)
kritéria, jako například typ alternativního investičního fondu, investiční strategie správce ve vztahu k dotčenému fondu, tržní podmínky, za kterých správce a fond provozují svou činnost, a pravděpodobné procyklické účinky, jež by mohly plynout z toho, že příslušné orgány stanoví pro dotčeného správce limity či jiná omezení využívání pákového efektu;
d)
kritéria, jako například velikost alternativního investičního fondu nebo několika alternativních investičních fondů a související dopad na určité tržní odvětví, koncentrace rizik na určitých trzích, na nichž daný fond nebo fondy investují, riziko šíření na jiné trhy z trhu, kde byla rizika zjištěna, otázky likvidity na určitých trzích v daném momentě, rozsah nesouladu aktiv a pasiv v investiční strategii určitého správce nebo nezvyklý pohyb cen aktiv, do nichž fond může investovat.
ODDÍL 3
Zvláštní pravidla ve vztahu ke třetím zemím
(čl. 34 odst. 1, čl. 35 odst. 2, čl. 36 odst. 1, čl. 37 odst. 7 písm. d), čl. 40 odst. 2 písm. a) a čl. 42 odst. 1 směrnice 2011/61/EU)
Článek 113
Obecné požadavky
1. Dohody o spolupráci musí zahrnovat všechny možné situace a aktéry, s nimiž počítá kapitola VII směrnice 2011/61/EU, s ohledem na místo, kde je usazen správce, místo, kde je usazen fond, a na činnost správce.
2. Dohody o spolupráci mají písemnou formu.
3. Dohody o spolupráci vytvoří zvláštní rámec pro konzultace, spolupráci a výměnu informací pro účely dohledu a vymáhání práv mezi příslušnými orgány z EU a příslušnými orgány třetí země.
4. Dohody o spolupráci musí obsahovat zvláštní doložku, kterou se řídí předávání informací, které příslušný orgán Unie obdržel od orgánu dohledu ve třetí zemi, dalším příslušným orgánům Unie, Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy nebo Evropské radě pro systémová rizika, jak to vyžaduje směrnice 2011/61/EU.
Článek 114
Mechanismy, nástroje a postupy
1. Dohody o spolupráci vytvoří mechanismy, nástroje a postupy nezbytné k tomu, aby byl příslušným orgánům Unie umožněn přístup ke všem informacím potřebným k plnění jejich úkolů podle směrnice 2011/61/EU.
2. Dohody o spolupráci vytvoří mechanismy, nástroje a postupy nezbytné k tomu, aby příslušné orgány Unie mohly provádět kontroly na místě, je-li to třeba k plnění úkolů příslušného orgánu Unie podle směrnice 2011/61/EU. Kontroly na místě provádí přímo příslušný orgán Unie nebo příslušný orgán třetí země s pomocí příslušného orgánu Unie.
3. Dohody o spolupráci vytvoří mechanismy, nástroje a postupy nezbytné k tomu, aby příslušný orgán třetí země v souladu s vnitrostátními a mezinárodními předpisy platnými pro daný orgán pomáhal příslušným orgánům Unie, je-li to třeba k vymáhání právních předpisů Unie a vnitrostátních prováděcích předpisů, jež porušil subjekt usazený ve třetí zemi.
Článek 115
Ochrana údajů
Dohody o spolupráci zajistí, aby údaje a rozbor údajů byly třetím zemím předávány pouze v souladu s článkem 52 směrnice 2011/61/EU.
ODDÍL 4
Výměna informací týkajících se možných systémových důsledků činnosti správce
(čl. 53 odst. 1 směrnice 2011/61/EU)
Článek 116
Výměna informací týkajících se možných systémových důsledků činnosti správce
Pro účely článku 53 směrnice 2011/61/EU si příslušné orgány členských států, které jsou odpovědné za udělování povolení správcům nebo dohled nad nimi podle uvedené směrnice, vymění s příslušnými orgány jiných členských států, Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy a Evropskou radou pro systémová rizika alespoň:
a)
informace získané podle článku 110, je-li to důležité pro sledování a řešení možných důsledků činnosti jednotlivých správců nebo skupin správců pro stabilitu systémově významných finančních institucí a pro řádné fungování trhů, na nichž správci působí;
b)
informace získané od orgánů třetích zemí, je-li důležité pro sledování systémového rizika;
c)
rozbor informací uvedených v písmenu a) a b) a posouzení situace, v níž jsou činnosti jednoho nebo více správců podléhajících dohledu nebo jednoho či více alternativních investičních fondů v jejich správě považovány za činnosti, které přispívají k nárůstu systémového rizika ve finančním systému, k riziku chaotických trhů nebo riziku pro dlouhodobý růst hospodářství;
d)
opatření přijatá, pokud činnost jednoho či více správců pod dohledem nebo jednoho či více alternativních investičních fondů v jejich správě představuje systémové riziko nebo ohrožuje řádné fungování trhů, na nichž působí.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 117
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 22. července 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. prosince 2012.
REGOLAMENT TA’ DELEGA TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 231/2013
tad-19 ta’ Diċembru 2012
li jissupplimenta d-Direttiva 2011/61/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill fir-rigward tal-eżenzjonijiet, il-kundizzjonijiet ġenerali tal-operat, id-depożitarji, l-ingranaġġ, it-trasparenza u s-superviżjoni
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat id-Direttiva 2011/61/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-8 ta’ Ġunju 2011 dwar Maniġers ta’ Fondi ta’ Investiment Alternattivi u li temenda d-Direttivi 2003/41/KE u 2009/65/KE u r-Regolamenti (KE) Nru 1060/2009 u (UE) Nru 1095/2010 (1), u partikolarment l-Artikolu 3(6), l-Artikolu 4(3), l-Artikolu 9(9), l-Artikolu 12(3), l-Artikolu 14(4), l-Artikolu 15(5), l-Artikolu 16(3), l-Artikolu 17, l-Artikolu 18(2), l-Artikolu 19(11), l-Artikolu 20(7), l-Artikolu 21(17), l-Artikolu 22(4), l-Artikolu 23(6), l-Artikolu 24(6), l-Artikolu 25(9), l-Artikolu 34(2), l-Artikolu 35(11), l-Artikolu 36(3), l-Artikolu 37(15), l-Artikolu 40(11), l-Artikolu 42(3) u l-Artikolu 53(3) tagħha,
Wara li kkunsidrat l-opinjoni tal-Bank Ċentrali Ewropew,
Billi:
(1)
Id-Direttiva 2011/61/UE tagħti s-setgħa lill-Kummissjoni tadotta atti delegati li jispeċifikaw, b’mod partikolari, ir-regoli rigward il-kalkolu tal-limitu, l-ingranaġġ, il-kundizzjonijiet tal-operat għall-Maniġers ta’ Fondi ta’ Investiment Alternattivi (minn hawn ‘il quddiem “AIFMs”), inklużi l-immaniġġjar tar-riskji u l-likwidità, il-valwazzjoni u d-delegi, ir-rekwiżiti bid-dettalji tal-funzjonijiet u d-dmirijiet tad-depożitarji ta’ Fondi ta’ Investiment Alternattiv (minn hawn ‘il quddiem “AIFs”), regoli dwar it-trasparenza u rekwiżiti speċifiċi relatati ma’ pajjiżi terzi. Huwa importanti li dawn ir-regoli kollha ta’ supplimentazzjoni jibdew japplikaw fl-istess ħin mad-Direttiva 2011/61/UE sabiex ir-rekwiżiti l-ġodda imposti fuq l-AIFMs ikunu jistgħu effettivament jibdew jitħaddmu. Id-dispożizzjonijiet f’dan ir-Regolament huma interrelatati mill-qrib, peress li jittrattaw l-awtorizzazzjoni, l-operat kontinwu u t-trasparenza tal-AIFMs li jimmaniġġjaw jew, skont il-każ, jikkummerċjalizzaw AIFs fl-Unjoni, li huma aspetti inerenti marbutin mill-qrib ħafna biex jinbeda u jiġi segwit l-eżerċizzju ta’ negozju tal-immaniġjar tal-assi. Sabiex tiġi żgurata l-koerenza bejn dawk id-dispożizzjonijiet, li għandhom jidħlu fis-seħħ fl-istess ħin, u biex tiġi ffaċilitata perspettiva komprensiva u aċċess kumpatt għalihom minn persuni suġġetti għal dawk l-obbligi, inklużi investituri li mhumiex reżidenti fl-Unjoni, huwa mixtieq li jkunu inklużi l-atti ta’ delega kollha meħtieġa mid-Direttiva 2011/61/UE f’Regolament wieħed.
(2)
Huwa importanti li jiġi żgurat li l-għanijiet tad-Direttiva 2011/61/UE jinkisbu uniformement fl-Istati Membri kollha, biex tissaħħaħ l-integrità tas-suq intern u toffri ċertezza ġuridika għall-parteċipanti tiegħu, inklużi l-investituri istituzzjonali, l-awtoritajiet kompetenti u partijiet interessati oħra, billi jiġi adottat Regolament. Il-forma ta’ Regolament tiżgura qafas koerenti għall-operaturi tas-suq kollha u hija l-aħjar garanzija possibbli għal kundizzjonijiet ugwali, kundizzjonijiet tal-kompetizzjoni uniformi u standard ta’ protezzjoni għall-investituri komuni u xieraq. Barra minn hekk tiżgura l-applikabbiltà diretta ta’ regoli uniformi dettaljati dwar l-operat tal-AIFMs, li min-natura tagħhom huma direttament applikabbli u għalhekk ma jeħtiġux aktar traspożizzjoni fil-livell nazzjonali. L-użu ta’ regolament jippermetti, barra minn hekk, li jiġi evitat dewmien fl-applikazzjoni tad-Direttiva 2011/61/UE fl-Istati Membri.
(3)
Peress li r-Regolament Iddelegat jispeċifika l-kompiti u r-responsabbiltajiet tal-“korp tat-tmexxija” u “l-maniġment superjuri”, huwa importanti li tiġi ċċarata t-tifsira ta’ dawn it-termini, b’mod partikolari l-fatt li korp tat-tmexxija jista’ jkun magħmul minn maniġers superjuri. Barra minn hekk, peress li dan ir-Regolament jintroduċi wkoll it-terminu “funzjoni superviżorja” id-definizzjoni tal-korp tat-tmexxija għandha tiċċara li dan huwa l-korp li għandu l-funzjoni maniġerjali fil-każ li l-funzjonijiet superviżorji u maniġerjali jkunu separati skont il-liġi nazzjonali tal-kumpaniji. Id-Direttiva 2011/61/UE teħtieġ li l-AIFMs jipprovdu ċerta informazzjoni lill-awtoritajiet kompetenti, inkluż il-perċentwali tal-assi tal-AIF li huma soġġetti għal arranġament speċjali minħabba n-natura illikwida tagħhom. Dan ir-Regolament jiċċara t-tifsira ta’ arranġamenti speċjali sabiex l-AIFMs ikunu jafu eżattament x’informazzjoni għandhom jipprovdu lill-awtoritajiet kompetenti.
(4)
Id-Direttiva 2011/61/UE tipprevedi reġim eħfef applikabbli għal dawk l-AIFMs li jimmaniġġjaw portafolji tal-AIFs li l-assi totali mmaniġġjati tagħhom ma jeċċedux il-limiti rilevanti. Huwa meħtieġ li jiġi speċifikat b’mod ċar kif il-valur totali tal-assi mmaniġjati għandu jiġi kkalkulat. F’dan il-kuntest huwa essenzjali li jiġu definiti l-passi meħteġa għall-kalkolu tal-valur totali tal-assi, biex jiġi stabbilit biċ-ċar liema assi mhumiex inklużi fil-kalkolu, biex jiġi ċċarat kif l-assi akkwistati permezz tal-użu tal-ingranaġġ għandhom jiġu valwati u biex ikunu pprovduti regoli għall-maniġġ ta’ każijiet ta’ żamma inkroċjata fost l-AIFs immaniġġjati minn AIFM.
(5)
Il-valur totali tal-assi mmaniġġjati jeħtieġ li jiġi kkalkolat mill-inqas darba fis-sena u bl-użu ta’ informazzjoni aġġornata. Il-valur tal-assi għandu għalhekk jiġi determinata fit-tnax-il xahar li jippreċedu d-data tal-kalkolu tal-valur totali tal-assi mmaniġġjati u kemm jista’ jkun qrib din id-data.
(6)
Sabiex jiġi żgurat li AIFM jibqa’ eliġibbli biex jibbenefika mir-reġim eħfef previst fid-Direttiva 2011/61/UE, għandu jdaħħal proċedura li tagħmilha possibbli li jiġi osservat fuq bażi kontinwa l-valur totali tal-assi mmaniġġjati. L-AIFM jista’ jikkunsidra t-tipi ta’ AIFs immaniġġjati u l-klassijiet differenti ta’ assi investiti sabiex tkun ivvalutata l-probabbiltà li jinkiser il-limitu jew il-ħtieġa ta’ kalkolu addizzjonali.
(7)
Fejn AIFM ma jibqax jissodisfa l-kundizzjonijiet relatati mal-limiti għandu jinnotifika l-awtorità kompetenti tiegħu u japplika għal awtorizzazzjoni fi żmien 30 jum tal-kalendarju. Madankollu, meta f’sena kalendarja partikolari l-limiti jinqabżu jew ma jintlaħqux okkażjonalment biss u dawn is-sitwazzjonijiet jitqiesu li huma temporanji, l-AIFM ma għandux ikun obbligat japplika għall-awtorizzazzjoni. F’dawk il-każijiet, l-AIFM għandu jinforma lill-awtorità kompetenti bil-ksur tal-limitu, u jispjega għaliex jikkunsidra li dan il-ksur għandu natura temporanja. Sitwazzjoni li ddum aktar minn tliet xhur ma tistax titqies bħala temporanja. Meta jivvaluta l-probabbiltà li sitwazzjoni tkun temporanja, l-AIFM għandu jikkunsidra l-attività antiċipata ta’ sottoskrizzjonijiet u tifdijiet jew, fejn applikabbli, il-ġbid u d-distribuzzjoni tal-kapital. L-AIFM ma għandux juża ċ-ċaqliq antiċipat tas-suq bħala parti minn din il-valutazzjoni.
(8)
Id-dejta użata mill-AIFMs biex jikkalkulaw il-valur totali tal-assi mmaniġġjati ma hemmx għalfejn tkun disponibbli għall-pubbliku jew l-investituri. Madankollu, l-awtoritajiet kompetenti għandhom ikunu jistgħu jivverifikaw li l-AIFM qiegħed jikkalkula u jimmonitorja korrettament il-valur totali tal-assi mmaniġġjati, inkluża l-valutazzjoni tal-okkażjonijiet meta l-valur totali tal-assi mmaniġġjati jaqbeż temporanjament il-limitu relevanti u għalhekk għandhom ikollhom aċċess għal din id-dejta fuq talba.
(9)
Huwa importanti li l-AIFMs li jibbenefikaw mid-dispożizzjonijiet tar-reġim eħfef fid-Direttiva 2011/61/UE jipprovdu lill-awtoritajiet kompetenti b’informazzjoni aġġornata meta jirreġistraw. Mhux it-tipi kollha ta’ AIFMs jistgħu jkollhom dokumenti ta’ offerta aġġornati li jirriflettu l-aħħar żviluppi relatati mal-AIFs li jimmaniġġjaw u dawn l-AIFMs jistgħu jsibuha aktar prattika li jispeċifikaw l-informazzjoni mitluba f’dokument separat li jiddeskrivi l-istrateġija tal-investiment tal-fond. Dan jista’ jkun il-każ għall-fondi ta’ ekwità privata jew ta’ kapital ta’ riskju li ta’ spiss jiġbru flus permezz ta’ negozjati ma’ investituri potenzjali.
(10)
AIF li jipparteċipa biss f’ishma ta’ ekwità f’kumpaniji elenkati ma għandux jitqies li qed juża ingranaġġ sakemm l-ishma ta’ ekwità ma jiġux akkwistati permezz ta’ self. Fejn l-istess AIF jixtri opzjonijiet fuq indiċi ta’ ekwità, għandu jitqies li qed juża ingranaġġ, peress li jkun żied l-iskopertura tal-AIF għall-investiment speċifiku.
(11)
Sabiex tiġi żgurata applikazzjoni uniformi tal-obbligi li AIFM jagħti stampa oġġettiva tal-ingranaġġ użat, huwa neċessarju li jkunu previsti żewġ metodi għall-kalkolu tal-ingranaġġ. Kif jirriżulta minn studji tas-suq, l-aħjar riżultati jistgħu jinkisbu peremzz ta’ kombinazzjoni tal-metodi hekk imsejħa ‘gross’ u ‘impenn’.
(12)
Sabiex l-awtoritajiet kompetenti u l-investituri jirċievu informazzjoni xierqa għall-monitoraġġ tar-riskji sistemiċi u biex jiksbu stampa sħiħa tal-użu tal-ingranaġġ mill-AIFM, għandhom jingħataw informazzjoni dwar l-iskopertura ta’ AIF, kemm abbażi tal-metodu gross u kif ukoll tal-metodu impenn u għalhekk l-AIFMs kollha għandhom jikkalkulaw l-iskopertura billi jużaw kemm il-metodu gross kif ukoll il-metodu impenn. Il-metodu gross jagħti l-iskopertura kumplessiva tal-AIF filwaqt li l-metodu impenn jitfa’ dawl fuq it-tekniki tal-ħeġġing u n-netting użati mill-maniġer; għalhekk dawn iż-żewġ metodi għandhom jidhru flimkien. Speċifikament, il-grad li l-iskopertura kumplessiva tvarja bejn il-metodu gross u l-metodu impenn jista’ jipprovdi informazzjoni utli. Jekk meħtieġ biex jiġi żgurat li kwalunkwe żieda fl-iskopertura tal-AIFs tiġi riflessa adegwatament, il-Kummissjoni tista’ tadotta atti delegati addizzjonali dwar metodu addizzjonali u fakultattiv għall-kalkolu tal-ingranaġġ.
(13)
Meta jikkalkula l-iskopertura, il-pożizzjonijiet kollha tal-AIF għandhom inizjalment jiġu inklużi, inklużi l-assi u l-obbligazzjonijiet twal u qosra, it-teħid ta’ self, l-istrumenti derivattivi u kwalunkwe metodu ieħor li jżid l-iskopertura fejn ir-riskji u l-benefiċċji tal-assi jew l-obbligazzjonijiet ikunu fuq l-AIF, u l-pożizzjonijiet l-oħra kollha li jiffurmaw il-valur nett tal-assi.
(14)
Arranġamenti ta’ teħid ta’ self li jkun għamel l-AIF għandhom jiġu esklużi jekk ikunu ta’ natura temporanja u jirrelataw ma’ u huma koperti bis-sħiħ minn impenji kapitali mill-investituri. Faċilitajiet ta’ kreditu ċirkolanti ma għandhomx jitqiesu li huma ta’ natura temporanja.
(15)
Flimkien mal-kalkolu tal-iskopertura bl-użu tal-metodu gross, l-AIFMs kollha għandhom jikkalkolaw l-iskopertura bl-użu tal-metodu impenn. Skont il-metodu impenn, strumenti derivattivi finanzjarji għandhom jiġu kkonvertiti f’pożizzjonijiet ekwivalenti fl-assi sottostanti. Madankollu, jekk AIF jinvesti f’ċerti derivattivi sabiex ipaċi r-riskju tas-suq ta’ assi oħra li l-AIF ikun investa fihom, taħt ċerti kondizzjonijiet, dawk id-derivattivi ma għandhomx ikunu kkonvertiti f’pożizzjoni ekwivalenti fl-assi sottostanti peress li l-iskoperturi taż-żewġ investimenti jibbilanċjaw lil xulxin. Dan ikun il-każ fejn, pereżempju, portafoll AIF jinvesti f’ċertu indiċi u jipparteċipa fi strument derivattiv li jpartat il-prestazzjoni ta’ dak l-indiċi mal-prestazzjoni ta’ indiċi differenti, li għandu jkun ekwivalenti għal parteċipazzjoni fi skopertura għat-tieni indiċi fil-portafoll u għalhekk il-valur nett tal-assi tal-AIF ma jkunx jiddependi fuq il-prestazzjoni tal-ewwel indiċi.
(16)
Meta jikkalkolaw l-iskopertura skont il-metodu impenn, derivattivi li jissodisfaw il-kriterji stabbiliti f’dan ir-Regolament ma jipprovdu l-ebda skopertura inkrementali. Għalhekk, jekk l-AIF jinvesti f’kuntratti ta’ indiċi futuri u jipparteċipa f’pożizzjoni tal-flus ugwali għall-valur totali tas-suq sottostanti tal-kuntratti futuri, dan ikun ekwivalenti għal investiment dirett f’ishma tal-indiċi u għalhekk il-kuntratt tal-indiċi futuri ma għandux jitqies għall-fini tal-kalkolu tal-iskopertura tal-AIF.
(17)
Fil-kalkolu tal-iskopertura skont il-metodu impenn, l-AIFMs għandhom jitħallew jikkonsidraw l-arranġamenti ta’ ħeġġing u netting sakemm jissodisfaw il-kriterji marbuta mal-metodu impenn.
(18)
Ir-rekwiżit li l-arranġamenti ta’ netting jirreferu għall-istess assi sottostanti għandu jiġi interpretat strettament ħalli l-assi li l-AIFM iqis ekwivalenti jew ikkorrelati ħafna, bħal klassijiet differenti ta’ ishma jew bonds maħruġa mill-istess emittent, ma jitqisux bħala identiċi għall-finijiet tal-arranġamenti tan-netting. Id-definizzjoni tal-arranġamenti tan-netting għandha l-għan li tiżgura li jitqies biss dak in-negozjar li jpaċi r-riskji marbuta ma’ negozjar ieħor, u ma jħalli l-ebda r-riskju residwu materjali. Kombinazzjonijiet ta’ negozjar li għandhom l-għan li jiġġeneraw reddittu, żgħir kemm hu żgħir, billi jnaqqsu xi riskji filwaqt li jżommu oħrajn, ma għandhomx jitqiesu bħala arranġamenti ta’ netting, kif jiġri bl-istrateġiji tal-arbitraġġ tal-investiment li għandhom l-għan li jiġġeneraw reddittu billi jieħdu vantaġġ mid-diskrepanzi fl-ipprezzar bejn strumenti derivattivi bl-istess sottostanti iżda b’maturitajiet differenti.
(19)
Prassi tal-immaniġġjar tal-portafoll li timmira li tnaqqas it-tul taż-żmien tar-riskju billi tgħaqqad investiment f’bond b’data twila ma’ tpartit ta’ rata tal-imgħax jew li tnaqqas it-tul taż-żmien ta’ portafoll ta’ bond AIF billi tikkonkludi pożizzjoni qasira fuq kuntratti ta’ bond futuri li jirrappreżentaw ir-riskju tar-rata tal-imgħax tal-portafoll (tul taż-żmien tal-ħeġġing) għandha titqies bħala arranġament ta’ ħeġġing sakemm tikkonforma mal-kriterji tal-ħeġġing.
(20)
Prassi tal-immaniġġjar ta’ portafoll, li timmira li tpaċi r-riskji sinifikanti marbuta ma’ investiment f’portafoll diversifikat sew ta’ ishma billi tieħu pożizzjoni qasira f’indiċi futuri f’suq tal-ishma, fejn il-kompożizzjoni tal-portafoll tal-ekwità tkun qrib ħafna għal dik tal-indiċi tal-borża u r-redittu tiegħu kkorrelat ħafna ma’ dak tal-indiċi tal-borża u meta l-pożizzjoni qasira fil-indiċi futuri tal-borża tippermetti tnaqqis ċert tar-riskju ġenerali tas-suq u r-riskju speċifiku jkun insinifikanti, bħal ħeġġing beta ta’ portfoll tal-ekwità diversifikat sew fejn ir-riskju speċifiku jitqies li huwa insinifikanti, għandha titqies li tikkonforma mal-kriterji tal-ħeġġing.
(21)
Prassi tal-immaniġġjar tal-portafoll li timmira li tpaċi r-riskju marbut ma’ investiment f’bond b’rata tal-imgħax fissa billi tgħaqqad pożizzjoni twila fuq tpartit ta’ inadempjenza ta’ kreditu u tpartit tar-rata tal-imgħax li tpartat dik ir-rata ta’ imgħax fissa ma’ rata ta’ imgħax ugwali għal rata referenzjarja xierqa fis-suq tal-flus flimkien ma’ firxa, għandha titqies bħala arranġament ħeġġing jekk il-kriterji kollha tal-ħeġġing tal-metodu impenn fil-prinċipju jkunu ssodisfati.
(22)
Prassi tal-immaniġġjar tal-portafoll li timmira li tpaċi r-riskju ta’ sehem partikolari billi tieħu pożizzjoni qasira permezz ta’ kuntratt derivattiv fuq sehem li huwa differenti imma li huwa kkorrelat ħafna mal-ewwel sehem, ma għandhiex titqies li tissodisfa l-kriterji tal-ħeġġing. Għalkemm strateġija bħal din tiddependi fuq li tieħu pożizzjonijiet opposti fuq l-istess klassi ta’ assi, din l-istrateġija ma’ tiħħeġġjax ir-riskju speċifiku marbut mal-investiment f’ċertu sehem. Għalhekk, din ma għandhiex titqies bħala arranġament ħeġġing kif stabbilit fil-kriterji relatati mal-metodu impenn.
(23)
Prassi tal-immaniġġjar tal-portafoll li timmira li żżomm l-alfa ta’ basket ta’ ishma (magħmul minn għadd limitat ta’ ishma) billi tgħaqqad l-investiment f’dak il-basket ta’ ishma ma’ pożizzjoni qasira aġġustata skont beta f’futuri f’indiċi f’borża, ma għandhiex titqies li tissodisfa l-kriterji tal-ħeġġing. Strateġija bħal din ma timmirax li tpaċi r-riskji sinifikanti marbuta mal-investiment f’dak il-basket ta’ ishma iżda li tpaċi l-beta (riskju tas-suq) ta’ dak l-investiment u żżomm l-alfa. Il-parti alfa ta’ basket ta’ ishma tista’ tiddomina fuq il-parti beta u b’hekk twassal għal telf fil-livell tal-AIF. Għal dik ir-raġuni, din ma għandhiex titqies bħala arranġament ta’ ħeġġing.
(24)
Strateġija ta’ arbitraġġ ta’ fużjoni hija strateġija li tgħaqqad pożizzjoni qasira f’borża ma’ pożizzjoni twila f’borża oħra. Strateġija bħal din għandha l-għan li tiħħeġġja l-beta (riskju tas-suq) tal-pożizzjonijiet u tiġġenera reddittu marbut mal-prestazzjoni relattiva taż-żewġ boroż. Bl-istess mod, il-parti alfa ta’ basket ta’ ishma tista’ tiddomina fuq il-parti beta u b’hekk twassal għal telf fil-livell tal-AIF. Din ma għandhiex titqies bħala arranġament ħeġġing kif stabbiliti fil-kriterji relatati mal-metodu impenn.
(25)
Strateġija li timmira li tiħħeġġja pożizzjoni twila f’borża jew bond permezz ta’ protezzjoni tal-kreditu mixtrija għall-istess emittent, tirrelata ma’ żewġ klassijiet ta’ assi differenti u għalhekk ma għandhiex titqies bħala arranġament ħeġġing.
(26)
Meta jintużaw metodi li jżidu l-iskopertura ta’ AIF, l-AIFM għandu josserva prinċipji ġenerali bħal li jikkunsidra s-sustanza tat-tranżazzjoni minbarra l-forma ġuridika tagħha. Speċifikament fir-rigward ta’ tranżazzjonijiet ta’ riakkwist, l-AIFM għandu jikkunsidra jekk ir-riskji u l-benefiċċji tal-assi involuti humiex mgħoddija jew miżmuma mill-AIF. L-AIFM għandu wkoll iħares lejn l-istrumenti derivattivi jew l-arranġamenti kontrattwali oħra tal-assi sottostanti biex jiddetermina l-impenji futuri possibbli tal-AIF li jirriżultaw minn dawn it-tranżazzjonijiet.
(27)
Peress li l-metodu impenn iwassal biex ir-rati tal-imgħax b’maturitajiet differenti jitqiesu bħala assi sottostanti differenti, l-AIFs li skont il-politika ewlenija ta’ investiment tagħhom primarjament jinvestu f’derivattivi tar-rati tal-imgħax jistgħu jużaw regoli tan-netting ta’ tul ta’ żmien speċifiku sabiex iqisu l-korrelazzjoni bejn segmenti tal-maturità tal-kurva tar-rati tal-imgħax. Meta jistabbilixxi l-politika ta’ investiment tiegħu, AIF għandu jkun kapaċi jiddefinixxi l-livell tar-riskju tar-rata tal-imgħax u konsegwentement li jiddetermina t-tul taż-żmien li jimmira għalih. L-AIF għandu jqis il-mira predefinita ta’ tul taż-żmien meta jagħmel l-għażliet tal-investiment tiegħu. Meta t-tul taż-żmien tal-portafoll jiżvija mit-tul taż-żmien fil-mira, l-istrateġija ma għandhiex titqies bħala arranġament ta’ netting ta’ tul ta’ żmien kif stabbilit fil-kriterji relatati mal-metodu impenn.
(28)
Ir-regoli tan-netting ta’ tul ta’ żmien jippermettu li jiġu nnettjati pożizzjonijiet twal ma’ pożizzjonijiet qosra li l-assi sottostanti tagħhom huma rati ta’ imgħax differenti. Il-maturitajiet li jservu bħala limiti tal-meded tal-maturità huma sentejn, seba’ snin u 15-il sena. F’kull medda ta’ maturità, netting tal-pożizzjonijiet għandu jkun permessibbli.
(29)
Netting ta’ pożizzjonijiet bejn żewġ meded differenti ta’ maturità għandu jkun parzjalment permess. Penalitajiet jridu jiġu applikati għal pożizzjonijiet innettjati ħalli jkun jista’ jsir biss netting parzjali. Dawn għandhom jiġu espressi permezz ta’ perċentwali li jiddependu fuq il-korrelazzjonijiet medji bejn il-meded tal-maturità għal sentejn, ħames snin, għaxar snin u 30 sena tal-kurva tar-rati tal-imgħax. Itwal ma tkun id-differenza bejn il-maturitajiet tal-pożizzjonijiet, aktar in-netting tagħhom għandu jkun soġġett għal penali, u għalhekk il-perċentwali għandhom jiżdiedu.
(30)
Pożizzjonijiet li t-tul taż-żmien immodifikat tagħhom huwa ferm itwal mit-tul taż-żmien immodifikat tal-portfoll kollu mhumiex skont l-istrateġija tal-investiment tal-AIF u ma għandux ikun permess li jiġu ugwaljati bis-sħiħ. Għalhekk, ma għandux ikun aċċettabbli li pożizzjoni qasira ta’ maturità ta’ 18-il xahar (li tinsab fil-medda Nru 1 ta’ maturità) tiġi ugwaljata ma’ pożizzjoni b’maturità twila ta’ 10 snin (li tinsab fil-medda Nru 3 ta’ maturità), jekk it-tul taż-żmien immirat tal-AIF huwa ta’ madwar sentejn [2].
(31)
Meta jikkalkulaw l-iskopertura, AIFs jistgħu l-ewwel jidentifikaw l-arranġamenti ta’ ħeġġing. Id-derivattivi involuti f’dawn l-arranġamenti mbagħad jiġu esklużi mill-kalkolu tal-iskopertura kumplessiva. AIFs għandhom jużaw kalkolu preċiż fl-arranġamenti ta’ ħeġġing. L-AIFs ma għandhomx jużaw regoli tan-netting tat-tul taż-żmien fil-kalkolu tal-ħeġġing. Ir-regoli tat-tul taż-żmien tan-netting jistgħu jintużaw sabiex id-derivattivi tar-rati tal-imgħax li jifdal jiġu kkonvertiti fil-pożizzjonijiet tal-assi sottostanti ekwivalenti tagħhom.
(32)
Skont id-Direttiva 2011/61/UE, AIFM irid jiżgura li r-riskji tar-responsabbiltà professjonali potenzjali li jirriżultaw mill-attivitajiet tiegħu jkunu koperti kif xieraq jew permezz ta’ fondi proprji addizzjonali jew permezz ta’ assigurazzjoni ta’ indenizz professjonali. Applikazzjoni uniformi ta’ din id-dispożizzjoni teħtieġ fehim komuni tar-riskji tar-responsabbiltà professjonali potenzjali li għandhom ikunu koperti. L-ispeċifikazzjoni ġenerali tar-riskji li jirriżultaw minn negliġenza professjonali ta’ AIFM għandha tiddetermina l-karatteristiċi relevanti tal-avvenimenti ta’ riskju u tiddentifika l-ambitu ta’ responsabbiltà professjonali potenzjali, inkluż ħsara jew telf ikkawżat minn persuni li jwettqu direttament attivitajiet li għalihom l-AIFM ikollu responsabbiltà ġuridika, bħad-diretturi, l-uffiċjali jew il-personal tal-AIFM, u persuni li jwettqu attivitajiet taħt arranġament ta’ delega mal-AIFM. F’konformità mad-dispożizzjonijiet tad-Direttiva 2011/61/UE, ir-responsabbiltà tal-AIFM ma għandhiex tkun affettwata b’delega jew sottodelega u l-AIFM għandu jipprovdi kopertura adegwata għar-riskji professjonali relatati ma’ tali partijiet terzi li jkun legalment responsabbli għalihom.
(33)
Biex jiġi żgurat fehim komuni tal-speċifikazzjoni ġenerali, lista ta’ eżempji għandha sservi bħala parametri referenzjarji għall-identifikazzjoni ta’ avvenimanti ta’ riskju tar-responsabbiltà professjonali potenzjali. Dik il-lista għandha tinkludi firxa wiesgħa ta’ avvenimenti li jirriżultaw minn azzjonijiet ta’ negliġenza, żbalji jew ommissjonijiet, bħat-telf ta’ dokumenti li jixhdu t-titolu għal investimenti, misrappreżentazzjonijiet, jew ksur tal-obbligi varji jew dmirijiet tal-AIFM. Għandha wkoll tinkludi n-nuqqas li jipprevjeni, permezz ta’ sistemi ta’ kontroll intern adegwati, imġiba qarrieqa fl-organizzazzjoni tal-AIFM. Ħsara li tirriżulta min-nuqqas li titwettaq biżżejjed diliġenza dovuta fuq investiment li jirriżulta li kien qarrieqi, tiskatta r-responsabbiltà tal-AIFM għar-responsabbiltà professjonali u għandha tkun koperta b’mod xieraq. Madankollu, telf imġarrab minħabba li l-investiment jonqoslu l-valur minħabba li kundizzjonijiet ħżiena tas-suq ma għandhomx ikunu koperti. Il-lista għandha tinkludi wkoll valwazzjonijiet li jitwettqu ħażin, li għandhom jinftiehmu bħala nuqqas ta’ valwazzjoni bi ksur tal-Artikolu 19 tad-Direttiva 2011/61/UE u tal-atti delegati korrispondenti.
(34)
F’konformità mal-obbligi tagħhom tal-immaniġġjar tar-riskji, l-AIFMs għandhom ikollhom mekkaniżmi kwalitattivi tal-kontroll intern xierqa biex jevitaw jew jimmitigaw nuqqasijiet operazzjonali, inkluż ir-riskji tar-responsibbiltà professjonali. Għalhekk, AIFM għandu jkollu, bħala parti mill-politika tal-immaniġġjar tar-riskji tiegħu, politiki u proċeduri adegwati għall-immaniġġjar tar-riskji operazzjonali, xierqa għan-natura, id-daqs u l-kumplessità tan-negozju tiegħu. Tali proċeduri u politiki, għandhom fi kwalunkwe każ jippermettu li tinħoloq bażi tad-dejta interna tat-telf biex isservi għall-iskop ta’ valutazzjoni tal-profil tar-riskju operazzjonali.
(35)
Biex jiġi żgurat li l-fondi proprji addizzjonali u l-assigurazzjoni tar-responsabbiltà professjonali jkopru adegwatament ir-riskji tar-responsabbiltà professjonali potenzjali, għandu jiġi stabbilit parametru referenzjarju minimu kwantitattiv biex jiġi determinat il-livell xieraq ta’ kopertura. Dan il-parametru referenzjarju kwantitattiv għandu jiġi determinat mill-AIFM bħala perċentwali speċifiku tal-valur ta’ portafolli tal-AIFs immaniġġjati, ikkalkulat bħala s-somma tal-valur assolut tal-assi tal-AIFs kollha mmaniġġjati, irrispettivament minn jekk humiex akkwistati permezz tal-użu ta’ ingranaġġ jew bil-flus tal-investituri. F’dan il-kuntest, strumenti derivattivi għandhom jiġu valwati skont il-prezz tas-suq tagħhom peress li dawn jistgħu jiġu sostitwiti b’dak il-prezz. Peress li l-kopertura permezz ta’ assigurazzjoni ta’ indenizz professjonali hija min-natura tagħha inqas ċerta mill-kopertura provduta permezz ta’ fondi proprji addizzjonali, għandhom japplikaw perċentwali differenti għaż-żewġ strumenti differenti użati biex ikopru r-riskju tar-responsabbiltà professjonali.
(36)
Biex jiġi żgurat li l-assigurazzjoni ta’ indenizz professjonali tkun effettiva fil-kopertura tat-telf li jirriżulta mill-avvenimenti assigurati, l-assigurazzjoni għandha ssir ma’ impriża tal-assigurazzjoni li hija awtorizzata tipprovdi assigurazzjoni għall-indenizz professjonali. Dan jinkludi impriżi tal-assigurazzjoni mill-UE u impriżi li mhumiex mill-UE sakemm ikunu permessi jipprovdu dan is-servizz tal-assigurazzjoni skont il-liġi tal-Unjoni jew il-liġi nazzjonali.
(37)
Sabiex tkun permessa xi ftit flessibbiltà fit-tfassil tal-assigurazzjoni tal-indennizz professjonali xierqa, għandu jkun possibbli għall-AIFM u l-impriża tal-assigurazzjoni li jaqblu dwar klawżola li tipprovdi li ammont definit jiġġarrab mill-AIFM bħala l-ewwel parti ta’ kwalunkwe telf (eċċess definit). Fejn jiġi miftiehem dan l-eċċess definit, l-AIFM għandu jipprovdi fondi proprji li jikkorrispondu għall-ammont definit tat-telf li għandu jiġġarrab mill-AIFM. Dawn il-fondi proprji għandhom ikunu apparti l-kapital inizjali tal-AIFM u l-fondi proprji li għandhom ikunu pprovduti mill-AIFM skont l-Artikolu 9(3) tad-Direttiva 2011/61/UE.
(38)
Bħala prinċipju, l-adegwatezza tal-kopertura permezz ta’ fondi proprji addizzjonali jew assigurazzjoni ta’ indennizz professjonali għandhom ikunu riveduti mill-inqas darba fis-sena. Madankollu, l-AIFM għandu jkollu fis-seħħ proċeduri li jiżguraw il-monitoraġġ kontinwu tal-valur totali tal-portafolli AIF immaniġġjati u aġġustamenti kontinwi tal-ammont ta’ kopertura tar-responsabbiltà professjonali jekk jiġu identifikati diskrepanzi sinifikanti. Barra minn hekk, l-awtorità kompetenti fl-Istat Membru tad-domiċilju ta’ AIFM tista’ tbaxxi jew iżżid ir-rekwiżit minimu għal fondi proprji addizzjonali, wara li tqis il-profil tar-riskju tal-AIFM, l-istorja tat-telf tiegħu u l-adegwatezza tal-fondi proprji addizzjonali jew l-assigurazzjoni tal-indennizz professjonali tiegħu.
(39)
Id-Direttiva 2011/61/UE teħtieġ li l-AIFMs jaġixxu fl-aħjar interessi tal-AIFs, tal-investituri fl-AIFs u tal-integrità tas-suq. L-AIFMs għandhom għalhekk japplikaw politiki u proċeduri xierqa li jippermettulhom jipprevjenu prassi ħżiena bħal tajming tas-suq jew negozjar lejn l-għeluq. It-tajmers tas-suq jieħdu vantaġġ minn prezzijiet mhux aġġornati jew reqdin għal titoli ta’ portafoll li jkollhom impatt fuq il-kalkolu tal-valur nett tal-assi (NAV) tal-AIF jew jixtru u jifdu unitajiet tal-AIF fi żmien ftit jiem, u b’hekk jisfruttaw il-mod li l-AIF jikkalkula n-NAV tiegħu. In-negozjar lejn l-għeluq jinvolvi t-tqegħid ta’ ordnijiet ta’ xiri jew tifdija ta’ unitajiet ta’ AIFs wara punt ta’ qtugħ magħżul iżda fejn il-prezz li jirċievu jkun dak ta’ qabel il-punt ta’ qtugħ. Iż-żewġ prassi ħżiena jagħmlu ħsara lill-interessi tal-investituri b’terminu twil peress li jdgħajfu r-reddittu u għandhom effetti detrimentali fuq ir-reditti tal-AIF għax iżidu l-ispejjeż tat-tranżazzjonijiet u jfixklu l-immaniġġjar tal-portafoll. L-AIFMs għandhom ukoll jistabbilixxu proċeduri xierqa biex jiżguraw li l-AIF ikun immaniġġjat b’mod effiċjenti u għandhom jaġixxu b’tali mod li jimpedixxu li jiġu debitati spejjeż bla bżonn lill-AIF u lill-investituri tiegħu.
(40)
F’konformità mal-approċċ applikat għall-maniġers tal-UCITS, l-AIFMs għandhom jiżguraw standard għoli ta’ diliġenza fl-għażla u l-monitoraġġ tal-investimenti. Dawn għandu jkollhom kompetenza u għarfien professjonali xierqa tal-assi li fihom huma investiti l-AIFs. Sabiex jiżguraw li d-deċiżjonijiet tal-investiment jitwettqu skont l-istrateġija tal-investiment u, fejn applikabbli, il-limiti tar-riskji tal-AIFs immaniġġjati, l-AIFMs għandhom jistabbilixxu u jimplimentaw politiki u proċeduri bil-miktub dwar id-diliġenza dovuta. Dawn il-politiki u l-proċeduri għandhom jiġu riveduti u aġġornati fuq bażi regolari. Meta l-AIFMs jinvestu f’tipi speċifiċi ta’ assi għal tul ta’ żmien twil, f’assi inqas likwidi bħal proprjetà jew interessi ta’ sħubija, ir-rekwiżiti tad-diliġenza dovuta għandhom japplikaw fil-fażi tan-negozjati wkoll. L-attivitajiet imwettqa mill-AIFM qabel l-għeluq tal-ftehim għandhom ikunu dokumentati tajjeb sabiex juru li huma konsistenti mal-pjan ekonomiku u finanzjarju u għalhekk mat-tul taż-żmien tal-AIF. L-AIFMs għandhom iżommu minuti tal-laqgħat rilevanti, id-dokumentazzjoni preparatorja, u l-analiżi ekonomika u finanzjarja mwettqa biex tiġi vvalutata l-fattibbiltà tal-proġett u l-impenn kuntrattwali.
(41)
Ir-rekwiżit li l-AIFMs jaġixxu bil-ħila, l-attenzjoni u d-diliġenza dovuti għandu japplika wkoll fejn l-AIFM jaħtar sensar prinċipali jew kontroparti. L-AIFM għandu jagħżel u jaħtar biss dawk is-sensara prinċipali u l-kontropartijiet, li huma soġġetti għal superviżjoni kontinwa, huma finanzjarjament sodi u għandhom l-istruttura organizzazzjonali meħtieġa u xierqa għas-servizzi li se jiġu pprovduti lill-AIFM jew lill-AIF. Sabiex jiġi żgurat li l-interessi tal-investituri huma protetti adegwatament, huwa importanti li jiġi ċċarat li waħda mill-kriterji li s-sodezza finanzjarja għandha tiġi vvalutata għaliha hija jekk is-sensara prinċipali jew il-kontropartijiet humiex soġġetti għal regolamentazzjoni prudenzjali rilevanti, inklużi rekwiżiti kapitali xierqa, u superviżjoni effettiva.
(42)
F’konformità mad-Direttiva 2011/61/UE, li teħtieġ lill-AIFMs jaġixxu b’mod onest, ġust u bil-ħiliet dovuti, il-persuni li effettivament jidderieġu n-negozju tal-AIFM, li huma membri tal-korp tat-tmexxija jew tal-maniġment superjuri, fil-każ ta’ entitajiet li ma għandhomx korp tat-tmexxija, għandhom ikollhom biżżejjed għarfien, ħiliet u esperjenza biex jeżerċitaw il-kompiti tagħhom, b’mod partikolari biex jifhmu r-riskji assoċjati mal-attività tal-AIFM. Skont il-Green Paper tal-Kummissjoni dwar it-tmexxija korporattiva fis-settur finanzjarju (2), persuni li effettivament jidderieġu n-negozju ta’ AIFM għandhom ukoll jiddedikaw biżżejjed żmien biex iwettqu l-funzjonijiet tagħhom fl-AIFM u jaġixxu b’onestà, integrità u indipendenza tal-ħsieb biex, fost l-oħrajn, jivvalutaw u jikkontestaw b’mod effettiv id-deċiżjonijiet tal-maniġment superjuri.
(43)
Sabiex jiġi żgurat li l-attivitajiet rilevanti jitwettqu kif suppost, l-AIFMs għandhom jimpjegaw persunal bil-ħiliet, l-għarfien u l-kompetenza meħtieġa biex iwettqu l-kompiti assenjati lilhom.
(44)
AIFMs li jipprovdu servizz ta’ maniġment ta’ portafoll individwali jridu jikkonformaw mar-regoli tat-taħjir stabbiliti fid-Direttiva tal-Kummissjoni 2006/73/KE tal-10 ta’ Awwissu 2006 li timplimenta d-Direttiva 2004/39/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill rigward ir-rekwiżiti organizzattivi u l-kundizzjonijiet ta’ ħidma tal-kumpaniji tal-investiment u t-termini definiti għall-għanjiet ta’ dik id-Direttiva (3). Għal raġunijiet ta’ konsistenza, dawk il-prinċipji għandhom jestendu għall-AIFMs li jipprovdu servizz ta’ mmaniġġjar ta’ portafolli kollettivi,u ta’ kummerċjalizzazzjoni. L-eżistenza, in-natura u l-ammont tat-tariffa, il-kummissjoni jew il-benefiċċju, jew fejn l-ammont ma jistax jiġi aċċertat, il-metodu tal-kalkolu tal-ammont, għandu jiġi divulgat fir-rapport annwali tal-AIFM.
(45)
L-investituri fl-AIFs għandhom jibbenefikaw minn protezzjoni simili għal dik tal-klijenti ta’ AIFM li l-AIFMs jipprovdulhom servizz ta’ maniġment ta’ portafoll individwali, peress li f’dan il-każ iridu jikkonformaw mal-aħjar regoli ta’ eżekuzzjoni stabbiliti fid-Direttiva 2004/39/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-21 ta’ April 2004 dwar is-swieq fl-istrumenti finanzjarji li temenda d-Direttivi tal-Kunsill 85/611/KEE u 93/6/KEE u d-Direttiva 2000/12/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill u li tħassar id-Direttiva tal-Kunsill 93/22/KEE (4) u d-Direttiva 2006/73/KE. Madankollu, id-differenzi bejn id-diversi tipi ta’ assi li fihom huma investiti l-AIFs għandhom jiġu kkunsidrati, peress li l-aħjar eżekuzzjoni mhijiex rilevanti, pereżempju, meta l-AIFM jinvesti fi proprejtà immobbli jew f’interessi ta’ sħubija u l-investiment isir wara negozjati estensivi dwar it-termini tal-ftehim. Fejn ma hemmx għażla ta’ possibiltajiet differenti ta’ eżekuzzjoni, l-AIFM għandu jkun jista’ juri lill-awtoritajiet kompetenti u lill-awdituri li ma hemmx għażla ta’ possibbiltajiet differenti ta’ eżekuzzjoni.
(46)
Għal raġunijiet ta’ konsistenza mar-rekwiżiti li japplikaw għall-maniġers tal-UCITS, meta AIFMs jipprovdu mmaniġġjar ta’ portfoll kollettiv, għandhom japplikaw regoli dwar il-maniġġ tal-ordnijiet u dwar l-aggregazzjoni u l-allokazzjoni tal-ordnijiet ta’ negozjar. Madankollu, tali regoli ma għandhomx japplikaw fejn l-investiment fl-assi jsir wara negozjati estensivi dwar it-termini tal-ftehim, bħal investiment fil-proprjetà immobbli, interessi ta’ sħubija jew kumpaniji mhux elenkati peress li f’dawn il-każijiet ma tiġi eżegwita l-ebda ordni.
(47)
Huwa importanti li jiġu speċifikati s-sitwazzjonijiet fejn huwa probabbli li jkun hemm interessi kunfliġġenti, b’mod partikolari fejn ikun hemm prospett ta’ qligħ finanzjarju jew ta’ evitar ta’ telf finanzjarju jew fejn jingħataw inċentivi finanzjarji jew oħrajn biex jimmanuvraw l-imġiba tal-AIFM b’tali mod li jiffavorixxu interessi partikolari għad-detriment tal-interessi ta’ partijiet oħra, bħal AIF ieħor, il-klijenti tiegħu, impriżi għall-investimenti kollettivi f’titoli trasferibbli (UCITS) jew klijenti oħra tal-AIFM.
(48)
Il-politika tal-kunflitti ta’ interess stabbilita mill-AIFM għandha tidentifika sitwazzjonijiet fejn l-attivitajiet imwettqa mill-AIFM jistgħu jikkostitwixxu kunflitti ta’ interess li jwasslu jew ma jwasslux għal riskji potenzjali ta’ ħsara lill-interessi tal-AIF jew lill-interessi tal-investituri tiegħu. Biex jidentifikahom l-AIFM għandu jqis mhux biss l-attività tal-immaniġġjar tal-portafoll kollettiv iżda wkoll attivitajiet oħra li jkun awtorizzat iwettaq, inklużi l-attivitajiet tad-delegati tiegħu, sottodelegati, valwatur estern jew kontroparti.
(49)
F’konformità mal-approċċ ikkunsidrat fid-Direttiva 2009/65/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-13 ta’ Lulju 2009 dwar il-koordinazzjoni ta’ liġijiet, regolamenti u dispożizzjonijiet amministrattivi fir-rigward tal-impriżi ta’ investiment kollettiv f’titoli trasferibbli (UCITS) (5) għal kumpaniji tal-immaniġġjar tal-UCITS u fid-Direttiva 2004/39/KE għal ditti tal-investiment, l-AIFMs għandhom jadottaw proċeduri u miżuri biex jiżguraw li l-persuni relevanti involuti f’attivitajiet kummerċjali differenti li jistgħu jinvolvu kunflitt ta’ interess iwettqu dawn l-attivitajiet fuq livell indipendenti, adatta għad-daqs u l-attivitajiet tal-AIFM.
(50)
Huwa essenzjali li jiġi pprovdut qafas ġenerali skont liema l-kunflitti ta’ interess, jekk iseħħu, għandhom jiġu mmaniġġjati u ddivulgati. Il-passi u l-proċeduri dettaljati li għandhom jiġu segwiti f’dawn is-sitwazzjonijiet għandhom jiġu ċċarati fil-politika tal-kunflitti ta’ interess stabbilita mill-AIFM.
(51)
Wieħed mill-komponenti ċentrali ta’ sistema tal-immaniġġjar tar-riskji hija l-funzjoni permanenti tal-immaniġġjar tar-riskji. Fl-interess tal-konsistenza, il-kompiti u r-responsabilitajiet tagħha għandhom ikunu simili fin-natura għal dawk assenjati mid-Direttiva tal-Kummissjoni 2010/43/UE tal-1 ta’ Lulju 2010 li timplimenta d-Direttiva 2009/65/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill fir-rigward tar-rekwiżiti organizzazzjonali, il-kunflitti ta’ interess, il-kondotta fin-negozju, l-immaniġġjar tar-riskji u l-kontenut tal-ftehim ta’ bejn id-depożitarju u l-kumpanija maniġerjali (6) għal funzjoni permanenti tal-immaniġġjar tar-riskji fil-kumpaniji tal-immaniġġjar tal-UCITS. Din il-funzjoni għandu jkollha rwol ewlieni fit-tfassil tal-politika tar-riskji tal-AIF, il-monitoraġġ tar-riskji u l-kejl tar-riskji sabiex jiġi żgurat livell tar-riskju li jikkonforma fuq bażi kontinwa mal-profil tar-riskju tal-AIF. Il-funzjoni permanenti tal-immaniġġjar tar-riskji għandu jkollha l-awtorità neċessarja, aċċess għall-informazzjoni rilevanti kollha u kuntatti regolari mal-maniġment superjuri u l-korp tat-tmexxija tal-AIFM sabiex tipprovdilhom aġġornamenti ħalli jkunu jistgħu jieħdu azzjoni ta’ rimedju fil-pront fejn meħtieġ.
(52)
Il-politika tal-immaniġġjar tar-riskji tifforma pilastru ieħor fis-sistema tal-immaniġġjar tar-riskji. Dik il-politika għandha tkun dokumentata adegwatament u għandha tispjega, partikolarment, il-miżuri u l-proċeduri mħaddma biex jitkejlu u jiġu mmaniġġjati r-riskji, is-salvagwardji għat-twettiq indipendenti tal-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji, it-tekniki użati biex jiġu mmaniġġjati r-riskji u d-dettalji dwar l-allokazzjoni tar-responsabbiltajiet fi ħdan l-AIFM għall-immaniġġjar tar-riskji u l-proċeduri tal-operat. Sabiex tiġi żgurata l-effettività tagħha, il-politika tal-immaniġġjar tar-riskji għandha tkun riveduta mill-anqas darba fis-sena mill-maniġment superjuri.
(53)
Kif meħtieġ mid-Direttiva 2011/61/UE, il-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji għandha tkun funzjonalment u b’mod ġerarkiku separata mill-unitajiet operattivi. Għandu għalhekk jiġi ċċarat li tali separazzjoni għandha tiġi żgurata sal-korp tat-tmexxija tal-AIFM u li dawk fil-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji ma għandhom iwettqu l-ebda kompiti konfliġġenti jew ikunu superviżjati minn xi ħadd li huwa responsabbli minn funzjonijiet konfliġġenti.
(54)
Huwa essenzjali li jiġu speċifikati s-salvagwardji li għandhom jintużaw mill-AIFM fi kwalunkwe każ sabiex jiżguraw twettiq indipendenti tal-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji, u partikolarment, li dawk li jwettqu l-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji ma għandhomx jingħataw dmirijiet konfliġġenti, li għandhom jieħdu d-deċiżjonijiet fuq il-bażi ta’ dejta li jkunu jistgħu jivvalutaw kif xieraq u li l-proċess tat-teħid tad-deċiżjonijiet għandu jkun jista’ jiġi rivedut.
(55)
Għalkemm id-Direttiva 2011/61/UE ma timponi l-ebda restrizzjoni fuq investiment tal-AIFs, ir-riskji mġarrba minn kull AIF ma jistgħux jiġu mmaniġġjati effettivament jekk il-limiti tar-riskju ma jkunux ġew iffissati bil-quddiem mill-AIFMs. Il-limiti tar-riskji għandhom ikunu skont il-profil tar-riskju tal-AIF, u għandhom jiġu ddivulgati lill-investituri skont id-Direttiva 2011/61/UE.
(56)
Għal raġunijiet ta’ konsistenza, ir-rekwiżiti li jirrigwardaw l-identifikazzjoni, il-kejl u l-monitoraġġ tar-riskji huma mibnija fuq dispożizzjonijiet simili tad-Direttiva 2010/43/UE. L-AIFMs għandhom jittrattaw b’mod xieraq il-vulnerabbiltà possibbli tat-tekniki tal-kejl u l-mudelli tar-riskji tagħhom billi jwettqu testijiet tal-istress, testijiet b’lura u analiżi tax-xenarji. Meta t-testijiet tal-istress u l-analiżi tax-xenarji jiżvelaw vulnerabbiltà partikolari għal sett speċifiku ta’ ċirkustanzi, l-AIFMs għandhom jieħdu passi u azzjonijiet korrettivi fil-pront.
(57)
Id-Direttiva 2011/61/UE titlob lill-Kummissjoni tispeċifika s-sistemi tal-immaniġġjar tal-likwidità u l-proċeduri li jippermettu l-AIFM jimmonitorja r-riskji tal-likwidità tal-AIF, ħlief fejn l-AIF ikun AIF mhux ingranat u magħluq, u tiżgura li l-profil tal-likwidità tal-investimenti tal-AIF jikkonforma mal-obbligi sottostanti tiegħu. Għalhekk, huwa importanti li jiġu stabbiliti rekwiżiti ġenerali fundamentali indirizzati lill-AIFMs kollha, li l-applikazzjoni tagħhom għandha tkun adattata għad-daqs, l-istruttura u n-natura tal-AIFs immaniġġjati mill-AIFM ikkonċernat.
(58)
L-AIFMs għandhom ikunu kapaċi juru lill-awtoritajiet kompetenti tagħhom li għandhom fis-seħħ politiki u proċeduri tal-immaniġġjar tal-likwidità xierqa u effettivi. Dan jeħtieġ li jingħata kunsiderazzjoni xierqa għan-natura tal-AIF, inkluż it-tip ta’ assi sottostanti u l-ammont tar-riskju tal-likwidità li huwa skopert għalih l-AIF, id-daqs u l-kumplessità tal-AIF jew il-kumplessità tal-proċess għal-likwidazzjoni jew il-bejgħ tal-assi.
(59)
Is-sistemi u l-proċeduri tal-immaniġġjar tal-likwidità jistgħu jippermettu lill-AIFMs japplikaw l-għodod u l-arranġamenti meħtieġa biex jittrattaw assi illikwidi u problemi tal-valwazzjoni relatati sabiex jirrispondu għal talbiet ta’ tifdija. Dawn l-għodod u l-arranġamenti jistgħu jinkludu, fejn permess mil-liġi nazzjonali, kwoti tat-tifdija, tifdijiet parzjali, teħid ta’ self temporanju, perjodi ta’ notifika u puli ta’ assi likwidi. “Pulijiet esklużivi [ta’ assi likwidi]” u mekkaniżmi oħra fejn ċerti assi tal-AIF huma soġġetti għal arranġamenti simili bejn l-AIF u l-investituri tiegħu għandhom jitqiesu bħala ‘arranġamenti speċjali’ peress li jħallu impatt fuq id-drittijiet speċifiċi tat-tifdija tal-investituri fl-AIF. Is-sospensjoni ta’ AIF ma għandhiex titqies bħala arranġament speċjali għax din tapplika għall-assi kollha tal-AIF u għall-investituri kollha tal-AIF. L-użu ta’ għodod u arranġamenti speċjali biex tiġi mmaniġġjata l-likwidità għandu jsir dipendenti fuq ċirkostanzi konkreti u għandu jvarja skont in-natura, id-daqs u l-istrateġija tal-investiment tal-AIF.
(60)
Ir-rekwiżit li jiġi mmonitorjat l-immaniġġjar tal-likwidità ta’ impriżi ta’ investiment kollettiv sottostanti li fihom jinvestu l-AIFs, flimkien mar-rekwiżiti li jkun hemm fis-seħħ għodod u arranġamenti biex jimmaniġġjaw ir-riskji tal-likwidità u jidentifikaw, jimmaniġġjaw u jimmonitorjaw il-kunflitti ta’ interess bejn l-investituri ma għandhomx japplikaw għal AIFMs li jimmaniġġjaw AIFs tat-tip magħluqa irrispettivament minn jekk humiex meqjusa li jużaw ingranaġġ. L-eżenzjoni minn dawk ir-rekwiżiti tal-immaniġġjar tal-likwidità relatati mat-tifdija għandhom jirriflettu d-differenzi fit-termini ġenerali tat-tifdija ta’ investituri f’AIF magħluq meta pparagunati ma’ dawk ta’ AIF miftuħ.
(61)
L-użu ta’ limiti minimi fir-rigward tal-likwidità jew l-illikwidità tal-AIF jista’ jipprovdi għodda effettiva ta’ monitoraġġ għal ċerti tipi ta’ AIFMs. Il-qbiż ta’ limitu ma jistax minnu nnifsu jeħtieġ azzjoni mill-AIFM għax dan jiddependi fuq il-fatti u ċ-ċirkostanzi u t-tolleranzi stabbiliti mill-AIFM. Il-limiti għalhekk jistgħu jintużaw fil-prattika fir-rigward tal-monitoraġġ tat-tifdija medja ta’ kuljum versus il-likwidità tal-fond f’termini ta’ ġranet matul l-istess perjodu. Dak jista’ jintuża wkoll biex tiġi mmonitorjata l-konċentrazzjoni tal-investituri b’sostenn għax-xenarji tal-ittestjar tal-istress. Dawk il-limiti jistgħu jipprovdu skattaturi għall-monitoraġġ kontinwu jew azzjoni rimedjali skont iċ-ċirkostanzi.
(62)
It-testijiet tal-istress għandhom, fejn xieraq, jissimulaw nuqqas ta’ likwidità tal-assi kif ukoll talbiet ta’ tifdija atipiċi. Sottoskrizzjonijiet u tifdijiet riċenti u mistennija fil-futur għandhom jiġu kkunsidrati flimkien mal-impatt tal-prestazzjoni antiċipata tal-AIF relattivament ma’ pari fuq din l-attività. L-AIFM għandu janalizza l-perjodu ta’ żmien meħtieġ biex jissodisfa t-talbiet ta’ tifdija fix-xenarji ta’ stress issimulati. L-AIFM għandu jwettaq ukoll testijiet tal-istress fuq fatturi tas-suq bħal movimenti fil-kambju barrani li jistgħu jkollhom impatt materjali fuq il-profil tal-kreditu tal-AIFM jew ta’ dak tal-AIF u bħala riżultat ta’ rekwiżiti kollaterali. L-AIFM għandu jqis is-sensitivitajiet tal-valwazzjoni taħt kundizzjonijiet ta’ stress fl-approċċ tiegħu lejn l-ittestjar tal-istress jew l-analiżi tax-xenarji.
(63)
Il-frekwenza li biha għandhom jiġu jsiru t-testijiet tal-istress għandha tiddependi min-natura tal-AIF, l-istrateġija tal-investiment, il-profil tal-likwidità, it-tip ta’ investituri u l-politika tat-tifdija tal-AIF. Madankollu, huwa mistenni li dawn it-testijiet jitwettqu mill-anqas fuq bażi annwali. Meta t-testijiet tal-istress jissuġġerixxu riskji tal-likwidità sinifikantivament ogħla minn dawk mistennija, l-AIFM għandu jaġixxi fl-aħjar interessi tal-investituri tal-AIF kollha filwaqt li jqis il-profil tal-likwidità tal-assi tal-AIF, il-livell tat-talbiet tat-tifdijiet u fejn xieraq l-adegwatezza tal-politiki u l-proċeduri tal-immaniġġjar tal-likwidità.
(64)
Id-Direttiva 2011/61/UE teħtieġ lill-Kummissjoni tispeċifika kif għandhom ikunu allinjati l-istrateġija tal-investiment, il-profil tal-likwidità u l-politika tat-tifdija. Il-konsistenza bejn dawk it-tliet elementi tkun żgurta jekk l-investituri jkunu jistgħu jifdu l-investimenti tagħhom skont il-politika tat-tifdija tal-AIF, li għandha tkopri l-kondizzjonijiet għat-tifdija kemm f’ċirkostanzi normali kif ukoll eċċezzjonali, u b’manjiera konsistenti mat-trattament ġust tal-investituri.
(65)
Id-Direttiva 2011/61/UE teħtieġ konsistenza transsettorajli u li jitneħħa l-miżallinjament bejn l-interessi tal-oriġinaturi li jirripakkjaw selfiet f’titoli negozjabbli u l-AIFMs li jinvestu f’dawn it-titoli jew strumenti finanzjarji oħra f’isem l-AIFs. Sabiex jinkiseb dak l-għan, tqiesu d-dispożizzjonijiet rilevanti tad-Direttiva 2006/48/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-14 ta’ Ġunju 2006 rigward il-bidu u l-eżerċizzju tan-negozju tal-istituzzjonijiet ta’ kreditu (7) li jistabbilixxu r-rekwiżiti kwantitattivi u kwalitattivi li għandhom jintlaħqu minn investituri skoperti għar-riskju tal-kreditu ta’ titolizzazzjoni, minn oriġinaturi u minn sponsors. Peress li dan ir-Regolament u d-disposizzjonijiet rilevanti tad-Direttiva 2006/48/KE għandhom l-istess għan ta’ allinjament tal-interessi tal-oriġinatur jew l-isponsor mal-interessi tal-investituri, huwa essenzjali li t-terminoloġija użata tkun konsistenti fiż-żewġ atti legali, għalhekk id-definizzjonijiet mogħtija fid-Direttiva 2006/48/KE huma meħuda bħala referenza. Minħabba li l-Kumitat tas-Superviżuri Bankarji Ewropej, il-predeċessur tal-Awtorità Bankarja Ewropea, ipprovda linji gwida dettaljati għall-interpretazzjoni tad-dispożizzjonijiet rilevanti tad-Direttiva 2006/48/KE (8), il-kisba tal-konsistenza transsettorjali teħtieġ li d-dispożizzjonijiet attwali intiżi biex jallinejaw l-interessi bejn l-oriġinaturi, l-isponsors u l-AIFMs jiġu interpretati fid-dawl ta’ dawk il-linji gwida.
(66)
Huwa importanti li t-tranżazzjonijiet li jirripakkjaw selfiet f’titoli negozjabbli ma jkunux strutturati b’tali mod li jevitaw l-applikazzjoni tar-rekwiżiti marbuta mal-investimenti f’pożizzjonijiet ta’ titolizzazzjoni. Għalhekk, ir-referenza għal investiment f’titoli negozjabbli jew strumenti finanzjarji oħra bbażati fuq ripakkettjar ta’ selfiet ma għandhiex tiġi strettament interpretata bħala trasferiment ta’ titolu legalment validu u vinkolanti fir-rigward ta’ dawn l-istrumenti, iżda bħala investiment magħmul f’se,ns ekonomiku materjali sabiex kwalunkwe forma oħra ta’ investiment sintetiku tkun koperta u soġġetta għar-rekwiżiti speċifiċi. Sabiex jiġu evitati ekwivoċi u tiġi allinjata l-lingwa ma’ dik użata fil-leġiżlazzjoni bankarja, għandu jintuża t-terminu “teħid ta’ skopertura għar-riskju tal-kreditu ta’ titolizzazzjoni” minflok “investiment f’titoli negozjabbli jew strumenti finanzjarji oħra bbażati fuq ripakketjar ta’ self”.
(67)
Ir-rekwiżiti li jeħtieġ li jiġu ssodisfati minn istituzzjonijiet meta jaġixxu bħala oriġinaturi, sponsors jew selliefa oriġinali ta’ titolizzazzjoni huma direttament imposti fuqhom permezz tad-Direttiva 2006/48/KE. Għalhekk huwa importanti li d-dmirijiet korrispondenti ta’ AIFM li jassumi skopertura għal titolizzazzjonijiet jiġu preskritti. Konsegwentement, l-AIFM għandu jassumi skopertura għal titolizzazzjonijiet biss jekk l-oriġinatur, l-isponsor jew is-sellief oriġinali, ikun iddivulga espliċitament lill-AIFM iż-żamma ta’ interess ekonomiku sinifikanti fl-assi sottostanti, magħruf bħala r-rekwiżit taż-żamma. Barra minn hekk, l-AIFM għandu jiżgura li d-diversi rekwiżiti kwalitattivi imposti fuq l-isponsor u l-oriġinatur permezz tad-Direttiva 2006/48/KE jiġu ssodisfati. Barra minn hekk, l-AIFM għandu huwa stess jissodisfa r-rekwiżiti kwalitattivi sabiex ikollu fehim komprensiv u fid-dettall tal-investiment ta’ titolizzazzjoni u l-iskopertura sottostanti tiegħu. Sabiex jinkiseb dan, l-AIFMs għandhom jagħmlu d-deċiżjoni tal-investiment tagħhom biss wara li jkunu wettqu diliġenza dovuta bir-reqqa li minnha huma għandhom ikollhom informazzjoni u għarfien adegwati dwar it-titolizzazzjonijiet ikkonċernati.
(68)
Hemm ċirkostanzi li fihom entitajiet jissodisfaw id-definizzjoni ta’ oriġinatur jew sponsor, jew jissodisfaw l-irwol ta’ sellief oriġinali; madankollu, entità oħra li la tissodisfa d-definizzjoni ta’ isponsor jew oriġinatur, u lanqas tissodisfa r-rwol ta’ sellief oriġinali - iżda li l-interessi tagħha huma allinjati l-aħjar ma’ dawk tal-investituri - tista’ tipprova tissodisfa r-rekwiżit taż-żamma. Għal raġunijiet ta’ ċertezza ġuridika, tali entità oħra ma għandhiex tkun meħtieġa tissodisfa r-rekwiżit taż-żamma jekk ir-rekwiżit taż-żamma jkun issodisfat mill-oriġinatur, l-isponsor jew is-sellief oriġinali.
(69)
Fil-każ ta’ ksur tar-rekwiżit taż-żamma jew tar-rekwiżiti kwalitattivi l-AIFM għandu jikkunsidra li jieħu xi azzjoni korrettiva, bħal ħeġġing, bejgħ jew tnaqqis tal-iskopertura jew li jindirizza lill-parti fil-ksur tar-rekwiżit taż-żamma bil-għan li tiġi ristawrata l-konformità. Tali azzjoni korrettiva għandha dejjem tkun fl-interess tal-investituri u ma għandha tinvolvi l-ebda obbligu dirett li jinbiegħu l-assi immedjatament wara li l-ksur isir apparenti, b’hekk jiġi evitat “bejgħ bil-għaġġla”. L-AIFM għandu jqis il-ksur meta jqis li jagħmel investiment ieħor fi tranżazzjoni oħra li fiha tkun involuta l-parti fi ksur tar-rekwiżit.
(70)
Sabiex jikkonformaw mar-rekwiżiti tad-Direttiva 2011/61/UE li jispeċifikaw il-proċeduri interni u l-arranġamenti organizzazzjonali, li kull AIFM għandu japplika, l-AIFMs għandhom ikunu meħtieġa jistabbilixxu struttura organizzazzjonali dokumentata sew li tassenja b’mod ċar ir-responsabbiltajiet, tiddefinixxi l-mekkaniżmi tal-kontroll u tiżgura fluss tajjeb ta’ informazzjoni bejn il-partijiet kollha involuti. AIFMs għandhom ukoll jistabbilixxu sistemi biex jissalvagwardjaw l-informazzjoni u jiżguraw il-kontinwità tan-negozju. Meta jistabbilixxu dawn il-proċeduri u l-istrutturi, l-AIFMs għandhom iqisu l-prinċipju tal-proporzjonalità li jippermetti li l-proċeduri, il-mekkaniżmi u l-istruttura organizzazzjonali jiġu kkalibrati skont in-natura, id-daqs u l-kumplessità tan-negozju tal-AIFM u għan-natura u l-firxa tal-attivitajiet imwettqa fil-kors tan-negozju tiegħu.
(71)
Id-divulgazzjoni lill-investituri hija ta’ importanza kbira biex jiġu protetti dawk l-investituri, għalhekk l-AIFMs għandhom jimplimentaw politiki u proċeduri xierqa biex jiżguraw li t-termini tat-tifdija applikabbli għal AIF partikolari jiġu ddivulgati f’biżżejjed dettall u b’biżżejjed prominenza lill-investituri qabel dawn jinvestu u fil-każ ta’ bidliet materjali. Dan jista’ jinkludi divulgazzjoni tal-perjodi ta’ notifika fir-rigward tat-tifdijiet, id-dettalji ta’ perjodi tal-għeluq (lock-up), indikazzjoni taċ-ċirkostanzi li fihom il-mekkaniżmi normali tat-tifdija jistgħu ma japplikawx jew jistgħu jiġu sospiżi, u d-dettalji ta’ kwalunkwe miżura li tista’ titqies minn korp tat-tmexxija, bħal kwoti għat-tifdija, pulijiet esklużivi, peress li dawn għandhom impatt fuq drittijiet speċifiċi ta’ tifdija tal-investituri fl-AIF partikolari.
(72)
Sabiex jiġi żgurat li l-attivitajiet rilevanti jitwettqu sew, l-AIFMs, partikolarment, għandhom jużaw sistemi elettroniċi xierqa sabiex jissodisfaw r-rekwiżiti ta’ reġistrazzjoni fir-rigward tat-tranżazzjonijiet fil-portafoll jew tal-ordnijiet ta’ sottoskrizzjoni u tifdija kif ukoll jistabbilixxu, jimplimentaw u jżommu politiki ta’ kontabbiltà u proċeduri li jiżguraw li l-kalkolu tal-valur nett tal-assi jitwettaq kif meħtieġ mid-Direttiva 2011/61/UE u minn dan ir-Regolament.
(73)
Sabiex tiġi żgurata l-konsistenza mar-rekwiżiti imposti fuq maniġers tal-UCITS mid-Direttiva 2009/65/KE, il-korp tat-tmexxija, tal-maniġment superjuri, jew, fejn rilevanti tal-funzjoni superviżorja tal-AIFM għandha tkun fdata b’tipi simili ta’ kompiti li għandhom jiġu allokati b’responsabbiltajiet adegwati. Madankollu, din l-allokazzjoni tar-responsabbiltajiet għandha tkun konsistenti mar-rwol u r-responsabbiltajiet tal-korp tat-tmexxija, il-maniġment superjuri u l-funzjoni superviżorja skont il-liġi nazzjonali applikabbli. Il-maniġment superjuri jista’ jinkludi wħud mill-membri jew il-membri kollha tal-korp tat-tmexxija.
(74)
Ir-rekwiżit li tkun stabbilita funzjoni tal-konformità permanenti u effettiva dejjem għandu jkun issodisfat mill-AIFM, irrispettivament mid-daqs u l-kumplessità tan-negozju tiegħu. Madankollu, id-dettalji tal-organizzazzjoni teknika u tal-persunal tal-funzjoni tal-konformità għandhom jiġu kkalibrati għan-natura, id-daqs u l-kumplessità tan-negozju u n-natura tal-AIFM u għall-firxa tas-servizzi u l-attivitajiet tiegħu. L-AIFM ma għandux għalfejn jistabbilixxi unità tal-konformità indipendenti jekk dan ir-rekwiżit ikun sproporzjonat minħabba d-daqs tal-AIFM jew in-natura, id-daqs u l-kumplessità tan-negozju tiegħu.
(75)
L-istandards tal-valwazzjoni jvarjaw minn ġurisdizzjoni għall-oħra u bejn il-klassijiet tal-assi. Dan ir-Regolament għandu jissupplimenta r-regoli ġenerali komuni u jistabbilixxi parametri referenzjarji għall-AIFMs meta dawn jiżviluppaw u jimplimentaw politiki u proċeduri xierqa u konsistenti għall-valwazzjoni xierqa u indipendenti tal-assi tal-AIFs. Il-politiki u l-proċeduri għandhom jiddeskrivu l-obbligi, ir-rwoli u r-responsabbiltajiet li jappartjenu lill-partijiet kollha involuti fil-valwazzjoni, inkluż il-valwaturi esterni.
(76)
Il-valur tal-assi jista’ jiġi determinati, b’modi differenti, bħal b’referenza għal prezzijiet osservabbli f’suq attiv jew bi stima permezz tal-użu ta’ metodoloġiji oħra tal-valwazzjoni skont il-liġi nazzjonali, ir-regoli tal-AIF jew l-istrumenti ta’ inkorporazzjoni tiegħu. Peress li l-valur ta’ assi u obbligazzjonijiet individwali jista’ jiġi determinat b’metodoloġiji differenti u jista’ jislet minn sorsi differenti, l-AIFM għandu jiddetermina u jiddeskrivi l-metodoloġiji ta’ valwazzjoni li juża.
(77)
Fejn jintuża mudell għall-valwazzjoni tal-assi, il-proċeduri u l-politiki tal-valwazzjoni għandhom jindikaw il-karatteristiċi prinċipali tal-mudell. Qabel ma jintuża, dak il-mudell għandu jkun soġġett għal proċess ta’ validazzjoni mwettaq minn individwu intern jew estern li ma kienx involut fil-proċess tal-bini tal-mudell. Persuna għandha titqies kkwalifikata biex twettaq proċess ta’ validazzjoni fir-rigward tal-mudell użat għall-valwazzjoni tal-assi jekk tkun fil-pussess ta’ kompetenza u esperjenza adegwata fil-valwazzjoni ta’ assi permezz ta’ dawn il-mudelli; din il-persuna tista’ tkun awditur.
(78)
Peress li l-AIFs joperaw f’ambjent dinamiku fejn l-istrateġiji tal-investiment jistgħu jinbidlu tul iż-żmien, il-politiki u l-proċeduri tal-valwazzjoni għandhom jiġu riveduti mill-inqas kull sena u fi kwalunkwe każ qabel l-AIFs jinvolvu ruħhom fi strateġija ta’ investiment ġdida jew f’tip ġdid ta’ assi. Kwalunkwe bidla fil-politiki u l-proċeduri tal-valwazzjoni, inkluż il-metodoloġiji tal-valwazzjoni, għandhom isegwu proċess predeterminat.
(79)
L-AIFM għandu jiżgura li l-assi individwali ta’ AIF ikunu ġew valwati sew, f’konformità mal-politiki u l-proċeduri tal-valwazzjoni. Għal xi assi, speċjalment għal strumenti finanzjarji illikwidi u kumplessi, hemm riskju ikbar ta’ valwazzjoni mhux xierqa. Sabiex jindirizza dan it-tip ta’ sitwazzjoni, l-AIFM għandu jkollu fis-seħħ biżżejjed kontrolli biex jiżgura li jkun jista’ jingħata grad xieraq ta’ oġġettività lill-valur tal-assi tal-AIF.
(80)
Il-kalkolu tal-valur nett tal-assi għal kull unità jew sehem huwa soġġett għal-liġi nazzjonali jew għar-regoli tal-fond jew l-istrumenti tal-inkorporazzjoni, skont il-każ. Dan ir-Regolament ikopri biss il-proċedura għall-kalkolu, u mhux il-metodoloġija tal-kalkolu. L-AIFM jista’ huwa stess iwettaq il-kalkolu tal-valur nett tal-assi għal kull unità jew sehem bħala parti mill-funzjonijiet ta’ amministrazzjoni li jwettaq għall-AIF. Alternattivament, tista’ tinħatar parti terza biex twettaq l-amministrazzjoni, inkluż l-kalkolu tal-valur nett tal-assi. Parti terza li twettaq kalkolu tal-valur nett tal-assi għal AIF ma għandhiex titqies bħala valwatur estern għall-finijiet tad-Direttiva 2011/61/UE, sakemm ma tipprovdix valwazzjonijiet għal assi individwali, inkluż dawk li jeħtieġu ġudizzju suġġettiv, iżda tinkorpora fil-proċess tal-kalkolu valuri li huma miksuba mill-AIFM, minn sorsi tal-ipprezzar jew minn valwatur estern.
(81)
Hemm proċeduri tal-valwazzjoni li jistgħu jitwettqu fuq bażi ta’ kuljum bħall-valwazzjoni tal-istrumenti finanzjarji, iżda jeżistu wkoll proċeduri ta’ valwazzjoni li ma jistgħux jitwettqu bl-istess frekwenza li biha jsiru l-ħruġ, is-sottoskrizzjonijiet, it-tifdijiet u l-kanċellazzjonijiet, pereżempju l-valwazzjoni ta’ proprjetà immobbli. Il-frekwenza tal-valwazzjoni tal-assi miżmuma minn fond miftuħ għandha tqis id-differenzi fil-proċeduri tal-valwazzjoni fir-rigward tat-tipi ta’ assi miżmuma mill-AIF.
(82)
Ir-rekwiżiti u l-limitazzjonijiet stretti li jridu jiġu ssodisfati meta AIFM ikollu l-ħsieb jiddelega l-kompitu ta’ twettiq ta’ funzjonijiet huma stabbiliti fid-Direttiva 2011/61/UE. L-AIFM jibqa’ dejjem kompletament responsabbli għat-twettiq korrett tal-kompiti ddelegati u tal-konformità tagħhom mad-Direttiva 2011/61/UE u mal-miżuri tal-implimentazzjoni tagħha. L-AIFM għandu għalhekk jiżgura li d-delegat iwettaq u japplika standards ta’ kwalità li li kieku jkunu japplikati mill-AIFM innifsu. Barra minn hekk, jekk meħtieġ biex jiżgura li l-funzjonijiet delegati jitwettqu skont standard konsistentement għoli, l-AIFM għandu jkun kapaċi jtemm id-delega u l-arranġament tad-delega għandu għalhekk jagħti drittijiet flessibbli ta’ terminazzjoni lill-AIFM. Il-limitazzjonijiet u r-rekwiżiti tad-delega għandhom japplikaw għall-funzjonijiet tal-immaniġġjar stipulati fl-Anness I tad-Direttiva 2011/61/UE, filwaqt li kompiti ta’ sostenn bħal funzjonijiet amministrattiv jew tekniċi li jassistu fil-kompiti tal-immnaiġġjar bħall-appoġġ loġistiku fil-forma ta’ tindif, kejtering u l-akkwist ta’ servizzi jew prodotti bażiċi, ma għandhomx jitqiesu li jikkostitwixxu delega tal-funzjonijiet tal-AIFM. Eżempji oħra ta’ funzjonijiet amministrattivi jew tekniċi huma x-xiri ta’ softwer standard kummerċjalment disponibbli u d-dipendenza fuq fornituri ta’ software għal assistenza operazzjonali ad hoc fir-rigward ta’ sistemi kummerċjalment disponibbli jew fil-forniment ta’ sostenn ta’ riżorsi umani bħall-esternalizzazzjoni ta’ impjegati temporanji jew l-ipproċessar tas-salarji.
(83)
Biex jiġi żgurat livell għoli ta’ protezzjoni għall-investituri flimkien maż-żieda fl-effiċjenza tal-kondotta tan-negozju tal-AIFM, id-delega kollha għandha tkun ibbażata fuq raġunijiet oġġettivi. Meta jivvalutaw dawn ir-raġunijiet, l-awtoritajiet kompetenti għandhom jikkunsidraw l-istruttura tad-delega u l-impatt tagħha fuq l-istruttura tal-AIFM u l-interazzjoni tal-attivitajiet delegati mal-attivitajiet li jifdal għand l-AIFM.
(84)
Sabiex jiġi vvalutat jekk persuna li effettivament twettaq in-negozju tad-delegat hijiex ta’ reputazjoni tajba biżżejjed, għandu jiġi vverifikat it-twettiq tan-negozju minn din il-persuna, kif ukoll jekk ikkommettietx reati fir-rigward ta’ attivitajiet finanzjarji. Għandha titqies kwalunkwe informazzjoni rilevanti oħra dwar il-kwalitajiet personali li jistgħu jaffettwaw ħażin it-twettiq tan-negozju minn din il-persuna bħal dubji fir-rigward tal-onestà u l-integrità tagħha meta jiġi vvalutat ir-rekwiżit ta’ reputazzjoni tajba biżżejjed.
(85)
Il-kumpaniji tal-investiment awtorizzati skont id-Direttiva 2009/65/KE mhumiex meqjusa bħala impriżi li huma awtorizzati jew reġistrati għall-finijiet ta’ mmaniġġjar ta’ assi u soġġett għal superviżjoni għax mhumiex permessi jagħmlu attivitajiet oħra għajr l-imaniġġjar ta’ portfoll kollettiv skont dik id-Direttiva. Bl-istess mod, AIF immaniġġjat internament ma għandux jitqies ikklassifikat bħala tali impriża għaliex ma għandux jagħmel attivitajiet oħra għajr l-immaniġġjar intern tal-AIF.
(86)
Fejn id-delega jkollha x’taqsam mal-immaniġġjar ta’ portafolli jew l-immaniġġjar ta’ riskji, li huwa l-qalba tan-negozju tal-AIFM u għalhekk ta’ rilevanza kbira fir-rigward tal-protezzjoni għall-investitur u r-riskju sistemiku, barra mir-rekwiżiti tal-Artikolu 20(1)(c) tad-Direttiva 2011/61/UE, l-awtorità kompetenti tal-Istat Membru tad-domiċilju tal-AIFM u l-awtorità superviżorja tal-impriża minn pajjiż terz għandhom ikunu kkonkludew arranġament ta’ kooperazzjoni bbażat fuq ftehim bil-miktub. L-arranġament għandu jkunu fis-seħħ qabel id-delega. Id-dettalji ta’ dan l-arranġament għandhom iqisu standards internazzjonali.
(87)
Arranġamenti bil-miktub għandhom jikkonferixxu lill-awtoritajiet kompetenti d-dritt li jwettqu spezzjonijiet fuq il-post, inkluż li jitolbu lill-awtorità superviżorja tal-impriża minn pajjiż terz, li lilha jkunu ġew iddelegati l-funzjonijiet, biex twettaq spezzjonijiet fuq il-post u li jitolbu permess mill-awtorità superviżorja tal-pajjiż terz biex iwettqu l-ispezzjoni huma stess, jew biex jakkumpanjaw il-persunal tal-awtoritajiet superviżorji tal-pajjiż terz sabiex jgħinhom fit-twettiq tal-ispezzjonijiet fuq il-post.
(88)
Abbażi tal-obbligi stabbiliti fid-Direttiva 2011/61/UE, l-AIFMs għandhom dejjem jaġixxu fl-aħjar interess tal-AIFs jew tal-investuri fl-AIFs li jimmaniġġjaw. Għalhekk, id-delega għandha tkun ammessibbli biss jekk din ma timpedixxix lill-AIFM milli jaġixxi jew jimmaniġġja l-AIF fl-aħjar interessi tal-investituri.
(89)
Sabiex iżommu standard għoli ta’ protezzjoni tal-investitur, kunflitti ta’ interess possibbli jridu jkunu kkunsidrati fi kwalunkwe delega. Diversi kriterji għandhom jistabbilixxu l-parametri referenzjarji għall-identifikazzjoni ta’ sitwazzjonijiet li jistgħu jwasslu għal kunflitt ta’ interess materjali. Dawk il-kriterji għandhom jinftiehmu bħala mhux eżawrjenti u li jfissru li kunflitti ta’ interess nonmaterjali huma wkoll rilevanti għall-finijiet tad-Direttiva 2011/61/UE. Għalhekk, it-twettiq tal-funzjonijiet tal-konformità jew l-awditjar għandhom jitqiesu bħala kunfliġġenti mal-kompiti tal-immaniġġjar tal-portafolli, filwaqt li l-ġenerazzjoni tas-suq jew sottoskrizzjoni għandhom jinftiehmu bħala konfliġġenti mal-immaniġġjar tal-portafolli jew tar-riskji. Dak l-obbligu huwa mingħajr preġudizzju għall-obbligu tad-delegat li funzjonalment u ġerarkikament jissepara l-kompiti tal-immaniġġjar tal-portafolli u r-riskji minn xulxin skont id-dispożizzjonijiet tal-Artikolu 15 tad-Direttiva 2011/61/UE.
(90)
Ir-rekwiżiti li japplikaw għad-delega tal-kompitu li jitwettqu funzjonijiet f’isem l-AIFM għandhom japplikaw mutatis mutandis fejn id-delegat jgħaddi b’sottodelega kwalunkwe funzjoni ddelegata lilu kif ukoll fil-każ ta’ kwalunkwe sottodelega ulterjuri.
(91)
Sabiex jiġi żgurat li fi kwalunkwe każ l-AIFM iwettaq funzjonijiet ta’ mmaniġġjar ta’ investimenti, l-AIFM ma għandux jiddelega l-funzjonijiet tiegħu sal-punt li, essenzjalment, ma jkunx jista’ jibqa’ jitqies bħala l-maniġer tal-AIF u sal-punt li ssir entità li sempliċiment tagħmilha ta’ kaxxa tal-ittri. L-AIFM għandu f’kull ħin iżomm biżżejjed riżorsi biex jissuperviżja l-funzjonijiet delegati b’mod effiċjenti. L-AIFM għandu jwettaq huwa stess funzjonijiet ta’ mmaniġġjar ta’ investimenti, ħalli jkollu l-għarfien espert u r-riżorsi meħtieġa, biex iżomm is-setgħa li jieħu deċiżjonijiet li jaqgħu taħt ir-responsabbiltà tal-immaniġġjar superjuri u biex iwettaq funzjonijiet ta’ mmaniġġjar superjuri, li jistgħu jinkludu l-implimentazzjoni tal-politika ġenerali tal-investiment u l-istrateġiji tal-investiment.
(92)
Il-valutazzjoni ta’ struttura ta’ delega hija eżerċizzju kumpless li jrid ikun ibbażat fuq serje ta’ kriterji biex l-awtoritajiet kompetenti jkunu jistgħu jiffurmaw il-ġudizzju tagħhom. Il-kombinazzjoni hija meħtieġa biex jitqiesu l-varjetà ta’ strutturi ta’ fondi u ta’ strateġiji ta’ investiment fl-Unjoni kollha. L-AETS tista’ tiżviluppa linji gwida biex tiżgura valutazzjoni konsistenti ta’ strutturi ta’ delega fl-Unjoni kollha.
(93)
Il-Kummissjoni għandha timmonitorja kif jiġu applikati l-kriterji u l-impatt tagħhom fuq is-swieq. Il-Kummissjoni għandha tanalizza s-sitwazzjoni wara sentejn u, jekk ikun meħtieġ, għandha tieħu miżuri xierqa biex tispeċifika iktar l-kundizzjonijiet li skonthom l-AIFM għandha titqies li tkun iddelegat il-funzjonijiet tagħha sal-punt li ssir entità letter box u ma tkunx tista’ tibqa’ titqies bħala l-maniġer tal-AIF.
(94)
Id-Direttiva 2011/61/UE tistipula sett estensiv ta’ rekwiżiti li jirrigwardaw id-depożitarju ta’ AIF sabiex tiżgura standard għoli ta’ protezzjoni għall-investituri. Id-drittijiet u l-obbligi rispettivi konkreti tad-depożitarju, l-AIFM jew, skont il-każ, l-AIF u partijiet terzi għandhom għalhekk jiġu stipulati b’mod ċar. Il-kuntratt bil-miktub għandu jinkludu d-dettalji kollha meħtieġa għas-salvagwardja xierqa tal-assi kollha tal-AIF mid-depożitarju jew parti terza li lilha jkunu ġew iddelegati funzjonijiet ta’ salvagwardja skont id-Direttiva 2011/61/UE u għad-depożitarju biex jissodisfa kif suppost is-sorveljanza u l-funzjonijiet tal-kontroll tiegħu. Sabiex jippermetti lid-depożitarju jivvaluta u jimmonitorja r-riskju tal-kustodja, il-kuntratt għandu jipprovdi dettall suffiċjenti dwar il-kategoriji tal-assi li fihom l-AIF jista’ jinvesti u jkopri r-reġjuni ġeografiċi li l-AIF għandu pjanijiet jinvesti fihom. Il-kuntratt għandu jinkludi wkoll dettalji ta’ proċedura ta’ eskalazzjoni. Għalhekk, id-depożitarju għandu javża lill-AIFM dwar kwalunkwe riskju materjali identifikat fis-sistema tas-saldu ta’ suq partikolari. Fir-rigward tat-terminazzjoni tal-kuntratt, għandu jirrifletti l-fatt li jekk id-depożitarju ma jkunx issodisfat illi l-assi huma protetti biżżejjed, it-terminazzjoni tal-kuntratt tkun l-aħħar għażla tiegħu. Għandu wkoll jipprevjeni l-periklu morali fejn l-AIFM jista’ jagħmel deċiżjonijiet ta’ investiment irrispettivament mir-riskji tal-kustodja abbażi li fil-biċċa l-kbira tal-każijiet ir-responsabbiltà tkun tad-depożitarju. Biex jinżamm standard għoli ta’ protezzjoni għall-investituri, ir-rekwiżit li jistipula d-dettalji għall-monitoraġġ ta’ partijiet terzi għandu jkun applikat tul il-katina tal-kustodja kollha.
(95)
Depożitarju stabbilit f’pajjiż terz għandu jkun soġġetti għal regolamentazzjoni prudenzjali pubblika u għal superviżjoni prudenzjali mwettqa minn awtorità superviżorja li tkun kompetenti għal superviżjoni kontinwa u li twettaq investigazzjonijiet u timponi sanzjonijiet. Fejn dik is-superviżjoni tad-depożitarju tinvolvi diversi awtoritajiet superviżorji, awtorità superviżorja waħda għandha taġixxi bħala l-punt ta’ kuntatt għall-finijiet tad-Direttiva 2011/61/UE u l-miżuri ddelegati u implimentattivi kollha adottati skontha.
(96)
Il-valutazzjoni tal-liġi tal-pajjiż terz skont l-Artikolu 21(6), l-aħħar subparagrafu tad-Direttiva 2011/61/UE għandha ssir mill-Kummissjoni Ewropea billi tqabbel il-kriterji tal-awtorizzazzjoni u l-kondizzjonijiet fis-seħħ tal-operat applikabbli għad-depożitarju fil-pajjiż terz mar-rekwiżiti korrispondenti applikabbli skont il-liġi tal-Unjoni għall-istituzzjonijiet ta’ kreditu jew, skont il-każ, għad-ditti tal-investiment għall-aċċess għan-negozju tad-depożitarju u l-prestazzjoni tal-funzjonijiet tad-depożitarju, bil-ħsieb li jiġi aċċertat jekk il-kriterji lokali għandhomx l-istess effett bħal dawk stabbiliti skont il-liġi tal-Unjoni. Depożitarju li huwa soġġett għal superviżjoni prudenzjali u liċenzjat fil-pajjiż terz taħt kategorija lokali għajr istituzzjoni ta’ kreditu jew ditta ta’ investiment jista’ jiġi vvalutat mill-Kummissjoni Ewropea bil-ħsieb li jiġi aċċertat jekk id-dispożizzjonijiet rilevanti tal-liġi tal-pajjiż terz għandhomx l-istess effett bħal dawk stabbiliti bil-liġi tal-Unjoni għal istituzzjonijiet ta’ kreditu jew, skont il-każ, għal ditti ta’ investiment.
(97)
Sabiex id-depożitarju jkollu stampa ċara tal-influssi u l-ħruġ kollha ta’ flus tal-AIF fil-każijiet kollha, l-AIFM għandu jiżgura li d-depożitarju jirċievi mingħajr dewmien żejjed informazzjoni preċiża relatata mal-flussi kollha tal-flus, inkluż minn kwalunkwe parti terza li magħha ikun hemm miftuħ kont tal-flus tal-AIF.
(98)
Sabiex il-flussi tal-flus tal-AIF jiġu mmonitorjati tajjeb, l-obbligu tad-depożitarju jikkonsisti f’li jiżgura li hemm fis-seħħ proċeduri u li huma effettivament implimentati biex jimmonitorjaw adegwatament il-flussi tal-flus tal-AIF u li dawn il-proċeduri jiġu rriveduti perjodikament. Partikolarment, id-depożitarju għandu jistudja l-proċedura ta’ rikonċiljazzjoni sabiex jissodisfa ruħu illi l-proċedura hija adattata għall-AIF u mwettqa f’intervalli xierqa li jqisu n-natura, id-daqs u l-kumplessità tal-AIF. Tali proċedura għandha pereżempju tqabbel kull fluss ta’ flus wieħed wieħed kif irrappurtat fir-rapporti tal-kont tal-bank mal-flussi tal-flus irreġistrati fil-kontijiet tal-AIF. Fejn jitwettqu rikonċiljazzjonijiet fuq bażi ta’ kuljum, kif jiġri fil-biċċa l-kbira ta’ AIFs miftuħa, id-depożitarju għandu jwettaq ir-rikonċiljazzjoni tiegħu fuq bażi ta’ kuljum ukoll. Id-depożitarju għandu jimmonitorja partikolarment id-diskrepanzi ssottolineati mill-proċeduri ta’ rikonċiljazzjoni u l-miżuri korrettivi meħuda sabiex jiġi nnotifikat mingħajr dewmien żejjed l-AIFM bi kwalunkwe anomalija li ma tkunx ġiet rrimedjat u biex iwettaq reviżjoni sħiħa tal-proċeduri ta’ rikonċiljazzjoni. Tali reviżjoni għandha titwettaq mill-inqas darba fis-sena. Id-depożitarju għandu jidentifika wkoll fuq bażi tempestiva flussi sinifikanti ta’ flus u partikolarment dawk li jistgħu jkunu inkonsistenti mal-operazzjonijiet tal-AIF, bħal tibdil fil-pożizzjonijiet fl-assi, is-sottoskrizzjonijiet u t-tifdijiet tal-AIF, u għandu jirċievi perjodikament rapporti tal-kontijiet tal-flus u jivverifika l-konsistenza tar-rekords tiegħu stess tal-pożizzjonijiet tal-flus ma’ dawk tal-AIFM. Id-depożitarju għandu jżomm ir-rekord tiegħu aġġornat skont l-Artikolu 21(8)(b) tad-Direttiva 2011/61/UE.
(99)
Id-depożitarju jrid jiżgura li l-pagamenti kollha li jsiru minn jew għan-nom tal-investituri mas-sottoskrizzjoni ta’ ishma jew unitajiet ta’ AIF ikunu wasslu u ġew irreġistrati f’kont ta’ flus wieħed jew aktar skont id-Direttiva 2011/61/UE. L-AIFM għandu għalhekk jiżgura li d-depożitarju jingħata l-informazzjoni rilevanti meħtieġa li għandu bżonn biex jimmonitorja sew il-wasla tal-pagamenti tal-investituri. L-AIFM irid jiżgura li d-depożitarju jikseb din l-informazzjoni mingħajr dewmien żejjed meta l-parti terza tirċievi ordni biex tifdi jew toħroġ ishma jew unitajiet ta’ AIF. L-informazzjoni għandha għalhekk tiġi trasmessa fit-tmiem il-jum ta’ negozju mill-entità responsabbli għas-sottoskrizzjoni u t-tifdija ta’ ishma jew unitajiet ta’ AIF lid-depożitarju sabiex jiġi evitat kwalunkwe użu ħażin mill-pagamenti tal-investituri.
(100)
Skont it-tip ta’ assi li jkunu ser jiġu salvagwardjati, l-assi jew jinżammu fil-kustodja, kif jiġri bi strumenti finanzjarji li jistgħu jiġu rreġistrati f’kont ta’ strumenti finanzjarji, jew li jistgħu jkunu fiżikament ikkonsenjati lid-depożitarju skont id-Direttiva 2011/61/UE, jew jiġu soġġetti għal verifika tas-sjieda u ż-żamma tar-rekords. Id-depożitarju għandu jżomm fil-kustodja l-istrumenti finanzjarji kollha tal-AIF jew tal-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF li jistgħu jiġu reġistrati jew miżmuma f’kont direttament jew indirettament f’isem depożitarju jew parti terza li lilha jkunu ddelegati funzjonijiet ta’ kustodja, notevolment fil-livell ta’ depożitarju ċentrali tat-titoli. Minbarra dawn is-sitwazzjonijiet, dawk l-istrumenti finanzjarji għandhom jinżammu f’kustodja li huma biss direttament reġistrati mal-emittent innifsu jew l-aġent tiegħu f’isem id-depożitarju jew parti terza li lilha jkunu ġew iddelegati funzjonijiet ta’ kustodja. Dawk l-istrumenti finanzjarji li skont il-liġi nazzjonali applikabbli huma rreġistrati biss f’isem l-AIF mal-emittent jew l-aġent tiegħu, bħal investimenti f’kumpaniji mhux elenkati peremzz ta’ ekwità privata u fondi ta’ kapital ta’ riskju, ma għandhomx jinżammu f’kustodja. L-istrumenti finanzjarji kollha li jistgħu jkunu fiżikament ikkonsenjati lid-depożitarju għandhom jinżammu f’kustodja. Sakemm il-kondizzjonijiet li l-strumenti finanzjarji għandhom jinżammu taħthom jiġu ssodisfati, strumenti finanzjarji li huma pprovduti bħala kollateral lil parti terza jew huma pprovduti minn parti terza għall-benefiċċju tal-AIF għandhom jinżammu f’kustodja wkoll mid-depożitarju nnifisu jew minn parti terza li lilha jkunu delegati funzjonijiet ta’ kustodja sakemm dawn ikunu l-propjetà tal-AIF jew l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF. Barra minn hekk, strumenti finanzjarji propjetà tal-AIF jew tal-AIFM f’isem l-AIF, li għalihom l-AIF jew l-AIFM f’isem l-AIF, ikun ta l-kunsens tiegħu biex jintużaw mill-ġdid mid-depożitarju, għandhom jibqgħu fil-kustodja sakemm id-dritt tal-użu mill-ġdid ma jkunx ġie eżerċitat.
(101)
L-istrumenti finanzjarji li jinżammu f’kustodja għandhom ikunu soġġetti għall-attenzjoni u l-protezzjoni dovuti l-ħin kollu. Sabiex jiġi żgurat li r-riskju tal-kustodja jiġi vvalutat kif xieraq, fl-eżerċitar tal-attenzjoni dovuta, id-depożitarju għandu partikolarment ikun jaf liema partijiet terzi jikkostitwixxu l-katina tal-kustodja, jiżgura li l-obbligi tad-diliġenza dovuta u s-segregazzjoni nżammu tul il-katina tal-kustodja kollha, jaċċerta li għandu dritt adegwat għall-aċċess għall-kotba u r-reġistri ta’ partijiet terzi li lilhom ikunu ġew delegati funzjonijiet ta’ kustodja, jiżgura l-konformità ma’ dawn ir-rekwiżiti, jiddokumenta dawn id-dmirijiet kollha u jagħmel dawn id-dokumenti disponibbli għall-AIFM kif ukoll jirrapportahomlu.
(102)
Sabiex tiġi evitata l-evażjoni tar-rekwiżiti tad-Direttiva 2011/61/UE, id-depożitarju għandu japplika dmirijiet ta’ salvagwardja tal-assi sottostanti ta’ strutturi finanzjarji u, kif jista’ jkun il-każ, jew strutturi legali kkontrollati direttament jew indirettament mill-AIF jew mill-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF. Dik id-dispożizzjoni ta’ trasparenza ma għandhiex tapplika għal fondi ta’ fondi jew strutturi prinċipali alimentatriċi sakemm dawn ikollhom depożitarju li jissalvagwardja l-assi tal-fond kif xieraq.
(103)
Id-depożitarju għandu dejjem ikollu stampa komprensiva tal-assi kollha li mhumiex strumenti finanzjarji li għandhom jinżammu f’kustodja. Dawk l-assi jkunu soġġetti għall-obbligu li jivverifikaw is-sjieda u jżommu rekord skont id-Direttiva 2011/61/UE. Eżempji ta’ assi bħal dawn huma assi fiżiċi li ma jikkwalifikawx bħala strumenti finanzjarji skont id-Direttiva 2011/61/UE jew li ma jistgħux jiġu kkonsenjati fiżikament lid-depożitarju, kuntratti finanzjarji bħal derivattivi, depożiti ta’ flus jew investimenti f’kumpaniji privati u interessi fi sħubijiet.
(104)
Sabiex jinkiseb grad suffiċjenti ta’ ċertezza li l-AIF jew l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF huwa tabilħaqq sid l-assi, id-depożitarju għandu jiżgura li jirċievi l-informazzjoni kollha li jqis meħtieġa biex ikun issodisfat li l-AIF jew l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF jkollu d-dritt tas-sjieda fuq l-assi. Dik l-informazzjoni tista’ tkun kopja ta’ dokument uffiċjali li jixhed li l-AIF jew l-AIFM li jaġixxu f’isem l-AIF huwa sid l-assi jew kwalunkwe evidenza formali u affidabbli li d-depożitarju jqis xierqa. Jekk meħtieġ, id-depożitarju għandu jitolb prova addizzjonali mingħand l-AIF jew l-AIFM jew skont il-każ mingħand parti terza.
(105)
Id-depożitarju għandu jżomm rekord tal-assi kollha li għalihom ikun issodisfat li l-AIF għandu s-sjieda. Jista’ jistabbilixxi proċedura biex jirċievi informazzjoni minn partijiet terzi, fejn proċeduri li jiżguraw li l-assi ma jistgħux jiġu ttrasferiti mingħajr ma d-depożitarju jew il-parti terza li lilha jkunu ddelegati funzjonijiet ta’ salvagwardja ma tkunx infurmata dwar tali tranżazzjonijiet, jistgħu ikunu fattibbli, fil-każ ta’ AIFs bi tranżazzjonijiet infrekwenti u, skont il-każ, jew tranżazzjonijiet li huma soġġetti għal negozjati ta’ qabel is-saldu. Ir-rekwiżit biex ikollhom aċċess għal evidenza dokumentarja ta’ kull tranżazzjoni minn parti terza jista’ jkun xierqa għal AIFs b’portafoll ta’ negozjar aktar frekwenti, bħall-investimenti f’derivattivi elenkati.
(106)
Sabiex jiġi żgurat li d-depożitarju jkun jista’ jwettaq id-dmirijiet tiegħu, huwa neċessarju li jiġu ċċarati l-kompiti previsti fl-Artikolu 21(9) tad-Direttiva 2011/61/UE, u partikolarment il-kontrolli tat-tieni livell li għandhom jitwettqu mid-depożitarju. Tali kompiti ma għandhomx jipprevjenu lid-depożitarju milli jwettaq verifiki ex-ante fejn iqis li dan huwa xieraq, u bi ftehim mal-AIFM. Sabiex jiġi żgurat li jkun jista’ jwettaq id-dmirijiet tiegħu, id-depożitarju għandu jistabilixxi proċedura proprja ta’ eskalazzjoni biex tindirizza sitwazzjonijiet fejn instabu irregolaritajiet. Dik il-proċedura għandha tiżgura n-notifika tal-awtoritajiet kompetenti dwar kwalunkwe ksur materjali. Ir-responsabbiltajiet ta’ sorveljanza tad-depożitarju lejn partijiet terzi speċifikati b’dan ir-Regolament huma mingħajr preġudizzju għar-responsabbiltajiet imposti fuq l-AIFM skont id-Direttiva 2011/61/UE.
(107)
Id-depożitarju għandu jivverifika l-konsistenza bejn l-għadd ta’ unitajiet jew ishma maħruġa u r-rikavati li jidħol mis-sottoskrizzjonijiet. Barra minn hekk, biex jiżgura li l-pagamenti magħmula mill-investituri mas-sottoskrizzjoni jkunu wasslu, id-depożitarju għandu jiżgura wkoll li titwettaq rikonċiljazzjoni oħra bejn l-ordnijiet ta’ sottoskrizzjonijiet u r-rikavat mis-sottoskrizzjonijiet. L-istess rikonċiljazzjoni għandha titwettaq fir-rigward tal-ordnijiet tat-tifdija. Id-depożitarju għandu jivverifika wkoll li l-għadd ta’ unitajiet jew ishma fil-kontijiet tal-AIF jaqbel mal-għadd ta’ unitajiet jew ishma pendenti fir-reġistru tal-AIF. Id-depożitarju għandu jadatta l-proċeduri tiegħu skont dan, filwaqt li jqis il-frekwenza tas-sottoskrizzjonijiet u t-tifdijiet.
(108)
Id-depożitarju għandu jieħu l-passi kollha meħtieġa sabiex jiżgura li politiki u proċeduri xierqa tal-valwazzjoni tal-assi tal-AIF ikunu effettivament implimentati, billi jwettaq kontrolli fuq kampjuni jew billi jqabbel il-konsistenza tal-bidla fil-kalkolu NAV tul iż-żmien ma’ dak ta’ parametru referenzjarju. Meta jistabbilixxi l-proċeduri tiegħu, id-depożitarju għandu jkollu fehim ċar tal-metodoloġiji tal-valwazzjoni użati mill-AIFM jew mill-valwatur estern biex jagħti valur lill-assi tal-AIF. Il-frekwenza ta’ dawn il-kontrolli għandha tkunu konsistenti mal-frekwenza tal-valwazzjoni tal-assi tal-AIF.
(109)
Bis-saħħa tal-obbligu tiegħu ta’ sorveljanza skont id-Direttiva 2011/61/UE, id-depożitarju għandu jistipula proċedura biex jivverifika fuq bażi ex post il-konformità tal-AIF mal-liġi u r-regolamenti applikabbli u mar-regoli u l-istrumenti ta’ inkorporazzjoni tiegħu. Dan ikopri oqsma bħall-kontroll li l-investimenti tal-AIF huma konsistenti mal-istrateġiji tiegħu tal-investiment kif deskritt fir-regoli u d-dokumenti tal-offerta tal-AIF u jiżgura li l-AIF ma jiksirx ir-restrizzjonijiet tal-investiment tiegħu, jekk ikun hemm. Id-depożitarju għandu jimmonitorja t-tranżazzjonijiet tal-AIF u jinvetsiga kwalunkwe transazzjoni mhux tas-soltu. Jekk il-limiti jew ir-restrizzjonijiet stipulati fil-liġi nazzjonali jew fir-regolamenti applikabbli jew fir-regoli u l-istrumenti ta’ inkorporazzjoni tal-AIF jinkisru, id-depożitarju għandu, pereżempju, jikseb struzzjoni mingħand l-AIFM biex jinverti t-tranżazzjoni li kienet bi ksur bl-ispejjez għalih stess. Dan ir-Regolament ma jipprevenix lid-depożitarju milli jadotta approċċ ex-ante fejn iqis li dan huwa xieraq, u bi ftehim mal-AIFM.
(110)
Id-depożitarju għandu jiżgura li l-introjtu jiġi kkalkulati bi preċiżjoni skont id-Direttiva 2011/61/UE. Sabiex jinkiseb dan id-depożitarju jrid jiżgura li d-distribuzzjoni tal-introjtu tkun xierqa u, fejn jidentifika żball, li l-AIFM jieħu azzjoni rimedjali xierqa. La darba d-depożitarju jkun żgura dan, għandu jivverifika l-kompletezza u l-preċiżjoni tad-distribuzzjoni tal-introjtu u partikolarment tal-pagamenti tad-dividend.
(111)
Meta jiġu ddelegati funzjonijiet ta’ salvagwardja relatati ma’ assi oħra skont id-Direttiva 2011/61/UE, fil-biċċa l-kbira d-delega x’aktrax tkun tikkonċerna funzjonijiet amministrattivi. Fejn id-depożitarju jiddelega funzjonijiet taż-żamma tar-rekords, ikun meħtieġ jimplimenta u japplika proċedura xierqa u dokumentata sabiex jiżgura li d-delegat jikkonforma mar-rekwiżiti tal-Artikolu 21(11)(d) tad-Direttiva 2011/61/UE l-ħin kollu. Sabiex jiġi żgurat livell suffiċjenti ta’ protezzjoni tal-assi, huwa neċessarju li jiġu stabbiliti ċerti prinċipji li għandhom jiġu applikati f’relazzjoni mad-delega ta’ salvagwardja. Għad-delega ta’ dmirijiet ta’ kustodja huwa importanti li jiġu stipulati xi prinċipji ewlenin li jridu effettivament jiġu applikati tul proċess kollu tad-delega. Dawk il-prinċipji ma għandhomx jitqiesu li huma eżawrjenti, kemm f’termini ta’ stipular tad-dettalji kollha tal-eżerċizzju tal-attenzjoni u d-diliġenza dovuti tad-depożitarju, u lanqas f’termini ta’ stipular tal-passi kollha li depożitarju għandu jieħu f’relazzjoni ma’ dawn il-prinċipji stess. L-obbligu li tiġi mmonitorjata fuq bażi kontinwa l-parti terza, li ġiet iddelegata bil-funzjonijiet ta’ salvagwardja għandu jikkonsisti fil-verifika li din il-parti terza twettaq korrettament il-funzjonijiet delegati kollha u tikkonforma mal-kuntratt tad-delega. Il-parti terza għandha taġixxi onestament, in bona fede bil-għan tal-aqwa interessi tal-AIF u l-investituri tiegħu, f’konformità mar-rekwiżiti regolatorji u superviżorji, u għandha teżerċita attenzjoni, diliġenza u ħila li normalment huma mistennija minn operatur prudenti ħafna f’dik il-professjoni finanzjarja f’ċirkustanzi kumparabbli. Id-depożitarju għandu jirrevedi inter alia l-elementi vvalutati matul il-proċess tal-għażla u tal-ħatra u jpoġġi dawn l-elementi f’perspettiva billi jqabbilhom mal-iżvilupp tas-suq. Il-forma ta’ reviżjoni regolari għandha tirrifletti ċ-ċirkustanzi, ħalli d-depożitarju jkun f’pożizzjoni li jivvaluta kif xieraq ir-riskji relatati mad-deċiżjoni li assi jiġu fdati lil parti terza. Il-frekwenza tar-reviżjoni għandha tiġi adattata sabiex tiqba’ dejjem konsistenti mal-kundizzjonijiet tas-suq u mar-riskji assoċjati. Biex id-depożitarju jirrispondi b’mod effettiv għal insolvenza possibbli tal-parti terza, għandu jħejji pjan ta’ kontinġenza, inklużi t-tfassil ta’ strateġiji alternattivi u l-għażla possibbli ta’ fornituri alternattivi kif jista’ jkunu rilevanti. Filwaqt li dawn il-miżuri jistgħu jnaqqsu r-riskju tal-kustodja ffaċċjat minn depożitarju, huma ma jbidlux l-obbligu tar-radd lura ta’ strumenti finanzjarji jew il-pagament tal-ammont korrispondenti jekk jintilfu, li jiddependi fuq jekk ir-rekwiżiti tal-Artikolu 21(12) tad-Direttiva 2011/61/UE humiex issodisfati jew le.
(112)
Meta jiddelega funzjonijiet ta’ salvagwardja, id-depożitarju għandu jiżgura li r-rekwiżiti tal-Artikolu 21(11)(d)(iii) tad-Direttiva 2011/61/UE jiġu ssodisfati u li l-assi tal-klijenti tal-AIF tad-depożitarju jkunu segregati sew. Dan l-obbligu għandu partikolarment jiżgura li l-assi tal-AIF ma jintilfux minħabba l-insolvenza tal-parti terza li lilha jkunu ġew delegati funzjonijiet ta’ salvagwardja. Sabiex jitnaqqas dak ir-riskju f’pajjiżi fejn l-effetti tas-segregazzjoni mhumiex rikonoxxuti mil-liġi tal-insolvenza, id-depożitarju għandu jieħu passi ulterjuri. Id-depożitarju jista’ jagħmel divulgazzjoni lill-AIF u l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF ħalli dawn l-aspetti tar-riskju tal-kustodja jitqiesu sew fid-deċiżjoni tal-investiment jew jieħdu tali miżuri kif ikun possibbli fil-ġurisdizzjonijiet lokali biex irendi l-assi kemm jista’ jkun protetti kontra l-insolvenza skont il-liġi lokali. Barra minn hekk, id-depożitarju jista’ jipprojbixxi defiċits temporanji fl-assi tal-klijenti, juża bafers jew joħloq arranġamenti li jipprojbixxu l-użu ta’ bilanċ ta’ debitu ta’ klijent wieħed biex ipaċi l-bilanċ ta’ kreditu ta’ ieħor. Filwaqt li dawn il-miżuri jistgħu jnaqqsu r-riskju tal-kustodja ffaċċjat minn depożitarju meta jiddelega funzjonijiet ta’ kustodja, dawn ma jbidlux l-obbligu tar-radd lura ta’ strumenti finanzjarji jew il-pagament tal-ammont korrispondenti jekk jintilfu, li jiddependi fuq jekk jew le r-rekwiżiti tad-Direttiva 2011/61/UE humiex issodisfati.
(113)
Ir-responsabbiltà tad-depożitarju skont l-Artikolu 21(12), it-tieni subparagrafu tad-Direttiva 2011/61/UE tiskatta fl-eventwalità ta’ telf ta’ strument finanzjarju miżmum fil-kustodja mid-depożitarju stess jew minn parti terza li lilha ġiet delegata l-kustodja, sakemm id-depożitarju ma jurix li t-telf jirriżulta minn avveniment estern lil hinn mill-kontroll raġonevoli, li l-konsegwenzi tiegħu kienu jkunu inevitabbli minkejja l-isforzi raġjonevoli kollha bil-kuntrarju. Dak it-telf għandu jkun distint minn telf minn investiment għall-investituri li jirriżulta minn waqgħa fil-valur tal-assi bħala konsegwenza ta’deċiżjoni ta’ investiment.
(114)
Sabiex jiġi aċċertat li huwa hekk, huwa importanti li t-telf ikun definittiv, u ma hemm l-ebda prospett li l-assi finanzjarju jiġi rkuprat. Għalhekk, sitwazzjonijiet fejn strument finanzjarju jkun biss temporanjament indisponibbli jew iffriżat ma għandux jgħodd bħala telf skont it-tifsira tal-Artikolu 21(12) tad-Direttiva 2011/61/UE. B’kuntrast, tliet tipi ta’ sitwazzjonijiet jistgħu jiġu identifikat fejn it-telf għandu jitqies definittiv: fejn l-istrument finanzjarju ma għadux jeżisti jew qatt ma eżista; fejn l-istrument finanzjarju jeżisti iżda l-AIF ikun definittivament tilef id-dritt tiegħu tas-sjieda fuqu; u fejn l-AIF ikollu d-dritt tas-sjieda iżda ma jkunx għadu jista’ jittrasferixxi titolu jew joħloq drittijiet limitati ta’ sjieda fl-istrument finanzjarju fuq bażi permanenti.
(115)
Strument finanzjarju jitqies li ma għadux jeżisti pereżempju meta jgħeb wara żball tal-kontabbiltà li ma jistax jitranġa, jew jekk qatt ma jkun eżista, meta s-sjieda tal-AIF kienet irreġistrata abbażi ta’ dokumenti ffalsifikati. Sitwazzjonijiet fejn telf ta’ strumenti finanzjarji jkun ikkawżat minn aġir frodulenti għandhom jitqiesu bħala telf.
(116)
L-ebda telf ma jisa’ jiġi aċċertat meta l-istrument finanzjarju jkun ġie ssostitwit minn, jew ikkonvertit fi strument finanzjarju ieħor, pereżempju f’sitwazzjonijiet fejn ishma jiġu kkanċellati u ssostitwiti bil-ħruġ ta’ ishma ġodda f’riorganizzazzjoni ta’ kumpanija. AIF ma għandux jitqies li tilef b’mod permanenti d-dritt tiegħu ta’ sjieda fuq l-istrument finanzjarju jekk l-AIF jew l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF ikun leġittimament ittrasferixxa s-sjieda lil parti terza. Fejn ikun hemm distinzjoni bejn is-sjieda legali u s-sjieda tal-benefiċċji tal-assi, id-definizzjoni ta’ telf għandha tirreferi għat-telf tas-sjieda tal-benefiċċji.
(117)
Huwa biss fil-każ ta’ avveniment estern lil hinn mill-kontroll raġonevoli tad-depożitarju, li l-konsegwenzi tiegħu huma inevitabbli minkejja l-isforzi raġjonevoli kollha bil-kuntrarju, li d-depożitarju jista’ jevita milli jinżamm responsabbli skont l-Artikolu 21(12) tad-Direttiva 2011/61/UE. L-issodisfar kumulattiv ta’ dawn il-kundizzjonijiet għandhu jiġi ppruvat mid-depożitarju sabiex jiġi meħlus mir-responsabbiltà.
(118)
L-ewwel għandu jiġi stabbilit jekk l-avveniment li wassal għat-telf kienx estern. Ir-responsabbiltà tad-depożitarju ma għandhiex tiġi affettwata mid-delega u għalhekk avveniment għandu jitqies estern jekk ma jiġrix bħala riżultat ta’ xi att jew ommissjoni tad-depożitarju jew tal-parti terza li lilha tkun ġiet delegata l-kustodja tal-istrumenti finanzjarji miżmuma fil-kustodja. Imbagħad, għandu jiġi vvalutat jekk l-avveniment huwiex lil hinn mill-kontroll raġonevoli, billi jiġi verifikat li ma kien hemm xejn li depożitarju seta’ b’mod raġonevoli għamel biex jevita li jseħħ l-avveniment. F’dawn il-passi, kemm avvenimenti naturali kif ukoll atti ta’ awtorità pubblika jistgħu jitqiesu bħala avvenimenti esterni lil hinn mill-kontroll raġonevoli. Għalhekk, fil-kuntest tal-insolvenza ta’ parti terza li lilha ġiet delegata l-kustodja, il-liġi tal-pajjiż fejn l-istrumenti huma miżmuma fil-kustodja, li ma tirrikonoxxix l-effetti ta’ segregazzjoni implementata kif xieraq, hija meqjusa bħala avveniment estern lil hinn mill-kontroll raġonevoli. B’kuntrast, telf ikkawżati min-nuqqas tal-applikazzjon tar-rekwiżiti tas-segregazzjoni stabbiliti fl-Artikolu 21(11)(d)(iii) tad-Direttiva 2011/61/UE jew telf ta’ assi minħabba tfixkil fl-attività tal-parti terza fir-rigward tal-insolvenza tagħha, ma jistgħux jitqiesu bħala avvenimenti esterni lil hinn mill-kontroll raġonevoli.
(119)
Fl-aħħarnett, id-depożitarju għandu jipprova li t-telf ma setax jiġu evitat minkejja l-isforzi raġjonevoli kollha bil-kuntrarju. F’dan il-kuntest, id-depożitarju għandu jinforma lill-AIFM u jieħu azzjoni xierqa skont iċ-ċirkostanzi. Pereżempju, f’sitwazzjoni fejn id-depożitarju jemmen li l-unika azzjoni xierqa hija li jeħles mill-istrumenti finanzjarji, id-depożitarju għandu jgħarraf minnufih lill-AIFM, li mbagħad għandu jagħti struzzjonijiet bil-miktub lid-depożitarju dwar jekk ikomplix iżomm l-istrumenti finanzjarji jew jeħlisx minnhom. Kwalunkwe struzzjoni lid-depożitarju biex ikompli jżomm l-assi għandha tiġi rappurtata lill-investituri tal-AIF mingħajr dewmien żejjed. L-AIF jew l-AIFM għandu jqis kif dovut ir-rakkomandazzjonijiet tad-depożitarju. Skont iċ-ċirkostanzi, jekk id-depożitarju jibqa’ mħasseb li l-istandard ta’ protezzjoni tal-istrument finanzjarju mhuwiex biżżejjed, minkejja twissijiet ripetuti, għandu jikkunsidra azzjoni ulterjuri possibbli, bħat-terminazzjoni tal-kuntratt, sakemm l-AIF jingħata perjodu ta’ żmien biex isib depożitarju ieħor skont il-liġi nazzjonali.
(120)
Sabiex jiġi żgurat l-istess standard ta’ protezzjoni għall-investituri, l-istess konsiderazzjonijiet għandhom japplikaw ukoll għad-delegat li lilu depożitarju jkun kontrattwalment ittrasferixxa r-responsabbiltà tiegħu. Għalhekk, sabiex jinħeles mir-responsabbiltà skont l-Artikolu 21(12) tad-Direttiva 2011/61/UE id-delegat għandu jipprova li kumulattivament jissodisfa l-istess kondizzjonijiet.
(121)
Depożitarju huwa permess taħt ċerti ċirkostanzi jeħles lilu nnifsu mir-responsabbiltà għal telf ta’ strumenti finanzjarji miżmuma fil-kustodja minn parti terza li lilha tkun ġiet delegata l-kustodja. Biex dan il-ħelsien mir-responsabbiltà jkun permess irid ikun hemm raġuni oġġettiva għall-kuntrattar ta’ dan il-ħelsien li hija aċċettata kemm mid-depożitarju kif ukoll mill-AIF jew l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF. Għandha tkun stabbilita raġuni oġġettiva għal kull ħelsien mir-responsabbiltà, filwaqt li jitqiesu ċ-ċirkostanzi konkreti li fihom tkun ġiet delegata l-kustodja.
(122)
Meta tiġi kkunsidrata raġuni oġġettiva, għandu jiġi stabbilit bilanċ xieraq sabiex jiġi żgurat illi jekk ikun hemm bżonn wieħed ikun jista’ effettivament jiddependi fuq il-ħelsien kuntrattwali u li jitwaqqfu salvagwardji suffiċjenti biex jiġi evitat kwalunkwe użu ħażin tal-ħelsien kuntrattwali mir-responsabbiltà mid-depożitarju. Ħelsien kuntrattwali mir-responsabbiltà ma għandu taħt l-ebda ċirkustanzi jintuża biex jiġu evitati r-rekwiżiti tar-responsabbiltà tad-depożitarju skont id-Direttiva 2011/61/UE. Id-depożitarju għandu juri li kien imġiegħel minn ċirkostanzi speċifiċi biex jiddelega l-kustodja lil parti terza. Il-kuntrattar ta’ ħelsien għandu dejjem ikunu fl-aħjar interessi tal-AIF jew tal-investituri tiegħu, u l-AIF jew l-AIFM li jaġixxu f’isem l-AIF għandu jkun espliċitu li qed jaġixxi f’dawn l-aħjar interess. Eżempji ta’ xenarji għandhom jindikaw is-sitwazzjonijiet fejn depożitarju jista’ jitqies li ma għandux għażliet oħra ħlief li jiddelega l-kustodja lil partijiet terzi.
(123)
Huwa importanti li l-awtoritajiet kompetenti jiksbu informazzjoni xierqa u suffiċjenti sabiex jissuperviżjonaw l-attivitajiet tal-AIFMs u r-riskji relatati magħhom kif xieraq u konsistentament. Barra minn hekk, billi l-attivitajiet tal-AIFMs jista’ jkollhom effetti transfruntieri u fuq is-swieq finanzjarji, l-awtoritajiet kompetenti għandhom jimmonitorjaw lill-AIFMs u l-AIFs mill-qrib sabiex jieħdu azzjoni xierqa biex tiġi evitata l-akkumulazzjoni ta’ riskji sistemiċi. Żieda fit-trasparenza u l-konsistenza permezz ta’ dispożizzjonijiet dwar ir-rappurtar u d-divulgazzjoni ta’ informazzjoni relevanti kif deskritt fil-miżuri implimentattivi għandhom jagħmluha possibbli għall-awtoritajiet kompetenti sabiex jikxfu u jirreaġixxu għar-riskji fis-swieq finanzjarji.
(124)
Huwa essenzjali li l-investituri jiksbu l-informazzjoni minima meħtieġa fir-rigward ta’ AIFMs u AIFs partikolari u l-istruttura tagħhom sabiex ikunu jistgħu jieħdu l-aħjar deċiżjoni dwar l-investiment, imfassla skont il-bżonnijiet tagħhom u l-ħajra għar-riskju. Dik l-informazzjoni għandha tkun ċara, affidabbli, tinftiehem malajr u ppreżentata b’mod ċar, filwaqt li l-utilità tal-informazzjoni tissaħħaħ meta tkun paragunabbli bejn AIFM u ieħor u bejn AIF u ieħor u minn perjodu għall-ieħor. AIFM ma għandux jieħu sehem f’attivitajiet li jistgħu jkunu ta’ detriment għall-fehim u l-użu prattiku u oġġettiv tal-informazzjoni lill-investituri qabel id-divulgazzjoni tagħha bħal tirqim żejjed.
(125)
Huwa neċessarju li jiġi stabbilit qafas li jipprovdi għal standards minimi fir-rigward tar-rekwiżiti tar-rappurtar annwali, inklużi elementi ewlenin u lista mhux eżawrjenti ta’ punti. Bidliet materjali fl-informazzjoni kif imsemmi fl-Artikolu 22(2)(d) tad-Direttiva 2011/61/UE għandhom jiġi ddivulgati fir-rapport annwali fir-rapporti finanzjarji. Barra l-lista mhux eżawrjenti ta’ entrati f’linja sottostanti, entrati f’linja, intestaturi u sottototali addizzjonali jistgħu jiġu inklużi fejn il-preżentazzjoni ta’ dawn il-punti tkun rilevanti għall-fehim tal-pożizzjoni finanzjarja kumplessiva jew il-prestazzjoni tal-AIF. Punti ta’ natura jew funzjoni differenti jistgħu jiġu aggregati sakemm tali punti ma jkunux materjalment rilevanti meta meħuda weħidhom. Dawk il-punti jistgħu jiġu aggregati taħt “kategorija oħra’ bħal “assi oħra” jew “obbligazzjonijiet oħra”. Meta l-entrati f’linja ma japplikawx għal AIF partikolari, ma għandhomx għalfejn jiġu ppreżentati. Irrispettivament mill-istandards tal-kontabbiltà segwiti skont id-Direttiva 2011/61/UE, l-assi kollha għandhom jiġu valwati mill-inqas darba fis-sena. Il-karta tal-bilanċ jew ir-rapport tal-assi u l-obbligazzjonijiet skont id-Direttiva 2011/61/UE għandha tinkludi, inter alia, flus u ekwivalenti ta’ flus. Għalhekk, ekwivalenti ta’ flus għandhom jitqiesu investimenti likwidi ħafna għall-iskop tal-kalkolu tal-iskopertura tal-AIF.
(126)
Fir-rigward tal-kontenut u l-format tar-rapport dwar attivitajiet għas-sena finanzjarja li jrid ikun parti mir-rapport annwali skont id-Direttiva 2011/61/UE, ir-rapport għandu jinkludi analiżi ġusta u bilanċjata tal-attivitajiet tal-AIF b’deskrizzjoni tar-riskji ewlenin u l-investimenti jew l-inċertezzi ekonomiċi affaċċjati. Dik id-divulgazzjoni ma għandhiex tirriżulta fil-pubblikazzjoni ta’ informazzjoni proprjetarja tal-AIF li tkun għad-detriment tal-AIF u l-investituri tiegħu. Għalhekk, jekk il-pubblikazzjoni tal-informazzjoni proprjetarja partikolari jkollha effett bħal dan, tista’ tiġi aggregata sa livell li jevita l-effett detrimentali u ma jkollhiex bżonn tkopri, pereżempju, il-prestazzjoni jew l-istatistika ta’ portafoll individwali tal-kumpanija jew investiment li jista’ jwassal għad-divulgazzjoni ta’ informazzjoni proprjetarja tal-AIF. Din l-informazzjoni għandha tifforma parti mir-rapport tal-maniġment safejn din normalment tiġi ppreżentata flimkien mar-rapporti finanzjarji.
(127)
Fir-rigward tal-kontenut u l-format tad-divulgazzjoni tar-rimunerazzjoni fejn l-informazzjoni tiġi ppreżentata fil-livell tal-AIFM, għandha tkun provduta aktar informazzjoni permezz tad-divulgazzjoni ta’ allokazzjoni jew analiżi tar-rimunerazzjoni totali kif tirrelata mal-AIF rilevanti. Dan jista’ jsir permezz ta’ divulgazzjoni tad-dejta kollha tar-rimunerazzjoni tal-AIFM maqsuma f’komponenti fissi u varjabbli, dikjarazzjoni li din id-dejta tikkonċerna tal-AIFM kollu, u mhux li l-AIF, l-għadd ta’ AIFs u UCITS immaniġġjati mill-AIFM u l-assi totali mmaniġġjati ta’ dawn l-AIFs u l-UCITS b’ħarsa ġenerali lejn il-politika tar-rimunerazzjoni u referenza għal fejn il-politika tar-rimunerazzjoni sħiħa tal-AIFM hija disponibbli fuq talba tal-investituri. Aktar dettalji jistgħu jiġu pprovduti minn divulgazzjoni tat-total tar-rimunerazzjoni varjabbli mħallas mill-AIF permezz tal-pagamenti min-naħa tiegħu ta’ tariffi tal-prestazzjoni jew ta’ imgħax riportat, skont il-każ. Minbarra d-divulgazzjoni tar-remunerazzjoni, jista’ jkun xieraq li l-AIFMs jipprovdu informazzjoni rigward il-kriterji finanzjarji u mhux finanzjarji għall-politiki u l-prassi tar-rimunerazzjoni tal-kategoriji rilevanti tal-persunal sabiex jippermettu lill-investituri jivvalutaw l-inċentivi eżistenti li jinħolqu.
(128)
Fejn l-AIF joħroġ unitajiet, trasferimenti ta’ klwalunkwe assi f’pulijiet esklużivi għandhom jiġu kkalkulat, fil-mument tat-trasferiment, abbażi tal-għadd ta’ unitajiet allokati fuq it-trasferiment tal-assi mmultiplikati bil-prezz ta’ kull unità. Il-bażi tal-valwazzjoni għanda tiġi ddivulgata biċ-ċar fiċ-ċirkostanzi kollha u tinkludi d-data li fiha saret il-valwazzjoni.
(129)
Sabiex jimmaniġġjaw il-likwidità l-AIFMs għandhom jitħallew jidħlu f’arranġamenti ta’ self f’isem l-AIFs li jimmaniġġjaw. Dawk l-arranġamenti jistgħu jkunu għal perjodu ta’ żmien qasir jew aktar permanenti. Fil-każ tal-aħħar huwa aktar probabbli li tali arranġament ikun arranġament speċjali bil-għan li jiġu mmaniġġjati assi illikwidi.
(130)
F’konformità mal-prinċipju tad-differenzjazzjoni, u fil-waqt li tiġi rikonoxxuta d-diversità tat-tipi tal-AIFs, id-divulgazzjoni lill-investituri meħtieġa minn AIFM għandha tvarja skont it-tip ta’ AIF u tiddependi fuq fatturi oħra bħall-istrateġija tal-investiment u l-kompożizzjoni tal-portfoll.
(131)
Id-Direttiva 2011/61/UE teħtieġ lill-AIFMs jipprovdu ċerta informazzjoni fuq bażi regolari lill-awtorità kompetenti tal-Istat Membru tad-domiċilju tagħhom għal kull AIFs tal-UE li jimmaniġġjaw u għal kull AIF li jikkummerċjalizzaw fl-Unjoni. Huwa għalhekk importanti li tiġi speċifikata aktar l-informazzjoni li trid tiġi pprovduta u l-frekwenza tar-rappurtar li jiddependu fuq il-valur tal-assi mmaniġġjati fil-portafolli ta’ AIFs immaniġġjati minn AIFM partikolari. Għandhom jiġu pprovduti mudelli tar-rappurtar proforma u għandhom jimtlew mill-AIFM għall-AIFs li jimmaniġġja. Fejn entità li tkun awtorizzata bħala AIFM tikkummerċjalizza AIFs li jkunu immaniġġjati minn AIFMs oħra, ma għandhiex taġixxi bħala l-manager ta’ dawk l-AIFs iżda bħala intermedjarju bħal kwalunkwe ditta ta’ investiment koperta bid-Direttiva 2004/39/KE. Għalhekk ma għandhiex għalfejn tirrapporta għal dawn l-AIFs, għax dan iwassal għal rappurtar doppju jew multiplu. Dan ir-rekwiżit ta’ rappurtar għandu madankollu tapplika għal AIFMs mhux mill-UE li jimmaniġġjaw AIFs li huma kkummerċjalizzati fl-Unjoni.
(132)
Il-limitu minimu stipulat f’dan ir-Regolament jiskatta biss rekwiżiti ta’ rappurtar stabbiliti fl-Artikolu 24(4) tad-Direttiva 2011/61/UE. AIF bi proporzjon ta’ ingranaġġ kkalkulat skont il-metodu impenn ta’ inqas minn tliet darbiet il-valur nett tal-assi tiegħu ma jitqiesx li qed juża ingranaġġ fuq bażi sostanzjali. Madankollu, l-awtoritajiet kompetenti jistgħu jitolbu informazzjoni addizzjonali fejn meħtieġ għall-monitoraġġ effettiv tar-riskji sistemiċi. L-istipular ta’ limitu tar-rappurtar jiżgura wkoll li l-informazzjoni relatata mal-akkumulazzjoni ta’ riskji sistemiċi tinġabar mill-Unjoni kollha b’mod konsistenti u tipprovdi ċertezza lill-AIFMs.
(133)
Is-setgħat superviżorji ta’ awtorità kompetenti skont l-Artikolu 25(3) tad-Direttiva 2011/61/UE huma eżerċitati fi ħdan is-sistema superviżorja l-ġdida, li tifforma parti minn dawk li huma l-proċessi kontinwi ta’ superviżjoni u l-valutazzjonijiet tar-riskju sistemiku tal-AIFMs mill-awtoritajiet kompetenti u mill-awtoritajiet superviżorji Ewropej, b’referenza għall-istabbiltà u l-integrità tas-sistema finanzjarja. L-awtoritajiet kompetenti għandhom jagħmlu użu xieraq mill-informazzjoni li jirċievu u għandhom jimponu limiti fuq l-ingranaġġ użat minn AIFM jew restrizzjonijiet oħra fuq l-immaniġġjar tal-AIF fir-rigward tal-AIFs immaniġġjati fejn iqisu li dan ikun meħtieġ sabiex tiġi żgurata l-istabbiltà u l-integrità tas-sistema finanzjarja. Il-valutazzjoni tar-riskju sistemiku x’aktarx tvarja skont l-ambjent ekonomiku, fejn kwalunkwe AIFM, b’rabta mal-AIFs li jimmaniġġja, ikollu l-potenzjal ikun sistemikament rilevanti. Għalhekk huwa rekwiżit bażiku li l-awtoritajiet kompetenti jiksbu l-informazzjoni kollha meħtieġa biex jivvalutaw dawk is-sitwazzjonijiet kif xieraq sabiex jevitaw l-akkumulazzjoni tar-riskju sistemiku. L-awtoritajiet kompetenti għandhom jivvalutaw l-informazzjoni bir-reqqa u jieħdu l-miżuri xierqa.
(134)
Sabiex AIFMs mill-UE jkunu jistgħu jimmaniġġjaw u jikkummerċjalizzaw AIFs mhux mill-UE u AIFMs mhux mill-UE jkunu jistgħu jimmaniġġjaw u jikkummerċjalizzaw AIFs fl-Unjoni, id-Direttiva 2011/61/UE teħtieġ li jkun hemm fis-seħħ arranġamenti ta’ kooperazzjoni xierqa bejn l-awtoritajiet superviżorji rilevanti tal-pajjiż terz fejn ikun stabbilit AIF mhux mill-UE jew, skont il-każ, AIFM mhux mill-UE. Tali arranġamenti ta’ kooperazzjoni għandhom mill-inqas jiżguraw skambju effiċjenti tal-informazzjoni li jippermetti lill-awtoritajiet kompetenti tal-Unjoni jwettqu d-dmirijiet tagħhom skont id-Direttiva 2011/61/UE.
(135)
L-arranġamenti ta’ koperazzjoni għandhom jippermettu lill-awtoritajiet kompetenti jwettqu d-dmirijiet tagħhom ta’ superviżjoni u ta’ infurzar fir-rigward ta’ entitajiet minn pajjiżi terzi. L-arranġamenti ta’ kooperazzjoni għandhom għalhekk jistabbilixxu qafas konkret ċar għall-aċċess għall-informazzjoni, għat-twettiq ta’ spezzjonijiet fuq il-post, u għall-assistenza li għandha tiġi pprovduta mill-awtoritajiet tal-pajjiż terz. L-arranġamenti ta’ kooperazzjoni għandhom jiżguraw li l-informazzjoni li tkun waslet tkun tista’ tiġi kondiviża ma’ awtoritajiet kompetenti oħra konċernati kif ukoll mal-AETS u l-BERS.
(136)
Sabiex l-awtoritajiet kompetenti, l-AIFMs u d-depożitarji jkunu jistgħu jadattaw għar-rekwiżiti l-ġodda li jinsabu f’dan ir-Regolament ħalli jkunu jistgħu jiġu applikati b’mod effiċjenti u effikaċi, id-data tal-bidu tal-applikazzjoni ta’ dan ir-Regolament għandha tkun allinjata mad-data tat-traspożizzjoni tad-Direttiva 2011/61/UE,
ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:
KAPITOLU I
DEFINIZZJONIJIET
Artikolu 1
Definizzjonijiet
Minbarra d-definizzjonijiet stipulati fl-Artikolu 2 tad-Direttiva 2011/61/UE, id-definizzjonijiet li ġejjin japplikaw għall-finijiet ta’ dan ir-Regolament
(1)
“impenn kapitali” tfisser impenn kuntrattwali ta’ investitur li jipprovdi lill-fond ta’ investiment alternattiv (AIF) b’ammont miftiehem ta’ investiment fuq talba mill-AIFM;
(2)
“persuna rilevanti” b’rabta ma’ AIFM, tfisser kwalunkwe minn dawn li ġejjin:
(a)
direttur, sieħeb jew ekwivalenti, jew maniġer tal-AIFM;
(b)
impjegat tal-AIFM, jew kwalunkwe persuna fiżika oħra li s-servizzi tagħha jitqiegħdu għad-dispożizzjoni jew taħt il-kontroll tal-AIFM u li hija involuta fil-forniment ta’ servizzi ta’ mmaniġġjar ta’ portfoll kollettiv mill-AIFM;
(c)
persuna fiżika jew ġuridika li tkun involuta direttament fil-forniment ta’ servizzi lill-AIFM skont arranġament ta’ delega lil partijiet terzi għall-fini ta’ forniment ta’ mmaniġġjar ta’ portafoll kollettiv mill-AIFM;
(3)
“maniġment superjuri” tfisser il-persuna jew il-persuni li effettivament iwettqu n-negozju ta’ AIFM skont l-Artikolu 8(1)(c) tad-Direttiva 2011/61/UE u, skont il-każ, il-membru jew il-membri eżekuttivi tal-korp tat-tmexxija;
(4)
“korp tat-tmexxija” tfisser il-korp bl-awtorità aħħarija tat-teħid tad-deċiżjonijiet f’AIFM, li jinkludi l-funzjonijiet superviżorji u maniġerjali, jew il-funzjoni maniġerjali biss jekk iż-żewġ funzjonijiet ikunu separati;
(5)
“arranġament speċjali” tfisser arranġament li jinħoloq bħala konsegwenza diretta tan-natura illikwida tal-assi tal-AIF li jaffettwa d-drittijiet speċifiċi ta’ tifdija tal-investituri f’tip ta’ unitajiet jew ishma tal-AIF u li huwa personalizzat jew arranġament separat mid-drittijiet ġenerali ta’ tifdija tal-investituri.
KAPITOLU II
DISPOŻIZZJONIJIET ĠENERALI
TAQSIMA 1
Kalkolu tal-assi mmaniġġjati
[Artikolu 3(2) tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 2
Kalkolu tal-valur totali tal-assi mmaniġġjati
1. Sabiex jikkwalifika għall-eżenzjoni prevista fl-Artikolu 3(2) tad-Direttiva 2011/61/UE AIFM għandu:
(a)
jidentifika l-AIFs kollha li għalihom huwa maħtur bħala l-AIFM estern jew l-AIF li għalih huwa l-AIFM, fejn il-forma ġuridika tal-AIF tippermetti mmaniġġjar intern, skont l-Artikolu 5 tad-Direttiva 2011/61/UE;
(b)
jidentifika għal kull AIF immaniġġjat il-portafoll tal-assi u jiddetermina skont ir-regoli tal-valwazzjoni stipulati fil-liġi tal-pajjiż fejn l-AIF ikun stabbilit jew skont il-każ, fir-regoli jew l-istrumenti tal-inkorporazzjoni tal-AIF il-valur korrispondenti tal-assi mmaniġġjati, inklużi l-assi kollha akkwistati permezz tal-użu tal-ingranaġġ;
(c)
jaggrega l-valuri determinati tal-assi mmaniġġjati għall-AIFs immaniġġjati kollha u jqabbel valur totali li jirriżulta tal-assi mmaniġġjati mal-limitu relevanti stabbilit fl-Artikolu 3(2) tad-Direttiva 2011/61/UE.
2. Għall-finijiet tal-paragrafu 1, impriżi tal-investiment kollettiv f’titoli trasferibbli (UCITS) li għalihom l-AIFM jaġixxi bħala l-kumpanija tal-immaniġġjar maħtura skont id-Direttiva 2009/65/KE ma għandhomx jiġu inklużi fil-kalkolu.
Għall-finijiet tal-paragrafu 1, AIFs immaniġġjati mill-AIFM li għalihom l-AIFM ikun iddelega funzjonijiet skont l-Artikolu 20 tad-Direttiva 2011/61/UE għandhom jiġu inklużi fil-kalkolu. Madankollu, il-portfolji ta’ AIFs li l-AIFM ikun qed jimmaniġġja skont delega għandhom jiġu esklużi mill-kalkolu.
3. Għall-fini tal-kalkolu tal-valur totali tal-assi mmaniġġjati, kull pożizzjoni ta’ strument derivattiv, inkluż kwalunkwe derivattiv integrat f’titoli trasferibbli għandhom jiġu kkonvertiti fil-pożizzjoni ekwivalenti tiegħu fl-assi sottostanti tad-derivattiv bl-użu ta’ metodoloġiji ta’ konverżjoni stabbiliti fl-Artikolu 10. Il-valur assolut ta’ dik il-pożizzjoni ekwivalenti għandu mbagħad jintuża għall-kalkolu tal-valur totali tal-assi mmaniġġjati.
4. Fejn l-AIF jinvesti f’AIFs oħra mmaniġġjati mill-istess AIFM maħtur esternament, dak l-investiment jista’ jiġi eskluż mill-kalkolu tal-assi tal-AIFM mmaniġġjati.
5. Fejn kompartiment wieħed f’AIF immaniġġjat internament jew esternament jinvesti f’ kompartiment ieħor ta’ dak l-AIF, dak l-investiment jista’ jiġi eskluż mill-kalkolu tal-assi immaniġġjati tal-AIFMs.
6. Il-valur totali tal-assi mmaniġġjati għandu jiġi kkalkulat skont il-paragrafi 1 sa 4 mill-inqas kull sena u bl-użu tal-valuri tal-assi l-aktar reċenti disponibbli. Valur l-aktar riċenti disponibbli tal-assi għal kull AIF għandu jkun prodott matul it-tnax-il xahar ta’ qabel id-data tal-kalkolu tal-limitu skont l-ewwel sentenza ta’ dan il-paragrafu. L-AIFM għandu jiddetermina limitu għad-data tal-kalkolu u japplikaha b’mod konsistenti. Kwalunkwe bidla sussegwenti fid-data magħżula għandha tkun iġġustifikata lill-awtorità kompetenti. Fl-għażla tal-limitu għad-data tal-kalkolu, l-AIFM għandu jqis il-ħin u l-frekwenza tal-valwazzjoni tal-assi mmaniġġjati.
Artikolu 3
Monitoraġġ kontinwu tal-assi mmaniġġjati
L-AIFMs għandhom jistabbilixxu, jimplimentaw u japplikaw proċeduri biex jimmonitorjaw fuq bażi kontinwa l-valur totali tal-assi mmaniġġjati. Il-monitoraġġ għandu jirrifletti ħarsa ġenerali aġġornata tal-assi mmaniġġjati u għandu jinkludi l-osservazzjoni tal-attività ta’ sottoskrizzjoni u tifdija jew, fejn applikabbli, il-ġbid ta’ kapital, id-distribuzzjonijiet tal-kapital u l-valur tal-assi investiti għal kull AIF.
Il-prossimità tal-valur totali tal-assi mmaniġġjati mal-limitu stabbilit fl-Artikolu 3(2) tad-Direttiva 2011/61/UE u l-attività ta’ sottoskrizzjoni u fidwa antiċipata għandhom jitqiesu sabiex tiġi vvalutata l-ħtieġa għal kalkoli aktar frekwenti tal-valur totali tal-assi mmaniġġjati.
Artikolu 4
Ksur okkażjonali tal-limitu
1. L-AIFM għandu jevalwa s-sitwazzjonijiet fejn il-valur totali tal-assi mmaniġġjati jeċċedi l-limitu relevanti sabiex jiddetermina jekk mhumiex ta’ natura temporanja.
2. Fejn il-valur totali tal-assi mmaniġġjati jeċċedi l-limitu relevanti u l-AIFM iqis li l-qagħda mhijiex ta’ natura temporanja, l-AIFM għandu jinnotifika mingħajr dewmien lill-awtorità kompetenti u jiddikjara li s-sitwazzjoni titqies li mhijiex ta’ natura temporanja u għandu jfittex awtorizzazzjoni fi żmien 30 jum tal-kalendarju skont l-Artikolu 7 tad-Direttiva 2011/61/UE.
3. Fejn il-valur totali tal-assi mmaniġġjati jeċċedi l-limitu relevanti u l-AIFM iqis li l-qagħda hija ta’ natura temporanja, l-AIFM għandu jinnotifika lill-awtorità kompetenti mingħajr dewmien, u jiddikjara li s-sitwazzjoni titqies ta’ natura temporanja. In-notifika għandha tinkludi informazzjoni ta’ appoġġ biex tiġġustifika l-valutazzjoni tal-AIFM tan-natura temporanja tas-sitwazzjoni, inkluża deskrizzjoni tas-sitwazzjoni u spjegazzjoni tar-raġunijiet għalfejn jikkonsidraha temporanja.
4. Sitwazzjoni ma għandhiex titqies ta’ natura temporanja jekk x’aktarx li ddum għal perjodu ta’ iktar minn tliet xhur.
5. Tliet xhur wara d-data li fiha valur totali tal-assi mmaniġġjati jeċċedi l-limitu relevanti, l-AIFM għandu jikkalkola mill-ġdid il-valur totali tal-assi mmaniġġjati sabiex juri li hu taħt il-livell rilevanti jew juri lill-awtorità kompetenti li s-sitwazzjoni li rriżultat biex l-assi mmaniġġjati jaqbżu l-limitu ġiet riżolta u applikazzjoni għall-awtorizzazzjoni tal-AIFM mhix meħtieġa.
Artikolu 5
Informazzjoni li għandha tiġi pprovduta bħala parti mir-reġistrazzjoni
1. Bħala parti mir-rekwiżiti fl-Artikolu 3(3)(b) tad-Direttiva 2011/61/UE, l-AIFMs għandhom jikkomunikaw lill-awtoritajiet kompetenti l-valur totali tal-assi mmaniġġjati kkalkulat skont il-proċedura stipulata fl-Artikolu 2.
2. Bħala parti mir-rekwiżiti fl-Artikolu 3(3)(c) tad-Direttiva 2011/61/UE l-AIFMs għandhom jipprovdu għal kull AIF id-dokument tal-offerta jew estratt rileventi mid-dokument tal-offerta jew deskrizzjoni ġenerali tal-istrateġija tal-investiment. L-estratt rilevanti mid-dokument tal-offerta u deskrizzjoni tal-istrateġija tal-investiment għandhom jinkludu mill-inqas l-informazzjoni li ġejja:
(a)
il-kategoriji prinċipali tal-assi li fihom jista’ jinvesti l-AIF;
(b)
kwalunkwe setturi industrijali, ġeografiċi jew setturi oħra tas-suq jew klassijiet speċifiċi ta’ assi li huma l-fokus tal-istrateġija tal-investiment;
(c)
deskrizzjoni tal-politika tal-AIF għat-teħid ta’ self jew ingranaġġ.
3. Informazzjoni li għandha tingħata mill-AIFM skont il-punt (d) tal-Artikolu 3(3) tad-Direttiva 2011/61/UE hija elenkata fl-Artikolu 110(1) ta’ dan ir-Regolament. Għandha tingħata skont il-mudell proforma ta’ rappurtar kif stabbilit fl-Anness IV.
4. L-informazzjoni miġbura skont l-Artikolu 3(3)(d) tad-Direttiva 2011/61/UE għandha tiġi kondiviża bejn l-awtoritajiet kompetenti fl-Unjoni, mal-Awtorità Ewropea tat-Titoli u s-Swieq (AETS) u mal-Bord Ewropew dwar ir-Riskju Sistemiku (BERS) fejn meħtieġa għat-twettiq tad-dmirijiethom.
5. L-informazzjoni meħtieġa għall-finijiet ta’ reġistrazzjoni għandha tiġi aġġornata u mogħtija fuq bażi annwali. Għal raġunijiet relatati mal-eżerċitar tas-setgħat tagħhom skont l-Artikolu 46 tad-Direttiva 2011/61/UE, l-awtoritajiet kompetenti jistgħu jeħtieġu li AIFM jagħti l-informazzjoni msemmija fl-Artikolu 3 tad-Direttiva 2011/61/UE fuq bażi aktar frekwenti.
TAQSIMA 2
Kalkolu tal-ingranaġġ
[Artikolu 4(3) tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 6
Dispożizzjonijiet ġenerali dwar il-kalkolu tal-ingranaġġ
1. L-ingranaġġ ta’ AIF għandu jiġi espress bħala l-proporzjon bejn l-iskopertura ta’ AIF u valur nett tal-assi tiegħu.
2. L-AIFMs għandhom jikkalkulaw l-iskopertura tal-AIFs immaniġġjati skont il-metodu gross kif stipulat fl-Artikolu 7 u l-metodu impenn kif stabbilit fl-Artikolu 8.
Il-Kummissjoni għandha tirrevedi, fid-dawl tal-iżviluppi tas-suq u mhux aktar tard mill-21 ta’ Lulju 2015, il-metodi ta’ kalkolu msemmija fl-ewwel subparagrafu sabiex tiddeċiedi jekk dawn il-metodi humiex biżżejjed u xierqa għat-tipi kollha ta’ AIFs, jew jekk għandux jiġi żviluppat metodu addizzjonali u fakultattiv għall-kalkolu tal-ingranaġġ.
3. L-iskopertura li tkun tinsab fi kwalunkwe struttura finanzjarja jew ġuridika li tinvolvi partijiet terzi kontrollati mill-AIF rilevanti għandhom jiġu inklużi fil-kalkolu tal-iskopertura fejn l-istrutturi msemmija huma speċifikament stabbiliti biex direttament jew indirettament iżidu l-iskopertura fil-livell tal-AIF. Għall-AIFs li l-qalba tal-politika tagħhom hija li jakkwistaw il-kontroll ta’ kumpaniji jew emittenti mhux elenkati, l-AIFM ma għandu jinkludi fil-kalkolu tal-ingranaġġ l-ebda skopertura li teżisti fil-livell ta’ dawk il-kumpaniji u l-emittenti mhux elenkati sakemm l-AIF jew l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF ma jkollux iġarrab telf potenzjali lil hinn mill-investiment tiegħu fil-kumpanija jew l-emittent rispettiv.
4. L-AIFMs għandhom jeskludu l-arranġamenti ta’ teħid tas-self li jkunu daħlu għalihom jekk dawn ikunu ta’ natura temporanja u jkunu kompletament koperti minn impenji kapitali kuntrattwali minn investituri fl-AIF.
5. AIFM għandu jkollu proċeduri dokumentati xierqa biex jikkalkula l-iskopertura ta’ kull AIF li jimmaniġġja skont il-metodu gross u l-metodu impenn. Il-kalkolu għandu jiġi applikat b’mod konsistenti matul iż-żmien.
Artikolu 7
Metodu gross għall-kalkolu tal-iskopertura tal-AIF
L-iskopertura ta’ AIF ikkalkulata skont il-metodu gross għandha tkun is-somma tal-valuri assoluti tal-pożizzjonijiet kollha valwati skont l-Artikolu 19 tad-Direttiva 2011/61/UE u l-atti delegati kollha adottati skontu.
Għall-kalkolu tal-iskopertura ta’ AIF skont metodu gross l-AIFM għandu:
(a)
jeskludi l-valur ta’ kwalunkwe flus u ekwivalenti ta’ flus li huma investimenti likwidi ħafna miżmuma fil-munita bażi tal-AIF, li huma konvertibbli faċilment għal ammont magħruf ta’ flus, huma soġġetti għal riskju insinifikanti ta’ tibdil fil-valur u jipprovdu redditu mhux akbar mir-rata ta’ bond tal-gvern ta’ kwalità għolja ta’ tliet xhur;
(b)
jikkonverti strumenti derivattivi fil-pożizzjoni ekwivalenti fl-assi sottostanti tagħhom bl-użu tal-metodoloġiji ta’ konverżjoni stabbiliti fl-Artikolu 10 u l-metodi stabbiliti fil-paragrafi (4) sa (9) u (14) tal-Anness I;
(c)
jeskludi teħid ta’ self fi flus li jibqa’ fi flus jew f’ekwivalenti ta’ flus kif imsemmi fil-punt (a) u fejn l-ammonti ta’ dak il-pagabbli jkunu magħrufa;
(d)
jinkludi skoperturi li jirriżultaw mir-riinvestiment ta’ flus meħuda b’self, espressi bħala l-ogħla bejn il-valur tas-suq tal-investiment realizzat jew l-ammont totali tal-flus meħuda b’self kif imsemmi fil-paragrafi (1) u (2) tal-Anness I;
(e)
jinkludi pożizzjonijiet fi ftehimiet ta’ riakkwist jew riakkwist invers u għoti jew teħid f’self ta’ titoli jew arranġamenti oħra skont il-paragrafi (3) u (10) sa (13) tal-Anness I.
Artikolu 8
Metodu umpenn għall-kalkolu tal-iskopertura ta’ AIF
1. L-iskopertura ta’ AIF ikkalkulata skont il-metodu impenn għandha tkun is-somma tal-valuri assoluti tal-pożizzjonijiet kollha valwati skont l-Artikolu 19 tad-Direttiva 2011/61/UE u l-atti delegati korrispondenti tagħha, soġġett għall-kriterji previsti fil-paragrafi 2 sa 9.
2. Għall-kalkolu tal-iskopertura ta’ AIF skont il-metodu impenn l-AIFM għandu:
(a)
jikkonvertu kull pożizzjoni tal-istrument derivattiv f’pożizzjoni ekwivalenti fl-assi sottostanti ta’ dak id-derivattiv bl-użu tal-metodoloġiji tal-konverżjoni stabbiliti fl-Artikolu 10 u l-paragrafi (4) sa (9) u (14) tal-Anness II;
(b)
japplika arranġamenti ta’ netting u ħħeġġjar;
(c)
jikkalkula l-iskopertura maħluqa permezz tar-riinvestiment tat-teħid ta’ self fejn dan l-investiment iżid l-iskopertura tal-AIF kif definit fil-paragrafi (1) u (2) tal-Anness I;
(d)
jinkludi arranġamenti oħra fil-kalkolu skont il-paragrafi (3) u (10) sa (13) tal-Anness I.
3. Għall-finijiet tal-kalkolu l-iskopertura ta’ AIF skont il-metodu impenn:
(a)
arranġamenti ta’ netting għandhom jinkludu kombinazzjonijiet ta’ negozjar fuq strumenti derivattivi jew pożizzjonijiet ta’ titoli li jirreferu għall-istess assi sottostanti, irrispettivament - fil-każ ta’ strumenti derivattivi - mid-data tal-maturità tal-istrumenti derivattivi u minn fejn dak in-negozjar ta’ strumenti derivattivi jew pożizzjonijiet ta’ titoli ġie konkluż bl-uniku għan li jiġu eliminati r-riskji marbuta mal-pożizzjonijiet meħuda permezz ta’ strumenti derivattivi jew pożizzjonijiet ta’ titoli oħrajn;
(b)
arranġamenti ta’ ħħeġġjar għandhom jinkludu kombinazzjonijiet ta’ negozjar fuq strumenti derivattivi jew pożizzjonijiet ta’ titoli li mhux bilfors jirreferu għall-istess assi sottostanti u fejn dak in-negozjar ta’ strumenti derivattivi jew pożizzjonijiet ta’ titoli ġie konkluż bl-uniku għan li jiġu paċuti r-riskji marbuta mal-pożizzjonijiet meħuda permezz ta’ strumenti derivattivi jew pożizzjonijiet ta’ titoli oħrajn.
4. B’deroga mill-paragrafu 2, strument derivattiv ma għandux jiġi kkonvertit f’pożizzjoni ekwivalenti fl-assi sottostanti jekk ikollu l-karatteristiċi kollha li ġejjin:
(a)
ipartat il-prestazzjoni tal-assi finanzjarji miżmuma fil-portafoll tal-AIF mal-prestazzjoni ta’ assi finanzjarji oħra ta’ referenza;
(b)
ipaċi għal kollox ir-riskji tal-assi mpartin miżmuma fil-portafoll tal-AIF b’mod li l-prestazzjoni tal-AIF ma tiddependix fuq il-prestazzjoni tal-assi mpartin;
(c)
ma jinkludi la karatteristiċi fakultattivi addizzjonali, u lanqas klawsoli ta’ ingranaġġ jew riskji addizzjonali oħra meta mqabbel ma’ parteċipazzjoni diretta fl-assi finanzjarju ta’ referenza.
5. B’deroga mill-paragrafu 2, strument derivattiv ma għandux jiġi kkonvertit f’pożizzjoni ekwivalenti fl-assi sottostanti meta tiġi kkalkulata l-iskopertura skont il-metodu impenn jekk jissodisfa ż-żewġ kundizzjonijiet li ġejjin:
(a)
il-parteċipazzjoni kkombinata tal-AIF fi strument derivattiv relatat ma’ assi finanzjarju u flus li huwa investit f’ekwivalenti ta’ flus kif definit fl-Artikolu 7(a) tkun ekwivalenti għal parteċipazzjoni f’pożizzjoni twila fl-assi finanzjarju partikolari;
(b)
strument derivattiv ma għandu jiġġenera l-ebda skopertura inkrimentali u ingranaġġ jew riskju.
6. Arranġamenti ta’ ħħeġġjar għandhom jitqiesu meta tiġi kkalkulata l-iskopertura ta’ AIF fil-każ biss li jikkonformaw mal-kondizzjonijiet kollha li ġejjin:
(a)
il-pożizzjonijiet involuti fi ħdan ir-relazzjoni tal-iħħeġġjar ma jimmirawx li jiġġeneraw reddittu u r-riskji ġenerali u speċifiċi jkunu paċuti;
(b)
ikun hemm tnaqqis verifikabbli tar-riskju tas-suq fil-livell tal-AIF;
(c)
ir-riskji marbuta ma’ strumenti derivattivi, ġenerali u speċifiċi, jekk ikun hemm, ikunu paċuti;
(d)
l-arranġamenti tal-iħħeġġjar ikunu marbuta mal-istess klassi ta’ assi;
(e)
ikunu effiċjenti f’kundizzjonijiet tas-suq taħt stress.
7. Soġġett għall-paragrafu 6, strumenti derivattivi użati għal finijiet ta’ ħħeġġjar tal-munita u li ma jżidu l-ebda skopertura inkrementali, ingranaġġ jew riskji oħrajn ma għandhomx jiġu inklużi fil-kalkolu.
8. AIFM għandu jinnettja l-pożizzjonijiet fi kwalunkwe mill-każijiet li ġejjin:
(a)
bejn strumenti derivattivi, sakemm dawn jirreferu għall-istess assi sottostanti, anke jekk id-data tal-maturità mill-istrumenti derivattivi tkun differenti;
(b)
bejn strument derivat li l-assi sottostanti tiegħu huwa titolu trasferibbli, strument tas-suq tal-flus jew l-unitajiet f’impriża ta’ investiment kollettiv kif imsemmi fil-punti 1 sa 3 fit-Taqsima C tal-Anness I tad-Direttiva 2004/39/KE, u dak l-istess assi sottostanti korrispondenti.
9. AIFMs li jimmaniġġjaw AIFs li, skont il-politika prinċipali tagħhom tal-investiment, primarjament jinvestu f’derivattivi ta’ rati ta’ imgħax għandhom jagħmlu użu minn regoli ta’ netting ta’ tul taż-żmien speċifiku sabiex iqisu l-korrelazzjoni bejn is-segmenti tal-maturità tal-kurva tar-rati tal-imgħax kif stipulat fl-Artikolu 11.
Artikolu 9
Metodi għaż-żieda tal-iskopertura ta’ AIF
Meta jikkalkulaw skopertura, l-AIFMs għandhom jużaw il-metodi stipulati fl-Anness I għas-sitwazzjonijiet imsemmija hemmhekk.
Artikolu 10
Metodoloġiji ta’ konverżjoni għal strumenti derivattivi
AIFMs għandhom jużaw il-metodoloġiji ta’ konverżjoni stabbiliti fl-Anness II għall-istrumenti derivattivi msemmija hemmhekk.
Artikolu 11
Regoli tan-netting tat-tul taż-żmien
1. Meta jikkalkulaw l-iskopertura tal-AIFs, l-AIFMs għandhom japplikaw regoli tan-netting tat-tul taż-żmien skont l-Artikolu 8(9).
2. Ir-regoli tat-tul taż-żmien tan-netting ma għandhomx jintużaw jekk iwasslu għal misrappreżentazzjoni tal-profil tar-riskju tal-AIF. L-AIFMs li jużaw dawk ir-regoli tan-netting ma għandhomx jinkludu sorsi oħra ta’ riskju bħall-volatilità fl-istrateġija tagħhom tar-rata tal-imgħax. Konsegwentement, strateġiji tal-arbitraġġ tar-rati tal-imgħax ma għandhomx japplikaw dawk ir-regoli tan-netting.
3. L-użu ta’ dawk ir-regoli tat-tul taż-żmien tan-netting ma għandhom jiġġeneraw l-ebda livell mhux ġustifikat ta’ ingranaġġ permezz ta’ investiment f’pożizzjonijiet b’terminu qasir. Derivattivi b’rati ta’ imgħax qosra ma għandhomx ikunu s-sors prinċipali tal-prestazzjoni ta’ AIF b’tul ta’ żmien medju li juża regoli tan-netting tat-tul taż-żmien.
4. Id-derivattivi tar-rati ta’ imgħax għandhom jiġu kkonvertiti fil-pożizzjoni tal-assi sottostanti ekwivalenti tagħhom u nnettjati skont l-Anness III.
5. AIF li juża r-regoli tat-tul taż-żmien tan-netting xorta jista’ juża l-qafas tal-iħħeġġjar. Ir-regoli tan-netting tat-tul taż-żmien jistgħu jiġu applikati biss għal derivattivi b’rati ta’ imgħax li mhumiex inklużi f’arranġamenti tal-iħħeġġjar.
TAQSIMA 3
Fondi proprji addizzjonali u l-assigurazzjoni tal-indennizz professjonali
[Artikoli 9(7) u 15 tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 12
Riskji tar-responsabbiltà professjonali
1. Ir-riskji tar-responsabbiltà professjonali li għandhom jiġu koperti skont l-Artikolu 9(7) tad-Direttiva 2011/61/UE għandhom ikunu r-riskji ta’ telf jew dannu kkawżat minn persuna rilevanti permezz ta’ twettiq negliġenti tal-attivitajiet li għalihom l-AIFM ikollu responsabbiltà ġuridika.
2. Ir-riskji tar-responsabbiltà professjonali kif definit fil-paragrafu 1 għandhom jinkludu, mingħajr ma jkunu limitati għal, ir-riskji ta’:
(a)
telf ta’ dokumenti li jixhdu l-jedd fuq assi tal-AIF;
(b)
misrappreżentazzjonijiet jew dikjarazzjonijiet li jqarrqu magħmula lill-AIF jew lill-investituri tiegħu;
(c)
atti, żbalji jew ommissjonijiet li jirriżultaw fi ksur ta’:
(i)
obbligi ġuridiċi u regolatorji;
(ii)
dmir ta’ ħila u attenzjoni fir-rigward tal-AIF u l-investituri tiegħu;
(iii)
dmirijiet fiduċjarji;
(iv)
obbligi ta’ kunfidenzjalità;
(v)
regoli jew strumenti ta’ inkorporazzjoni tal-AIF;
(vi)
termini tal-ħatra tal-AIFM mill-AIF;
(d)
nuqqas li jistabbilixxi, jimplimenta u jżomm proċeduri xierqa li jimpedixxu atti diżonesti, frodulenti jew malizjużi;
(e)
valwazzjoni tal-assi mwettqa ħażin jew kalkolu tal-prezzijiet tal-unitajiet/ishma;
(f)
telf li jirriżultaw minn tfixkil tan-negozju, nuqqasijiet fis-sistema, nuqqas ta’ proċessar tat-tranżazzjonijiet jew immaniġġjar tal-proċessi.
3. Ir-riskji tar-responsabbiltà professjonali għandhom ikunu koperti l-ħin kollu jew permezz ta’ fondi proprji addizzjonali xierqa determinati skont l-Artikolu 14 jew permezz ta’ kopertura xierqa ta’ assigurazzjoni tal-indennizz professjonali determinata skont l-Artikolu 15.
Artikolu 13
Rekwiżiti kwalitattivi li jindirizzaw ir-riskji tar-responsabbiltà professjonali
1. AIFM għandu jimplimenta politiki u proċeduri interni tal-immaniġġjar tar-riskji operazzjonali effettivi biex jidentifika, ikejjel, jimmaniġġja u jimmonitorja kif xieraq ir-riskji operazzjonali inklużi r-riskji tar-responsabbiltà professjonali tar-riskji li l-AIFM ikun jew jista’ jkun b’mod raġonevoli espost għalihom. L-attivitajiet tal-immaniġġjar tar-riskji operazzjonali għandhom jitwettqu indipendentement bħala parti mill-politika tal-immaniġġjar tar-riskji.
2. AIFM għandu jistabbilixxi bażi tad-dejta tat-telf storiku, fejn kwalunkwe nuqqas operazzjonali, telf u dannu esperjenzat għandu jiġi rreġistrat. Din il-bażi tad-dejta għandha tirreġistra, mingħajr ma tkun limitata għal, kwalunkwe riskju ta’ responsabbiltà professjonali kif imsemmi fl-Artikolu 12(2) li jkun immaterjalizza.
3. Fi ħdan il-qafas tal-immaniġġjar tar-riskji l-AIFM għandu juża d-dejta interna tiegħu tat-telf storiku u fejn xieraq dejta esterna, analiżi ta’ xenarji u fatturi li jirriflettu l-ambjent tan-negozju u s-sistemi tal-kontroll intern.
4. Skoperturi għal riskji operazzjonali u esperjenza ta’ telf għandhom jiġu monitorjati fuq bażi kontinwa u għandhom jiġu soġġetti għal rappurtar intern regolari.
5. Il-politiki u l-proċeduri tal-immaniġġjar tar-riskji operazzjonali ta’ AIFM għandhom ikunu dokumentati sew. AIFM għandu jkollu arranġamenti biex jiżgura l-konformità mal-politiki tal-immaniġġjar tar-riskji operazzjonali tiegħu u miżuri effettivi biex jindirizza n-nuqqas ta’ konformità ma’ dawn il-politiki. AIFM għandu jkollu proċeduri fis-seħħ biex jieħu azzjoni korrettiva xierqa.
6. Il-politiki u l-proċeduri tal-immaniġġjar tar-riskji operazzjonali u s-sistemi tal-kejl għandhom ikunu soġġetti għal reviżjoni regolari, mill-inqas fuq bażi annwali.
7. AIFM għandu jżomm riżorsi finanzjarji adegwati skont il-profil tar-riskju vvalutat tiegħu.
Artikolu 14
Fondi proprji addizzjonali
1. Dan l-Artikolu għandu japplika għall-AIFMs li jagħżlu li jkopru r-riskji tar-responsabbiltà professjonali permezz ta’ fondi proprji addizzjonali.
2. L-AIFM għandu jipprovdi fondi proprji addizzjonali li jkopru r-riskji tar-responsabbiltà li tirriżulta minn negliġenza professjonali li jkunu mill-inqas ugwali għal 0,01 % tal-valur tal-portafolji tal-AIFs immaniġġjati.
Il-valur tal-portfolji tal-AIFs immaniġġjati għandu jkun is-somma tal-valur assolut tal-assi kollha tal-AIFs immaniġġjati kollha mill-AIFM, inklużi assi akkwistati permezz tal-użu ta’ ingranaġġ, fejn strumenti derivattivi għandhom jiġu valwati bil-valur tagħhom fuq is-suq.
3. Ir-rekwiżit ta’ fondi proprji addizzjonali msemmi fil-paragrafu 2 għandu jiġi rikalkulat fi tmiem kull sena finanzjarja u l-ammont ta’ fondi proprji addizzjonali għandu jiġi aġġustat skont dan.
L-AIFM għandu jistabbilixxi, jimplimenta u japplika proċeduri biex jimmonitorja fuq bażi kontinwa l-valur tal-portfolji tal-AIFs immaniġġjati, ikkalkulat skont it-tieni subparagrafu tal-paragrafu 2. Fejn, qabel ir-rikalkulazzjoni annwali msemmija fl-ewwel subparagrafu, il-valur tal-portfolji tal-AIFs immaniġġjati jiżdied b’mod sinifikanti, l-AIFM għandu mingħajr dewmien jirrikalkula l-fondi proprji addizzjonali u għandu jaġġusta l-fondi proprji addizzjonali skont dan.
4. L-awtorità kompetenti tal-Istat Membru tad-domiċilju tal-AIFM tista’ tawtorizza lill-AIFM jipprovdi fondi proprji addizzjonali anqas mill-ammont imsemmi fil-paragrafu 2 biss jekk tkun issodisfata - fuq il-bażi tad-dejta storika tat-telf tal-AIFM kif irreġistrata matul perjodu ta’ osservazzjoni ta’ mill-inqas tliet snin qabel il-valutazzjoni - li l-AIFM jipprovdi biżżejjed fondi proprji addizzjonali biex jkopri kif xieraq ir-riskji tar-responsabbiltà professjonali. L-ammont anqas ta’ fondi proprji addizzjonali awtorizzat ma għandux jkun anqas minn 0,008 % tal-valur tal-portafolji tal-AIFs immaniġġjati mill-AIFM.
5. L-awtorità kompetenti tal-Istat Membru tad-domiċilju tal-AIFM tista’ titlob lill-AIFM jipprovdi fondi proprji addizzjonali ogħla mill-ammont imsemmi fil-paragrafu 2 jekk ma tkunx issodisfata li l-AIFM jipprovdi biżżejjed fondi proprji addizzjonali biex ikopri kif xieraq ir-riskji tar-responsabbiltà professjonali. L-awtorità kompetenti għandha tagħti r-raġunijiet għaliex tqis li l-fondi proprji addizzjonali tal-AIFM mhumiex suffiċjenti.
Artikolu 15
Assigurazzjoni tal-indennizz professjonali
1. Dan l-Artikolu għandu japplika għall-AIFMs li jagħżlu li jkopru r-riskji tar-responsabbiltà professjonali permezz ta’ assigurazzjoni tal-indennizz professjonali.
2. L-AIFM għandu jieħu u jżomm il-ħin kollu assigurazzjoni għall-indennizz professjonali li:
(a)
għandu jkollha terminu inizjali ta’ mhux anqas minn sena;
(b)
għandu jkollha perjodu ta’ notifika tal-ikkanċellar ta’ mill-inqas 90 jum;
(c)
għandha tkopri r-riskji tar-responsabbiltà professjonali kif definit fl-Artikolu 12(1) u (2);
(d)
tinħareġ minn impriża fl-UE jew mhux fl-UE awtorizzata biex tipprovdi assigurazzjoni tal-indennizz professjonali, skont il-liġi tal-Unjoni jew il-liġi nazzjonali;
(e)
hija pprovduta minn entità li hija parti terza.
Kwalunkwe eċċess definit miftiehem għandu jkun kopert bis-sħiħ minn fondi proprji li huma apparti mill-fondi proprji li jridu jiġu pprovduti skont l-Artikolu 9(1) u (3) tad-Direttiva 2011/61/UE.
3. Il-kopertura tal-assigurazzjoni għal pretensjoni individwali għandu jkun ugwali għal tal-anqas 0,7 % tal-valur tal-portafolji tal-AIFs immaniġġjati mill-AIFM ikkalkulat kif stabbilit fit-tieni subparagrafu tal-Artikolu 14(2).
4. Il-kopertura tal-assigurazzjoni għal pretensjonijiet aggregati kull sena għandha tkun ugwali għal tal-anqas għal 0,9 % tal-valur tal-portafolji tal-AIFs immaniġġjati mill-AIFM ikkalkulat kif stabbilit fit-tieni subparagrafu tal-Artikolu 14(2).
5. L-AIFM għandu jirrevedi l-politika tal-assigurazzjoni tal-indennizz professjonali u l-konformità tiegħu mar-rekwiżiti stabbiliti f’dan l-Artikolu mill-inqas darba fis-sena u fl-eventwalità ta’ kwalunkwe bidla li taffettwa l-konformità tal-politika mar-rekwiżiti f’dan l-Artikolu.
KAPITOLU III
KUNDIZZJONIJIET OPERAZZJONALI GĦALL-AIFMS
TAQSIMA 1
Prinċipji ġenerali
[Artikolu 12(1) tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 16
Obbligi ġenerali għall-awtoritajiet kompetenti
Meta jivvalutaw il-konformità tal-AIFM mal-Artikolu 12(1) tad-Direttiva 2011/61/UE, l-awtoritajiet kompetenti għandhom jużaw mill-inqas il-kriterji stabbiliti f’din it-Taqsima.
Artikolu 17
Dmir li jaġixxu fl-aħjar interessi tal-AIF jew tal-investituri fl-AIF u tal-integrità tas-suq
1. L-AIFMs għandhom japplikaw politiki u proċeduri biex jipprevjenu prassi ħżiena, inklużi dawk li jistgħu jkunu raġonevolment mistennija li jaffettwaw ħażin l-istabbiltà u l-integrità tas-suq.
2. L-AIFMs għandhom jiżguraw li AIFs li jimmaniġġjaw jew l-investituri f’dawn l-AIFs ma jiġux debitati spejjeż mhux dovuti.
Artikolu 18
Diliġenza dovuta
1. L-AIFMs għandhom japplikaw standard għoli ta’ diliġenza fl-għażla u l-monitoraġġ kontinwu tal-investimenti.
2. L-AIFMs għandhom jiżguraw li jkollhom għarfien u l-fehim adegwat tal-assi li jkun investit fihom l-AIF.
3. L-AIFMs għandhom jistabbilixxu, jimplimentaw u japplikaw politiki u proċeduri bil-miktub dwar id-diliġenza dovuta u jimplimentaw arranġamenti effikaċi biex ikun żgurat li d-deċiżjonijiet tal-investiment f’isem l-AIF jitwettqu f’konformità mal-għanijiet, l-istrateġija tal-investiment u fejn applikabbli mal-limiti tar-riskji tal-AIF.
4. Il-politiki u l-proċeduri dwar id-diliġenza dovuta msemmija fil-paragrafu 3 għandhom jiġu riveduti u aġġornati regolarment.
Artikolu 19
Diliġenza dovuta meta jinvestu f’assi b’likwidità limitata
1. Meta l-AIFMs jinvestu f’assi b’likwidità limitata u fejn tali investiment ikun ippreċedut b’fażi ta’ negozjati, huma għandhom, fir-rigward tal-fażi tan-negozjati, minbarra r-rekwiżiti stabbiliti fl-Artikolu 18:
(a)
jistabbilixxu u regolarment jaġġornaw pjan tan-negozju konsistenti mat-tul taż-żmien tal-AIF u l-kundizzjonijiet tas-suq;
(b)
ifittxu u jagħżlu tranżazzjonijiet possibbli konsistenti mal-pjan tan-negozju msemmi fil-punt (a);
(c)
jivvalutaw it-tranżazzjonijiet magħżula fid-dawl tal-opportunitajiet, jekk hemm, u r-riskji kumplessivi relatati, il-fatturi rilevanti kollha ġuridiċi, dawk relatati mat-taxxa, finanzjarji jew fatturi oħra li jaffettwaw il-valur, ir-riżorsi umani u materjali, u l-istrateġiji, inklużi strateġiji tal-ħruġ;
(d)
iwettqu attivitajiet ta’ diliġenza dovuta relatati mat-transazzjonijiet qabel ma’ jorganizzaw l-eżekuzzjoni;
(e)
jimmonitorjaw il-prestazzjoni tal-AIF fir-rigward tal-pjan tan-negozju msemmi fil-punt (a).
2. L-AIFMs għandhom iżommu rekords tal-attivitajiet imwettqa skont il-paragrafu 1 għal mill-inqas ħames snin.
Artikolu 20
Diliġenza dovuta fl-għażla u l-ħatra ta’ kontrapartijiet u sensara prinċipali
1. Meta jagħżlu u jaħtru kontrapartijiet u sensara prinċipali, l-AIFMs għandhom jeżerċitaw il-ħila, l-attenzjoni u d-diliġenza dovuta qabel ma jidħlu fi ftehim u fuq bażi kontinwa wara dan, filwaqt li jqisu l-firxa sħiħa u l-kwalità tas-servizzi tagħhom.
2. Meta jagħżlu sensara prinċipali jew kontrapartijiet ta’ AIFM jew AIF fi tranżazzjoni ta’ derivattivi barra l-borża, f’għoti ta’ self ta’ titoli jew fi ftehim ta’ riakkwist, l-AIFMs għandhom jiżguraw li dawk is-sensara prinċipali u l-kontropartijiet jissodisfaw il-kondizzjonijiet kollha li ġejjin:
(a)
huma soġġetti għal superviżjoni kontinwa minn awtorità pubblika;
(b)
huma finanzjarjament sodi;
(c)
ikollhom l-istruttura u r-riżorsi organizzazzjonali meħtieġa biex iwettqu s-servizzi li għandhom jiġu pprovduti minnhom lill-AIFM jew lill-AIF.
3. Meta jevalwa s-solidità finanzjarja msemmija fil-paragrafu 2(b), l-AIFM għandu jqis jekk is-sensar prinċipali jew il-kontroparti humiex soġġetti għal regolamentazzjoni prudenzjali, inklużi rekwiżiti ta’ kapital suffiċjenti u superviżjoni effettiva.
4. Il-lista ta’ sensara prinċipali magħżula għandha tiġi approvata mill-maniġment superjuri tal-AIFM. F’każijiet eċċezzjonali sensara prinċipali mhux inklużi fil-lista jistgħu jinħatru sakemm jissodisfaw ir-rekwiżiti stipulati fil-paragrafu 2 u soġġett għall-approvazzjoni mill-maniġment superjuri. L-AIFM għandu jkun kapaċi juri r-raġunijiet għal tali għażla u d-diliġenza dovuta li jkun eżerċita fl-għażla u l-monitoraġġ ta’ sensara prinċipali li ma kinux inklużi fil-lista.
Artikolu 21
Aġir onest, ġust u bil-ħila dovuta
Sabiex jistabbilixxu jekk AIFM iwettaqx l-attivitajiet tiegħu b’mod onest, ġust u bil-ħila dovuta, l-awtoritajiet kompetenti għandhom jivvalutaw, mill-inqas, jekk il-kundizzjonijiet li ġejjin humiex issodisfati:
(a)
il-korp tat-tmexxija tal-AIFM għandu għarfien, ħiliet u esperjenza kollettivi adegwati biex ikun kapaċi jifhem l-attivitajiet tal-AIFM, partikolarment ir-riskji prinċipali involuti f’dawk l-attivitajiet u l-assi li l-AIF ikun investa fihom;
(b)
il-membri tal-korp tat-tmexxija jimpenjaw biżżejjed ħin biex iwettqu sew il-funzjonijiet tagħhom fl-AIFM;
(c)
kull membru tal-korp tat-tmexxija jaġixxi b’onestà, integrità u b’indipendenza tal-ħsieb;
(d)
l-AIFM jiddedika riżorsi adegwati għall-induzzjoni u t-taħriġ tal-membri tal-korp tat-tmexxija.
Artikolu 22
Riżorsi
1. L-AIFMs għandhom jimpjegaw biżżejjed persunal bil-ħiliet, l-għarfien u l-kompetenzi meħtieġa biex iwettqu r-responsabbiltajiet allokati lilhom.
2. Għall-finijiet tal-paragrafu 1 l-AIFMs għandhom iqisu n-natura, id-daqs u l-kumplessità tan-negozju tagħhom u n-natura u l-firxa tas-servizzi u l-attivitajiet li jitwettqu f’dak in-negozju.
Artikolu 23
Trattament ġust tal-investituri fl-AIF
1. L-AIFM għandu jiżgura li l-proċeduri tiegħu tat-teħid tad-deċiżjonijiet u l-istruttura organizzazzjonali tiegħu, imsemmija fl-Artikolu 57, jiżguraw trattament ġust tal-investituri.
2. Kwalunkwe trattament preferenzjali mogħti minn AIFM li xi investitur jew investituri ma għandux jirriżulta fi żvantaġġ materjali kumplessiv għal investituri oħra.
Artikolu 24
Taħjir
1. L-AIFMs ma għandhomx jitqiesu li qed jaġixxu b’mod onest, ġust u skont l-aħjar interessi tal-AIFs li jimmaniġġjaw jew tal-investituri f’dawn l-AIFs jekk, b’rabta mal-attivitajiet imwettqa biex isiru l-funzjonijiet imsemmija fl-Anness I tad-Direttiva 2011/61/UE, iħallsu jew jitħallsu kwalunkwe tariffa jew kummissjoni, jew jipprovdu jew jiġu pprovduti bi kwalunkwe benefiċċju mhux monetarju, minbarra dawn li ġejjin:
(a)
tariffa, kummissjoni jew benefiċċju mhux monetarju mħallas jew mogħti lil jew mill-AIF jew xi persuna f’isem il-AIF;
(b)
tariffa, kummissjoni jew benefiċċju mhux monetarju mħallas jew mogħti lil jew minn parti terza jew xi persuna li taġixxi f’isem parti terza, fejn l-AIFM ikun jista’ juri li l-kundizzjonijiet li ġejjin huma ssodisfati:
(i)
l-eżistenza, in-natura u l-ammont tat-tariffa, il-kummissjoni jew benefiċċju, jew, fejn l-ammont ma jkunx jista’ jiġi aċċertat, il-metodu tal-kalkolu ta’ dak l-ammont, għandu jiġi ddivulgat b’mod ċar lill-investituri fl-AIF b’mod komprensiv, preċiż u li jinftiehem, qabel ma jingħata s-servizz rilevanti;
(ii)
il-ħlas ta’ tariffa jew kummissjoni, jew l-għoti tal-benefiċċju mhux monetarju għandu jkun mfassal biex itejjeb il-kwalità tas-servizz rilevanti u ma jdgħajjifx il-konformità mad-dmir tal-AIFM li jaġixxi fl-aħjar interessi tal-AIF li jimmaniġġja jew tal-investituri fl-AIF.
(c)
tariffi adegwati li jippermettu jew li huma meħtieġa biex jingħata s-servizz rilevanti, fosthom il-kostijiet tal-kustodja, is-saldu u t-tariffi tal-kambju, l-imposti regolatorji jew it-tariffi legali, u li, minnhom infushom, ma jistgħux jagħtu lok għal konflitti mad-dmirijiet tal-AIFM li jaġixxi b’mod onest, ġust u fl-aħjar interess tal-AIF li jimmaniġġja jew tal-investituri fl-AIF.
2. Id-divulgazzjoni tat-termini essenzjali tal-arranġamenti li jirrelataw mat-tariffa, il-kummissjoni jew il-benefiċċju mhux monetarju f’forma sommarja għandhom jitqiesu sodisfaċenti għall-finijiet tal-punt (i) tal-paragrafu 1(b), sakemm l-AIFM jimpenja ruħu li jiddivulga aktar dettalji fuq it-talba tal-investitur fl-AIF li jimmaniġġja u sakemm jissodisfa dan l-impenn.
Artikolu 25
Użu effettiv tar-riżorsi u l-proċeduri - maniġġ tal-ordnijiet
1. L-AIFMs għandhom jistabbilixxu, jimplimentaw u japplikaw proċeduri u arranġamenti li jipprovdu għall-eżekuzzjoni fil-pront, ġusta u bil-ħeffa tal-ordnijiet f’isem l-AIF.
2. Il-proċeduri u l-arranġamenti msemmija fil-paragrafu 1 għandhom jissodisfa r-rekwiżiti li ġejjin:
(a)
għandhom jiżguraw li l-ordnijiet eżegwiti f’isem AIFs jiġu rreġistrati u allokati fil-pront u b’mod preċiż;
(b)
għandhom jeżegwixxu ordnijiet komparabbli oħra tal-AIF b’mod sekwenzjali u fil-pront sakemm il-karatteristiċi tal-ordni jew il-kundizzjonijiet prevalenti tas-suq ma jagħmlux dan imprattikabbli, jew l-interessi tal-AIF jew tal-investituri fl-AIF ma jkunux jeħtieġu mod ieħor.
3. L-istrumenti finanzjarji, is-somom ta’ flus jew assi oħra li jidħlu bħala saldu tal-ordnijiet eżegwiti għandhom jgħaddu fil-pront u korrettament fil-kont tal-AIF konċernat jew irreġistrati fih.
4. L-AIFMs ma għandhomx jabbużaw mill-informazzjoni relatata ma’ ordnijiet pendenti tal-AIF, u għandhom jieħdu l-passi raġonevoli kollha biex jipprevjenu l-abbuż ta’ din l-informazzjoni minn kwalunkwe persuna rilevanti tagħhom.
Artikolu 26
Obbligi ta’ rappurtar dwar l-eżekuzzjoni tal-ordnijiet ta’ sottoskrizzjoni u tifdija
1. Fejn AIFMs ikunu wettqu sottoskrizzjoni jew, fejn rilevanti, ordni ta’ tifdija minn investitur, għandhom minnufih jipprovdu l-investitur, permezz ta’ mezz durabbli, bl-informazzjoni essenzjali dwar l-eżekuzzjoni ta’ dik l-ordni jew l-aċċettazzjoni tas-sottoskrizzjoni tal-offerta, skont il-każ.
2. Il-paragrafu 1 ma għandux japplika fejn persuna terza tkun meħtieġa tipprovdi lill-investitur bil-konferma dwar l-eżekuzzjoni tal-ordni u fejn il-konferma jkun fiha informazzjoni essenzjali.
AIFMs għandhom jiżguraw li l-persuna terza tikkonforma mal-obbligi tagħha.
3. L-informazzjoni essenzjali msemmija fil-paragrafi 1 u 2 għandha tinkludi l-informazzjoni li ġejja:
(a)
l-identifikazzjoni tal-AIFM;
(b)
l-identifikazzjoni tal-investitur;
(c)
id-data u l-ħin tal-wasla tal-ordni;
(d)
id-data tal-eżekuzzjoni;
(e)
l-identifikazzjoni tal-AIF;
(f)
il-valur gross tal-ordni inklużi l-imposti għas-sottoskrizzjoni jew l-ammont nett wara l-imposti għat-tifdijiet.
4. L-AIFMs għandhom ifornu l-investitur, fuq talba, bl-informazzjoni dwar l-istatus tal-ordni jew l-aċċettazzjoni tal-offerta ta’ sottoskrizzjoni, jew it-tnejn skont il-każ.
Artikolu 27
Eżekuzzjoni tad-deċiżjonijiet li jsir negozju f’isem l-AIF immaniġġjat
1. L-AIFMs għandhom jaġixxu fl-aħjar interess tal-AIFs jew tal-investuri fl-AIFs li jimmaniġġjaw meta jesegwixxu deċiżjonijiet biex jinnegozjaw f’isem l-AIF immaniġġjat fil-kuntest tal-immaniġġjar tal-portafoll tagħhom.
2. Kull meta AIFMs jixtru jew ibigħu strumenti finanzjarji jew assi oħra li għalihom l-aħjar eżekuzzjoni tkun rilevanti, u għall-finijiet tal-paragrafu 1, huma għandhom jieħdu l-passi raġonevoli kollha sabiex jiksbu l-aħjar riżultat possibbli għall-AIFs li jimmaniġġjaw jew għall-investituri f’dawn l-AIFs, wara li jqisu l-prezz, l-ispejjeż, il-ħeffa, il-probabbiltà tal-eżekuzzjoni u s-saldu, id-daqs, in-natura u kwalunkwe konsiderazzjoni oħra rilevanti għall-eżekuzzjoni tal-ordni. L-importanza relattiva ta’ dawn il-fatturi għandha tkun iddeterminata b’referenza għall-kriterji li ġejjin:
(a)
il-finijiet, il-politika tal-investiment u r-riskji speċifiċi għall-AIF, kif indikat fir-regoli tal-AIF jew fl-artikoli tal-assoċjazzjoni, il-prospektus jew id-dokumenti tal-offerta tal-AIF;
(b)
il-karatteristiċi tal-ordni;
(c)
il-karatteristiċi tal-istrumenti finanzjarji jew assi oħra li huma s-suġġett ta’ dik l-ordni;
(d)
il-karatteristiċi taċ-ċentri tal-eżekuzzjoni fejn dik l-ordni tista’ tintbagħat.
3. L-AIFMs għandhom jistabbilixxu u jimplimentaw arranġamenti effettivi biex jikkonfermaw mal-obbligi msemmija fil-paragrafi 1 u 2. B’mod partikolari, l-AIFM għandu jistabbilixxi u jimplimenta politika ta’ eżekuzzjoni biex jippermetti lill-AIFs u lill-investituri tagħhom jiksbu l-aħjar riżultat possibbli għall-ordnijiet tal-AIF skont il-paragrafu 2.
4. L-AIFMs għandhom jimmonitorjaw fuq bażi regolari l-effikaċja tal-arranġamenti tagħhom u l-politika għall-eżekuzzjoni tal-ordnijiet bil-għan li jiġu identifikati u, fejn xieraq, jiġi kkoreġut kwalunkwe nuqqas.
5. L-AIFMs għandhom jirrevedu l-politika tal-eżekuzzjoni tagħhom fuq bażi annwali. Din ir-reviżjoni għandha ssir ukoll kull darba li sseħħ xi bidla materjali li taffettwa l-kapaċità tal-AIFM li jkompli jikseb l-aħjar riżultat possibbli għall-AIFs immaniġġjati.
6. L-AIFMs għandhom ikunu kapaċi juru li eżegwew l-ordnijiet f’isem l-AIF skont il-politika ta’ eżekuzzjoni tagħhom.
7. Kull meta ma jkunx hemm għażla ta’ ċentri ta’ eżekuzzjoni differenti, il-paragrafi 2 sa 5 ma għandhomx japplikaw. Madankollu, l-AIFMs għandhom ikunu kapaċi juru li ma hemmx għażla bejn ċentri ta’ eżekuzzjoni differenti.
Artikolu 28
Tqegħid ta’ ordnijiet għal negozjar f’isem AIFs ma’ entitajiet oħra għall-eżekuzzjoni
1. Kull meta AIFM jixtri jew ibigħ strumenti finanzjarji jew assi oħra li għalihom l-aħjar eżekuzzjoni tkun rilevanti, għandu jaġixxi fl-aħjar interess tal-AIFs li jimmaniġġja jew tal-investuri fl-AIFs meta jpoġġi ordnijiet ta’ negozjar f’isem l-AIFs immaniġġjati ma’ entitajiet oħrajn għal eżekuzzjoni, fil-kuntest tal-immaniġġjar tal-portafoll tagħhom.
2. L-AIFMs għandhom jieħdu l-passi raġonevoli kollha biex jiksbu l-aħjar riżultat possibbli għall-AIF jew l-investituri fl-AIF, filwaqt li jqisu l-prezz, l-ispejjeż, il-ħeffa, il-probabbiltà tal-eżekuzzjoni u s-saldu, id-daqs, in-natura jew kwalunkwe kunsiderazzjoni oħra rilevanti għall-eżekuzzjoni tal-ordni. L-importanza relattiva ta’ dawn il-fatturi għandha tkun iddeterminata b’referenza għall-kriterji stabbiliti fl-Artikolu 27(2).
L-AIFMs għandhom jistabbilixxu, jimplimentaw u japplikaw politika li tippermettilhom jikkonformaw mal-obbligu msemmi fl-ewwel subparagrafu. Il-politika għandha tiddentifika, għal kull klassi ta’ strument, l-entitajiet li magħhom jistgħu jsiru l-ordnijiet. L-AIFM għandu jidħol biss f’arranġamenti għall-eżekuzzjoni fejn dawn l-arranġamenti jkunu konsistenti mal-obbligi stabbiliti f’dan l-Artikolu. L-AIFM għandhom jipprovdu lill-investituri fl-AIFs li jimmaniġġjaw informazzjoni xierqa dwar il-politika stabbilita skont dan il-paragrafu u dwar kwalunkwe tibdil materjali f’din il-politika.
3. L-AIFMs għandhom jimmonitorjaw fuq bażi regolari l-effikaċja tal-politika stabbilita skont il-paragrafu 2 u, b’mod partikolari, il-kwalità tal-eżekuzzjoni mill-entitajiet identifikati f’dik il-politika u, fejn ikun xieraq, jikkoreġu kwalunkwe nuqqas.
Barra minn hekk, l-AIFMs għandhom jirrevedu l-politika fuq bażi annwali. Din ir-reviżjoni għandha ssir ukoll kull darba li sseħħ xi bidla materjali li taffettwa l-kapaċità tal-AIFM li jkompli jikseb l-aħjar riżultat possibbli għall-AIFs immaniġġjati.
4. L-AIFMs għandhom ikunu kapaċi juru li taw ordnijiet f’isem l-AIF skont il-politika stabbilita skont il-paragrafu 2.
5. Kull meta ma jkunx hemm għażla ta’ ċentri ta’ eżekuzzjoni differenti, il-paragrafi 2 sa 5 ma għandhomx japplikaw. Madankollu, l-AIFMs għandhom ikunu kapaċi juru li ma hemmx għażla bejn ċentri ta’ eżekuzzjoni differenti.
Artikolu 29
Aggregazzjoni u allokazzjoni ta’ ordnijiet ta’ negozju
1. AIFMs jistgħu jwettqu ordni ta’ AIF f’aggregat ma’ ordni ta’ AIF ieħor, UCITS jew klijent ma’ ordni magħmula meta jinvestu l-fondi tagħhom stess, fil-każ biss fejn:
(a)
jista’ jkun raġonevolment mistenni li l-aggregazzjoni tal-ordnijiet mhux se tirriżulta kumplessivament fi żvantaġġ għal kwalunkwe AIF, UCITS jew klijent li l-ordni tiegħu se tiġi aggregata;
(b)
tkun stabbilita u implimentata politika tal-allokazzjoni tal-ordnijiet, li tipprovdi f’termini preċiżi biżżejjed għall-allokazzjoni ġusta tal-ordnijiet aggregati, inklużi kif il-volum u l-prezz tal-ordnijiet jiddeterminaw l-allokazzjonijiet u t-trattament ta’ eżekuzzjonijiet parzjali.
2. Meta AIFM jaggrega ordni ta’ AIF ma’ ordni jew ordnijiet ta’ AIFs, UCITS jew klijenti oħrajn u l-ordni aggregata tiġi eżegwita parzjalment, jalloka n-negozju relatat skont il-politika tiegħu tal-allokazzjoni tal-ordnijiet.
3. Fejn AIFM jaggrega tranżazzjonijiet għalih innifsu flimkien ma’ ordni jew ordnijiet ta’ AIFs, UCITS jew klijenti, ma għandux jalloka n-negozji relatati b’mod li jkun detrimentali għall-AIF, l-UCITS jew xi klijent.
4. Fejn AIFM jaggrega ordni ta’ AIF, UCITS jew klijent ieħor ma’ tranżazzjoni għalih innifsu u l-ordni aggregata tiġi eżegwita parzjalment, għandu jalloka n-negozji lill-AIF, l-UCITS jew lill-klijenti bi prijorità fuq dawk għalih innifsu.
Madanakollu, jekk l-AIFM ikun jista’ juri lill-AIF jew lill-klijent abbażi ta’ raġunijiet fondati li ma kienx ikun jista’ jwettaq l-ordni fuq termini daqstant vantaġġjużi, jew ma kienx ikun jista’ jwettaqha, ikun jista’ jalloka t-tranżazzjoni lilu nnifsu proporzjonalment, skont il-politika msemmija fil-punt (b) tal-paragrafu 1.
TAQSIMA 2
Konflitti ta’ interess
[Artikolu 14 tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 30
Tipi ta’ konflitti ta’ interess
Għall-finijiet tal-identifikazzjoni tat-tipi ta’ konflitti ta’ interess li jinqalgħu waqt l-immaniġġjar ta’ AIF, l-AIFMs għandhom iqisu, b’mod partikolari, jekk l-AIFM, persuna rilevanti jew persuna direttament jew indirettament konnessa permezz ta’ kontroll mal-AIFM:
(a)
x’aktarx jagħmilx gwadann finanzjarju, jew jevita telf finanzjarju, għas-spejjez tal-AIF jew l-investituri tiegħu;
(b)
għandux interess fl-eżitu ta’ servizz jew attività pprovduta lill-AIF jew lill-investituri tiegħu jew xi klijent jew fl-eżitu ta’ tranżazzjoni mwettqa f’isem l-AIF jew xi klijent, li huwa differenti mill-interess tal-AIF f’dak l-eżitu;
(c)
għandux xi inċentiv finanzjarjament jew inċentiv ieħor biex jiffavorixxi:
-
l-interess ta’ UCITS, klijent jew grupp ta’ klijenti jew AIF ieħor fuq l-interess tal-AIF;
-
l-interess ta’ investitur wieħed fuq l-interess ta’ investitur ieħor jew grupp ta’ investituri fl-istess AIF;
(d)
iwettaqx l-istess attivitajiet għall-AIF u għal AIF, UCITS jew klijent ieħor; jew
(e)
jirċivix jew hux se jirċievi mingħand persuna oħra li mhijiex l-AIF jew l-investituri tiegħu taħjir fir-rigward tal-attivitajiet tal-immaniġġjar tal-portafoll kollettiv ipprovdut lill-AIF, fl-għamla ta’ flus, oġġetti jew servizzi, għajr il-kummissjoni jew it-tariffa standard għal dak is-servizz.
Artikolu 31
Politika tal-konflitt ta’ interess
1. L-AIFM għandu jistabbilixxi, jimplimenta u japplika politika tal-kunflitti tal-interess effettiva. Dik il-politika għandha tkun stipulati bil-miktub u għandha tkun xierqa għad-daqs u l-organizzazzjoni tal-AIFM u n-natura, id-daqs u l-kumplessità tan-negozju tiegħu.
Fejn l-AIFM ikun membru ta’ grupp, il-politika għandha tqis ukoll kwalunkwe ċirkostanza, li dwarha l-AIFM ikun jew għandu jkun konxju u li tista’ tagħti lok għal konflitt ta’ interess li jirriżulta mill-istruttura u l-attivitajiet tan-negozju ta’ membri oħra fil-grupp.
2. Il-politika tal-konflitt ta’ interess stabbilita skont il-paragrafu 1 għandha tinkludi dan li ġej:
(a)
b’referenza għall-attivitajiet imwettqa minn jew f’isem l-AIFM, inkluż attivitajiet imwettqa minn delegat, sottodelegat, jew valwatur estern jew kontroparti, identifikazzjoni taċ-ċirkustanzi li jikkostitwixxu jew jistgħu jwasslu għal kunflitt ta’ interess li jkun fih riskju materjali ta’ ħsara għall-interessi tal-AIF jew l-investituri tiegħu;
(b)
il-proċeduri li għandhom ikunu segwiti u l-miżuri li għandhom jiġu adottati sabiex dawn il-konflitti jkunu mmaniġġjati u mmonitorjati.
Artikolu 32
Konflitti ta’ interess marbuta mat-tifdija ta’ investimenti
L-AIFM li jimmaniġġja AIF miftuħ għandu jidentifika, jimmaniġġja u jimmonitorja l-kunflitti ta’ interess li jinqalgħu bejn investituri li jixtiequ jifdu l-investimenti tagħhom u l-investituri li jixtiequ jżommu l-investimenti tagħhom fl-AIF, u kwalunkwe konflitt bejn l-inċentiv tal-AIFM biex jinvesti f’assi illikwidi u l-politika tat-tifdija tal-AIF f’konformità mal-obbligi tiegħu skont l-Artikolu 14(1) tad-Direttiva 2011/61/UE.
Artikolu 33
Proċeduri u miżuri għall-prevenzjoni jew l-immaniġġjar tal-kunflitti ta’ interess
1. Il-proċeduri u l-miżuri stabbiliti għall-prevenzjoni jew għall-immaniġjar tal-konflitti ta’ interess għandhom ikunu mfassla biex jiżguraw li l-persuni relevanti involuti fl-attivitajiet ta’ negozju differenti li jinvolvu riskju ta’ kunflitt ta’ interess, iwettqu dawn l-attivitajiet bi grad ta’ indipendenza li huwa xieraq għad-daqs u l-attivitajiet tal-AIFM u tal-grupp li jagħmel parti minnu, u għall-materjalità tar-riskju ta’ ħsara għall-interessi tal-AIF jew l-investituri tiegħu.
2. Fejn meħtieġ u xieraq li l-AIFM jiżgura l-grad rekwiżit ta’ indipendenza, il-proċeduri li għandhom jiġu segwiti u l-miżuri li għandhom jiġu adottati skont il-punt (b) tal-Artikolu 31(2) għandhom jinkludu dan li ġej:
(a)
proċeduri effettivi biex jipprevjenu jew jikkontrollaw l-iskambju ta’ informazzjoni bejn persuni rilevanti involuti f’attivitajiet ta’ mmaniġġjar ta’ portofoll kollettiv jew attivitajiet oħra skont l-Artikolu 6(2) u (4) tad-Direttiva 2011/61/UE li jinvolvu riskju ta’ konflitt ta’ interess fejn l-iskambju ta’ informazzjoni jista’ jippreġudika l-interessi ta’ AIF wieħed jew aktar jew tal-investituri tagħhom;
(b)
is-superviżjoni separata ta’ persuni rilevanti li l-funzjonijiet prinċipali tagħhom jinvolvu t-twettiq ta’ attivitajiet tal-immaniġġjar ta’ portafoll kollettiv f’isem, jew li jagħtu servizz lil, klijenti jew investituri li l-interessi tagħhom jistgħu jkun konfliġenti, jew li altrimenti jkunu jirrappreżentaw interessi differenti li jistgħu jkunu konfliġenti, inklużi dawk tal-AIFM;
(c)
it-tneħħija ta’ kull rabta diretta bejn ir-rimunerazzjoni ta’ persuni rilevanti involuti prinċipalment f’attività u r-rimunerazzjoni ta’, jew id-dħul iġġenerat minn, persuni rilevanti differenti involuti prinċipalment f’attività oħra, fejn jista’ jinħoloq konflitt ta’ interess marbut ma’ dawk l-attivitajiet;
(d)
miżuri biex kwalunkwe persuna tiġi impedita jew limitata milli teżerċita influwenza mhux xierqa fuq il-mod ta’ kif persuna rilevanti twettaq l-attivitajiet tal-immaniġġjar ta’ portafoll kollettiv;
(e)
miżuri biex jipprevjenu jew jikkontrollaw l-involviment simultanju jew sekwenzjali ta’ persuna rilevanti f’attivitajiet ta’ mmaniġġjar ta’ portfoll kollettiv separat jew attivitajiet oħra skont l-Artikolu 6(2) u (4) tad-Direttiva 2011/61/UE fejn tali involviment jista’ jfixkel l-immaniġġjar xieraq tal-konflitti ta’ interess.
Meta l-adozzjoni jew l-applikazzjoni ta’ waħda jew aktar minn dawk il-miżuri u proċeduri ma tiżgurax il-grad mitlub ta’ indipendenza, l-AIFM għandu jadotta dawk il-miżuri jew il-proċeduri alternattivi jew addizzjonali kif ikun meħtieġ u xieraq għal dawk il-finijiet.
Artikolu 34
Immaniġġjar tal-konflitti ta’ interess
Fejn l-arranġamenti organizzazzjonali jew amministrattivi li jsiru mill-AIFM ma jkunux biżżejjed biex jiżguraw, b’kunfidenza raġonevoli, li r-riskju ta’ danni għall-interessi tal-AIF jew tal-investituri fl-AIF jiġi impedit, il-maniġment superjuri jew korp intern kompetenti ieħor tal-AIFM għandu jiġi mgħarrfa minnufih sabiex jieħu kwalunkwe deċiżjoni jew azzjoni meħtieġa biex jiżgura li l-AIFM jaġixxi fl-aħjar interessi tal-AIF jew l-investituri f’dak l-AIF.
Artikolu 35
Monitoraġġ tal-konflitti ta’ interess
1. L-AIFM għandu jżomm u jaġġorna regolarment rekord tat-tip ta’ attivitajiet imwettqa minn jew f’isem l-AIFM fejn ikun inħoloq konflitt ta’ interess li jimplika riskju materjali ta’ ħsara għall-interessi ta’ xi AIF jew aktar jew tal-investituri tiegħu jew fil-każ ta’ attivitajiet fis-seħħ, fejn jista’ jinħoloq.
2. Il-manġiment superjuri għandu jirċievi fuq bażi frekwenti u mill-inqas darba fis-sena, rapporti bil-miktub dwar l-attivitajiet imsemmija fil-paragrafu 1.
Artikolu 36
Divulgazzjoni tal-konflitti ta’ interess
1. L-informazzjoni li għandha tiġi ddivulgata lill-investituri skont l-Artikolu 14(1) u (2) tad-Direttiva 2011/61/UE għandha tiġi pprovduta lill-investituri f’mezz durabbli jew permezz ta’ websajt.
2. Fejn l-informazzjoni msemmija fil-paragrafu 1 tingħata permezz ta’ websajt u ma tkunx indirizzata personalment lill-investitur, għandhom jiġu ssodisfati l-kondizzjonijiet li ġejjin:
(a)
l-investitur ikun ġie nnotifikat bl-indirizz tal-websajt, u l-post fil-websajt minn fejn tista’ tiġi aċċessata l-informazzjoni, u jkun ikkonsenta li jingħata l-informazzjoni b’dan il-mezzi;
(b)
l-informazzjoni trid tkun aġġornata;
(c)
l-informazzjoni trid tkun aċċessibbli kontinwament permezz ta’ dik il-websajt għal dak il-perjodu ta’ żmien li fih l-investitur jista’ raġonevolment ikun jeħtieġlu jaqraha.
Artikolu 37
Strateġiji għall-eżerċitar tad-drittijiet tal-vot
1. AIFM għandu jiżviluppa strateġiji adegwati u effettivi biex jiddetermina meta u kif kwalunkwe dritt ta’ vot miżmum fil-portafolji ta’ AIF li jimmaniġġja għandhom jiġu eżerċitati, għall-benefiċċju esklużiv tal-AIF konċernat u l-investituri tiegħu.
2. Fl-istrateġija msemmija fil-paragrafu 1 għandha tiddetermina l-miżuri u l-proċeduri għal:
(a)
l-monitoraġġ tal-azzjonijiet korporattivi rilevanti;
(b)
l-iżgurar li l-eżerċitar tad-drittijiet tal-vot ikun skont l-għanijiet tal-investiment u l-politika tal-AIF rilevanti;
(c)
il-prevenzjoni jew l-immaniġġjar ta’ kwalunkwe konflitt ta’ interess li jirriżulta mill-eżerċitar tad-drittijiet tal-vot.
3. Deskrizzjoni fil-qosor tal-istrateġiji u d-dettalji tal-azzjonijiet meħuda abbażi ta’ dawn l-istrateġiji għandha tkun disponibbli għall-investituri fuq talba tagħhom.
TAQSIMA 3
Immaniġġjar tar-riskji
[Artikolu 15 tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 38
Sistemi tal-immaniġġjar tar-riskji
Għall-finijiet ta’ din it-Taqsima, is-sistemi tal-immaniġġjar tar-riskji għandhom jinftiehmu bħala s-sistemi magħmula mill-elementi rilevanti tal-istruttura organizzazzjonali tal-AIFM, bi rwol ċentrali għall-funzjoni, il-politiki u l-proċeduri permanenti tal-immaniġġjar tar-riskji, relatati mal-immaniġġjar tar-riskji rilevanti għal kull strateġija ta’ investiment tal-AIF, u l-arranġamenti, il-proċessi u t-tekniki relatati mal-kejl u l-immaniġġjar tar-riskji użati mill-AIFM fir-rigward ta’ kull AIF li jimmaniġġja.
Artikolu 39
Funzjoni permanenti tal-immaniġġjar tar-riskji
1. AIFM għandu jistabbilixxi u żżomm funzjoni permanenti tal-immaniġġjar tar-riskji li:
(a)
timplimenta politiki u proċeduri effettivi tal-immaniġġar tar-riskji sabiex tidentifika, tkejjel u timmonitorja fuq bażi kontinwa r-riskji kollha rilevanti għal kull strateġija ta’ investiment tal-AIF li kull AIF huwa jew jista’ jkun espost għalihom.
(b)
tiżgura li l-profil tar-riskju tal-AIF iddivulgat lill-investituri skont il-punt (c) tal-Artikolu 23(4) tad-Direttiva 2011/61/UE huwa konsistenti mal-limiti tar-riskji li jkunu ġew stabbilit skont l-Artikolu 44 ta’ dan ir-Regolament;
(c)
timmonitorja l-konformità mal-limiti tar-riskji stipulati skont l-Artikolu 44 u tinnotifika lill-korp tat-tmexxija tal-AIFM u, fejn jeżisti, lill-funzjoni superviżorja tal-AIFM fil-pront meta tqis li l-profil ta’ riskji tal-AIF huwa inkonsistenti ma’ dawn il-limiti jew tara riskju materjali li l-profil tar-riskji mhux ser jibqa’ konsistenti ma’ dawn il-limiti;
(d)
tipprovdi l-aġġornamenti regolari li ġejjin lill-korp tat-tmexxija tal-AIFM u fejn teżisti lill-funzjoni superviżorja tal-AIFM bi frekwenza skont in-natura, id-daqs u l-komplessità tal-attivitajiet tal-AIF jew l-AIFM:
(i)
il-konsistenza bejn u l-konformità mal-limiti tar-riskji stabbiliti skont l-Artikolu 44 u l-profil tar-riskju tal-AIF kif iddivulgat lill-investituri skont l-Artikolu 23(4)(c) tad-Direttiva 2011/61/UE;
(ii)
l-adegwatezza u l-effikaċja tal-proċess tal-immaniġġjar tar-riskji, fejn ikun indikat b’mod partikolari jekk ittiħdux il-miżuri ta’ rimedju xierqa fil-każ ta’ kwalunkwe nuqqas reali jew antiċipat jew jekk hux se jittieħdu;
(e)
tipprovdi aġġornamenti regolari lill-maniġment superjuri li jispjegaw il-livell attwali tar-riskju mġarrab minn kull AIF immaniġġjat u kwalunkwe ksur reali jew prevedibbli ta’ kwalunkwe limitu tar-riskji skont l-Artikolu 44, biex b’hekk ikun żgurat li tkun tista’ tittieħed azzjoni fil-pront u xierqa;
2. Il-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji għandu jkollha l-awtorità meħtieġa u l-aċċess għall-informazzjoni rilevanti kollha meħtieġa biex jitwettqu l-kompiti stipulati fil-paragrafu 1.
Artikolu 40
Politika tal-immaniġġjar tar-riskji
1. AIFM għandu jistabbilixxi, jimplimenta u jżomm politika adegwata u ddokumentata tal-immaniġġjar tar-riskji li tidentifika r-riskji rilevanti kollha li AIFs li jimmaniġġja jkunu esposti jew li jistgħu jkunu esposti għalihom.
2. Il-politika tal-immaniġġjar tar-riskji għandha tinkludi dawk il-proċeduri meħtieġa biex l-AIFM ikun jista’ jivvaluta l-iskopertura ta’ kull AIF li jimmaniġġja għar-riskji tas-suq, il-likwidità u l-kontraparti, u l-iskopertura tal-AIF għar-riskji rilevanti l-oħra kollha, inklużi riskji operazzjonali, li jistgħu jkunu materjali għal kull AIF li jimmaniġġja.
3. L-AIFM għandu jindirizza talanqas l-elementi li ġejjin fil-politika tal-immaniġġjar tar-riskji:
(a)
it-teknoloġiji, l-għodod u l-arranġamenti li jippermettulu jikkonforma mal-Artikolu 45;
(b)
it-teknoloġiji, l-għodod u l-arranġamenti li jippermettu li r-riskju tal-likwidità tal-AIF jiġi vvalutat u mmonitorjat taħt kundizzjonijiet tal-likwidità normali kif ukoll eċċezzjonali inkluż permezz tal-użu ta’ testijiet tal-istress imwettqa regolarment skont l-Artikolu 48;
(c)
l-allokazzjoni tar-responsabbiltajiet fl-AIFM marbuta mal-immaniġġjar tar-riskji;
(d)
il-limiti stabbiliti skont l-Artikolu 44 ta’ dan ir-Regolament u ġustifikazzjoni ta’ kif dawn huma allinjati mal-profil tar-riskju tal-AIF iddivulgat lill-investituri skont l-Artikolu 23(4)(c) tad-Direttiva 2011/61/UE;
(e)
it-termini, il-kontenut, il-frekwenza u d-destinatarji tar-rappurtar mill-funzjoni permanenti tal-immaniġġjar tar-riskji msemmija fl-Artikolu 39.
4. Il-politika tal-immaniġġjar tar-riskji għandha tinkludi deskrizzjoni tas-salvagwardji msemmija fl-Artikolu 43, partikolarment:
(a)
in-natura tal-kunflitti ta’ interess potenzjali;
(b)
il-miżuri ta’ rimedju fis-seħħ;
(c)
ir-raġunijiet għaliex dawn il-miżuri għandhom ikunu raġonevolment mistennija li jirriżultaw fi prestazzjoni indipendenti tal-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji;
(d)
kif l-AIFM jistenna li jiżgura li s-salvagwardji jkunu konsistentement effettivi.
5. Il-politika tal-immaniġġjar tar-riskji msemmija fil-paragrafu 1 għandha tkun xierqa għan-natura, id-daqs u l-kumplessità tan-negozju tal-AIFM u l-AIF li jimmaniġġja.
Artikolu 41
Valutazzjoni, monitoraġġ u reviżjoni tas-sistema tal-immaniġġjar tar-riskji
1. L-AIFMs għandhom jivvalutaw, jimmonitorjaw u perjodikament, tal-anqas darba fis-sena, jirrevedu:
(a)
l-adegwatezza u l-effikaċja tal-politika tal-immaniġġjar tar-riskji u tal-arranġamenti, il-proċessi u t-tekniki msemmija fl-Artikoli 45;
(b)
il-livell ta’ konformità mill-AIFM mal-politika tal-immaniġġjar tar-riskji u mal-arranġamenti, il-proċessi u t-tekniki msemmija fl-Artikoli 45;
(c)
l-adegwatezza u l-effikaċja tal-miżuri meħuda biex jiġu indirizzati kwalunkwe nuqqasijiet fil-prestazzjoni tal-proċess tal-immaniġġjar tar-riskji.
(d)
il-prestazzjoni tal-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji;
(e)
l-adegwatezza u l-effettività tal-miżuri mmirati biex tiġi żgurata s-separazzjoni funzjonali u ġerarkika mill-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji skont l-Artikolu 42.
Il-frekwenza tar-reviżjoni perjodika msemmija fl-ewwel subparagrafu għandha tiġi deċiża mill-maniġment superjuri skont il-prinċipju tal-proporzjonalità fid-dawl tan-natura, id-daqs u l-kumplessità tan-negozju tal-AIFM u l-AIF li jimmaniġġja.
2. Barra mir-reviżjoni perjodika msemmija fil-paragrafu 1, s-sistemi tal-immaniġġjar tar-riskji għandhom jiġu riveduti fejn:
(a)
isiru bidliet materjali fil-politiki u l-proċeduri tal-immaniġġjar tar-riskji u l-arranġamenti, il-proċessi u t-tekniki msemmija fl-Artikolu 45;
(b)
avvenimenti interni jew esterni jindikaw li hija meħtieġa reviżjoni addizzjonali;
(c)
isiru bidliet materjali fl-istrateġiji tal-investiment u fl-għanijiet ta’ AIF immaniġġjat mill-AIFM.
3. L-AIFM għandu jaġġorna s-sistemi tal-immaniġġjar tar-riskji abbażi tal-eżitu tar-reviżjoni msemmija fil-paragrafi 1 u 2.
4. L-AIFM għandu jinnotifika l-awtorità kompetenti tal-Istat Membru tad-domiċilju tiegħu dwar kwalunkwe bidla materjali fil-politika tal-immaniġġjar tar-riskji u tal-arranġamenti, il-proċessi u t-tekniki msemmija fl-Artikolu 45.
Artikolu 42
Separazzjoni funzjonali u ġerarkika tal-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji
1. Il-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji għandha titqies bħala funzjonalment u ġerarkikament separata minn l-unitajiet operattivi, inkluż il-funzjoni tal-immaniġġjar tal-portafolji, biss meta l-kundizzjonijiet kollha li ġejjin ikunu ssodisfati:
(a)
il-persuni involuti fit-twettiq tal-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji ma jkunux superviżjonati minn dawk responsabbli għall-prestazzjoni tal-unitajiet operattivi, inkluż il-funzjoni tal-immaniġġjar tal-potofolji tal-AIFM;
(b)
il-persuni involuti fit-twettiq tal-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji ma jkunux involuti fit-twettiq tal-attivitajiet fl-unitajiet operattivi, inkluża l-funzjoni l-immaniġġjar tal-portafolji;
(c)
il-persuni involuti fit-twettiq tal-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji jiġu kkumpensati skont kemm jirnexxilhom jilħqu l-għanijiet relatati ma’ dik il-funzjoni, b’mod indipendenti mill-prestazzjoni tal-unitajiet operattivi, inkluża l-funzjoni tal-immaniġġjar tal-portafolji;
(d)
ir-remunerazzjoni tal-uffiċjali superjuri fil-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskju tkun issorveljata direttament mill-kumitat tar-rimunerazzjoni, fejn ikun stabbilit kumitat bħal dan.
2. Is-separazzjoni funzjonali u ġerarkika tal-immaniġġjar tar-riskji skont il-paragrafu 1 għandha tiġi żgurata fl-istruttura ġerarkika tal-AIFM kollha, sal-korp tat-tmexxija tiegħu. Għandha tiġi riveduta mill-korp tat-tmexxija u, fejn teżisti, mill-funzjoni superviżorja tal-AIFM.
3. L-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru tad-domiċilju tal-AIFM għandhom jirrevedu l-mod li bih l-AIFM japplika l-paragrafi 1 u 2 abbażi tal-kriterji stabbiliti fit-tieni subparagrafu tal-Artikolu 15(1) tad-Direttiva 2011/61/UE.
Artikolu 43
Salvagwadrji kontra l-konflitti ta’ interess
1. Is-salvagwardji kontra l-konflitti ta’ interess msemmija fl-Artikolu 15(1) tad-Direttiva 2011/61/UE għandhom jiżguraw, għall-inqas, li:
(a)
id-deċiżjonijiet meħuda mill-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji jkunu bbażati fuq dejta affidabbli, li huma soġġetti għal livell xieraq ta’ kontroll mill-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji;
(b)
ir-rimunerazzjoni ta’ dawk involuti fit-twettiq tal-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji tirrifletti l-kisba tal-għanijiet marbuta mal-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji, indipendentement mill-prestazzjoni tal-oqsma tan-negozju li jkunu involuti fihom;
(c)
il-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji tkun soġġetta għal reviżjoni indipendenti xierqa biex tiżgura li d-deċiżjonijiet qed jittieħdu indipendentement;
(d)
il-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji hija rrappreżentata fil-korp tat-tmexxija jew fil-funzjoni superviżorja, fejn tkun ġiet stabbilita, mill-anqas bl-istess awtorità daqs tal-funzjoni tal-immaniġġjar tal-portafolji;
(e)
kwalunkwe dmir konfliġġenti għandu jiġi ssegregat kif xieraq.
2. Fejn proporzjonat, u b’kunsiderazzjoni għan-natura, id-daqs u l-kumplessità tal-AIFM, is-salvagwardji msemmija fil-paragrafu 1 għandhom jiżguraw ukoll li:
(a)
it-twettiq tal-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji tiġi riveduta regolarment mill-funzjoni tal-awditjar intern, jew, jekk din ma tkunx ġiet stabbilita, minn parti esterna maħtura mill-korp tat-tmexxija;
(b)
fejn ikun ġie stabbilit kumitat tar-riskji, ikun mgħammar bir-riżorsi kif xieraq u l-membri mhux independenti tiegħu ma jkollhomx influwenza żejda fuq it-twettiq tal-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji.
3. Il-korp tat-tmexxija tal-AIFM u, fejn teżisti l-funzjoni superviżorja, għandhom jistabbilixxu s-salvagwardji kontra l-konflitti ta’ interess stabbiliti fil-paragrafi 1 u 2, u jirrevedu regolarment l-effikaċja tagħhom u jieħdu azzjoni ta’ rimedju fil-waqt biex jindirizzaw kwalunkwe defiċjenza.
Artikolu 44
Limiti tar-riskji
1. AIFM għandu jistabbilixxi u jimplimenta limiti kwantitattivi jew kwalitattivi tar-riskji, jew it-tnejn, għal kull AIF li jimmaniġġja, filwaqt li jqis ir-riskji rilevanti kollha. Fejn jiġu stipulati limiti kwalitattivi biss, l-AIFM għandu jkun kapaċi jiġġustifikaw dan l-approċċ lill-awtorità kompetenti.
2. Il-limiti kwalitattivi u kwantitattivi tar-riskju għal kull AIF għandhom, mill-inqas, ikopru r-riskji li ġejjin:
(a)
riskji tas-suq;
(b)
riskji tal-kreditu;
(c)
riskji tal-likwidità
(d)
riskji tal-kontropartijiet;
(e)
riskji operazzjonali.
3. Meta jistabbilixxi l-limiti tar-riskji, l-AIFM għandu jqis l-istrateġiji u l-assi użati fir-rigward ta’ kull AIF li jimmaniġġja kif ukoll ir-regoli nazzjonali applikabbli għal kull wieħed minn dawk AIFs. Dawk il-limiti tar-riskji għandhom ikunu allinjati mal-profil tar-riskju tal-AIF kif iddivulgat lill-investituri skont il-punt (c) tal-Artikolu 23(4) tad-Direttiva 2011/61/UE u approvati mill-korp tat-tmexxija.
Artikolu 45
Kejl u mmaniġġjar tar-riskji
1. L-AIFMs għandhom jadottaw arranġamenti, proċessi u tekniki adegwati u effettivi sabiex:
(a)
jidentifikaw, ikejlu, jimmaniġġajw u jimmonitoraw fi kwalunkwe ħin r-riskji li l-AIFs taħt l-immaniġġjar tagħhom huma jew jistgħu jiġu esposti għalihom;
(b)
jiżguraw il-konformità mal-limiti stabbiliti skont l-Artikolu 44.
2. L-arranġamenti, il-proċessi u t-tekniki msemmija fil-paragrafu 1 għandhom ikunu proporzjonati man-natura, id-daqs u l-kumplessità tan-negozju tal-AIFM u ta’ kull AIF li jimmaniġġja u għandhom ikunu konsistenti mal-profil tar-riskju tal-AIF kif iddivulgat lill-investituri skont il-punt (c) tal-Artikolu 23(4) tad-Direttiva 2011/61/UE.
3. Għall-finijiet tal-paragrafu 1, l-AIFM għandu jieħu l-azzjonijiet li ġejjin għal kull AIF li jimmaniġġja:
(a)
iħaddem dawk l-arranġamenti, il-proċessi u t-tekniki tal-kejl tar-riskji kif meħtieġ biex ikun żgurat li r-riskji tal-pożizzjonijiet meħuda u l-kontribut tagħhom fil-profil tar-riskju ġenerali jitkejlu b’mod preċiż abbażi ta’ dejta soda u affidabbli u li l-arranġamenti, il-proċessi u t-tekniki tal-kejl tar-riskji jkunu ddokumentati adegwatement;
(b)
iwettaq testijiet retrospettivi perjodiċi biex jeżamina l-validità tal-arranġamenti tal-kejl tar-riskji li jinkludu previżjonijiet u estimi abbażi ta’ mudelli;
(c)
iwettaq testijiet tal-istress u analiżi tax-xenarji perjodiċi u xierqa biex jiġu indirizzati r-riskji li jinħolqu mit-tibdil potenzjali fil-kundizzjonijiet tas-suq li jistgħu jaffettwaw ħażin lill-AIF;
(d)
jiżgura li l-livell attwali ta’ riskju jikkonforma mal-limiti tar-riskji stipulati skont l-Artikolu 44;
(e)
jistabbilixxi, jimplimenta u jżomm proċeduri adegwati li, fil-każ ta’ ksur reali jew antiċipat tal-limiti tar-riskji tal-AIF, iwasslu għal azzjonijiet rimedjali f’waqthom fl-aħjar interessi tal-investituri;
(f)
jiżgura li jkun hemm sistemi u proċeduri xierqa tal-immaniġġjar tal-likwidità għal kull AIF f’konformità mar-rekwiżiti stabbiliti fl-Artikolu 46.
TAQSIMA 4
Immaniġġjar tal-likwidità
[Artikolu 16 tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 46
Sistemi u proċeduri tal-immaniġġar tal-likwidità
L-AIFMs għandhom ikunu kapaċi juru lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membri tad-domiċilju tagħhom li sistema xierqa u proċeduri effettivi tal-immaniġġjar tal-likwidità kif imsemmi fl-Artikolu 16(1) tad-Direttiva 2011/61/UE huma fis-seħħ filwaqt li jqisu l-istrateġija tal-investiment, il-profil tal-likwidità u l-politika tat-tifdija ta’ kull AIF.
Artikolu 47
Monitoraġġ u mmaniġġjar tar-riskji tal-liwidità
1. Is-sistema u l-proċeduri tal-immaniġġjar tal-likwidità msemmija fl-Artikolu 46 għandhom mill-inqas jiżguraw li:
(a)
L-AIFM iżomm livell ta’ likwidità fl-AIF li jkun xieraq għall-obbligi sottostanti tiegħu, abbażi ta’ valutazzjoni tal-likwidità relattiva l-assi tal-AIF fis-suq, filwaqt li jqis iż-żmien meħtieġ għal-likwidazzjoni u l-prezz jew il-valur li bih dawk l-assi jistgħu jiġu likwidati u s-sensittività tagħhom għal riskji jew fatturi oħra tas-suq;
(b)
l-AIFM jimmonitorja l-profil tal-likwidità tal-portafoll tal-assi tal-AIF, filwaqt li jqis il-kontribut marġinali tal-assi individwali li jista’ jkollu impatt materjali fuq il-likwidità, u l-obbligazzjonijiet u impenji materjal, kontinġenti jew mhux, li l-AIF jista’ jkollu fir-rigward tal-obbligi sottostanti tiegħu. Għal dawn il-finijiet l-AIFM għandu jqis il-profil tal-bażi tal-investituri tal-AIF, inkluż it-tip ta’ investituri, id-daqs relattiv tal-investimenti u t-termini tat-tifdija li dawn l-investimenti huma soġġetti għalhom;
(c)
l-AIFM, fejn l-AIF jinvesti f’impriżi oħra ta’ investiment kollettiv, jimmonitorja l-approċċ adottat mill-maniġers ta’ dawk l-impriżi l-oħra ta’ investiment kollettiv lejn l-immaniġġjar tal-likwidità, inkluż permezz ta’ twettiq ta’ reviżjonijiet perjodiċi biex ikunu mmonitorati l-bidliet fid-dispożizzjonijiet tat-tifdija tal-impriżi ta’ investiment kollettiv sottostanti li l-AIF jinvesti fihom. Soġġett għall-Artikolu 16(1) tad-Direttiva 2011/61/UE, dan l-obbligu ma għandhux japplika fejn l-impriżi l-oħra ta’ investiment kollettiv li l-AIF jinvesti fihom jiġu nnegozjati attivament f’suq regolat skont it-tifsira tal-punt (14) tal-Artikolu 4(1) tad-Direttiva 2004/39/KE jew f’suq ekwivalenti ta’ pajjiż terz;
(d)
l-AIFM jimplimenta u jżomm arranġamenti u proċeduri ta’ kejl xieraq tal-likwidità biex jivvaluta r-riskji kwantitattivi u kwalitattivi tal-pożizzjonijiet u tal-investimenti li hemm ħsieb li jsiru u li jkollhom impatt materjali fuq il-profil tal-likwidità tal-portafoll tal-assi tal-AIF biex jippermetti li l-effetti kumplessivi tagħhom fuq l-profil tal-likwidità jiġu mkejla kif xieraq. Il-proċeduri użati għandhom jiżguraw li l-AIFM ikollu l-għarfien u l-fehim adattati tal-likwidità tal-assi li l-AIF ikun investa fihom jew ikollu l-ħsieb jinvesti fihom inkluż, fejn applikabbli, il-volum tan-negozjar u s-sensittività tal-prezzijiet u, skont il-każ, jew il-firxiet tal-assi individwali f’kundizzjonijiet tal-likwidità normali kif ukoll eċċezzjonali;
(e)
l-AIFM jikkunsidra u jħaddem l-għodod u l-arranġamenti effikaċi, inklużi arranġamenti speċjali, meħtieġa biex jimmaniġġja r-riskju tal-likwidità ta’ kull AIF li jimmaniġġja. L-AIFM għandu jidentifika t-tipi ta’ ċirkustanzi fejn dawn l-għodod u l-arranġamenti jistgħu jintużaw kemm f’ċirkostanzi normali kif ukoll eċċezzjonali, filwaqt li jqis it-trattament ġust tal-investituri tal-AIF kollha fir-rigward ta’ kull AIF immaniġġjat. L-AIFM jista’ juża għodod u arranġamenti bħal dawn fil-każ biss ta’ dawn iċ-ċirkostanzi u jekk ikunu saru divulgazzjonijiet xierqa skont l-Artikolu 108.
2. L-AIFMs għandhom jiddokumentaw il-politiki u l-proċeduri tal-immaniġġjar tal-likwidità tagħhom, kif imsemmi fil-paragrafu 1, jirreveduhom mill-inqas fuq bażi annwali u jaġġornahom għal kwalunkwe bidla jew arranġament ġdid.
3. L-AIFMs għandhom jinkludu miżuri ta’ eskalazzjoni xierqa fis-sistema u l-proċeduri tal-immaniġġjar tal-likwidità tagħhom, kif imsemmi fil-paragrafu 1, sabiex jindirizzaw nuqqasijiet ta’ likwidità antiċipati jew attwali jew sitwazzjonijiet diffikultużi oħra tal-AIF.
4. Fejn l-AIFM jimmaniġġja AIF li tkun AIF ingranata magħluqa, il-punt (e) tal-paragrafu 1 ma għandux japplika.
Artikolu 48
Immaniġġjar tal-limiti tal-likwidità u t-testijiet tal-istress
1. L-AIFMs għandhom, fejn xieraq, filwaqt li jqisu n-natura, id-daqs u l-kumplessità ta’ kull AIF li jimmaniġġjaw, jimplimentaw u jżommu limiti adegwati għal-likwidità jew l-illikwidità tal-AIF konsistenti mal-obbligi sottostanti u l-politika tat-tifdija tiegħu f’konformità mar-rekwiżiti stabbiliti fl-Artikolu 44 rigward il-limiti tar-riskji kwantitattivi u kwalitattivi.
L-AIFMs għandhom jimmonitorjaw il-konformità ma’ dawk il-limiti u fejn il-limiti jinqabżu jew x’aktarx jinqabżu, għandhom jiddeterminaw il-kors ta’ azzjoni meħtieġ (jew neċessarju). Fid-determinazzjoni tal-azzjoni xierqa, l-AIFMs għandhom iqisu l-adegwatezza tal-politiki u l-proċeduri tal-immaniġġjar tal-likwidità, l-adegwatezza tal-profil tal-likwidità tal-assi tal-AIF u l-effett ta’ livelli atipiċi ta’ talbiet ta’ tifdija.
2. L-AIFMs għandhom iwettqu regolarment testijiet tal-istress, taħt kundizzjonijiet tal-likwidità normali u eċċezzjonali, li jippermettulhom jivvalutaw ir-riskju tal-likwidità ta’ kull AIF li jimmaniġġjaw. Testijiet tal-istress għandhom:
(a)
isiru fuq il-bażi ta’ informazzjoni affidabbli u aġġornata f’termini kwantitattivi jew, fejn dan mhux xieraq, f’termini kwalitattivi;
(b)
fejn xieraq, jissimulaw nuqqas ta’ likwidità tal-assi fil-AIF u talbiet atipiċi ta’ tifdija;
(c)
ikopru r-riskji tas-suq u kwalunkwe impatt riżultanti, inkluż fuq l-appelli għall-manutenzjoni tal-marġini, ir-rekwiżiti tal-kollateral jew il-linji ta’ kreditu;
(d)
iqisu s-sensitivitajiet tal-valwazzjonijet taħt kundizzjonijiet ta’ stess;
(e)
jitwettqu bi frekwenza xierqa għan-natura tal-AIF u mill-inqas darba fis-sena filwaqt li jqisu l-istrateġija tal-investiment, il-profil tal-likwidità, it-tip ta’ investituri u l-politika tat-tifdija tal-AIF.
3. L-AIFMs għandhom jaġixxu fl-aħjar interessi tal-investituri fir-rigward tar-riżultat ta’ kwalunkwe test tal-istress.
Artikolu 49
Allinjament tal-istrateġija tal-investiment, il-profil tal-likwidità u l-politika tat-tifdija
1. Għall-finijiet tal-Artikolu 16(2) tad-Direttiva 2011/61/UE, l-istrateġija tal-investiment, il-profil tal-likwidità u l-politika tat-tifdija ta’ kull AIF immaniġġjat minn AIFM għandu jitqies allinjat meta l-investituri jkollhom il-kapaċità jifdu l-investimenti tagħhom b’manjiera konsistenti ma’ trattament ġust tal-investituri kollha tal-AIF u skont il-politika tat-tifdija tal-AIF u l-obbligi tiegħu.
2. Fil-valutazzjoni tal-allinjament tal-istrateġija tal-investiment, il-profil tal-likwidità u l-politika tat-tifdija l-AIFM għandu wkoll iqis l-impatt li t-tifdijiet jista’ jkollhom fuq l-prezzijiet sottostanti jew il-firxiet tal-assi individwali tal-AIF.
TAQSIMA 5
Investiment f’pożizzjonijiet tat-titolizzazzjoni
[Artikolu 17 tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 50
Definizzjonijiet
Għall-finijiet ta’ din it-Taqsima:
(a)
“titolizzazzjoni” tfisser titolizzazzjoni fis-sens tal-Artikolu 4(36) tad-Direttiva 2006/48/KE;
(b)
“pożizzjoni tat-titolizzazzjoni” tfisser pożizzjoni tat-titolizzazzjoni fis-sens tal-Artikolu 4(40) tad-Direttiva 2006/48/KE;
(c)
“sponsor” tfisser sponsor fis-sens tal-Artikolu 4(42) tad-Direttiva 2006/48/KE;
(d)
“segment” tfisser segment fis-sens tal-Artikolu 4(39) tad-Direttiva 2006/48/KE;
Artikolu 51
Rekwiżiti għall-interess miżmuma
1. L-AIFMs għandhom jassumu l-iskopertura għar-riskju tal-kreditu ta’ titolizzazzjoni għan-nom ta’ AIF wieħed jew aktar li jimmaniġaw fil-każ biss li l-oriġinatur, l-isponsor jew is-sellief oriġinarju, ikun espliċitament iddivulga lill-AIFM li huwa żżomm, fuq bażi kontinwa, interess ekonomiku materjali nett, li fi kwalunkwe każ ma għandux ikun inqas minn 5 %.
Kwalunkwe wieħed minn dawn li ġejjin biss għandu jikkwalifika bħala żamma ta’ interess ekonomiku materjali nett ta’ mhux inqas minn 5 %:
(a)
żamma ta’ mhux inqas minn 5 % tal-valur nominali ta’ kull segment mibjugħ jew ittrasferit lill-investituri;
(b)
fil-każ ta’ titolizzazzjonijiet ta’ skoperturi ċirkolanti, żamma tal-interess tal-oriġinatur ta’ mhux inqas minn 5 % tal-valur nominali tal-iskoperturi titolizzati;
(c)
żamma ta’ skoperturi magħżula b’mod aleatorju, ekwivalenti għal mhux inqas minn 5 % tal-valur nominali tal-iskoperturi titolizzati, fejn tali skoperturi normalment kienu jkunu titolizzati fit-titolizzazzjoni, bil-kundizzjoni li l-għadd ta’ skoperturi potenzjalment titolizzati ma jkunx inqas minn 100 fl-oriġinazzjoni;
(d)
żamm tal-ewwel segment tat-telf u, jekk meħtieġ, segmenti oħra li għandhom l-istess profil ta’ riskju jew profil ta’ riskju aktar sever minn dawk ittrasferiti jew mibjugħa lill-investituri u li ma jimmaturawx qabel dawk ittrasferiti jew mibjugħa lill-investituri, b’mod li ż-żamma totali ma tkunx inqas minn 5 % tal-valur nominali tal-iskoperturi titolizzati.
(e)
żamma tal-ewwel skopertura għat-telf ta’ mhux inqas minn 5 % ta’ kull skopertura titolizzata fit-titolizzazzjoni.
Interess ekonomiku nett għandu jitkejjel fl-oriġinazzjoni u għandu jinżamm fuq bażi kontinwa. L-interess ekonomiku nett, inklużi l-pożizzjonijiet, l-interess jew l-iskoperturi miżmuma, ma għandu jkun soġġett għall-ebda mitigazzjoni tar-riskju tal-kreditu jew pożizzjonijiet fil-qosor jew ħeġġ ieħor u ma għandux jinbiegħ. L-interess ekonomiku nett għandu jiġi determinat mill-valur nozzjonali għall-elementi li ma jidhrux fil-karta tal-bilanċ.
Ma għandu jkun hemm l-ebda applikazzjoni multipla tar-rekwiżiti ta’ żamma għal xi titolizzazzjoni partikolari.
2. Il-paragrafu 1 ma għandux japplika meta l-iskoperturi titolizzati jkunu pretensjonijiet jew pretensjonijiet kontinġenti fuq, iggarantiti bis-sħiħ, inkondizzjonalment u irrevokabbilment mill-istituzzjonijiet elenkati fl-ewwel subparagrafu tal-Artikolu 122a(3) tad-Direttiva 2006/48/KE, u ma għandhomx japplikaw għal dawk it-tranżazzjonijiet elenkati fit-tieni subparagrafu tal-Artikolu 122a(3) tad-Direttiva 2006/48/KE.
Artikolu 52
Rekwiżiti kwalitattivi fir-rigward tal-isponsors u l-oriġinaturi
Qabel ma’ AIFM jieħu skopertura għar-riskju tal-kreditu ta’ titolizzazzjoni għan-nom ta’ AIF wieħed jew aktar, għandu jiżgura li l-isponsors u l-oriġinatur:
(a)
jagħtu kreditu abbażi ta’ kriterji sodi u definiti tajjeb u jistabbixxu b’mod ċar il-proċess għall-approvazzjoni, l-emendar, u r-rifinanzjament tas-self għal skoperturi li għandhom jiġu ttitolizzati bħalma japplikaw fil-każ tal-iskoperturi li għandhom;
(b)
ikollhom fis-seħħ u joperaw sistemi effettivi biex jimmaniġġjaw l-amministrazzjoni u l-monitoraġġ kontinwu tal-portfolji u l-iskoperturi tagħhom li jġorr riskju, inklużi l-identifikazzjoni u l-immaniġġjar ta’ self problematiku u biex jagħmlu aġġustamenti u dispożizzjonijiet xierqa fil-valur;
(c)
jiddiversifikaw adegwatament kwalunkwe portafoll ta’ kreditu abbażi tas-suq fil-mira u l-istrateġija kumplessiva tal-kreditu;
(d)
ikollhom politika bil-miktub dwar ir-riskju tal-kreditu li tinkludi l-limiti tat-tolleranza tar-riskju tagħhom u politika tal-forniment u tiddeskrivi kif tkejjel, timmonitorja u tikkontrolla dak ir-riskju;
(e)
jagħtu aċċess disponibbli fil-pront għad-dejta materjalment rilevanti kollha dwar il-kwalità tal-kreditu u tal-prestazzjoni tal-iskoperturi individwali sottostanti, il-flussi tal-flus u l-kollateral li jsostnu l-iskopertura tat-titolizzazzjoni u tali informazzjoni li tkun meħtieġa biex jitwettqu testijiet tal-istress komprensivi u infurmati tajjeb dwar il-flussi tal-flus u l-valuri tal-kollateral li jsosstnu l-iskoperturi sottostanti. Għal dak il-għan, id-dejta materjalment rilevanti għandha tiġi determinata mid-data tat-titolizzazzjoni u fejn xieraq minħabba n-natura tat-titolizzazzjoni wara dik id-data;
(f)
jagħtu aċċess disponibbli fil-pront għad-dejta rilevanti l-oħra kollha meħtieġa biex l-AIFM jikkonforma mar-rekwiżiti stabbiliti fl-Artikolu 53;
(g)
jiddivulgaw il-livell ta’ interess ekonomiku nett miżmum tagħhom kif imsemmi fl-Artikolu 51, kif ukoll kwalunkwe kwistjoni li tista’ thedded iż-żamma tal-interess ekonomiku nett minimu meħtieġ kif imsemmi f’dak l-Artikolu.
Artikolu 53
Rekwiżiti kwalitattivi li jikkonċernaw lill-AIFMs skoperti għal titolizzazzjonijiet
1. Qabel ma jieħdu skopertura għar-riskju tal-kreditu ta’ titolizzazzjoni għan-nom ta’ AIF wieħed jew aktar, u kif xieraq minn hemm ‘il quddiem, l-AIFMs għandhom ikunu kapaċi juru lill-awtoritajiet kompetenti li, għal kull waħda mill-pożizzjonijiet tat-titolizzazzjoni tagħhom, huma għandhom fehim komprensiv u fil-fond ta’ dawk il-pożizzjonijiet u li implimentaw politiki u proċeduri formali xierqa għall-profil tar-riskju tal-investimenti rilevanti tal-AIF f’pożizzjonijiet titolizzati għall-analiżi u r-rekords:
(a)
informazzjoni ddivulgata skont l-Artikolu 51, minn oriġinaturi jew sponsors biex tispeċifika l-interess ekonomiku nett li għandhom, fuq bażi kontinwa, fit-titolizzazzjoni;
(b)
il-karatteristiċi tar-riskju tal-pożizzjoni individwali ta’ titolizzazzjoni;
(c)
il-karatteristiċi tar-riskju tal-iskoperturi sottostanti l-pożizzjoni ta’ titolizzazzjoni;
(d)
ir-reputazzjoni u l-esperjenza ta’ telf f’titolizzazzjonijiet preċedenti tal-oriġinaturi jew tal-isponsors fil-klassijiet ta’ skoperturi sottostanti l-pożizzjoni ta’ titolizzazzjoni;
(e)
ir-rapporti u d-divulgazzjonijiet magħmula mill-oriġinaturi jew l-isponsors, jew l-aġenti jew il-konsulenti tagħhom, dwar id-diliġenza dovuta tagħhom fuq l-iskoperturi titolizzati u, fejn xieraq, fuq il-kwalità tal-kollateral li jsostni l-iskoperturi titolizzati;
(f)
fejn applikabbli, il-metodoloġiji u l-kunċetti li fuqhom tkun ibbażata il-valwazzjoni tal-kollateral li jsostni l-iskoperturi titolizzati u l-politiki adottati mill-oriġinatur jew l-isponsor sabiex tiġi żgurata l-indipendenza tal-valwatur;
(g)
il-karatteristiċi strutturali kollha tat-titolizzazzjoni li jista’ jkollhom impatt materjali fuq il-prestazzjoni tal-pożizzjoni tat-titolizzazzjoni tal-istituzzjoni, bħall-kaskata kuntrattwali u skattaturi relatati mal-kaskati, titjib tal-kreditu, titjib tal-likwidità, skattaturi tal-valur tas-suq, u definizzjonijiet speċifiċi għat-transazzjoni ta’ inadempjenza.
2. Fejn AIFM ikun ħa skopertura għal valur materjali tar-riskju tal-kreditu ta’ titolizzazzjoni għan-nom ta’ AIF wieħed jew aktar, għandu regolarment iwettaq testijiet tal-istress xierqa għal dawn il-pożizzjonijiet tat-titolizzazzjoni skont il-punt (b) tal-Artikolu 15(3) tad-Direttiva 2011/61/UE. It-test tal-istress għandu jkun proporzjonat man-natura, id-daqs u l-kumplessità tar-riskji inerenti fil-pożizzjonijiet tat-titolizzazzjoni.
L-AIFMs għandhom jistabbilixxu proċeduri ta’ monitoraġġ formali f’konformità mal-prinċipji stabbiliti fl-Artikolu 15 tad-Direttiva 2011/61/UE fi proporzjon mal-profil tar-riskju tal-AIF rilevanti f’relazzjoni għar-riskju tal-kreditu ta’ pożizzjoni ta’ titolizzazzjoni sabiex jimmonitorjaw fuq bażi kontinwa u fil-ħin l-informazzjoni dwar il-prestazzjoni tal-iskoperturi sottostanti dawn il-pożizzjonijiet tat-titolizzazzjoni. Din l-informazzjoni għandha tinkludi (jekk relevanti għat-tip speċifiku ta’ titolizzazzjoni u mhux limitata għal dawn it-tipi ta’ informazzjoni deskritti aktar hawnhekk), it-tip tal-iskopertura, il-perċentwali ta’ selfiet li ilhom dovuti aktar minn 30, 60 u 90 jum, ir-rati ta’ inadempjenza, ir-rati ta’ prepagament, self b’esklużjoni, tip u okkupanza ta’ kollateral, id-distribuzzjoni tal-frekwenza tal-kejl tal-kreditu jew kejl ieħor tal-vijabbiltà tal-kreditu fl-iskoperturi sottostanti, l-industrija u d-diversifikazzjoni ġeografika u d-distribuzzjoni tal-frekwenzi tal-proporzjonijiet tas-selfiet mal-valur b’bandwidths li jiffaċilitaw l-analiżi adegwata tas-sensittività. Fejn l-iskoperturi sottostanti jkunu huma stess pożizzjonijiet ta’ titolizzazzjoni, l-AIFMs għandu jkollhom l-informazzjoni stabbilita f’dan is-subparagrafu mhux biss għas-segmenti ta’ titolizzazzjoni sottostanti, bħal isem l-emittent u l-kwalità tal-kreditu, iżda wkoll dwar il-karatteristiċi u l-prestazzjoni tal-pulijiet sottostanti dawk is-segmenti ta’ titolizzazzjoni.
L-AIFMs għandhom japplikaw l-istess standards ta’ analiżi għall-parteċipazzjonijiet jew is-sottoskrizzjonijiet fi ħruġ ta’ titolizzazzjonijiet mixtrija mingħand partijiet terzi.
3. Għall-finijiet tal-immaniġġjar xieraq tar-riskju u tal-likwidità, l-AIFMs li jieħdu skopertura għar-riskju tal-kreditu ta’ titolizzazzjoni għan-nom ta’ AIF wieħed jew aktar għandhom jidentifikaw, ikejlu, jimmonitorjaw, jimmaniġġajw, jikkontrollaw u jirrappurtaw ir-riskji li jinħolqu minħabba l-iżbilanċi bejn l-assi u l-obbligazzjonijiet tal-AIF rilevanti, ir-riskju ta’ konċentrazzjoni jew ir-riskju tal-investiment li jirriżulta minn dawn l-istrumenti. L-AIFM għandu jiżgura li l-profil tar-riskju ta’ dawn il-pożizzjonijiet ta’ titolizzazzjoni jikkorrispondi mad-daqs, l-istruttura kumplessiva tal-portafoll, l-istrateġiji u l-għanijiet tal-investiment tal-AIF rilevanti kif stabbiliti fir-regoli jew fl-istrumenti tal-inkorporazzjoni, fil-prospektus u d-dokumenti tal-offerta tal-AIF.
4. L-AIFMs għandhom jiżguraw, f’konformità mar-rekwiżiti stabbiliti fl-Artikolu 18 tad-Direttiva 2011/61/UE, li hemm grad adegwat ta’ rappurtar intern lill-maniġment superjuri sabiex il-maniġment superjuri jkun konxju bis-sħiħ dwar kwalunkwe teħid ta’ skoperturi materjali għal titolizzazzjonijiet u li r-riskji li joħorġu minn dawk l-iskoperturi jiġu mmaniġġjati b’mod adegwat.
5. L-AIFMs għandhom jinkludu informazzjoni xierqa dwar l-iskoperturi tagħhom għar-riskji tal-kreditu ta’ titolizzazzjonijiet u l-proċeduri tal-immaniġġjar tar-riskji tagħhom f’dan il-qasam fir-rapporti u d-divulgazzjonijet li jiġu sottomessi skont l-Artikoli 22, 23 u 24 tad-Direttiva 2011/61/UE.
Artikolu 54
Azzjoni korrettiva
1. L-AIFMs għandhom jieħdu tali azzjoni korrettiva kif ikun fl-aħjar interess tal-investituri tal-AIF rilevanti meta jiskopru, wara li jieħdu skopertura għal titolizzazzjoni, li d-determinazzjoni u d-divulgazzjoni tal-interess miżmum ma kienx jilħaq ir-rekwiżiti stipulati f’dan ir-Regolament.
2. L-AIFMs għandhom jieħdu tali azzjoni korrettiva kif tkun fl-aħjar interess tal-investituri tal-AIF rilevanti, meta l-interess miżmum isir inqas minn 5 % f’mument partikolari wara li jieħdu skopertura u dan ma jkunx minħabba l-mekkaniżmu naturali tal-pagament tat-tranżazzjoni.
Artikolu 55
Klawżola ta’ anterjorità
L-Artikoli 51 sa 54 għandhom japplikaw għal titolizzazzjonijiet ġodda maħruġa fl-1 ta’ Jannar 2011 jew wara. Minn wara l-31 ta’ Diċembru 2014 għandhom jibdew japplikaw l-Artikoli 51 sa 54 fir-rigward ta’ titolizzazzjonijiet eżistenti meta jiżdiedu jew jinbidlu skoperturi sottostanti ġodda wara dik id-data.
Artikolu 56
Interpretazzjoni
Fin-nuqqas ta’ interpretazzjoni speċifika mogħtija mill-AETS jew mill-Kumitat Konġunt tal-Awtoritajiet Superviżorji Ewropej, id-disposizzjonijiet ta’ din it-Taqsima għandhom jiġu interpretati b’mod konsistenti mad-dispożizzjonijiet korrispondenti tad-Direttiva 2006/48/KE u mal-Linji Gwida tal-Artikolu 122a tad-Direttiva dwar ir-Rekwiżiti Kapitali tal-31 ta’ Diċembru 2010 (9) maħruġa mill-Kumitat tas-Superviżuri Bankarji Ewropej u emendi sussegwenti tagħhom.
TAQSIMA 6
Rekwiżiti organizzazzjonali - Prinċipji ġenerali
[Artikolu 12 u 18 tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 57
Rekwiżiti ġenerali
1. AIFMs għandhom:
(a)
jistabbilixxu, jimplimentaw u jżommu proċeduri tat-teħid ta’ deċiżjonijiet u struttura organizzazzjonali li jispeċifikaw linji tar-rappurtar u jallokaw il-funzjonijiet u r-responsabbiltajiet b’mod ċar u dokumentat;
(b)
jiżguraw li l-persuni rilevanti tagħhom ikunu jafu bil-proċeduri li għandhom jiġu segwiti għat-twettiq korrett tar-responsabbiltajiet tagħhom;
(c)
jistabbilixxu, jimplimentaw u jżommu mekkaniżmi ta’ kontroll intern adegwati mfassla biex jiżguraw il-konformità mad-deċiżjonijiet u l-proċeduri fil-livelli kollha tal-AIFM;
(d)
jistabbilixxu, jimplimentaw u jżommu rappurtar u komunikazzjoni interni tal-informazzjoni effikaċi fil-livelli rilevanti kollha tal-AIFM kif ukoll flussi effikaċi tal-informazzjoni ma’ kwalunkwe parti terza involuta;
(e)
iżommu rekords adegwati u fl-ordni tan-negozju u l-organizzazzjoni interna tagħhom.
L-AIFMs għandhom iqisu n-natura, id-daqs u l-kumplessità tan-negozju tagħhom u n-natura u l-firxa tas-servizzi u l-attivitajiet li jitwettqu f’dak in-negozju.
2. L-AIFMs għandhom jistabbilixxu, jimplimentaw u jżommu sistemi u proċeduri li jkunu adegwati għall-ħarsien tas-sigurtà, l-integrità u l-kunfidenzjalità tal-informazzjoni, filwaqt li jqisu n-natura tal-informazzjoni inkwistjoni.
3. L-AIFMs għandhom jistabbilixxu, jimplimentaw u jżommu politika adegwata tal-kontinwità tan-negozju mmirata biex tkun żgurata, fil-każ ta’ interruzzjoni fis-sistemi u l-proċeduri tagħhom, il-preservazzjoni tad-dejta u l-funzjonijiet essenzjali, u ż-żamma tas-servizzi u l-attivitajiet, jew meta dan ma jkunx possibbli, l-irkupru bla telf ta’ żmien ta’ din id-dejta u l-funzjonijiet u l-issoktar mill-ġdid tas-servizzi u l-attivitajiet tagħhom.
4. L-AIFMs għandhom jistabbilixxu, jimplimentaw u jżommu politika u l-proċeduri tal-kontabbiltà u regoli tal-valwazzjoni li permezz tagħhom ikunu jistgħu, fuq talba tal-awtorità kompetenti, iwasslu fil-pront rapporti finanzjarji lill-awtorità kompetenti li jkunu jirriflettu b’mod ġust il-vera pożizzjoni finanzjarja tagħhom u li jkunu konformi mal-istandards u r-regoli tal-kontabbiltà applikabbli kollha.
5. L-AIFMs għandhom jimplimentaw politiki u proċeduri xierqa biex jiżguraw li politiki tat-tifdija tal-AIF ikunu ddivulgati lill-investituri, f’biżżejjed dettall, qabel dawn ma jinvestu fl-AIF u fil-każ ta’ bidliet materjali.
6. L-AIFMs għandhom jimmonitorjaw u, fuq bażi regolari, jevalwaw l-adegwatezza u l-effikaċja tas-sistemi, il-mekkaniżmi tal-kontrolli interni u l-arranġamenti stabbiliti tagħhom skont il-paragrafi 1 sa 5, u li jieħdu l-miżuri xierqa biex jiġi indirizzat kwalunkwe nuqqas.
Artikolu 58
Proċessar ta’ dejta elettronika
1. L-AIFMs għandhom jagħmlu arranġamenti xierqa u suffiċjenti għal sistemi elettroniċi xierqa sabiex jippermettu r-reġistrazzjoni f’waqtha u xierqa ta’ kull tranżazzjoni jew sottoskrizzjoni ta’ portafoll jew, fejn rilevanti, ordni ta’ tifdija.
2. L-AIFMs għandhom jiżguraw standard għoli ta’ sigurtà waqt l-ipproċessar elettroniku tad-dejta kif ukoll l-integrità u l-kunfidenzjalità tal-informazzjoni rreġistrata, kif xieraq.
Artikolu 59
Proċeduri tal-kontabbiltà
1. L-AIFMs għandhom ikollhom politiki u proċeduri tal-kontabbiltà kif imsemmi fl-Artikolu 57(4) sabiex jiżguraw il-protezzjoni tal-investituri. Ir-rekords tal-kontabbiltà għandhom jinżammu b’tali mod li l-assi u l-obbligazzjonijiet kollha tal-AIF ikunu jistgħu jiġu identifikati direttament il-ħin kollu. Jekk AIF ikollu kompartimenti ta’ investiment differenti, għandhom jinżammu kontijiet separati għal dawk il-kompartimenti.
2. L-AIFMs għandhom jistabbilixxu, jimplimentaw u jżommu politiki u proċeduri tal-kontabbiltà u l-valwazzjoni biex jiżguraw illi l-valur nett tal-assi ta’ kull AIF ikun ikkalkulat b’mod preċiż fuq il-bażi tar-regoli u l-standards tal-kontabbiltà applikabbli.
Artikolu 60
Kontroll mill-korp tat-tmexxija, il-maniġment superjuri u l-funzjoni tas-superviżjoni
1. Meta jallokaw funzjonijiet internament, l-AIFMs għandhom jiżguraw li korp tat-tmexxija, il-maniġiment superjuri u, fejn teżisti, il-funzjoni superviżorja, ikunu responsabbli għall-konformità tal-AIFM mal-obbligi tiegħu skont id-Direttiva 2011/61/UE.
2. L-AIFM għandu jiżgura li l-maniġment superjuri tiegħu:
(a)
ikun responsabbli mill-implimentazzjoni tal-politika ġenerali tal-investiment għal kull AIF immaniġġjat, kif definit, fejn rilevanti, fir-regoli tal-fond, fl-istrumenti tal-inkorporazzjoni, fil-prospett jew fid-dokumenti tal-offerta;
(b)
jissorvelja l-approvazzjoni tal-istrateġiji tal-investiment għal kull AIF immaniġġjat;
(c)
ikun responsabbli biex jiżgura li hemm stabbiliti u implimentat politiki u proċeduri tal-valwazzjoni skont l-Artikolu 19 tad-Direttiva 2011/61/UE;
(d)
ikun responsabbli biex jiżgura li l-AIFM ikollu funzjoni tal-konformità permanenti u effettiva, anki jekk din il-funzjoni titwettaq minn parti terza;
(e)
jiżgura u jivverifika perjodikament li l-politika ġenerali tal-investiment, l-istrateġiji tal-investiment u l-limiti tar-riskji ta’ kull AIF immaniġġjat ikunu qegħdin jiġu implimentati u osservati sew u b’mod effikaċi, anke jekk il-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji titwettaq minn partijiet terzi;
(f)
japprova u jirrevedi perjodikament l-adegwatezza tal-proċeduri interni għat-teħid tad-deċiżjonijiet dwar investiment għal kull AIF immaniġġjat, sabiex ikun żgurat li dawk id-deċiżjonijiet ikunu konsistenti mal-istrateġiji approvati ta’ investiment;
(g)
japprova u jirrevedi perjodikament il-politika u l-arranġamenti tal-immaniġġjar tar-riskji, il-proċessi u t-tekniki għall-implimentazzjoni ta’ dik il-politika, inkluża s-sistema tal-limitu tar-riskji għal kull AIF li jimmaniġġja.
(h)
ikun responsabbli biex jistabbilixxi u japplika politika ta’ rimunerazzjoni skont l-Anness II tad-Direttiva 2011/61/UE.
3. AIFM għandu wkoll jiżgura li l-maniġment superjuri tiegħu u, fejn xieraq, il-korp tat-tmexxija tiegħu jew il-funzjoni superviżorja:
(a)
jivvalutaw u janaliżaw perjodikament l-effikaċja tal-politiki, l-arranġamenti u l-proċeduri fis-seħħ għall-konformità mal-obbligi stipulati fid-Direttiva 2011/61/UE;
(b)
jieħdu miżuri xierqa biex jiġi indirizzat kwalunkwe nuqqas.
4. AIFM għandu jiżguraw li l-maniġment superjuri jirċievi fuq bażi frekwenti, u tal-anqas kull sena, rapporti bil-miktub dwar kwistjonijiet ta’ konformità, awditjar intern u l-immaniġġjar tar-riskji fejn ikun indikat b’mod partikolari jekk ikunux ittieħdu l-miżuri ta’ rimedju xierqa fil-każ ta’ kwalunkwe nuqqas.
5. L-AIFM għandu jiżgura li l-maniġment superjuri tiegħu jirċievi fuq bażi regolari rapporti dwar l-implimentazzjoni tal-istrateġiji ta’ investiment u l-proċeduri interni għat-teħid tad-deċiżjonijiet dwar investiment imsemmija fil-punt (b) sa (e) tal-paragrafu 2.
6. AIFM għandu jiżgura li l-korp tat-tmexxija jew il-funzjoni superviżorja, jekk ikun hemm, tirċievi fuq bażi regolari rapporti bil-miktub dwar il-kwistjonijiet msemmija fil-paragrafu 4.
Artikolu 61
Funzjoni permanenti tal-konformità
1. L-AIFM għandu jistabbilixxi, jimplimenta u jżomm politiki u proċeduri adegwati mfassla biex jinkixef kwalunkwe riskju ta’ nuqqas min-naħa tal-AIFM milli jikkonforma mal-obbligi tiegħu skont id-Direttiva 2011/61/UE, u r-riskji assoċjati, u jkollu fis-seħħ miżuri u proċeduri adegwati mfassla biex jimminimizzaw dan ir-riskju u biex l-awtoritajiet kompetenti jkunu jistgħu jeżerċitaw is-setgħat tagħhom b’mod effikaċi skont din id-Direttiva.
L-AIFM għandu jqis in-natura, id-daqs u l-kumplessità tan-negozju tiegħu u n-natura u l-firxa tas-servizzi u l-attivitajiet li jitwettaq matul dak in-negozju.
2. AIFM għandu jistabbilixxi u jżomm funzjoni permanenti u effettiva tal-konformità li topera indipendentement u li jkollha r-responsabbilitajiet li ġejjin:
(a)
li timmonitorja u, fuq bażi regolari, tevalwa l-adegwatezza u l-effikaċja tal-miżuri, il-politiki u l-proċeduri fis-seħħ skont il-paragrafu 1, u l-azzjonijiet meħuda sabiex jiġi indirizzat kwalunkwe nuqqas fil-konformità tal-AIFM mal-obbligi tiegħu;
(b)
li tagħti pariri lill-persuni rilevanti responsabbli mit-twettiq tas-servizzi u l-attivitajiet u tassistihom fil-konformità mal-obbligi tal-AIFM skont id-Direttiva 2011/61/UE.
3. Sabiex il-funzjoni tal-konformità msemmija fil-paragrafu 2 tkun tista’ twettaq ir-responsabbiltajiet tagħha sew u indipendentement, l-AIFM għandu jiżgura li:
(a)
il-funzjoni ta’ konformità jkollha l-awtorità, ir-riżorsi, il-kompetenza u l-aċċess għall-informazzjoni rilevanti kollha meħtieġa;
(b)
jinħatar uffiċjal tal-konformità u jkun responsabbli mill-funzjoni tal-konformità u biex jirrapporta fuq bażi frekwenti, u tal-anqas kull sena, lill-maniġment superjuri dwar kwistjonijiet ta’ konformità, fejn jindika b’mod partikolari jekk ikunux ittieħdu l-miżuri ta’ rimedju xierqa fil-każ ta’ kwalunkwe nuqqas;
(c)
il-persuni fil-funzjoni tal-konformità ma jkunux involuti fit-twettiq tas-servizzi jew l-attivitajiet li jimmonitorjaw;
(d)
il-metodu għad-determinazzjoni tar-rimunerazzjoni tal-uffiċjal tal-konformità u l-persuni l-oħra fil-funzjoni tal-konformità ma jaffettwax l-oġġettività tagħhom u x’aktarx li mhux se jaffettwaha.
Madanakollu, l-AIFM mhuwiex meħtieġ jikkonforma mal-punt (c) jew (d) tal-ewwel subparagrafu jekk ikun jista’ juri li minħabba n-natura, id-daqs u l-kumplessità tan-negozju tiegħu, u n-natura u l-firxa tas-servizzi u l-attivitajiet tiegħu, li dak ir-rekwiżit mhuwiex proporzjonat u li l-funzjoni tal-konformità tiegħu tibqa’ effikaċi.
Artikolu 62
Funzjoni permanenti tal-awditjar intern
1. Fejn xieraq u proporzjonat, u fid-dawl tan-natura, id-daqs u l-kumplessità tan-negozju tagħhom u n-natura u l-firxa tal-attivitajiet tal-immaniġġjar ta’ portafoll kollettiv imwettqa f’dak in-negozju, l-AIFMs għandhom jistabbilixxu u jżommu funzjoni ta’ awditjar intern li tkun separata u indipendenti mill-funzjonijiet u l-attivitajiet l-oħra tal-AIFM.
2. Il-funzjoni tal-awditjar intern imsemmija fil-paragrafu 1 għandha:
(a)
tistabbilixxi, timplimenta u żżomm pjan tal-awditjar biex jiġu eżaminati u evalwati l-adegwatezza u l-effikaċja tas-sistemi, il-mekkaniżmi tal-kontroll intern u l-arranġamenti tal-AIFM;
(b)
toħroġ b’rakkomandazzjonijiet abbażi tar-riżultati tal-ħidma mwettqa skont il-punt (a);
(c)
tivverifika l-konformità mar-rakkomandazzjonijiet imsemmija fil-punt (b);
(d)
tirrapporta kwistjonijiet tal-awditjar intern.
Artikolu 63
Tranżazzjonijiet personali
1. Għal kwalunke persuna rilevanti li hija involuta f’attivitajiet li jistgħu joħolqu konflitt ta’ interess, jew li jkollha aċċess għal informazzjoni privileġġata, skont it-tifsira tal-Artikolu 1(1) tad-Direttiva 2003/6/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-28 ta’ Jannar 2003 dwar insider dealing u manipulazzjoni tas-suq (abbuż tas-suq) (10) jew informazzjoni kunfidenzjali oħra marbuta mal-AIF jew mat-tranżazzjonijiet ma’ jew għal AIF, AIFM għandu jistabbilixxi, jimplimenta u jżomm arranġamenti adegwati mmirati biex jimpedixxi tali persuni rilevanti milli:
(a)
jidħlu fitranżazzjoni personali fi strumenti finanzjarji jew assi oħra li jissodisfaw wieħed mill-kriterji li ġejjin:
(i)
it-tranżazzjoni hija soġġetta għall-Artikolu 2(1) tad-Direttiva 2003/6/KE;
(ii)
it-tranżazzjoni tinvolvi l-abbuż jew id-divulgazzjoni skorretta ta’ informazzjoni kunfidenzjali;
(iii)
it-tranżazzjoni tikkonfliġġi jew x’aktarx tkun f’kunflitt ma’ obbligu tal-AIFM skont id-Direttiva 2011/61/UE;
(b)
tagħti pariri jew tħajjar, minbarra fit-twettiq tajjeb tal-impjieg tagħha jew kuntratt għal servizzi, kwalunkwe persuna oħra biex tidħol fi tranżazzjoni personali msemmija fil-punt (a)(i) u (ii), jew li altrimenti tkun tikkostitwixxi abbuż tal-informazzjoni marbuta ma’ ordnijiet pendenti;
(c)
tiddivulga, minbarra fit-twettiq tajjeb tal-impjieg tagħha jew kuntratt għal servizzi u mingħajr ħsara għall-Artikolu 3(a) tad-Direttiva 2003/6/KE, kwalunkwe informazzjoni jew opinjoni lil kwalunkwe persuna oħra jekk il-persuna rilevanti tkun taf, jew raġonevolment imissha tkun taf, li b’riżultat ta’ dik id-divulgazzjoni dik il-persuna l-oħra se tieħu jew x’aktarx li tieħu xi wieħed mill-passi li ġejjin:
(i)
tidħol fi tranżazzjoni personali msemmija fil-punt (a)(i) u (ii) fi strumenti finanzjarji jew assi oħrajn jew li altrimenti tkun tikkostitwixxi abbuż mill-informazzjoni dwar ordnijiet pendenti;
(ii)
tagħti parir jew tħajjar persuna oħra biex tidħol f’tali tranżazzjoni.
2. L-arranġamenti msemmija fil-paragrafu 1 għandhom b’mod partikolari jkunu maħsuba biex jiżguraw li:
(a)
kull persuna rilevanti tkun konxja mir-restrizzjonijiet fuq it-tranżazzjonijiet personali msemmija fil-paragrafu 1, u mill-miżuri stabbiliti mill-AIFM b’rabta mat-tranżazzjonijiet personali u d-divulgazzjoni, skont il-paragrafu 1;
(b)
l-AIFM ikun mgħarrfa fil-pront dwar kwalunkwe tranżazzjoni personali li tidħol fiha persuna rilevanti koperta mill-paragrafu 1, jew b’notifika ta’ dik it-tranżazzjoni jew permezz ta’ proċeduri oħra biex l-AIFM ikun jista’ jidentifika tali tranżazzjonijiet;
(c)
jinżamm rekord tat-tranżazzjoni personali nnotifikata lill-AIFM jew identifikata minnu, inkluża kwalunkwe awtorizzazzjoni jew projbizzjoni b’rabta ma’ tali tranżazzjoni.
Għall-finijiet tal-punt (b) tal-ewwel subparagrafu, fejn ċerti attivitajiet tal-AIFM jitwettqu minn partijiet terzi, l-AIFM għandu jiżgura li l-entità li twettaq l-attività żżomm rekord tat-tranżazzjonijiet personali li tidħol għalihom kwalunke persuna rilevanti koperta mill-paragrafu 1 u li fuq talba tipprovdi l-informazzjoni lill-AIFM minnufih.
3. Il-paragrafi 1 u 2 ma għandhomx japplikaw għal tranżazzjonijiet personali:
(a)
eżegwiti bħala servizz diskrezzjonali ta’ mmaniġġjar ta’ portafoll fejn ma jkun hemm ebda komunikazzjoni minn qabel b’rabta mat-tranżazzjoni bejn il-maniġer tal-portafoll u l-persuna rilevanti jew persuna oħra li f’isimha hija eżegwita t-tranżazzjoni;
(b)
f’UCITS jew f’AIFs li jkunu soġġetti għal superviżjoni skont il-liġi ta’ Stat Membru li titlob livell ekwivalenti ta’ tifrix tar-riskji fl-assi tagħhom, fejn il-persuna rilevanti u kwalunkwe persuna oħra li f’isimha jiġu eżegwiti t-tranżazzjonijiet ma jkunux involuti fil-immaniġġjar ta’ dik l-impriża.
4. Għall-finijiet tal-paragrafu 1, tranżazzjoni personali għandha tinkludi wkoll tranżazzjoni fi strument finanzjarju jew assi ieħor eżegwita f’isem jew għan-nom ta’:
(a)
persuna rilevanti;
(b)
kwalunkwe persuna li magħha l-persuna rilevanti għandha relazzjoni familjari jew li magħha l-persuna relevanti għandha rabtiet mill-qrib;
(c)
persuna li r-relazzjoni tagħha ma’ persuna rilevanti tkun tali li l-persuna rilevanti jkollha intress dirett jew interess indirett fir-riżultat tan-negozju, minbarra t-tariffa jew il-kummissjoni għall-esekuzzjoni tan-negozju.
Artikolu 64
Reġistrazzjoni tat-tranżazzjonijiet ta’ portafolji
1. L-AIFMs għandhom mingħajr dewmien u għal kull tranżazzjoni ta’ portafoll relatata mal-AIF li jimmaniġġjaw, jirreġistraw informazzjoni li hija suffiċjenti biex jiġu rikostruwiti d-dettalji tal-ordni u tat-tranżazzjoni eżegwita jew tal-ftehim.
2. Fir-rigward tat-tranżazzjonijiet ta’ portafoll f’ċentru tal-eżekuzzjoni, ir-rekord imsemmi fil-paragrafu 1 għandu jinkludu l-informazzjoni li ġejja:
(a)
l-isem jew deżinjazzjoni oħra tal-AIF u tal-persuna li tkun qiegħda taġixxi f’isem l-AIF;
(b)
l-assi;
(c)
fejn rilevanti, il-kwantità;
(d)
it-tip tal-ordni jew it-tranżazzjoni;
(e)
il-prezz;
(f)
għal ordnijiet, id-data u l-ħin preċiż tat-trażmissjoni tal-ordni u l-isem jew deżinjazzjoni oħra tal-persuna għand min tkun ġiet l-ordni, jew għal tranżazzjonijiet, id-data u l-ħin preċiż tad-deċiżjoni biex isir in-negozju u l-eżekuzzjoni tat-tranżazzjoni;
(g)
fejn applikabbli, l-isem tal-persuna li tittrażmetti l-ordni jew li teżegwixxi t-tranżazzjoni;
(h)
fejn applikabbli, ir-raġunijiet għar-revoka ta’ ordni;
(i)
għal tranżazzjonijiet eżegwiti, l-identifikazzjoni tal-kontraparti u taċ-ċentru tal-eżekuzzjoni.
3. Fir-rigward tat-tranżazzjonijiet ta’ portafoll minn AIF mhux f’xi ċentru tal-eżekuzzjoni, ir-rekord imsemmi fil-paragrafu 1 għandu jinkludu l-informazzjoni li ġejja:
(a)
l-isem jew deżinjazzjoni oħra tal-AIF;
(b)
dokumentazzjoni ġuridika u oħra li tifforma l-bażi tat-tranżazzjoni tal-portafoll, inklużi partikolarment il-ftehim kif eżekwit;
(c)
il-prezz.
4. Għall-finijiet tal-paragrafi 2 u 3, ċentru tal-eżekuzzjoni għandu jinkludi internalizzatur sistematiku kif imsemmi fil-punt (7) tal-Artikolu 4(1) tad-Direttiva 2004/39/KE, suq regolat kif imsemmi fil-punt (14) tal-Artikolu 4(1) ta’ dik id-Direttiva, faċilità tan-negozjar multilaterali kif imsemmi fil-punt (15) tal-Artikolu 4(1) ta’ dik id-Direttiva, ġeneratur tas-suq kif imsemmi fil-punt (8) tal-Artikolu 4(1) ta’ dik id-Direttiva jew fornitur ieħor tal-likwidità jew entità li twettaq, f’pajjiż terz, funzjoni simili għal dawk imwettqa minn xi wieħed minn dawn li għadhom kif issemmew.
Artikolu 65
Reġistrazzjoni tal-ordnijiet ta’ sottoskrizzjoni u tifdija
1. L-AIFMs għandhom jieħdu l-passi raġonevoli kollha biex jiżguraw li sottoskrizzjonijiet ta’ AIF li jaslulhom u, fejn rilevanti, l-ordnijiet tat-tifdija jiġu rreġistrati mingħajr dewmien żejjed wara l-wasla ta’ kwalunkwe tali ordni.
2. Din ir-reġistrazzjoni għandha tinkludi informazzjoni dwar dan li ġej:
(a)
l-AIF rilevanti;
(b)
il-persuna li tagħti jew tittrażmetti l-ordni;
(c)
il-persuna li tirċievi l-ordni;
(d)
id-data u l-ħin tal-ordni;
(e)
it-termini u l-mezzi tal-pagament;
(f)
it-tip tal-ordni;
(g)
id-data tal-eżekuzzjoni tal-ordni;
(h)
l-għadd ta’ unitajiet jew ishma jew ammonti ekwivalenti sottoskritti jew mifdija;
(i)
is-sottoskrizzjoni jew, fejn rilevanti, il-prezz tat-tifdija għal kull unità jew sehem jew, fejn relevanti, l-ammont tal-kapital impenjat u mħallas;
(j)
il-valur totali tas-sottoskrizzjoni jew it-tifdija tal-unitajiet jew l-ishma;
(k)
il-valur gross tal-ordni inklużi l-imposti għas-sottoskrizzjoni, jew l-ammont nett wara l-imposti għat-tifdijiet.
L-informazzjoni skont il-punti (i), (j) u (k) għandha tiġi rreġistrata malli tkun disponibbli.
Artikolu 66
Rekwiżiti ta’ żamma tar-rekords
1. L-AIFMs għandhom jiżguraw li r-rekords kollha msemmija fl-Artikoli 64 u 65 jinżammu għal perjodu ta’ mill-inqas ħames snin.
Madanakollu, l-awtoritajiet kompetenti jistgħu jirrikjedu lill-AIFMs jiżguraw li kwalunkwe minn dawk ir-rekords, jew ir-rekords kollha jinżammu għal perjodu itwal, filwaqt li jqisu n-natura tal-assi jew it-tranżazzjoni tal-portafoll, meta jkun meħtieġ biex l-awtorità tkun tista’ teżerċita l-funzjonijiet superviżorji tagħha skont id-Direttiva 2011/61/UE.
2. Wara t-terminazzjoni tal-awtorizzazzjoni ta’ AIFM, ir-rekords għandhom jinżammu għall-anqas għall-perjodu ulterjuri ta’ ħames snin imsemmi fil-paragarfu 1. L-awtoritajiet kompetenti jistgħu jirrikjedu żamma għal perjodu itwal.
Fejn l-AIFM jitrasferixxi r-responsabbiltajiet tiegħu fir-rigward tal-AIF lil AIFM ieħor, huwa għandu jiżgura li r-rekords imsemmija fil-paragrafu 1 ikunu aċċessibbli għal dak l-AIFM.
3. Ir-rekords għandhom jinżammu f’mezz li jippermetti l-ħażna tal-informazzjoni b’mod aċċessibbli għal referenza fil-futur mill-awtorità kompetenti, u b’tali forma u manjiera li:
(a)
l-awtoritajiet kompetenti jkunu jistgħu jaċċessawhom malajr u jirrikostruwixxu kull stadju ewlieni tal-ipproċessar ta’ kull tranżazzjoni tal-portafoll;
(b)
korrezzjonijiet jew emendi oħra, u l-kontenut tar-rekords qabel tali korrezzjonijiet jew emendi, ikunu jistgħu jiġu aċċertati faċilment;
(c)
ma tkun possibbli l-ebda manipulazzjoni jew alterazzjoni oħra.
TAQSIMA 7
Valwazzjoni
[Artikolu 19 tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 67
Politiki u proċeduri għall-valwazzjoni tal-assi tal-AIF
1. L-AIFMs għandhom jistabbilixxu, iżommu, jimplimentaw u jirrevedu, għal kull AIF li jimmaniġġjaw politiki u proċeduri bil-miktub li jiżguraw proċess tal-valwazzjoni sod, trasparenti, komprensiv u dokumentat sew. Il-politika u l-proċeduri tal-valwazzjoni għandhom ikopru l-aspetti materjali kollha tal-proċess tal-valwazzjoni u tal-proċeduri u l-kontrolli tal-valwazzjoni fir-rigward tal-AIF rilevanti.
Mingħajr preġudizzju għar-rekwiżiti tal-liġi nazzjonali u r-regoli u l-istrumenti tal-inkorporazzjoni tal-AIF, l-AIFM għandu jiżgura li jiġu applikati metodoloġiji tal-valwazzjoni ġusti, xierqa u trasparenti għall-AIFs li jimmaniġġja. Il-politiki tal-valwazzjoni għandhom jidentifikaw, u l-proċeduri għandhom jimplimentaw, il-metodoloġiji tal-valwazzjoni użati għal kull tip ta’ assi fejn l-AIF jista’ jinvesti skont il-liġi nazzjonali applikabbli, ir-regoli tal-AIF u l-istrumenti ta’ inkorporazzjoni. L-AIFM ma għandux jinvesti f’tip partikolari ta’ assi għall-ewwel darba sakemm ma jkunux ġew identifikati l-metodoloġija jew il-metodoloġiji tal-valwazzjoni xierqa għal dak it-tip speċifiku ta’ assi.
Il-politiki u l-proċeduri li jistabbilixxu l-metodoloġiji tal-valwazzjoni għandhom jinkludu l-inputs, il-mudelli u l-kriterji tal-għażla għall-ipprezzar u s-sorsi tad-dejta tas-suq. Għandhom jipprovdu li l-prezzijiet għandhom jinkisbu minn sorsi indipendenti kull meta possibbli u xieraq. Il-proċess tal-għażla ta’ metodoloġija partikulari għandu jinkludi valutazzjoni tal-metodoloġiji disponibbli rilevanti, filwaqt li jqis is-sensittività tagħhom għall-bidliet fil-varjabbli u kif strateġiji speċifiċi jiddeterminaw il-valur relattiv tal-assi fil-portafoll.
2. Il-politiki tal-valwazzjoni għandhom jistabbilixxu l-obbligi, ir-rwoli u r-responsabbiltajiet tal-partijiet kollha involuti fil-proċess tal-valwazzjoni, inklużi tal-maniġment superjuri tal-AIFM. Il-proċeduri għandhom jirriflettu l-istruttura organizzazzjonali kif stabbiliti fil-politiki tal-valwazzjoni.
Il-politiki u l-proċeduri tal-valwazzjoni għandhom jindirizzaw talanqas dan li ġej:
(a)
il-kompetenza u l-indipendenza tal-persunal li effettivament qiegħed iwettaq il-valwazzjoni tal-assi;
(b)
l-istrateġiji tal-investiment speċifiku tal-AIF u l-assi li l-AIF jista’ jinvesti fihom;
(c)
il-kontrolli fuq l-għażla tal-inputs, is-sorsi u l-metodoloġiji tal-valwazzjoni;
(d)
il-kanali ta’ eskalazzjoni biex jiġu riżolti differenzi fil-valuri tal-assi;
(e)
il-valwazzjoni ta’ kwalunkwe aġġustament relatat mad-daqs u l-likwidità tal-pożizzjonijiet, jew għal bidliet fil-kundizzjonijiet tas-suq, kif xieraq;
(f)
il-ħin xieraq meta jingħalqu l-kotba għall-fini tal-valwazzjoni;
(g)
il-frekwenza xierqa għall-valwazzjoni tal-assi.
3. Meta jinħatar valwatur estern, il-politiki u l-proċeduri tal-valwazzjoni għandhom jistabbilixxu proċess għall-iskambju tal-informazzjoni bejn l-AIFM u l-valwatur estern biex jiġi żgurat li tingħata l-informazzjoni kollha meħtieġa għall-fini li jitwettaq il-kompitu tal-valwazzjoni.
Il-politiki u l-proċeduri tal-valwazzjoni għandhom jiżguraw li l-AIFM iwettaq diliġenza dovuta inizjali u perjodika fuq partijiet terzi li jinħatru biex iwettqu servizzi ta’ valwazzjoni.
4. Fejn il-valwazzjoni titwettaq mill-AIFM innifsu, il-politiki għandhom jinkludu deskrizzjoni ta’ salvagwardji biex il-kompitu tal-valwazzjoni jitwettaq b’mod indipendenti skont il-punt (b) tal-Artikolu 19(4) tad-Direttiva 2011/61/UE. Dawn is-salvagwardji għandhom jinkludu miżuri biex jipprevjenu jew irażżnu lil kwalunkwe persuna milli teżerċita influwenza mhux xierqa fuq il-mod kif persuna twettaq attivitajiet ta’ valwazzjoni.
Artikolu 68
Użu ta’ mudelli għall-valwazzjoni ta’ assi
1. Jekk jintuża mudell għall-valwazzjoni tal-assi ta’ AIF, il-mudell u l-karatteristiċi ewlenin tiegħu għandhom jiġu spjegati u ġustifikati fil-politiki u l-proċeduri tal-valwazzjoni. Ir-raġuni għall-għażla tal-mudell, id-dejta sottostanti, is-suppożizzjonijiet użati fil-mudell u r-raġuni għall-użu tagħhom, u l-limitazzjonijiet tal-valwazzjoni abbażi ta’ mudell għandhom jiġu dokumentati sew.
2. Il-politiki u l-proċeduri tal-valwazzjoni għandhom jiżguraw li qabel ma jintuża, mudell jiġi vvalidat minn persuna b’kompetenza suffiċjenti li ma kinitx involuta fil-proċess tal-bini ta’ dak il-mudell. Il-proċess tal-validazzjoni għandu jkun dokumentat b’mod xieraq.
3. Il-mudell għandu jkun soġġett għal approvazzjoni minn qabel mill-maniġment superjuri tal-AIFM. Fejn il-mudell jintuża minn AIFM li jwettaq il-funzjoni tal-valwazzjoni huwa stess, l-approvazzjoni mill-maniġment superjuri għandha tkun mingħajr ħsara għad-dritt tal-awtorità kompetenti li tirrikjedi skont l-Artikolu 19(9) tad-Direttiva 2011/61/UE li l-mudell jiġi vverifikat minn awditur jew valwatur estern.
Artikolu 69
Applikazzjoni konsistenti tal-politiki u l-proċeduri tal-valwazzjoni
1. L-AIFM għandu jiżgura li l-politiki u l-proċeduri tal-valwazzjoni u l-metodoloġiji ta’ valwazzjoni magħżula jiġu applikati konsistentement.
2. Il-politiki u l-proċeduri tal-valwazzjoni u l-metodoloġiji magħżula għandhom ikunu applikati għall-assi kollha fi ħdan AIF filwaqt li titqies l-istrateġija tal-investiment, it-tip ta’ assi u, jekk applikabbli, l-eżistenza ta’ valwaturi esterni differenti.
3. Fejn ma jkunx meħtieġ aġġornament, il-politiki u l-proċeduri għandhom jiġu applikati konsistentement tul iż-żmien, u s-sorsi u r-regoli tal-valwazzjoni għandhom jibqgħu konsistenti tul iż-żmien.
4. Il-proċeduri tal-valwazzjoni u l-metodoloġiji maħtura ta’ valwazzjoni għandhom jiġu applikati konsistentement mal-AIFs kollha mmaniġġjati mill-istess AIFM, filwaqt li jitqiesu l-istrateġiji tal-investiment u t-tipi ta’ assi miżmuma mill-AIFs, u jekk applikabbli, l-eżistenza ta’ valwaturi esterni differenti.
Artikolu 70
Reviżjoni perjodika tal-politiki u l-proċeduri tal-valwazzjoni
1. Il-politiki tal-valwazzjoni għandhom jipprovdu għal reviżjoni perjodika tal-politiki u l-proċeduri, inkluż tal-metodoloġiji tal-valwazzjoni. Ir-reviżjoni għandha titwettaq mill-inqas kull sena u qabel l-AIF jimpenja strateġija ta’ investiment ġdida jew tip ġdid ta’ assi li mhumiex koperti mill-politika attwali ta’ valwazzjoni.
2. Il-politiki u l-proċeduri ta’ valwazzjoni għandhom jiddeskrivu kif bidla fil-politika tal-valwazzjoni, inkluża l-metodoloġija, jistgħu jsiru u f’liema ċirkostanzi dan ikun xieraq. Rakkomandazzjonijiet għal tibdil fil-politiki u l-proċeduri għandhom isiru lill-maniġment superjuri, li għandu jeżamina u japprova kwalunkwe bidla.
3. Il-funzjoni tal-immaniġġjar tar-riskji msemmija fl-Artikolu 38 għandha tirrevedi u, jekk meħtieġ, tipprovdi raġunijiet xierqa dwar il-politiki u l-proċeduri adottati għall-valwazzjoni tal-assi.
Artikolu 71
Reviżjoni tal-valuri individwali tal-assi
1. AIFM għandu jiżgura li l-assi kollha miżmuma mill-AIF huma valwati b’mod ġust u xieraq. L-AIFM għandu jiddokumenta skont it-tip ta’ assi l-mod kif ġie vvalutat il-valur individwali b’mod xieraq u ġust. L-AIFM għandu l-ħin kollu jkun kapaċi juri li l-portafolli tal-AIFs li jimmaniġġja huma valwati tajjeb.
2. Il-politiki u l-proċeduri tal-valutazzjoni għandhom jistabbilixxu proċess ta’ reviżjoni għall-valuri individwali tal-assi, fejn jeżisti riskju materjali ta’ valwazzjoni mhux xierqa, bħal fil-każijiet li ġejjin:
(a)
il-valwazzjoni tkun bbażata fuq prezzijiet disponibbli biss minn xi sors uniku ta’ kontroparti jew sensar;
(b)
il-valutazzjoni tkun ibbażata fuq prezzijiet illikwidi tal-kambju;
(c)
il-valwazzjoni hija influwenzata minn partijiet relatati mal-AIFM;
(d)
il-valwazzjoni hija influwenzata minn entitajiet oħra li jista’ jkollhom interess finanzjarju fil-prestazzjoni tal-AIF;
(e)
il-valwazzjoni hija bbażata fuq prezzijiet mogħtija mill-kontroparti li oriġinat strument, partikolarment fejn l-oriġinatur jkun qiegħed ukoll jiffinanzja l-pożizzjoni tal-AIF fl-istrument;
(f)
il-valwazzjoni hija influwenzata minn individwu wieħed jew aktar fi ħdan l-AIFM.
3. Il-politiki u l-proċeduri tal-valwazzjoni għandhom jiddeskrivu l-proċess ta’ reviżjoni inklużi verifiki u kontrolli biżżejjed u xieraq dwar ir-raġonevolezza tal-valuri individwali. Ir-raġonevolezza għandha tiġi vvalutat f’termini tal-eżistenza ta’ grad xieraq ta’ oġġettività. Tali verifiki u kontrolli għandhom jinkludu mill-inqas:
(a)
il-verifika tal-valuri bi tqabbil fost l-ipprezzar tal-kontopartijiet u tul iż-żmien;
(b)
il-validazzjoni tal-valuri permezz ta’ paragun tal-prezzijiet realizzati mal-valuri fil-kotba riċenti;
(c)
konsiderazzjoni tar-reputazzjoni, il-konsistenza u l-kwalità tas-sors tal-valwazzjoni;
(d)
paragun mal-valuri ġġenerati minn parti terza;
(e)
eżami u dokumentazzjoni tal-eżenzjonijiet;
(f)
enfasi u stħarriġ ta’ kwalunkwe differenza li tidher mhux tas-soltu jew tvarja mill-parametru referenzjarju tal-valwazzjoni stabbilit għat-tip ta’ assi;
(g)
ittestjar għal prezzijiet staġnati u parametri implikati;
(h)
paragun mal-prezzijiet ta’ kwalunkwe assi relatat jew il-ħeġġijiet tagħhom;
(i)
reviżjoni tal-inputs użati fl-ipprezzar abbażi ta’ mudell, partikolarment dawk li għalihom il-prezz tal-mudell juri sensittività sinifikanti.
4. Il-politiki u l-proċeduri tal-valwazzjoni għandhom jinkludu miżuri ta’ eskalazzjoni xierqa biex jindirizzaw id-differenzi jew problemi oħrajn fil-valwazzjoni tal-assi.
Artikolu 72
Kalkolu tal-valur nett tal-assi għal kull unità jew sehem
1. L-AIFM għandu jiżgura li, għal kull AIF li jimmaniġġja l-valur nett tal-assi għal kull unità jew sehem jiġi kkalkulat fl-okkażjoni ta’ kull ħruġ jew sottoskrizzjoni jew tifdija jew kanċellazzjoni ta’ unitajiet jew ishma, iżda mill-inqas darba fis-sena.
2. L-AIFM għandu jiżgura li l-proċeduri u l-metodoloġija għall-kalkolu tal-valur nett tal-assi għal kull unità jew sehem huma dokumentati bis-sħiħ. Il-proċeduri u l-metodoloġiji tal-kalkolu u l-applikazzjoni tagħhom għandhom ikunu soġġetti għal verifika regolari mill-AIFM, u d-dokumentazzjoni għandha tiġi emendata kif xieraq.
3. L-AIFM għandu jiżgura li hemm fis-seħħ proċeduri rimedjali fil-każ ta’ kalkolu żbaljat tal-valur nett tal-assi.
4. AIFM għandu jiżgura li l-għadd ta’ unitajiet jew ishma fi kwistjoni jkun soġġett għal verifika regolari, mill-inqas daqs kemm-il darba jiġi kkalkulat il-prezz tal-unità jew is-sehem.
Artikolu 73
Garanziji professjonali
1. Valwaturi esterni għandhom jipprovdu, meta jintalbu garanziji professjonali biex juru l-kapaċità tagħhom li jwettqu l-funzjoni tal-valwazzjoni. Il-garanziji professjonali li għandhom jiġu pprovduti mill-valwaturi esterni għandhom ikunu bil-miktub.
2. Il-garanziji professjonali għandhom ikun fihom evidenza tal-kwalifiki u l-kapaċitajiet tal-valwatur estern li jwettaq valwazzjoni tajba u indipendenti, inkluż, tal-anqas evidenza ta’:
(a)
biżżejjed persunal u riżorsi tekniċi;
(b)
proċeduri adegwati li jissalvagwardja valwazzjoni tajba u indipendenti;
(c)
għarfien u fehim adegwat tal-istrateġija ta’ investiment tal-AIF u tal-assi esterni li l-valwatur estern jinħatar ivalwa;
(d)
reputazzjoni tajba biżżejjed u esperjenza suffiċjenti fil-valwazzjoni.
3. Fejn il-valwatur estern ikun soġġett għal reġistrazzjoni professjonali obbligatorja mal-awtorità kompetenti jew entità oħra tal-Istat fejn ikun stabbilit, il-garanzija professjonali għandu jkun fiha l-isem ta’ din l-awtorità jew entità, inkluż l-informazzjoni rilevanti ta’ kuntatt. Il-garanzija professjonali għandha tindika b’mod ċar id-dispożizzjonijiet ġuridiċi jew regolatorji jew ir-regoli ta’ kondotta professjonali li għalihom huwa soġġett il-valwatur estern.
Artikolu 74
Frekwenza tal-valwazzjoni tal-assi miżmuma minn AIFs miftuħa
1. Il-valwazzjoni tal-istrumenti finanzjarji miżmuma minn AIFs miftuħa għandha ssir kull meta jiġi kalkulat il-valur nett tal-assi għal kull unità jew sehem skont l-Artikolu 72(1).
2. Il-valwazzjoni ta’ assi oħra miżmuma minn AIFs miftuħa għandha sseħħ għall-anqas darba fis-sena, u kull darba li jkun hemm evidenza li l-aħħar valur determinat ma għadux ġust jew xieraq.
TAQSIMA 8
Delega ta’ funzjonijiet tal-AIFM
[Artikolu 20(1), (2), (4) u (5) tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 75
Prinċipji ġenerali
Meta jiddelegaw il-kompitu tat-twettiq ta’ waħda jew aktar mill-funzjonijiet għan-nom tagħhom, l-AIFMs għandhom jikkonformaw, b’mod partikolari, mal-prinċipji ġenerali li ġejjin:
(a)
l-istruttura tad-delega ma tippermettix lill-AIFM jaħrab ir-responsabbiltajiet jew obbligazzjoni;
(b)
l-obbligi tal-AIFM lejn tal-AIF u l-investituri tiegħu ma jiġux alterati bħala riżultat tad-delega;
(c)
il-kondizzjonijiet li l-AIFM għandu jikkonforma magħhom biex ikun awtorizzat u jwettaq attivitajiet skont id-Direttiva 2011/61/UE, ma jiġux mhedda;
(d)
l-arranġament tad-delega tieħu l-forma ta’ ftehim bil-miktub konkluż bejn l-AIFM u d-delegat;
(e)
l-AIFM jiżgura li d-delegat iwettaq il-funzjonijiet delegati effettivament u skont il-liġi applikabbli u r-rekwiżiti regolatorji u jrid jistabbilixxi metodi u proċeduri għal reviżjoni fuq bażi kontinwa tas-servizzi pprovduti mid-delegat. L-AIFM għandu jieħu azzjoni xierqa jekk jidher li d-delegat ma jistax iwettaq il-funzjonijiet effettivament jew f’konformità mal-liġijiet applikabbli u mar-rekwiżiti regolatorji;
(f)
l-AIFM jissuperviżjona effettivament il-funzjonijiet iddelegati u jimmaniġġja r-riskji assoċjati mad-delega. Għal dan il-għan, l-AIFM għandu jkollu l-għarfien espert u r-riżorsi meħtieġa l-ħin kollu biex jissuperviżjona l-funzjonijiet iddelegati. L-AIFM għandu jistabbilixxi fil-ftehim, id-dritt tiegħu għall-informazzjoni, l-ispezzjoni, l-ammissjoni u l-aċċess, u id-drittijiet tiegħu ta’ struzzjoni u monitoraġġ tad-delegat. L-AIFM għandu jiżgura wkoll li d-delegat jissuperviżjona sew it-twettiq tal-funzjonijiet iddelegati, u jimmaniġġja adegwatament ir-riskji assoċjati mad-delega;
(g)
l-AIFM jiżgura li jinżammu l-kontinwità u l-kwalità tal-funzjonijiet delegati jew tal-kompitu ddelagat tat-twettiq ta’ funzjonijiet, anki fil-każ tat-terminazzjoni tad-delega, jew permezz tat-trasferiment tal-funzjonijiet iddelegati jew tal-kompitu ddelegat tat-twettiq ta’ funzjonijiet lil parti terza oħra jew billi jwettaqhom huwa stess;
(h)
id-drittijiet u l-obbligi rispettivi tal-AIFM u tad-delegat huma allokati b’mod ċar u stabbiliti fil-ftehim. Partikolarment, l-AIFM għandu jiżguraw kuntrattwalment id-drittijiet tiegħu ta’ struzzjoni u terminazzjoni, id-drittijiet tiegħu għall-informazzjoni, u d-dritt tiegħu ta’ spezzjonijiet u aċċess għal kotba u l-bini. Il-ftehim għandu jiżgura li sottodelega tista’ sseħħ biss bil-kunsens tal-AIFM;
(i)
fejn jikkonċerna l-immaniġġjar tal-portafoll, id-delega hija skont il-politika ta’ investiment tal-AIF. Id-delegat għandu jingħata struzzjonijiet mill-AIFM dwar kif jimplimenta l-politika ta’ investiment u l-AIFM għandu jimmonitorja jekk id-delegat jikkonformax magħha fuq bażi kontinwa;
(j)
l-AIFM jiżgura li d-delegat jiżvela lill-AIFM kwalunkwe żvilupp li jista’ jkollu impatt materjali fuq l-abbiltà tad-delegat li jwettaq il-funzjonijiet iddelegati b’mod effettiv u f’konformità mal-liġijiet applikabbli u mar-rekwiżiti regolatorji;
(k)
l-AIFM jiżgura li d-delegat jipproteġi kwalunkwe informazzjoni kunfidenzjali marbuta mal-AIFM, l-AIF affettwat mid-delega u l-investituri f’dak l-AIF;
(l)
l-AIFM jiżgura li d-delegat jistabbilixxi, jimplimenta u jżomm pjan ta’ kontinġenza għall-irkupru minn diżastri u ttestjar perjodiku tal-faċilitajiet ta’ riżerva filwaqt li jqis it-tipi ta’ funzjonijiet iddelegati.
Artikolu 76
Raġunijiet oġġettivi għal delega
1. L-AIFM għandu jipprovdi lill-awtoritajiet kompetenti b’deskrizzjoni, spjegazzjoni u evidenza dettaljati tar-raġunijiet oġġettivi għad-delega. Meta jiġi vvalutat jekk l-istruttura tad-delega hijiex ibbażata fuq raġunijiet oġġettivi skont it-tifsira tal-Artikolu 20(1)(a) tad-Direttiva 2011/61/UE għandhom jiġu kkunsidrati l-kriterji li ġejjin:
(a)
l-ottimizzazzjoni tal-funzjonijiet u l-proċessi tan-negozju;
(b)
iffrankar ta’ spejjeż;
(c)
għarfien espert tad-delegat fl-amministrazzjoni jew fi swieq jew f’investimenti speċifiċi;
(d)
aċċess tad-delegat għal kapaċitajiet ta’ negozjar globali.
2. Fuq talba mill-awtoritajiet kompetenti, l-AIFM għandu jipprovdi spjegazzjonijiet ulterjuri u jipprovdi dokumenti li jippruvaw li l-istruttura tad-delega kollha hija bbażata fuq raġunijiet oġġettivi.
Artikolu 77
Karatteristiċi tad-delegat
1. Delegat għandu jkollu biżżejjed riżorsi u għandu jimpjega biżżejjed persunal bil-ħiliet, l-għarfien u l-kompetenzi meħtieġa għat-twettiq xieraq tal-kompiti ddelegati lilu u jkollu struttura organizzazzjonali xierqa li tappoġġja t-twettiq tal-kompiti ddelegati.
2. Il-persuni li effettivament iwettqu l-attivitajiet iddelegati mill-AIFM għandu jkollhom esperjenza biżżejjed, għarfien teoretiku xieraq u esperjenza prattika xierqa fil-funzjonijiet relevanti. It-taħriġ professjonali tagħhom u n-natura tal-funzjonijiet li jkunu wettqu fl-imgħoddi għandhom ikunu xierqa għat-twettiq tan-negozju.
3. Il-persuni li effettivament iwettqu n-negozju tad-delegat ma għandhomx jitqiesu ta’ reputazjoni tajba biżżejjed jekk ikollhom kwalunkwe rekord negattiv rilevanti kemm għall-valutazzjoni ta’ reputazzjoni tajba kif ukoll għat-twettiq xieraq tal-kompiti ddelegati jew jekk ikun hemm informazzjoni rilevanti oħra li taffettwa r-reputazzjoni tajba tagħhom. Tali rekords negattivi għandhom jinkludu, iżda ma għandhomx ikunu limitati għal, reati kriminali, proċedimenti ġudizzjarji jew sanzjonijiet amministrattivi rilevanti għat-twettiq tal-kompiti ddelegati. Attenzjoni speċjali għandha tingħata għal kwalunkwe reat relatat ma’ attivitajiet finanzjarji, inkluż iżda mhux limitat għal, obbligi relatati mal-prevenzjoni tal-ħasil tal-flus, diżonestà, frodi jew reati finanzjarji, falliment jew insolvenza. Informazzjoni oħra relevanti għandha tinkludi informazzjoni bħal dik li tindika li l-persuna mhix affidabbli jew onesta.
Meta d-delegat ikun regolat fir-rigward tas-servizzi professjonali tiegħu fl-Unjoni, il-fatturi msemmija fl-ewwel subparagrafu għandhom jitqiesu ssodisfati meta l-awtorità superviżorja rilevanti tkun irrevediet il-kriterju ta’ “reputazzjoni tajba” skont il-proċedura ta’ awtorizzazzjoni sakemm ma jkunx hemm evidenza kontrarja.
Artikolu 78
Delega tal-immaniġġjar tal-portfoll jew tar-riskji
1. Dan l-Artikolu għandu japplika meta tkun involuta d-delega tal-immaniġġjar tal-portafoll jew tal-immnaiġġjar tar-riskji.
2. L-entitajiet li ġejjin għandhom jitqiesu li huma awtorizzati jew reġistrati għall-finijiet ta’ mmaniġġjar ta’ assi u soġġetti għal superviżjoni skont il-punt (c) tal-Artikolu 20(1) tad-Direttiva 2011/61/UE:
(a)
kumpaniji tal-immaniġġjar awtorizzati skont id-Direttiva 2009/65/KE;
(b)
ditti tal-investiment awtorizzati jwettqu mmaniġġjar ta’ portafolji skont id-Direttiva 2004/39/KE;
(c)
istituzzjonijiet tal-kreditu awtorizzati skont id-Direttiva 2006/48/KE li għandhom awtorizzazzjoni biex iwettqu mmaniġġjar ta’ portfolji skont id-Direttiva 2004/39/KE;
(d)
AIFMs esterni awtorizzati skont id-Direttiva 2011/61/UE;
(e)
entitajiet ta’ pajjiżi terzi awtorizzati jew irreġistrati għall-finijiet ta’ mmaniġġjar ta’ assi u effettivament superviżjonati minn awtorità kompetenti f’dawk il-pajjiżi.
3. Fejn id-delega tingħata lil impriża minn pajjiż terz, għandhom jiġu ssodisfati l-kundizzjonijiet segwenti skont il-punt (d) tal-Artikolu 20(1) tad-Direttiva 2011/61/UE:
(a)
għandu jeżisti arranġament bil-miktub bejn l-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru tad-domiċilju tal-AIFM u l-awtoritajiet superviżorji tal-impriża li tingħata d-delega;
(b)
fir-rigward tal-impriża li tingħata d-delega, l-arranġament imsemmi fil-punt (a) jippermetti lill-awtoritajiet kompetenti:
(i)
fuq talba jiksbu l-informazzjoni relevanti meħtieġa biex iwettqu kompiti superviżorji tagħhom kif previst fid-Direttiva 2011/61/UE;
(ii)
jiksbu aċċess għad-dokumenti rilevanti għat-twettiq tad-dmirijiet superviżorji tagħhom u li jkunu jinsabu fil-pajjiż terz;
(iii)
iwettqu spezzjonijiet fuq il-post fil-bini tal-impriża fejn ikunu ġew iddelegati l-funzjonijiet. Il-proċeduri prattiċi għal spezzjonijiet fuq il-post għandhom ikunu dettaljati fl-arranġament bil-miktub;
(iv)
jirċievu mill-aktar fis possibbli informazzjoni mingħand l-awtorità superviżorja fil-pajjiż terz għall-fini ta’ investigazzjoni ta’ ksur apparenti tar-rekwiżiti tad-Direttiva 2011/61/UE u l-miżuri implimentattivi tagħha;
(v)
jikkooperaw fl-infurzar skont il-liġi nazzjonali u internazzjonali applikabbli għall-awtorità superviżorja tal-pajjiż terz u tal-awtoritajiet kompetenti tal-UE fil-każijiet ta’ ksur tar-rekwiżiti tad-Direttiva 2011/61/UE u l-miżuri implimentattivi tagħha u l-liġi nazzjonali rilevanti.
Artikolu 79
Superviżjoni effettiva
Delega għandha titqies li tipprevjeni s-superviżjoni effettiva tal-AIFM fejn:
(a)
l-AIFM, l-awdituri tiegħu u l-awtoritajiet kompetenti ma jkollhomx aċċess effettiv għad-dejta relatata mal-funzjonijiet iddelegati u għall-bini tad-delegat fejn isir in-negozju jew l-awtoritajiet kompetenti ma jkunux jistgħu jeżerċitaw dawk id-drittijiet ta’ aċċess;
(b)
id-delegat ma jikkooperax mal-awtoritajiet kompetenti tal-AIFM fir-rigward tal-funzjonijiet iddelegati;
(c)
l-AIFM ma jagħmilx disponibbli fuq talba lill-awtoritajiet kompetenti l-informazzjoni kollha meħtieġa biex l-awtoritajiet ikunu jistgħu jissuperviżjonaw il-konformità tat-twettiq tal-funzjonijiet iddelegati mar-rekwiżiti tad-Direttiva 2011/61/UE u l-miżuri implimentattivi tagħha.
Artikolu 80
Konflitti ta’ interess
1. Skont il-punt (b) tal-Artikolu 20(2) tad-Direttiva 2011/61/UE, il-kriterji biex jiġi vvalutat jekk delega hijiex f’konflitt mal-interessi tal-AIFM jew l-investitur fil-AIF għandhom mill-inqas jinkludu:
(a)
fejn l-AIFM u d-delegat ikunu membri tal-istess grupp jew ikollhom kwalunkwe relazzjoni kuntrattwali oħra, fejn id-delegat jikkontrolla lill-AIFM jew ikollu l-abbiltà jinfluwenza l-azzjonijiet tiegħu;
(b)
fejn id-delegat u investitur fl-AIF rilevanti jkunu membri tal-istess grupp jew ikollhom kwalunkwe relazzjoni kuntrattwali oħra, fejn l-investitur jikkontrolla lid-delegat jew ikollu l-abbiltà jinfluwenza l-azzjonijiet tiegħu;
(c)
il-probabbiltà li d-delegat jagħmel qligħ finanzjarju, jew jevita telf finanzjarju, għas-spejjez tal-AIF jew tal-investituri fl-AIF;
(d)
il-probabbiltà li d-delegat ikollu interess fir-riżultat ta’ servizz jew attività pprovduta lill-AIFM jew lill-AIF;
(e)
il-probabbiltà li d-delegat ikollu inċentiv finanzjarju jew inċentiv ieħor biex jiffavorixxu l-interess ta’ klijent ieħor minflok l-interessi tal-AIF jew l-investituri fl-AIF;
(f)
il-probabbiltà li d-delgat jiġi mħajjar jew se jiġi mħajjar minn persuna oħra barra l-AIFM fir-rigward tal-attivitajiet tal-immaniġġjar tal-portafoll kollettiv ipprovdut lill-AIFM u lill-AIFs li jimmaniġġja fil-forma ta’ flus, oġġetti jew servizzi, għajr il-kummissjoni jew it-tariffa standard għal dak is-servizz.
2. Il-funzjoni tal-immaniġġjar tal-portafoll jew tar-riskji tista’ titqies li hija funzjonalment u ġerarkikalment separata minn kompiti oħra potenzjalment konfliġġenti fil-każ biss fejn huma ssodisfati l-kondizzjonijiet li ġejjin:
(a)
il-persuni involuti fil-kompiti tal-immaniġġjar tal-portafolji humiex involuti fit-twettiq ta’ kompiti potenzjalment konfliġġenti bħal kompiti ta’ kontroll;
(b)
il-persuni involuti fil-kompiti tal-immaniġġjar tar-riskji humiex involuti fit-twettiq ta’ kompiti potenzjalment konfliġġenti bħal kompiti ta’ operat;
(c)
il-persuni involuti fil-funzjonijiet tal-immaniġġjar tar-riskji mhumiex superviżjonati minn dawk responsabbli għat-twettiq ta’ kompiti ta’ operat;
(d)
is-separazzjoni hija żgurata fl-istruttura ġerarkika kollha tad-delegat sal-korp tat-tmexxija tiegħu u hija riveduta mill-korp tat-tmexxija u, fejn teżisti, mill-funzjoni superviżorja tad-delegat.
3. Il-kunflitti ta’ interess potenzjali għandhom jitqiesu identifikati sewwa, immaniġġjati, immonitorjati u ddivulgati lill-investituri tal-AIF biss jekk:
(a)
l-AIFM jiżgura li d-delegat jieħu l-passi kollha raġjonevoli biex jidentifika, jimmaniġġja u jimmonitora l-konflitti ta’ interess potenzjali li jistgħu jinqalgħu bejnu u l-AIFM, l-AIF jew l-investituri fl-AIF. L-AIFM għandu jiżgura li d-delegat ikollu fis-seħħ proċeduri korrispondenti ma’ dawk meħtieġa skont l-Artikoli 31 sa 34.
(b)
l-AIFM għandu jiżgura li d-delegat jiddivulga l-konflitti potenzjali ta’ interess kif ukoll il-proċeduri u l-miżuri li għandhom jiġu adottati minnu biex jimmaniġġja tali kunflitti ta’ interess lill-AIFM li għandu jiddivulgahom lill-AIF u lill-investituri fl-AIF skont l-Artikolu 36.
Artikolu 81
Kunsens u notifika ta’ sottodelega
1. Sottodelega għandha ssir effettiva fejn l-AIFM juri l-kunsens tiegħu bil-miktub.
Kunsens ġenerali mogħti bil-quddiem mill-AIFM ma għandux jitqies bħala kunsens skont il-punt (a) tal-Artikolu 20(4) tad-Direttiva 2011/61/UE.
2. Skont il-punt (c) tal-Artikolu 20(4) tad-Direttiva 2011/61/UE, in-notifika għandu jkun fiha d-dettalji tad-delegat, isem l-awtorità kompetenti fejn is-sottodelegat ikun awtorizzat jew irreġistrat, il-funzjonijiet iddelegati, l-AIFs affettwati mis-sottodelega, kopja tal-kunsens bil-miktub mill-AIFM u d-data effettiva ppjanata għas-sottodelega.
Artikolu 82
Entità “kaxxa tal-ittri” u AIFM mhux aktar meqjusa li qed jimmaniġġjaw AIF
1. AIFM għandu titqies entità letter box u ma għandux jibqa’ jitqies bħala l-maniġer tal-AIF jekk mill-inqas tkun teżisti kwalunkwe sitwazzjoni milli ġejjin:
(a)
l-AIFM jitlef l-għarfien espert u r-riżorsi meħtieġa biex jissuperviżjona l-kompiti ddelegati effettivament u jimmaniġġja r-riskji assoċjati mad-delega;
(b)
l-AIFM jitlef is-setgħa li jieħu deċiżjonijiet f’oqsma ewlenin li jaqgħu taħt ir-responsabbiltà tal-maniġment superjuri jew jitlef is-setgħa li jwettaq il-funzjonijiet tal-maniġment superjuri partikolarment fir-rigward tal-implimentazzjoni tal-politika ġenerali tal-investiment u l-istrateġiji tal-investiment;
(c)
l-AIFM jitlef id-drittijiet kuntrattwali tiegħu li jitlob, jispezzjona, ikollu aċċess jew jagħti struzzjonijiet lid-delegati tiegħu jew l-eżerċitar ta’ dawn id-drittijiet fil-prattika isir impossibbli;
(d)
l-AIFM jiddelega t-twettiq tal-funzjonijiet tal-immaniġġjar tal-investimenti sal-punt li jisboq b’marġni sostanzjali l-funzjonijiet tal-immaniġġjar tal-investiment imwettqa mill-AIFM innifsu. Meta tiġi vvalutata l-firxa tad-delega, l-awtoritajiet kompetenti għandhom jivvalutaw l-istruttura kollha tad-delega filwaqt li mhux biss iqisu l-assi mmaniġġjati skont delega iżda wkoll il-kriterji kwalitattivi li ġejjin:
(i)
it-tipi ta’ assi li l-AIF jew l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF ikun investit fihom, u l-importanza tal-assi mmaniġġjati taħt delega għall-profil tar-riskju u r-reddittu tal-AIF;
(ii)
l-importanza tal-assi taħt delega biex jintlaħqu l-miri tal-investiment tal-AIF;
(iii)
il-firxa ġeografika u settorjali tal-investimenti tal-AIF,
(iv)
il-profil tar-riskji tal-AIF;
(v)
it-tip tal-istrateġiji tal-investiment li jsegwi l-AIF jew l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF;
(vi)
it-tipi ta’ kompiti ddelegati f’relazzjoni ma’ dawk miżmuma; u
(vii)
il-konfigurazzjoni tad-delegati u tas-sottodelegati tagħhom, l-isfera ġeografika tagħhom ta’ operat u l-istruttura korporattiva tagħhom, inkluż jekk il-delega tkunx ingħatat lil entità li tkun tal-istess grupp korporattiv bħall-AIFM.
2. Il-Kummissjoni għandha timmonitorja, fid-dawl tal-iżviluppi tas-suq, l-applikazzjoni ta’ dan l-Artikolu. Il-Kummissjoni għandha tirrevedi s-sitwazzjoni wara sentejn u tieħu, jekk hemm bżonn, miżuri approprjati biex tisspeċifika iżjed il-kundizzjonijiet taħt liema l-AIFM għandha tiddelega il-fuzjonijiet tagħha sal-punt li ssir entità li sempliċiment tagħmilha ta' kaxxa tal-ittri u ma tkunx tista' tibqa' tiġi kkunsidrata bħala meniġer tal-AIF.
3. L-AETS tista' toħroġ linji gwida biex tassigura strutturi ta' delegazzjoni ta' ġudizzju konsistenti madwar l-Unjoni.
KAPITOLU IV
DEPOŻITARJU
TAQSIMA 1
Dettalji tal-kuntratt bil-miktub
[Artikolu 21(2) tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 83
Dettalji kuntrattwali
1. Għandu jinkiteb kuntratt skont l-Artikolu 21(2) tad-Direttiva 2011/61/UE bejn id-depożitarju fuq naħa u l-AIFM u, skont il-każ, jew l-AIF min-naħa l-oħra, li bih jinħatar id-depożitarju u għandu jinkludi mill-inqas l-elementi li ġejjin:
(a)
deskrizzjoni tas-servizzi li għandhom ikunu pprovvduti mid-depożitarju u l-proċeduri li għandhom ikunu adottati għal kull tip ta’ assi li fihom jista’ jinvesti l-AIF u li mbagħad għandhom jiġu fdati f’idejn id-depożitarju;
(b)
deskrizzjoni tal-mod li bih jitwettqu s-salvagwardja u l-funzjoni ta’ superviżjoni skont it-tipi ta’ assi u r-reġjuni ġeografiċi li fihom l-AIF jippjana li jinvesti. Fir-rigward tad-dmirijet ta’ kustodja din id-deskrizzjoni għandha tinkludi listi tal-pajjiżi kif ukoll il-proċeduri biex jiżdiedu u, skont il-każ, jew jiġu rtirati pajjiżi minn dik il-lista. Din għandu jkun konsistenti mal-informazzjoni pprovduta fir-regoli tal-AIF, fl-istrumenti ta’ inkorporazzjoni u fid-dokumenti tal-offerta rigward l-assi li l-AIF jista’ jinvesti fihom;
(c)
dikjarazzjoni li r-responsabbiltà tad-depożitarju ma għandhix tiġi affettwata minn kwalunkwe delega ta’ funzjonijiet ta’ kustodja tiegħu sakemm ma jkunx ħeles lilu nnifsu mir-responsabbiltà tiegħu skont l-Artikolu 21(13) jew (14) tad-Direttiva 2011/61/UE;
(d)
il-perjodu ta’ validità u l-kundizzjonijiet għall-emendar u t-terminazzjoni tal-kuntratt inklużi sitwazzjonijiet li jistgħu jwasslu għat-terminazzjoni tal-kuntratt u d-dettalji dwar il-proċedura tat-terminazzjoni u, jekk applikabbli, il-proċeduri li bihom id-depożitarju għandu jibgħat l-informazzjoni rilevanti kollha li s-suċċessur tiegħu;
(e)
l-obbligi tal-kunfidenzjalità applikabbli għall-partijiet skont il-liġijiet u regolamenti relevanti. Dawn l-obbligi ma għandhomx ixekklu l-abbiltà tal-awtoritajiet kompetenti li jkollhom aċċess għad-dokumenti u l-informazzjoni relevanti;
(f)
il-mezzi u l-proċeduri li bihom id-depożitarju jittrażmetti lill-AIFM jew l-AIF l-informazzjoni rilevanti kollha meħtieġa biex iwettaq dmirijietu inkluż l-eżerċitar ta’ xi drittijiet marbuta mal-assi, u biex l-AIFM u l-AIF ikun jista’ jkollhom ħarsa ġenerali fil-pront u preċiża tal-kontijiet tal-AIF;
(g)
il-mezzi u l-proċeduri li permezz tagħhom l-AIFM jew l-AIF jittrażmetti l-informazzjoni rilevanti kollha jew jiżgura li d-depożitarju jkollu aċċess għall-informazzjoni kollha meħtieġa biex iwettaq dmirijietu, inklużi l-proċeduri li jiżguraw li d-depożitarju jirċievi informazzjoni minn partijiet oħra maħtura mill-AIF jew l-AIFM;
(h)
informazzjoni dwar kemm jekk id-depożitarju, jew parti terza li għandha jiġu ddelegati funzjonijiet ta’ salvagwardja, skont l-Artikolu 21(11) tad-Direttiva 2011/61/UE tistax tuża mill-ġdid l-assi li ġiet fdat bihom u, jekk jeżistu, il-kundizzjonijiet mehmuża ma’ kwalunkwe tali użu mill-ġdid;
(i)
il-proċeduri li għandhom jiġu segwiti meta tkun qed tiġi kkunsidrata emenda fir-regoli tal-AIF, fl-istrumenti ta’ inkorporazzjoni jew fid-dokumenti tal-offerta, fejn jiġu spjegati s-sitwazzjonijiet li fihom id-depożitarju għandu jiġi mgħarraf, jew fejn ikun meħtieġ il-qbil minn qabel tad-depożitarju sabiex isseħħ l-emenda;
(j)
l-informazzjoni kollha meħtieġa li trid tiġi skambjata bejn l-AIF, l-AIFM, parti terza li taġixxi f’isem l-AIF jew l-AIFM, fuq naħa waħda, u d-depożitarju fuq in-naħa l-oħra, relatata mal-bejgħ, is-sottoskrizzjoni, it-tifdija, il-ħruġ, il-kanċellazzjoni u reakkwist ta’ unitajiet jew ishma tal-AIF;
(k)
l-informazzjoni kollha meħtieġa li trid tiġi skambjata bejn l-AIF, l-AIFM, parti terza li taġixxi f’isem l-AIF jew l-AIFM u depożitarju relatata mat-twettiq tas-sorveljanza u l-funzjoni tal-kontroll tad-depożitarju;
(l)
fejn il-partijiet fil-kuntratt jipprevedu li se jaħtru partijiet terzi biex iwettqu partijiet mid-dmirijiet rispettivi tagħhom, impenn li jipprovdi, fuq bażi regolari, dettalji ta’ kwalunkwe parti terza maħtura u, fuq talba, informazzjoni dwar il-kriterji użati biex tintgħażel il-parti terza u l-passi previsti għall-monitoraġġ tal-attivitajiet imwettqa mill-parti terza magħżula;
(m)
informazzjoni dwar il-kompiti u r-responsabbiltajiet tal-partijiet fil-kontratt fir-rigward tal-obbligi marbuta mal-prevenzjoni tal-ħasil tal-flus u l-finanzjament tat-terroriżmu;
(n)
informazzjoni dwar il-kontijiet kollha tal-flus miftuħa f’isem l-AIF jew f’isem l-AIFM għan-nom tal-AIF u l-proċeduri li jiżguraw li d-depożitarju se jiġi infurmat kull meta jinfetaħ kont ġdid f’isem l-AIF jew f’isem l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF;
(o)
dettalji dwar il-proċeduri ta’ esklazzjoni tad-depożitarju, inkluża l-identifikazzjoni tal-persuni li għandhom jiġu kkuntattjati fl-AIF jew skont il-każ, fl-AIFM mid-depożitarju meta jibda tali proċedura;
(p)
impenn mid-depożitarju li jinnotifika lill-AIFM meta jsir konxju li s-segregazzjoni tal-assi mhix, jew ma għadhiex suffiċjenti biex tiżgura l-protezzjoni minn insolvenza ta’ parti terza, li għandha jkunu ġew iddelegati funzjonijiet ta’ salvagwardja skont l-Artikolu 21(11) tad-Direttiva 2011/61/UE f’ġurisdizzjoni speċifika;
(q)
il-proċeduri li jiżguraw li d-depożitarju, fir-rigward tad-dmirijiet tiegħu, għandu l-kapaċità jistħarreġ dwar il-kondotta tal-AIFM u, skont il-każ, jew l-AIF u biex jevalwa l-kwalità tal-informazzjoni trażmessa inkluż billi jkollu aċċess għall-kotba tal-AIF u, skont il-każ, jew l-AIFM jew permezz ta’ żjarat fuq il-post;
(r)
il-proċeduri li jiżguraw li l-AIFM u, skont il-każ, jew l-AIF, jista’ jeżamina l-prestazzjoni tad-depożitarju fir-rigward tal-obbligi kuntrattwali tad-depożitarju.
2. Id-dettalji tal-mezzi u l-proċeduri stabbiliti fil-punti (a) sa (r) għandhom jiġu deskritti fil-kuntratt tal-ħatra tad-depożitarju jew fi kwalunkwe emenda sussegwenti għall-kuntratt.
3. Il-kuntratt tal-ħatra tad-depożitarju jew l-emenda sussegwenti għall-kuntratt imsemmija fil-paragrafu 2 għandha ssir bil-miktub.
4. Il-partijiet jistgħu jaqblu li jittrasmettu elettronikament l-informazzjoni kollha li tgħaddi bejniethom, jew parti minnha, sakemm tiġi żgurta reġistrazzjoni xierqa ta’ tali informazzjoni.
5. Sakemm ma jkunx previst mod ieħor mil-liġi nazzjonali, ma għandu jkun hemm l-ebda obbligu li jsir ftehim bil-miktub speċifiku għal kull AIF; għandu jkun possibbli li l-AIFM u d-depożitarju jidħlu fi ftehim qafas li jelenka l-AIFs immaniġġjati minn dak l-AIFM li japplika għalihom il-ftehim.
6. Il-liġi nazzjonali applikabbli għall-ħatra kuntrattwali tad-depożitarju u kwalunkwe ftehim sussegwenti għandu jkun speċifikat.
TAQSIMA 2
Kriterji Ġenerali għall-valutazzjoni tar-regolazzjoni u s-superviżjoni prudenzjali applikabbli għal depożitarji f’pajjiżi terzi
[Artikolu 21(6)(b) tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 84
Kriterji għall-valutazzjoni tar-regolamentazzjoni u s-superviżjoni prudenzjali applikabbli għal depożitarju f’pajjiż terz
Għall-finijiet tal-punt (b) tal-Artikolu 21(6) tad-Direttiva 2011/61/UE, l-effettività tar-regolamentazzjoni u s-superviżjoni prudenzjali applikabbli għal depożitarju f’pajjiż terz, jekk għandhiex l-istess effett bħal dak previst skont il-liġi tal-Unjoni u l-infurzar effettiv tagħha għandu jkun vvalutat skont il-kriterji li ġejjin:
(a)
id-depożitarju huwa soġġett għal awtorizzazzjoni u superviżjoni kontinwi minn awtorità pubblika kompetenti li għandha riżorsi adegwati biex twettaq il-kompiti tagħha;
(b)
il-liġi tal-pajjiż terz tistabbilixxi kriterji għall-awtorizzazzjoni ta’ depożitarju li jkollhom l-istess effett bħal dawk stabbiliti għal aċċess għan-negozju ta’ istituzzjonijiet ta’ kreditu jew ditti tal-investiment fl-Unjoni;
(c)
ir-rekwiżiti kapitali imposti fuq id-depożitarju fil-pajjiż terz ikollhom l-istess effett bħal dawk applikabbli fl-Unjoni, skont jekk id-depożitarju huwiex tal-istess natura bħal istituzzjoni ta’ kreditu jew ditta tal-investiment fl-Unjoni;
(d)
il-kundizzjonijiet operazzjonali applikabbli għal depożitarju fil-pajjiż terz ikollhom l-istess effett bħal dawk stabbiliti għal istituzzjonijiet ta’ kreditu jew ditti tal-investiment fl-Unjoni, skont in-natura tad-depożitarju;
(e)
ir-rekwiżiti fir-rigward tat-twettiq tad-dmirijiet speċifiċi ta’ depożitarju tal-AIF stabbiliti fil-liġi tal-pajjiż terz ikollhom l-istess effett bħal dawk previsti fl-Artikoli 21(7) sa (15) tad-Direttiva 2011/61/UE u l-miżuri implimentattivi tiegħu u l-liġi nazzjonali rilevanti;
(f)
il-liġi tal-pajjiż terz tipprovdi għall-applikazzjoni ta’ azzjonijiet ta’ infurzar dissważivi biżżejjed fil-każ ta’ ksur mid-depożitarju tar-rekwiżiti u l-kundizzjonijiet imsemmija fil-punti (a) sa (e).
TAQSIMA 3
Funzjonijiet tad-depożitarju, dmirijiet ta’ diliġenza dovuta u obbligu ta’ segregazzjoni
[Artikoli 21(7) - (9) u 21(11)(c) u (d)(iii) tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 85
Monitoraġġ tal-flus - rekwiżiti ġenerali
1. Fejn ikun hemm jew jinfetaħ kont tal-flus f’entità msemmija fl-Artikolu 21(7) tad-Direttiva 2011/61/UE f’isem l-AIF, f’isem l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF jew f’isem depożitarju li jaġixxi f’isem l-AIF, l-AIFM għandu jiżgura li d-depożitarju jiġi pprovdut, mal-bidu tad-dmirijietu u fuq bażi kontinwa, bl-informazzjoni rilevanti kollha meħtieġa biex jikkonforma mal-obbligi tiegħu.
2. Sabiex ikollu aċċess għall-informazzjoni kollha dwar il-kontijiet tal-flus tal-AIF u jkollu ħarsa ġenerali ċara tal-flussi tal-flus kollha tal-AIF, depożitarju għandu mill-inqas:
(a)
jiġi infurmat, mal-ħatra tiegħu, dwar il-kontijiet tal-flus eżistenti kollha miftuħa f’isem l-AIF, jew f’isem l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF;
(b)
jiġi infurmat mal-ftuħ ta’ kwalunkwe kont tal-flus ġdid mill-AIF jew mill-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF;
(c)
jingħata l-informazzjoni kollha relatata mal-kontijiet tal-flus miftuħa f’entità terza, direttament minn dawk il-partijiet terzi.
Artikolu 86
Monitoraġġ tal-flussi tal-flus tal-AIF
Depożitarju għandu jiżgura monitoraġġ effettiv u xieraq tal-flussi tal-flus tal-AIF u partikolarment għandu mill-inqas:
(a)
jiżgura li l-flus kollha tal-AIF jiġu rreġistrat f’kontijiet miftuħa ma’ entitajiet imsemmija fil-punti (a), (b) u (c) tal-Artikolu 18(1) tad-Direttiva 2006/73/KE fis-swieq rilevanti fejn il-kontijiet tal-flus huma meħtieġa għall-finijiet tal-operati tal-AIF u liema huma soġġetti għal regolazzjoni u superviżjoni prudenzjali li għandhom l-istess effett bħal-liġi tal-Unjoni, hija infurzata effettivament u hija skont il-prinċipji stabbiliti fl-Artikolu 16 tad-Direttiva 2006/73/KE;
(b)
jimplimenta proċeduri xierqa u effettivi biex jirrikonċilja l-movimenti tal-flussi tal-flus kollha u jwettaq tali rikonċiljazzjonijiet kuljum jew, fil-każ ta’ movimenti ta’ flus mhux frekwenti, meta jseħħu tali movimenti fil-flussi tal-flus;
(c)
jimplimenta proċeduri xierqa biex jidentifika fl-għeluq tal-ġurnata tan-negozju flussi tal-flus sinifikanti u partikolarment dawk li jistgħu jkunu inkonsistenti mal-operati tal-AIF;
(d)
jirrevedi perjodikament l-adegwatezza ta’ dawk il-proċeduri inkluż permezz ta’ reviżjoni sħiħa tal-proċess ta’ rikonċiljazzjoni mill-inqas darba fis-sena u jiżgura li l-kontijiet tal-flus miftuħa f’isem l-AIF, f’isem l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF jew f’isem id-depożitarju li jaġixxi f’isem l-AIF jiġu inklużi fil-proċess ta’ rikonċiljazzjoni;
(e)
jimmonitorja fuq bażi kontinwa r-riżultati tar-rikonċiljazzjonijiet u l-azzjonijiet meħuda bħala riżultat ta’ kwalunkwe diskrepanza identifikata permezz tal-proċeduri ta’ rikonċiljazzjoni u jinnotifika mingħajr dewmien żejjed lill-AIFM jekk irregolarità ma tkunx ġiet rettifikata kif ukoll lill-awtoritajiet kompetenti jekk is-sitwazzjoni ma tistax tiġi ċċarata, jew skont il-każ, ikkoreġuta;
(f)
jivverifika l-konsistenza tar-rekords tiegħu stess tal-pożizzjonijiet tal-flus ma’ dawk tal-AIFM. L-AIFM għandu jiżgura li l-istruzzjonijiet u l-informazzjoni kollha relatati ma’ kont tal-flus miftuħ ma’ parti terza jintbagħtu lid-depożitarju, ħalli d-depożitarju jkun jista’ jwettaq il-proċedura ta’ rikonċiljazzjoni tiegħu stess.
Artikolu 87
Dmirijiet marbuta mas-sottoskrizzjonijiet
L-AIFM għandu jiżgura li d-depożitarju jingħata l-informazzjoni dwar pagamenti magħmula minn jew għan-nom tal-investituri mas-sottoskrizzjoni ta’ unitajiet jew ishma ta’ AIF fl-għeluq ta’ kull ġurnata ta’ negozju meta l-AIFM, l-AIF jew parti li taġixxi għan-nom tiegħu, bħal aġent tat-trasferiment, jirċievi tali pagamenti jew ordni mingħand l-investitur. L-AIFM għandu jiżgura li d-depożitarju jirċievi l-informazzjoni l-oħra rilevanti kollha li jeħtieġ biex jiżgura li l-pagamenti jiġu rreġistrati fil-kontijiet tal-flus miftuħa f’isem l-AIF jew f’isem l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF jew f’isem id-depożitarju skont id-dispożizzjonijiet tal-Artikolu 21(7) tad-Direttiva 2011/61/UE.
Artikolu 88
Strumenti finanzjarji li għandhom jinżammu f’kustodja
1. Strumenti finanzjarji li jappartjienu lill-AIF jew lill-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF li ma jistgħux jiġu fiżikament ikkonsenjati lid-depożitarju għandhom jiġu inklużi fl-ambitu tad-dmirijiet ta’ kustodja tad-depożitarju fejn ir-rekwiżiti li ġejjin kollha jkunu ssodisfati:
(a)
ikunu titoli trasferibbli inklużi dawk li jinkorporaw dirivattivi kif imsemmi fl-aħħar subparagrafu tal-Artikolu 51(3) tad-Direttiva 2009/65/KE u l-Artikolu 10 tad-Direttiva tal-Kummissjoni 2007/16/KE (11), strumenti tas-suq tal-flus jew unitajiet ta’ impriżi ta’ investiment kollettiv.
(b)
ikunu jistgħu jiġu rreġistrati jew miżmuma f’kont direttament jew indirettament f’isem id-depożitarju.
2. Strumenti finanzjarji li skont il-liġi nazzjonali applikabbli huma biss direttament irreġistrati f’isem l-AIF mal-emittent innifsu jew mal-aġent tiegħu, bħal reġistratur jew aġent tat-trasferiment, ma għandhomx jinżammu f’kustodja.
3. Strumenti finanzjarji li jappartjienu lill-AIF jew lill-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF li jistgħu jiġu fiżikament ikkonsenjati lid-depożitarju dejjem għandhom jiġu inklużi fl-ambitu tad-dmirijiet ta’ kustodja tad-depożitarju.
Artikolu 89
Dmirijiet ta’ salvagwardja marbuta mal-assi miżmuma f’kustodja
1. Sabiex jikkonforma mal-obbligi stabbiliti fil-punt (a) tal-Artikolu 21(8) tad-Direttiva 2011/61/UE fir-rigward ta’ strumenti finanzjarji li għandhom jinżammu f’kustodja, depożitarju għandu jiżgura li mill-anqas:
(a)
l-istrumenti finanzjarji huma rreġistrati sew skont l-Artikolu 21(8)(a)(ii) tad-Direttiva 2011/61/UE;
(b)
jinżammu rekords u kontijiet segregati b’mod li jiżgura l-preċiżjoni tagħhom, u partikolarment jirreġistra l-korrispondenza ma’ strumenti finanzjarji u flus miżmuma għal AIFs;
(c)
jitwettqu rikonċiljazzjonijiet fuq bażi regolari bejn il-kontijiet interni u r-rekords tad-depożitarju ma’ dawk ta’ kwalunkwe parti terza għand min ġew iddelegati funzjonijiet ta’ kustodja skont l-Artikolu 21(11) tad-Direttiva 2011/61/UE;
(d)
tiġi eżerċitata attenzjoni dovuta b’rabta mal-istrumenti finanzjarji miżmuma f’kustodja sabiex jiġi żgurat standard għoli ta’ protezzjoni għall-investituri;
(e)
ir-riskji rilevanti kollha tal-kustodja tul il-katina sħiħa tal-kustodja huma vvalutati u mmonitorjati u l-AIFM ikun infurmat dwar kwalunkwe riskju materjali identifikat;
(f)
hemm arranġamenti organizzazzjonali adegwati sabiex ikun imminimizzat ir-riskju ta’ telf jew tnaqqis fl-istrumenti finanzjarji, jew ta’ drittijiet marbuta ma’ dawk l-istrumenti finanzjarji b’riżultat ta’ frodi, amministrazzjoni ħażina, reġistrar inadegwat jew negliġenza;
(g)
id-dritt tas-sjieda tal-AIF jew id-dritt tas-sjieda tal-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF fuq l-assi jiġi vverifikat.
2. Meta depożitarju ikun iddelega l-funzjonijiet ta’ kustodja tiegħu lil parti terza skont l-Artikolu 21(11) tad-Direttiva 2011/61/UE, għandu jibqa’ soġġett għar-rekwiżiti tal-punti (b) sa (e) tal-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu. Għandu wkoll jiżgura li l-parti terza tikkonforma mar-rekwiżiti tal-punti (b) sa (g) tal-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu u mal-obbligi tas-segregazzjoni stabbiliti fl-Artikolu 99.
3. Id-dmirijiet ta’ salvagwardja ta’ depożitarju kif imsemmi fil-paragrafi 1 u 2 għandhom japplikaw fuq bażi ta’ trasparenza għall-assi sottostanti miżmuma minn strutturi finanzjarji u, skont il-każ, jew strutturi ġuridiċi kkontrollati direttament jew indirettament mill-AIF jew l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF.
Ir-rekwiżit imsemmi fl-ewwel subparagrafu ma japplikax għal strutturi ta’ fond ta’ fondi jew strutturi alimentatriċi prinċipali fejn il-fondi sottostanti jkollhom depożitarju li jżomm f’kustodja l-assi ta’ dawn il-fondi.
Artikolu 90
Dmirijiet ta’ salvagwardja marbuta mal-verifika tas-sjieda u żżamma tar-rekords
1. AIFM għandu jipprovdi lid-depożitarju, malli jibda d-dmirijiet tiegħu u fuq bażi kontinwa, bl-informazzjoni rilevanti kollha li d-depożitarju jeħtieġ biex jikkonforma mal-obbligi tiegħu skont il-punt (b) tal-Artikolu 21(8) tad-Direttiva 2011/61/UE, u jiżgura li d-depożitarju jingħata l-informazzjoni rilevanti kollha mingħand il-partijiet terzi.
2. Sabiex jikkonforma mal-obbligi msemmija fil-punt (b) tal-Artikolu 21(8) tad-Direttiva 2011/61/UE, depożitarju għandu mill-inqas:
(a)
ikollu aċċess mingħajr dewmien żejjed għall-informazzjoni rilevanti kollha li jeħtieġ biex iwettaq il-verifika tiegħu tas-sjieda u d-dmirijiet taż-żamma ta’ reġistri, inkluża l-informazzjoni rilevanti li għandha tingħata lid-depożitarju minn partijiet terzi;
(b)
ikollu informazzjoni suffiċjenti u affidabbli biex ikun issodisfat mid-dritt ta’ sjieda tal-AIF jew mid-dritt tas-sjieda tal-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF fuq l-assi;
(c)
iżżomm rekord ta’ dawk l-assi li għalihom ikun issodisfat li l-AIF jew l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF jkollu s-sjieda. Sabiex jikkonforma ma’ dan l-obbligu, id-depożitarju għandu:
(i)
jirreġistra fir-rekords tiegħu, f’isem l-AIF, assi, inklużi l-ammonti nozzjonali rispettivi tagħhom, li għalihom huwa ssodisfat li l-AIF jew l-AIFM li jaġixxu f’isem l-AIF jkollu sjieda;
(ii)
ikunu kapaċi jipprovdi fi kwalunkwe ħin inventarju komprensiv u aġġornat tal-assi tal-AIF, inklużi l-ammonti nozzjonali rispettivi tagħhom.
Għall-finijiet tal-punt (c)(ii) tal-paragrafu 2, id-depożitarju għandu jiżgura li hemm fis-seħħ proċeduri biex l-assi reġistrati ma jkunux jistgħu jiġu assenjati, ittrasferiti, skambjati jew ikkunsinnati mingħajr ma d-depożitarju jew id-delegat tiegħu jiġi infurmat b’dawn it-tranżazzjonijiet u d-depożitarju għandu jkollu aċċess mingħajr dewmien żejjed għal evidenza dokumentarja ta’ kull tranżazzjoni u pożizzjoni mingħand il-parti terza rilevanti. L-AIFM għandu jiżgura li l-parti terza rilevanti tipprovdi lid-depożitarju mingħajr dewmien żejjed b’ċertifikati jew evidenza oħra dokumentarja kull darba li jsir bejgħ jew akkwist ta’ assi jew azzjoni korporattiva li tirriżulta fil-ħruġ ta’ strumenti finanzjarji u mill-inqas darba fis-sena.
3. Fi kwalunkwe każ, depożitarju għandu jiżgura li l-AIFM għandu u jimplimenta proċeduri xierqa biex jivverifika li l-assi akkwistati minn AIF li jimmaniġġja huma rreġistrati adegwatament f’isem l-AIF jew f’isem l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF, u biex jivverifika l-konsistenza bejn il-pożizzjonijiet fir-rekords tal-AIFMs u l-assi li dwarhom id-depożitarju huwa ssodisfat li l-AIF jew l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF għandu s-sjieda. L-AIFM għandu jiżgura li l-istruzzjonijiet u l-informazzjoni rilevanti kollha relatati mal-assi tal-AIF jintbagħtu lid-depożitarju, ħalli d-depożitarju jkun jista’ jwettaq il-verifika jew il-proċedura ta’ rikonċiljazzjoni tiegħu stess.
4. Depożitarju għandu jwaqqaf u jimplimenta proċedura ta’ eskalazzjoni għal sitwazzjonijiet fejn tiġi skoperta xi anomalija inkluża n-notifika tal-AIFM u tal-awtoritajiet kompetenti jekk is-sitwazzjoni ma tistax tiġi ċċarata jew skont il-każ ikkoreġuta.
5. Id-dmirijiet ta’ salvagwardja ta’ depożitarju msemmija fil-paragrafi 1 sa 4 għandhom japplikaw fuq bażi ta’ trasparenza għall-assi sottostanti miżmuma minn strutturi finanzjarji jew skont il-każ, ġuridiċi stabbiliti mill-AIF jew mill-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF għall-finijiet ta’ investiment fl-assi sottostanti u li huma kkontrollati direttament jew indirettament minn AIF jew mill-AIFM li jaġixxu f’isem l-AIF.
Ir-rekwiżit imsemmi fl-ewwel subparagrafu ma għandux japplika għal strutturi ta’ fond ta’ fondi jew strutturi alimentatriċi prinċipali fejn il-fondi sottostanti jkollhom depożitarju li jipprovdi funzjonijiet ta’ verifika tas-sjieda u ta’ żamma tar-rekords għall-assi ta’ dan il-fond.
Artikolu 91
Obbligi ta’ rappurtar għal sensara prinċipali
1. Fejn ikun inħatar sensar prinċipali, l-AIFM għandu jiżgura li mid-data ta’ din il-ħatra ikun hemm ftehim skont liema s-sensar prinċipali jkun meħtieġ ipoġġi għad-dispożizzjoni tad-depożitarju b’mod partikolari rapport f’mezz durabbli li jkun fih l-informazzjoni li ġejja:
(a)
il-valuri tal-elementi elenkati fil-paragrafu 3 fl-għeluq ta’ kull ġurnata ta’ negozju;
(b)
dettalji ta’ kwalunkwe kwistjoni oħra meħtieġa biex jiġi żgurat li d-depożitarju tal-AIF ikollu informazzjoni aġġornata u preċiża dwar il-valur tal-assi li ġie ddelegat bis-salvagwardja tagħhom skont l-Artikolu 21(11) tad-Direttiva 2011/61/UE.
2. Ir-rapport imsemmi fil-paragrafu 1 għandu jkun disponibbli għad-depożitarju tal-AIF mhux aktar tard mill-għeluq tal-ġurnata ta’ negozju li jkun imiss li għaliha jkun jirrelata.
3. L-elementi msemmija fil-punt (a) tal-paragrafu 1 għandhom jinkludu:
(a)
il-valur totali tal-assi miżmuma mis-sensar prinċipali għall-AIF, fejn funzjonijiet ta’ salvagwardja huma ddelegati skont l-Artikolu 21(11) tad-Direttiva 2011/61/UE, il-valur ta’ kull wieħed minn dawn li ġejjin:
(i)
selfiet fi flus magħmula lill-AIF u l-imgħax akkumulat;
(ii)
titoli li għandhom jiġu kkunsenjati mill-ġdid taħt pożizzjonijiet miftuħa qosra meħuda f’isem l-AIF;
(iii)
ammonti ta’ saldu attwali li għandhom jitħallsu mill-AIF taħt kwalunkwe kuntratt tal-futuri;
(iv)
Dħul ta’ flus minn bejgħ qasir miżmum mis-sensar prinċipali fir-rigward ta’ pożizzjonijiet meħuda f’isem l-AIF;
(v)
marġini ta’ flus miżmuma mis-sensar prinċipali fir-rigward ta’ kuntratti tal-futuri miftuħa ffirmati f’isem l-AIF. Dan l-obbligu huwa flimkien mal-obbligi skont l-Artikoli 87 u 88;
(vi)
skopertura għall-ipprezzar skont il-valur tal-għeluq ta’ kwalunkwe tranżazzjoni barra l-borża f’isem l-AIF;
(vii)
l-obbligi totali ggarantiti tal-AIF kontra s-sensar prinċipali; u
(viii)
l-assi l-oħra kollha relatati mal-AIF;
(b)
il-valur tal-assi l-oħra msemmija fil-punt (b) tal-Artikolu 21(8) tad-Direttiva 2011/61/UE miżmuma bħala kollateral mis-sensar prinċipali fir-rigward ta’ tranżazzjonijiet ggarantiti li saru skont ftehim ta’ senserija prinċipali;
(c)
il-valur tal-assi fejn is-sensar prinċipali jkun eżerċita dritt ta’ użu fir-rigward tal-assi tal-AIF;
(d)
lista tal-istituzzjonijiet kollha li fihom is-sensar prinċipali għandu jew jista’ jkollu flus tal-AIF f’kont miftuħ f’isem l-AIF jew f’isem l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF skont l-Artikolu 21(7) tad-Direttiva 2011/61/UE.
Artikolu 92
Dmirijiet ta’ sorveljanza - rekwiżiti ġenerali
1. Mal-ħatra tiegħu, id-depożitarju għandu jivvaluta r-riskji assoċjati man-natura, id-daqs u l-kumplessità tal-istrateġija tal-AIF u l-organizzazzjoni tal-AIFM ħalli jfassal proċeduri ta’ sorveljanza li jkunu xierqa għall-AIF u l-assi li jinvesti fihom u li imbagħad jiġu implimentati u applikati. Dawn il-proċeduri għandhom jiġu aġġornati regolarment.
2. Fit-twettiq tad-dmirijiet ta’ sorveljanza tiegħu skont l-Artikolu 21(9) tad-Direttiva 2011/61/UE, depożitarju għandu jwettaq kontrolli u verifiki ex-post tal-proċessi u l-proċeduri li jkunu taħt ir-responsabbiltà tal-AIFM, l-AIF jew parti terza maħtura. Id-depożitarju għandu fiċ-ċirkostanzi kollha jiżgura li teżisti proċedura xierqa ta’ verifika u rikonċiljazzjoni u li tiġi implimentata u applikata u eżaminata frekwentament. L-AIFM għandu jiżgura li l-istruzzjonijiet kollha relatati mal-assi u l-operazzjonijiet tal-AIF jintbagħtu lid-depożitarju, ħalli d-depożitarju jkun jista’ jwettaq il-verifika jew il-proċedura ta’ rikonċiljazzjoni tiegħu stess.
3. Depożitarju għandu jistabbilixxi proċedura ta’ eskalazzjoni ċara u komprensiva biex jittratta ma’ sitwazzjonijiet fejn jiġu skoperti irregolaritajiet potenzjali matul id-dmirijiet tiegħu ta’ sorveljanza, li d-dettalji tagħha għandhom jitqiegħdu għad-dispożizzjoni tal-awtoritajiet kompetenti tal-AIFM fuq talba.
4. L-AIFM għandu jipprovdi lid-depożitarju, malli jibda dmirijietu u fuq bażi kontinwa, bl-informazzjoni relevanti kollha li jeħtieġ biex jikkonforma mal-obbligi tiegħu skont l-Artikolu 21(9) tad-Direttiva 2011/61/UE inkluża l-informazzjoni li għandha tkun ipprovduta lid-depożitarju minn partijiet terzi. L-AIFM għandu partikolarment jiżgura li d-depożitarju jkun jista’ jkollu aċċess għall-kotba u biex iwettaq żjarat fuq il-post fil-bini tal-AFM u ta’ dak ta’ kwalunkwe fornitur ta’ servizzi maħtur mill-AIF jew l-AIFM, bħal amministraturi jew valwaturi esterni jew, skont il-każ, għar-rapporti ta’ reviżjoni u dikjarazzjonijiet ta’ ċertifikazzjonijiet esterni rikonoxxuti minn awdituri indipendenti u kwalifikati jew esperti oħra sabiex jiżgura l-adegwatezza u r-rilevanza tal-proċeduri fis-seħħ.
Artikolu 93
Dmirijiet marbuta mas-sottoskrizzjonijiet u t-tifdijiet
Sabiex jikkonforma mal-punt (a) tal-Artikolu 21(9) tad-Direttiva 2011/61/UE id-depożitarju għandu jissodisfa r-rekwiżiti li ġejjin:
(1)
Id-depożitarju għandu jiżgura li l-AIF, l-AIFM jew l-entità magħżula jkunu stabbilixxew, jimplimentaw u japplikaw proċedura xierqa u konsistenti biex:
(i)
jirrikonċilja l-ordnijiet ta’ sottoskrizzjoni mar-rikavat mis-sottoskrizzjonijiet, kif ukoll l-għadd ta’ unitajiet jew ishma maħruġa mir-rikavat mis-sottoskrizzjonijiet li jirċievi l-AIF;
(ii)
jirrikonċilja l-ordnijiet ta’ tifdija mat-tifdijiet imħallsa, kif ukoll l-għadd ta’ unitajiet jew ishma kkanċellati mat-tifdijiet imħallsa mill-AIF;
(iii)
jivverifika fuq bażi regolari li l-proċedura ta’ rikonċiljazzjoni hija xierqa.
Għall-finijiet tal-punti (i), (ii) u (iii), id-depożitarju għandu partikolarment jiċċekkja regolarment il-konsistenza bejn l-għadd totali ta’ unitajiet jew ishma fil-kontijiet tal-AIF u l-għadd totali ta’ ishma jew unitajiet pendenti li jidhru fir-reġistru tal-AIF.
(2)
Depożitarju għandu jiżgura u jiċċekkja b’mod regolari li l-proċeduri rigward il-bejgħ, il-ħruġ, ir-riakkwist, it-tifdija u l-kanċellazzjoni ta’ ishma jew unitajiet tal-AIF jikkonformaw mal-liġi nazzjonali applikabbli u mar-regoli tal-AIF jew l-istrumenti ta’ inkorporazzjoni u jivverifika li dawn il-proċeduri huma effettivament implimentati.
(3)
Il-frekwenza tal-kontrolli tad-depożitarju għandha tkun konsistenti mal-frekwenza tas-sottoskrizzjonijiet u t-tifdijiet.
Artikolu 94
Dmirijiet marbuta mal-valwazzjoni tal-ishma/unitajiet
1. Sabiex jikkonforma mal-punt (b) tal-Artikolu 21(9) tad-Direttiva 2011/61/UE id-depożitarju għandu:
(a)
jivverifika fuq bażi regolari li huma stabbiliti u applikati proċeduri xieraq u konsistenti għall-valwazzjoni tal-assi tal-AIF f’konformità mal-Artikolu 19 tad-Direttiva 2011/61/UE u mal-miżuri ta’ implimentazzjoni tagħha u mar-regoli u l-istrumenti ta’ inkorporazzjoni tal-AIF; u
(b)
jiżgura li l-politiki u l-proċeduri tal-valwazzjoni huma effettivament implimentati u riveduti perjodikament.
2. Il-proċeduri ta’ depożitarju għandhom jitwettqu bi frekwenza konsistenti mal-frekwenza tal-politika ta’ valwazzjoni tal-AIF kif definiti fl-Artikolu 19 tad-Direttiva 2011/61/UE u mal-miżuri implimentattivi tagħha.
3. Meta depożitarju jqis li l-kalkolu tal-valur tal-ishma jew l-unitajiet tal-AIF ma twettqitx skont il-liġi applikabbli jew ir-regoli tal-AIF jew mal-Artikolu 19 tad-Direttiva 2011/61/UE, għandu jinnotifika lill-AIFM u, skont il-każ, jew lill-AIF u jiżgura li tittieħed azzjoni ta’ rimedju fil-ħin fl-aħjar interessi tal-investituri fl-AIF.
4. Fejn ikun inħatar valwatur estern, depożitarju għandu jivverifika li l-ħatra tal-valwatur estern tkun skont l-Artikolu 19 tad-Direttiva 2011/61/UE u l-miżuri implimentattivi tagħha.
Artikolu 95
Dmirijiet marbuta mat-twettiq tal-istruzzjonijiet tal-AIFM
Sabiex jikkonforma mal-punt (c) tal-Artikolu 21(9) tad-Direttiva 2011/61/UE id-depożitarju għandu mill-anqas:
(a)
jistabbilixxi u jimplimenta proċeduri xierqa biex jivverifika li l-AIF u l-AIFM jikkonformaw mal-liġijiet u r-regolamenti applikabbli u mar-regoli u l-istrumenti ta’ inkorporazzjoni tal-AIF. Partikolarment, id-depożitarju għandu jimmonitorja l-konformità tal-AIF mar-restrizzjonijiet tal-investiment u l-limiti tal-ingranaġġ stabbiliti fid-dokumenti tal-offerta tal-AIF. Dawk il-proċeduri għandhom ikunu proporzjonati għan-natura, id-daqs u l-kumplessità tal-AIF;
(b)
iwaqqaf u jimplimenta proċedura ta’ eskalazzjoni meta l-AIF ikun kiser waħda mil-limiti jew ir-restrizzjonijiet imsemmija fil-punt (a).
Artikolu 96
Dmirijiet marbuta mas-saldu f’waqtu tat-tranżazzjonijiet
1. Sabiex jikkonforma mal-punt (d) tal-Artikolu 21(9) tad-Direttiva 2011/61/UE d-depożitarju għandu jistabbilixxi proċedura biex jiskopri kwalunkwe sitwazzjoni fejn korrispettiv marbut ma’ operazzjonijiet li jinvolvu l-assi tal-AIF jew tal-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF ma jkunx rimess lill-AIF fil-limiti taż-żmien normali, jinnotifika lill-AIFM u, fejn is-sitwazzjoni ma tiġix rimedjata, jitlob ir-restituzzjoni tal-istrumenti finanzjarji mill-kontroparti fejn possibbli.
2. Fejn it-tranżazzjonijiet ma jsirux f’suq regolat, il-limiti taż-żmien normali għandhom jiġu vvalutati b’kunsiderazzjoni għall-kondizjonijiet marbuta mat-tranżazzjonijiet (kuntratti tad-derivattivi barra l-borża jew investimenti f’assi immobiljari jew f’kumpaniji bi sjieda privata).
Artikolu 97
Dmirijiet marbuta mad-distribuzzjoni tal-introjtu tal-AIF
1. Sabiex jikkonforma mal-punt (e) tal-Artikolu 21(9) tad-Direttiva 2011/61/UE id-depożitarju għandu:
(a)
jiżgura li l-kalkolu tal-introjtu nett, ladarba ddikjarati mill-AIFM, jiġi applikat skont ir-regoli tal-AIF, l-istrumenti ta’ inkorporazzjoni u l-liġi nazzjonali applikabbli;
(b)
jiżgura li jittieħdu miżuri xierqa fejn l-awdituri tal-AIF ikunu esprimew riżervi dwar ir-rapporti finanzjarji annwali. L-AIF jew l-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF għandu jipprovdi lid-depożitarju bl-informazzjoni kollha dwar ir-riżervi espressi dwar ir-rapporti finanzjarji; u
(c)
jivverifika l-kompletezza u l-eżattezza tal-pagamenti tad-dividendi, ladarba jiġu ddikjarati mill-AIFM, u, fejn rilevanti, il-kumpens għal prestazzjoni.
2. Meta depożitarju jqis li l-kalkolu tal-introjtu ma twettaqx skont il-liġi applikabbli jew ir-regoli tal-AIF jew l-istrumenti ta’ inkorporazzjoni, għandu jinnotifika lill-AIFM u, skont il-każ, jew l-AIF u jiżgura li ttieħdet azzjoni ta’ rimedju fil-ħin u fl-aħjar interess tal-investituri tal-AIF.
Artikolu 98
Diliġenza dovuta
1. Sabiex jissodisfa l-obbligi stabbiliti fil-punt (c) tal-Artikolu 21(11) tad-Direttiva 2011/61/UE depożitarju għandu jimplimenta u japplika proċedura ta’ diliġenza dovuta xierqa u ddokumentata għall-għażla u l-monitoraġġ kontinwu tad-delegat. Dik il-proċedura għandha tiġi riveduta regolarment, mill-anqas darba fis-sena, u tqiegħed għad-dispożizzjoni tal-awtoritajiet kompetenti meta tintalab.
2. Meta jagħżel u jaħtar parti terza, li tiġi ddelegata b’funzjonijiet ta’ salvagwardja skont l-Artikolu 21(11) tad-Direttiva 2011/61/UE, depożitarju għandu jeżerċita l-attenzjoni u diliġenza dovuti kollha biex jiżgura li meta l-parti terza tiġi fdata bl-istrumenti finanzjarji jkun hemm standard adegwat ta’ protezzjoni. Tal-inqas għandu:
(a)
jivvaluta l-qafas regolatorju u ġuridiku, inkluż ir-riskju tal-pajjiż, ir-riskju tal-kustodja u l-infurzabbiltà tal-kuntratti mal-parti terza. Dik il-valutazzjoni għandha b’mod partikolari tippermetti li d-depożitarju jiddetermina l-implikazzjoni potenzjali ta’ insolvenza tal-parti terza għall-assi u d-drittijiet tal-AIF. Jekk depożitarju jsir konxju li s-segregazzjoni tal-assi mhijiex biżżejjed biex tkun żgurata l-protezzjoni minn insolvenza minħabba l-liġi tal-pajjiż fejn tinsab il-parti terzi, huwa għandu jinforma minnufih lill-AIFM;
(b)
jivvaluta jekk il-prassi, il-proċeduri u l-kontrolli interni tal-parti terza humiex adegwati sabiex jiżguraw li l-istrumenti finanzjarji tal-AIF jew tal-AIFM li jaġixxi f’isem l-AIF igawdu standard għoli ta’ attenzjoni u protezzjoni;
(c)
jivvaluta jekk is-saħħa finanzjarja u r-reputazzjoni tal-parti terza humiex konsistenti mal-kompiti delegati. Dik il-valutazzjoni għandha tkun ibbażata fuq informazzjoni pprovduta mill-parti terza potenzjali kif ukoll dejta u informazzjoni oħra, fejn disponibbli.
(d)
jiżgura li l-parti terza għandha l-kapaċitajiet operazzjonali u teknoloġiċi biex twettaq il-kompiti delegati tal-kustodja b’livell sodisfaċenti ta’ protezzjoni u sigurtà.
3. Depożitarju għandu jeżerċita ħila, kura u diliġenza dovuti fir-reviżjoni perjodika u l-monitoraġġ kontinwu ħalli jiżgura li l-parti terza tibqa’ konformi mal-kriterji previsti fil-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu u mal-kondizzjonijiet stabbiliti fil-punt (d) tal-Artikolu 21(11) tad-Direttiva 2011/61/UE. Għal dan il-għan id-depożitarju għandu mill-inqas:
(a)
jimmonitorja l-prestazzjoni tal-parti terza u l-konformità tagħha mal-istandards tad-depożitarju;
(b)
jiżgura li l-parti terza teżerċita standard għoli ta’ attenzjoni, prudenza u diliġenza fit-twettiq tal-kompiti tagħha ta’ kustodja u partikolarment li effettivament tissegrega l-istrumenti finanzjajri f’konformità mar-rekwiżiti tal-Artikolu 99;
(c)
janalizza r-riskji tal-kustodja assoċjati mad-deċiżjoni li jiġu fdati assi għand il-parti terza u mingħajr dewmien jinnotifika lill-AIF jew lill-AIFM bi kwalunkwe bidla f’dawk ir-riskji. Dik il-valutazzjoni għandha tkun ibbażata fuq informazzjoni pprovduta mill-parti terza kif ukoll fuq dejta u informazzjoni oħra, fejn disponibbli. Matul taqlib fis-suq jew meta jiġi identifikat riskju, il-frekwenza u l-ambitu tal-analiżi għandhom jiżdiedu. Jekk id-depożitarju jsir konxju li s-segregazzjoni tal-assi ma għadhiex biżżejjed biex tkun żgurata l-protezzjoni minn insolvenza minħabba l-liġi tal-pajjiż fejn tinsab il-parti terzi, huwa għandu jinforma minnufih lill-AIFM.
4. Fejn il-parti terza terġa’ tiddelega kwalunkwe mill-funzjonijiet iddelegati lilha, għandhom japplikaw mutatis mutandis il-kriterji stipulati fil-paragrafi 1,2 u 3.
5. Depożitarju għandu jimmonitorja l-konformità mal-Artikolu 21(4) tad-Direttiva 2011/61/UE.
6. Depożitarju għandu jfassal pjanijiet ta’ kontinġenza għal kull suq li fih jaħtar parti terza skont l-Artikolu 21(11) tad-Direttiva 2011/61/UE biex iwettaq dmirijiet ta’ salvagwardja. Tali pjan ta’ kontinġenza għandu jinkludu l-identifikazzjoni ta’ fornitur alternattiv, jekk jeżisti.
7. Depożitarju għandu jieħu miżuri, inkluża t-terminazzjoni tal-kuntratt, li huma fl-aħjar interess tal-AIF u tal-investituri tiegħu meta d-delegat ma jibqax jikkonforma mar-rekwiżiti.
Artikolu 99
Obbligu ta’ segregazzjoni
1. Fejn funzjonijiet ta’ salvagwardja ġew delegati kompletament jew parzjalment lil parti terza, depożitarju għandu jiżgura li l-parti terza għand min ġew iddelegati l-funzjonijiet skont l-Artikolu 21(11) tad-Direttiva 2011/61/UE, taġixxi skont l-obbligu tas-segregazzjoni stabbilit fil-punt (iii) tal-Artikolu 21(11)(d) tad-Direttiva 2011/61/UE billi jivverifika li l-parti terza:
(a)
iżżomm tali rekords u kontijiet kif inhuma meħtieġa biex jippermettulu fi kwalunkwe ħin u mingħajr dewmien jiddistingwi l-assi tal-klijenti AIF tad-depożitarju mill-assi tiegħu stess, l-assi tal-klijenti l-oħra tiegħu, l-assi miżmuma mid-depożitarju għalih innifsu u l-assi miżmuma għal klijenti tad-depożitarju li mhumiex AIFs;
(b)
iżżomm rekords u kontijiet b’mod li tiżgura l-preċiżjoni tagħhom, u partikolarment il-korrispondenza tagħhom mal-assi salvagwardjati għall-klijenti tad-depożitarju;
(c)
twettaq, fuq bażi regolari, rikonċiljazzjonijiet bejn il-kontijiet interni u r-rekords tiegħu u dawk tal-parti terza għand min ġew iddelegati l-funzjonijiet ta’ salvagwardja skont it-tielet subparagrafu tal-Artikolu 21(11) tad-Direttiva 2011/61/UE;
(d)
tintroduċi arranġamenti organizzazzjonali adegwati biex timminimizza r-riskju ta’ telf jew tnaqqis fl-istrumenti finanzjarji, jew ta’ drittijiet marbuta ma’ dawk l-istrumenti finanzjarji b’riżultat ta’ użu ħażin tal-istrumenti finanzjarji, frodi, amministrazzjoni ħażina, reġistrar inadegwat jew negliġenza;
(e)
Fejn il-parti terza tkun entità msemmija fil-punti (a), (b) u (c) tal-Artikolu 18(1) tad-Direttiva 2006/73/KE li hija soġġetta għal regolamentazzjoni u superviżjoni prudenzjali effikaċi li għandhom l-istess effett bħal-liġi tal-Unjoni u jkunu infurzati b’mod effikaċi, id-depożitarju għandu jieħu l-passi meħtieġa biex jiżguraw li l-flus tal-AIF jinżammu f’kont jew kontijiet skont l-Artikolu 21(7) tad-Direttiva 2011/61/UE.
2. Meta depożitarju jkun iddelega l-funzjonijiet tiegħu ta’ kustodja lil parti terza skont l-Artikolu 21(11) tad-Direttiva 2011/61/UE, il-monitoraġġ tal-konformità tal-parti terza mal-obbligi tagħha ta’ segregazzjoni għandu jiżgura li l-istrumenti finanzjarji li jappartjenu lill-klijenti tiegħu huma protetti minn kwalunkwe insolvenza ta’ dik il-parti terza. Jekk, skont il-liġi applikabbli, inkluż b’mod partikolari l-liġi dwar il-proprjetà jew l-insolvenza, ir-rekwiżiti stabbiliti fil-paragrafu 1 mhumiex biżżejjed biex jintlaħaq dak l-għan, id-depożitarju għandu jivvaluta liema arranġamenti addizzjonali jridu jsiru sabiex jiġi mminimizzat ir-riskju ta’ telf u jinżamm standard adegwat ta’ protezzjoni.
3. Il-paragrafi 1 u 2 għandhom japplikaw mutatis mutandis meta l-parti terza, għand min ġew iddelegati funzjonijiet ta’ salvagwardja skont l-Artikolu 21(11) tad-Direttiva 2011/61/UE, tiddeċiedi li tiddelega l-funzjonijiet tagħha ta’ salvagwardja kollha jew parti minnhom lil parti terza oħra skont it-tielet subparagrafu tal-Artikolu 21(11) tad-Direttiva 2011/61/UE.
TAQSIMA 4
Telf ta’ strumenti finanzjarji, ħelsien mir-responsabbiltà u raġunijiet oġġettivi
[Artikolu 21(12) u (13) tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 100
Telf ta’ strument finanzjarju miżmum f’kustodja
1. Għandu jitqies li jkun seħħ telf ta’ strument finanzjarju miżmum f’kustodja skont it-tifsira tal-Artikolu 21(12) tad-Direttiva 2011/61/UE meta, f’relazzjoni ma’ strument finanzjarju miżmuma f’kustodja mid-depożitarju jew minn parti terza għand min tkun ġiet iddelegata l-kustodja ta’ strumenti finanzjarji, tkun issodisfata kwalunkwe kundizzjoni minn dawn:
(a)
dritt iddikjarat ta’ sjieda tal-AIF jiġi pprovat li mhuwiex validu minħabba li jew ma baqax jeżisti jew qatt ma eżista;
(b)
l-AIF ġie definittivament imċaħħad mid-dritt tiegħu ta’ sjieda tal-istrument finanzjarju;
(c)
l-AIF ikun definittivament inkapaċi jiddisponi direttament jew indirettament mill-istrument finanzjarju.
2. L-aċċertazzjoni mill-AIFM tat-telf ta’ strument finanzjarju għandha ssegwi proċess dokumentat faċilment disponibbli għall-awtoritajiet kompetenti. Ladarba telf jiġi aċċertat, għandu jkun notifikat immedjatament lill-investituri f’mezz durabbli.
3. Strument finanzjarju miżmum f’kustodja ma għandux jitqies mitluf skont it-tifsira tal-Artikolu 21(12) tad-Direttiva 2011/61/UE fejn l-AIF ikun definittivament imċaħħad mid-dritt tiegħu ta’ sjieda fir-rigward ta’ strument partikolari, iżda dan l-istrument jiġi ssostitwit minn jew ikkonvertit fi strument jew strumenti finanzjarji oħra.
4. Fil-każ ta’ insolvenza tal-parti terza għand min tkun ġiet iddelegata l-kustodja ta’ strumenti finanzjarji miżmuma f’kustodja, it-telf ta’ strument finanzjarju miżmum f’kustodja għandu jiġi aċċertata mill-AIFM hekk kif waħda mill-kondizzjonijiet elenkati fil-paragrafu 1 tintlaħaq b’ċertezza.
Għandu jkun hemm ċertezza dwar jekk kwalunkwe kondizzjoni stipulata fil-paragrafu 1 hijiex issodisfata mhux aktar tard minn tmiem il-proċedimenti tal-insolvenza. L-AIFM u d-depożitarju għandhom jimmonitorjaw mill-qrib il-proċedimenti ta’ insolvenza biex jiddeterminaw jekk l-istrumenti finanzjarji kollha, jew uħud minnhom, fdati għand parti terza għand min tkun ġiet iddelegata l-kustodja ta’ strumenti finanzjarji jkunux effettivament intilfu.
5. Telf ta’ strument finanzjarju miżmum f’kustodja għandu jiġi aċċertat irrispettivament minn jekk il-kondizzjonijiet elenkati fil-paragrafu 1 humiex ir-riżultat ta’ frodi, negliġenza jew imġiba intenzjonali jew mhux intenzjonali oħra.
Artikolu 101
Ħelsien mir-responsabbiltà skont l-Artikolu 21(12) tad-Direttiva 2011/61/UE
1. Ir-responsabbiltà ta’ depożitarju skont it-tieni subparagrafu tal-Artikolu 21(12) tad-Direttiva 2011/61/UE ma għandhiex tiskatta sakemm id-depożitarju jista’ jipprova li ntlaħqu l-kundizzjonijiet kollha li ġejjin:
(a)
l-avveniment li wassal għat-telf mhux ir-riżultat ta’ kwalunkwe att jew ommissjoni tad-depożitarju jew ta’ parti terza għand min ġiet iddelegata l-kustodja ta’ strumenti finanzjarji miżmuma f’kustodja skont il-punt (a) tal-Artikolu 21(8) tad-Direttiva 2011/61/UE;
(b)
id-depożitarju ma setax raġonevolment jevitata l-okkorrenza tal-avveniment li wassal għat-telf minkejja li adotta l-prekawzjonijiet kollha mistennija minn depożitarju diliġenti kif riflessi fil-prassi komuni fl-industrija;
(c)
minkejja diliġenza dovuta rigoruża u komprensiva, id-depożitarju ma setax jevita t-telf.
Din il-kondizzjoni għandha titqies issodisfata meta d-depożitarju jkun żgura li d-depożitarju u l-parti terza għand min tkun ġiet iddelegata l-kustodja ta’ strumenti finanzjarji miżmuma f’kustodja skont il-punt (a) tal-Artikolu 21(8) tad-Direttiva 2011/61/UE, ikunu ħadu l-azzjonijiet kollha li ġejjin:
(i)
stabbilixxew, implimentaw, applikaw u żammu strutturi u proċeduri u żguraw għarfien espert li huma adegwati u proporzjonati għan-natura u l-kumplessità tal-assi tal-AIF sabiex jidentifikaw fil-ħin u jimmonitorjaw fuq bażi kontinwa avvenimenti esterni li jistgħu jirriżultaw f’telf ta’ strument finanzjarju miżmuma f’kustodja;
(ii)
ivvalutaw fuq bażi kontinwa jekk kwalunkwe avveniment identifikat skont il-punt (i) jippreżentax riskju sinifikanti ta’ telf ta’ strument finanzjarju miżmuma f’kustodja;
(iii)
informaw lill-AIFM dwar ir-riskji sinifikanti identifikati u ħadu azzjonijiet xierqa, jekk hemm, biex jipprevjenu jew jimmitigaw it-telf ta’ strumenti finanzjarji miżmuma f’kustodja, fejn avvenimenti esterni attwali jew potenzjali ġew identifikati u huma maħsuba li jippreżentaw riskju sinifikanti ta’ telf ta’ strument finanzjarju miżmuma f’kustodja.
2. Ir-rekwiżiti msemmija fil-punti(a) u (b) tal-paragrafu 1 jistgħu jitqiesu ssodisfati fiċ-ċirkostanzi li ġejjin:
(a)
avvenimenti naturali lil hinn mill-kontroll jew l-influwenza tal-bniedem;
(b)
l-adozzjoni ta’ kwalunkwe liġi, digriet, regolament, deċiżjoni jew ordni minn kwalunkwe gvern jew korp governattivi, inkluż kwalunkwe qorti jew tribunal, li jkollha impatti fuq l-istrumenti finanzjarji miżmuma f’kustodja;
(c)
gwerer, irvellijiet jew taqlib maġġuri ieħor.
3. Ir-rekwiżiti msemmija fil-punti (a) u (b) tal-paragrafu 1 ma għandhomx ikunu meqjusa li huma ssodisfati f’każijiet bħal żbalji tal-kontabbiltà, nuqqas operazzjonali, frodi, nuqqas ta’ applikazzjoni tar-rekwiżiti tas-segregazzjoni fil-livell tad-depożitarju jew parti terza għand min ġiet iddelegata l-kustodja ta’ strumenti finanzjarji miżmuma f’kustodja skont il-punt (a) tal-Artikolu 21(8) tad-Direttiva 2011/61/UE.
4. Dan l-Artikolu għandu japplika mutatis mutandis għad-delegat meta d-depożitarju jkun ittrasferixxa kuntrattwalment ir-responsabbiltà tiegħu skont l-Artikolu 21(13) u (14) tad-Direttiva 2011/61/UE.
Artikolu 102
Raġunijiet oġġettivi biex id-depożitarju jikkuntratta ħelsien minn responsabbiltà
1. Ir-raġunijiet oġġettivi għall-ikkuntrattar tal-ħelsien mir-responsabbilta skont l-Artikolu 21(13) tad-Direttiva 2011/61/UE għandhom ikunu:
(a)
limitati għal ċirkostanzi preċiżi u konkreti li jikkaratterizzaw attività partikolari;
(b)
konsistenti mal-politiki u d-deċiżjonijiet tad-depożitarju.
2. Ir-raġunijiet oġġettivi għandhom jiġu stabbiliti kull darba li d-depożitarju jkollu ħsieb jeħles lilu nnifsu mir-responsabbiltà.
3. Id-depożitarju għandu jitqies li jkollu raġunijiet oġġettivi biex jikkuntratta l-ħelsien mir-responsabbiltà tiegħu skont l-Artikolu 21(13) tad-Direttiva 2011/61/UE meta d-depożitarju jista’ juri li ma kellu l-ebda għażla ħlief li jiddelega d-dmirijiet tiegħu ta’ kustodja lil parti terza. Partikolarment, dan għandu jkun il-każ meta:
(a)
il-liġi ta’ pajjiż terz teħtieġ li ċerti strumenti finanzjarji jinżammu f’kustodja għand entità lokali u jkunu jeżistu entitajiet lokali li jissodisfaw il-kriterji stabbiliti fl-Artikolu 21(11) tad-Direttiva 2011/61/UE; jew
(b)
l-AIFM jinsisti li jżomm investiment f’ġurisdizzjoni partikolari minkejja t-twissijiet mid-depożitarju dwar iż-żieda fir-riskju li dan jippreżenta.
KAPITOLU V
REKWIŻITI TAT-TRASPARENZA, INGRANAĠĠ, REGOLI RELATATI MA’ PAJJIŻI TERZI U ISKAMBJU TA’ INFORMAZZJONI DWAR IL-KONSEGWENZI POTENZJALI TAL-ATTIVITÀ TAL-AIFM
TAQSIMA 1
Rapport annwali, divulgazzjoni lill-investituri u rapportar lill-awtoritajiet kompetenti
[Artikoli 22(2) (a) sa (e), 23(4) u 24(1) tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 103
Prinċipji ġenerali għar-rapport annwali
L-informazzjoni kollha pprovduta fir-rapport annwali, inkluża l-informazzjoni speċifikata f’din it-Taqsima, għandha tkun ppreżentata f’manjiera li tipprovdi informazzjoni materjalment rilevanti, affidabbli, paragunabbli u ċara. Ir-rapport annwali għandu jkun fih l-informazzjoni li l-investituri jeħtieġu fir-rigward ta’ strutturi partikolari tal-AIF.
Artikolu 104
Kontenut u format tal-karta tal-bilanċ jew tar-rapporti tal-assi u l-obbligazzjonijiet u tal-kont tal-introjtu u l-infiq
1. Il-karta tal-bilanċ jew ir-rapport tal-assi u l-obbligazzjonijiet għandu jkun fih tal-inqas l-elementi u l-entrati f’linja sottostanti li ġejjin skont il-punt (a) tal-Artikolu 22(2) tad-Direttiva 2011/61/UE:
(a)
“assi” magħmula minn riżorsi kkontrollati mill-AIF bħala riżultat ta’ avvenimenti fil-passat u li minnhom benefiċċji ekonomiċi fil-futur ikunu mistennija li jirriżultaw għall-AIF. L-assi għandhom ikunu sottoklassifikati skont l-entrati f’linja li ġejjin:
(i)
“investimenti”, inklużi, iżda mhux limitati għal, dejn u titoli ta’ ekwità, proprjetà immobbli u proprjetà u derivattivi;
(ii)
“flus u ekwivalenti ta’ flus”, inklużi, iżda mhux limitati għal, flus fl-idejn, depożiti ta’ bla avviż u investimenti likwidi b’terminu qasir li jikkwalifikaw;
(iii)
“riċevibbli”, inklużi, iżda mhux limitati għal, ammonti riċevibbli fir-rigward ta’ dividendi u imgħaxijiet, investimenti mibjugħa, ammonti dovuti minn sensara u “prepagamenti”, inklużi, iżda mhux limitati għal, ammonti mħallsa bil-quddiem fir-rigward tal-ispejjeż tal-AIF,
(b)
“obbligazzjonijiet” magħmula mill-obbligazzjonijiet attwali tal-AIF li jirriżultaw minn avvenimenti fil-passat, li s-saldu tagħhom huwa mistenni jirriżulta fi fluss ta’ ħruġ mill-AIF ta’ riżorsi li jikkostitwixxu benefiċċji ekonomiċi. L-obbligazzjonijiet għandhom ikunu sottoklassifikati skont l-entrati f’linja li ġejjin:
(i)
“pagabbli”, inklużi, iżda mhux limitati għal, ammonti pagabbli fir-rigward tax-xiri ta’ investimenti jew tat-tifdija ta’ unitajiet jew ishma fl-AIF u ammonti dovuti lis-sensara u “spejjeż akkumulati”, inklużi, iżda mhux limitati għal, obbligazzjonijiet ta’ tariffi tal-immaniġġjar, tariffi ta’ konsultazzjoni, tariffi għall-prestazzjoni, drittijiet, imgħax u spejjeż oħrajn imġarrba waqt l-operazzjonijiet tal-AIF;
(ii)
“teħid ta’ selfiet”, inklużi, iżda mhux limitati għal, ammonti pagabbli lil banek u kontrapartijiet oħra;
(iii)
“obbligazzjonijiet oħra”, inklużi, iżda mhux limitati għal, ammonti dovuti lil kontropartijiet għal kollateral fuq ir-ritorn ta’ titoli mislufa, introjtu differit u dividendi u distribuzzjonijiet pagabbli;
(c)
“assi netti”, li jirrappreżentaw l-interess reżidwu fl-assi tal-AIF wara li jitnaqqsu l-obbligazzjonijiet kollha tiegħu.
2. Il-kont tad-dħul u l-infiq għandu jkun fih mill-inqas l-elementi u l-entrati f’linja sottostanti li ġejjin:
(a)
“introjtu”, li jirrappreżenta kwalunkwe żidiet fil-benefiċċji ekonomiċi matul il-perijodu tal-kontabbiltà fil-forma ta’ influssi jew titjib ta’ assi jew tnaqqis ta’ obbligazzjonijiet li jirriżultaw f’żidiet fl-assi netti barra minn dawk li huma relatati ma’ kontribuzzjonijiet mingħand l-investituri. L-introjtu għandu jkun sottoklassifikat skont l-entrati f’linja li ġejjin:
(i)
“introjtu minn investiment”, li jista’ jkun sottoklassifikat aktar kif ġej:
-
“introjtu mid-dividendi”, relatat mad-dividendi fuq investimenti f’ekwità li l-AIF ikun intitolat għalihom;
-
“introjtu mill-imgħax”, relatat mal-imgħax fuq investimenti f’dejn u flus li l-AIF ikun intitolat għalihom;
-
“introjtu mil-kiri”, relatat ma’ introjtu minn kiri minn investimenti fi proprjetà li l-AIF ikun intitolat għalihom;
(ii)
“qligħ realizzat minn investimenti”, li jirrappreżenta qligħ mad-disponiment ta’ investimenti;
(iii)
“qligħ mhux realizzat minn investimenti”, li jirrappreżenta qligħ mill-revalwazzjoni ta’ investimenti; u
(iv)
“introjtu ieħor” inkluż, imma mhux limitat għal, introjtu minn tariffi minn titoli mislufa u minn sorsi varji oħra.
(b)
“spejjeż”, li jirrappreżentaw tnaqqis fil-benefiċċji ekonomiċi matul il-perijodu tal-kontabbiltà fil-forma ta’ flussi ‘l barra jew ta’ tnaqqir ta’ assi jew tiġrib ta’ obbligazzjonijiet li jirriżultaw fi tnaqqisiet fl-assi netti, barra minn dawk li huma relatati mal-kontribuzzjonijiet mingħand l-investituri. L-ispejjeż għandhom ikunu sottoklassifikati skont l-entrati f’linja li ġejjin:
-
“tariffi tal-konsulenza jew l-immaniġġjar tal-investiment”, li jirrappreżentaw tariffi kuntrattwali dovuti lill-konsulent jew lill-AIFM,
-
“spejjeż oħra”, inklużi, iżda mhux limitati għal, tariffi amministrattivi, tariffi professjonali, tariffi tal-kustodju u imgħax. Entrati individwali, jekk materjali fin-natura tagħhom, għandhom jiġu ddivulgati separatament,
-
“telf realizzat minn investimenti”, li jirrappreżenta telf mad-disponiment ta’ investimenti,
-
“telf mhux realizzat minn investimenti”, li jirrappreżenta telf mill-revalwazzjoni ta’ investimenti;
(c)
“introjtu jew nefqa netta”, li tirrappreżenta l-introjtu ‘l fuq min-nefqa jew in-nefqa ‘l fuq mill-introjtu, kif applikabbli.
3. It-taqsim, in-nomenklatura u t-terminoloġija tal-entrati f’linja għandhom ikunu konsistenti mal-istandards tal-kontabbiltà applikabbli għal, jew ir-regoli addottati minn, l-AIF u għandhom jikkonformaw mal-leġiżlazzjoni applikabbli fejn ikun stabbilit l-AIF. Tali entrati f’linja jistgħu jiġu emendati jew estiżi biex tkun żgurata l-konformità ma’ hawn fuq.
4. Entrati f’linja addizzjonali, intestaturi u sottototali għandhom jiġu ppreżentati meta preżentazzjoni bħal din tkun rilevanti għall-fehim tal-pożizzjoni finanzjarja tal-AIF fil-karta tal-bilanċ jew rapport tal-assi u l-obbligazzjonijiet jew il-prestazzjoni finanzjarja tal-AIF fil-kontenut u l-format tal-kont tal-introjtu u n-nefqa. Fejn rilevanti għandha tiġi ppreżentat informazzjoni addizzjonali fin-noti tar-rapporti finanzjarji. L-iskop tan-noti għandu jkun li jipprovdu deskrizzjonijiet narrattivi jew diżaggregazzjoni tal-entrati ppreżentati fir-rapporti primarji u informazzjoni dwar entrati li ma jikkwalifikawx għal rikonoxximent f’dawn ir-rapporti.
5. Kull klassi materjali ta’ tali entrati għandha tkun ippreżentata separatament. Entrati individwali, jekk materjali, għandhom jiġu ddivulgati. Il-materjalità għandha tiġi vvalutata skont ir-rekwiżiti tal-qafas tal-kontabbiltà adottat.
6. Il-preżentazzjoni u l-klassifikazzjoni tal-entrati fil-karta tal-bilanċ jew rapport tal-assi u l-obbligazzjonijiet għandhom jinżammu minn perjodu ta’ rappurtar jew tal-kontabbiltà għall-ieħor sakemm ma jkunx evidenti li preżentazzjoni jew klassifikazzjoni oħra tkun aktar xierqa, bħal meta bidla fl-istrateġija tal-investiment twassal għal xejriet ta’ negozjar differenti, jew minħabba li standard tal-kontabbiltà jkun ħtieġ bidla fil-preżentazzjoni.
7. Fir-rigward tal-kontenut u l-format tal-kont tal-introjtu u n-nefqa stipulati fl-Anness IV, l-entrati kollha tal-introjtu u l-ispejjeż għandhom jiġu rikonoxxuti f’perjodu partikolari fil-kont tal-introjtu u n-nefqa sakemm standard tal-kontabbiltà adottat mill-AIF ma jkunx jeħtieġ mod ieħor.
Artikolu 105
Rapport dwar l-attivitajiet tas-sena finanzjarja
1. Ir-rapport dwar l-attivitajiet tas-sena finanzjarja għandu jinkludi mill-inqas:
(a)
ħarsa ġenerali lejn l-attivitajiet ta’ investiment matul is-sena jew il-perjodu, u ħarsa ġenerali lejn il-portafoll tal-AIF fi tmiem is-sena jew tmiem il-perjodu;
(b)
ħarsa ġenerali lejn il-prestazzjoni tal-AIF matul is-sena jew il-perjodu;
(c)
tibdil materjali kif definit hawn taħt fl-informazzjoni elenkata fl-Artikolu 23 tad-Direttiva 2011/61/UE mhux diġà ppreżenti fir-rapporti finanzjarji.
2. Ir-rapport għandu jinkludi analiżi ġusta u bilanċjata tal-attivitajiet u l-prestazzjoni tal-AIF, u jkun fih ukoll deskrizzjoni tar-riskji prinċipali u l-inċertezzi tal-investiment jew dawk ekonomiċi li jista’ jaffaċċja l-AIF.
3. Sal-limitu meħtieġ għal fehim tal-attivitajiet ta’ investiment tal-AIF jew il-prestazzjoni tiegħu, l-analiżi għandha tinkludi indikaturi prinċipali tal-prestazzjoni kemm finanzjarji kif ukoll mhux finanzjarji relevanti għal dak l-AIF. L-informazzjoni pprovduta fir-rapport għandha tkun konsistenti mar-regoli nazzjonali fejn l-AIF ikun stabbilit.
4. L-informazzjoni fir-rapport dwar l-attivitajiet tas-sena finanzjarja għandha tifforma parti mir-rapport tad-diretturi jew il-maniġers tal-investiment safejn din normalment tkun ippreżentata flimkien mar-rapporti finanzjarji tal-AIF.
Artikolu 106
Tibdiliet materjali
1. Kwalunkwe tibdil fl-informazzjoni għandu jitqies materjali skont it-tifsira tal-punt (d) tal-Artikolu 22(2) tad-Direttiva 2011/61/UE jekk ikun hemm probabbiltà sostanzjali illi investitur raġonevoli, malli jsir konxju minn din l-informazzjoni, jikkunsidra mill-ġdid l-investiment tiegħu fl-AIF, inkluż għaliex tali informazzjoni jista’ jkollha impatt fuq l-abbiltà tal-investitur li jeżerċita d-drittijiet tiegħu fir-rigward tal-investiment tiegħu, jew inkella tippreġudika l-interessi ta’ investitur wieħed jew aktar fl-AIF.
2. Sabiex jikkonformaw mal-punt (d) tal-Artikolu 22(2) tad-Direttiva 2011/61/UE, l-AIFMs għandhom jivvalutaw it-tibdiliet fl-informazzjoni msemmija fl-Artikolu 23 tad-Direttiva 2011/61/UE matul is-sena finanzjarja skont il-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu.
3. L-informazzjoni għandha tiġi ddivulgata f’konformità mar-rekwiżiti tal-istandards tal-kontabbiltà u r-regoli tal-kontabbiltà adottati mill-AIF flimkien ma’ deskrizzjoni ta’ kwalunkwe impatt potenzjali jew antiċipat fuq l-AIF jew skont il-każ, l-investituri fl-AIF. Divulgazzjonijiet addizzjonali għandhom isiru meta l-konformità mar-rekwiżiti speċifiċi tal-istandards tal-kontabbiltà u r-regoli tal-kontabbiltà jistgħu ma jkunux biżżejjed biex jippermettu lill-investituri jifhmu l-impatt tal-bidla.
4. Fejn l-informazzjoni li jkun meħtieġ tiġi ddivulgata skont il-paragrafu 1 ma tkunx koperta mill-istandards tal-kontabbiltà applikabbli għal AIF, jew ir-regoli tal-kontabbiltà tiegħu, għandha tingħata deskrizzjoni tal-bidla materjali flimkien ma’ kwalunkwe impatt antiċipat jew potenzjali fuq l-AIF u, skont il-każ, jew tal-investituri tal-AIF.
Artikolu 107
Divulgazzjoni tar-remunerazzjoni
1. Meta tingħata informazzjoni meħtieġa skont il-punt (e) tal-Artikolu 22(2) tad-Direttiva 2011/61/UE, għandu jkun speċifikat jekk ir-remunerazzjoni totali hiex marbuta ma’ kwalunkwe minn dan li ġej:
(a)
ir-remunerazzjoni totali tal-persunal kollu tal-AIFM, fejn jiġi indikat l-għadd ta’ benefiċjarji;
(b)
ir-remunerazzjoni totali dak il-persunal tal-AIFM li huma kompletament jew parzjalment involut fl-attivitajiet tal-AIF, fejn jiġi indikat l-għadd ta’ benefiċjarji;
(c)
il-proporzjon tar-rimunerazzjoni totali tal-persunal tal-AIFM attribwibbli lill-AIF, fejn jiġi indikat l-għadd ta’ benefiċjarji.
2. Fejn rilevanti, ir-remunerazzjoni totali għas-sena finanzjarja għandha tinkludi wkoll il-kumpens għal prestazzjoni mħallas mill-AIF.
3. Fejn tiġi ddivulgata informazzjoni fil-livell tal-AIFM, għandha tingħata allokazzjoni jew analiżi fir-rigward ta’ kull AIF, sakemm din l-informazzjoni tkun teżisti jew disponibbli immedjatament. Bħala parti minn din id-divulgazzjoni, għandha tkun inkluża deskrizzjoni ta’ kif ingħatat l-allokazzjoni jew l-analiżi.
4. L-AIFMs għandhom jipprovdu l-informazzjoni ġenerali marbuta mal-kriterji finanzjarji u mhux finanzjarji tal-politiki u l-prassi tar-remunerazzjoni għall-kategoriji relevanti tal-persunal li tippermetti lill-investituri jivvalutaw l-inċentivi maħluqa. Skont il-prinċipji stabbiliti fl-Anness II tad-Direttiva 2011/61/UE, l-AIFMs għandhom jiddivulgaw mill-anqas l-informazzjoni meħtieġa biex tipprovdi fehim tal-profil tar-riskju tal-AIF u tal-miżuri li jadottaw biex jiġu evitati jew immaniġġjati l-kunflitti ta’ interess.
Artikolu 108
Divulgazzjoni perjodika lill-investituri
1. L-informazzjoni msemmija fl-Artikolu 23(4) tad-Direttiva 2011/61/UE għandha tiġi ppreżentata b’mod ċar u li jiftiehem.
2. Meta jiddivulga l-perċentwli tal-assi tal-AIF li huma soġġetti għal arranġamenti speċjali minħabba n-natura illikwida tagħhom skont l-Artikolu 23(4)(a) tad-Direttiva 2011/61/UE, l-AIFM għandu:
(a)
jipprovdi ħarsa ġenerali lejn kwalunkwe arranġament speċjali fis-seħħ inkluż dwar jekk jirrelatax ma’ pulijiet esklużivi, kwoti għat-tifdija jew arranġamenti simili oħra, il-metodoloġija tal-valwazzjoni applikata għall-assi li huma soġġetti għal arranġamenti bħal dawn u kif it-tariffi tal-immaniġġjar u l-prestazzjoni japplikaw għal dawn l-assi;
(b)
jiddivulga din l-informazzjoni bħala parti mir-rappurtar perjodku tal-AIF lill-investituri, kif meħtieġ mir-regoli tal-AIF jew l-istrumenti ta’ inkorporazzjoni, jew fl-istess waqt tal-prospett u d-dokument tal-offerta u - bħala minimu - fl-istess waqt li r-rapport annwali jsir disponibbli skont l-Artikolu 22(1) tad-Direttiva 2011/61/UE.
Il-perċentwali tal-assi tal-AIF li huma soġġetti għal arranġamenti speċjali kif definit fl-Artikolu 1(5), għandu jiġi kkalkulat bħala l-valur nett ta’ dawk l-assi soġġetti għal arranġamenti speċjali diviż bil-valur nett tal-assi tal-AIF ikkonċernat.
3. Għal kwalunkwe arranġament ġdid għall-immaniġġjar tal-likwidità tal-AIF skont il-punt (b) tal-Artikolu 23(4) tad-Direttiva 2011/61/UE l-AIFMs għandhom:
(a)
għal kull AIF li jimmaniġġjaw li mhuwiex AIF mhux ingranat magħluq, jinnotifikaw lill-investituri kull meta jagħmlu bidliet fis-sistemi u l-proċeduri tal-immaniġġjar tal-likwidità msemmija fl-Artikolu 16(1) tad-Direttiva 2011/61/UE li huma materjali skont l-Artikolu 106(1);
(b)
immedjatament jinnotifikaw lill-investituri meta jattivaw kwoti tat-tifdija, pulijiet esklużivi jew arranġamenti speċjali simili jew meta jiddeċiedu li jissospendu tifdijiet;
(c)
jipprovdu ħarsa ġenerali lejn it-tibdiliet fl-arranġamenti dwar il-likwidità, kemm jekk dawn huma arranġamenti speċjali jew le. Fejn rilevanti, għandhom jiġu inklużi t-termini li taħthom hija permessa t-tifdija u ċ-ċirkostanzi li jiddeterminaw meta tapplika d-diskrezzjoni tal-maniġment. Għandha tkun inkluża wkoll kwalunkwe restrizzjoni fuq il-votazzjoni jew restrizzjoni oħra eżerċitabbli, it-tul ta’ kwalunkwe għeluq jew kwalunkwe dispożizzjoni dwar “first in line” jew “pro-rating” fuq il-kwoti tat-tifdija u s-sospensjonijiet.
4. Id-divulgazzjoni tal-profil tar-riskju tal-AIF skont il-punt (c) tal-Artikolu 23(4) tad-Direttiva 2011/61/UE għandha tindika:
(a)
il-miżuri għall-valutazzjoni tas-sensittività tal-portafoll tal-AIF għar-riskji l-iktar rilevanti li AIF huwa jew jista’ jkun espost għalihom;
(b)
jekk il-limiti tar-riskji stipulati mill-AIFM ġewx jew huwiex probabbli li jinqabżu u meta dawn il-limiti jkunu nqabżu, deskrizzjoni taċ-ċirkostanzi u l-miżuri ta’ rimedju meħuda;
L-informazzjoni għandha tiġi ddivulgat bħala parti mir-rappurtar perjodiku tal-AIF lill-investituri, kif meħtieġ mir-regoli tal-AIF jew l-istrumenti ta’ inkorporazzjoni, jew fl-istess waqt tal-prospett u d-dokument tal-offerta u - bħala minimu - fl-istess waqt li r-rapport annwali jsir disponibbli skont l-Artikolu 22(1) tad-Direttiva 2011/61/UE.
5. Is-sistemi tal-immaniġġjar tar-riskji użati mill-AIFM skont il-punt (c) tal-Artikolu 23(4) tad-Direttiva 2011/61/UE għandhom jindikaw il-karatteristiċi ewlenin tas-sistemi tal-immaniġġjar tar-riskji użati mill-AIFM biex jimmaniġġja r-riskji li kull AIF li jimmaniġġja huwa jew jista’ jkun espost għalihom. Fil-każ ta’ bidla d-divulgazzjoni għandha tinkludi informazzjoni relatata mal-bidla u dwar l-impatt antiċipat tagħha tal-AIF u l-investituri tiegħu.
L-informazzjoni għandha tiġi ddivulgata bħala parti mir-rappurtar perjodiku tal-AIF lill-investituri, kif meħtieġ mir-regoli tal-AIF jew l-istrumenti ta’ inkorporazzjoni, jew fl-istess waqt tal-prospett u d-dokument tal-offerta u - bħala minimu - fl-istess waqt li r-rapport annwali jsir disponibbli jew pubbliku skont l-Artikolu 22(1) tad-Direttiva 2011/61/UE.
Artikolu 109
Divulgazzjoni regolari lill-investituri
1. L-informazzjoni msemmija fl-Artikolu 23(5) tad-Direttiva 2011/61/UE għandha tiġi ppreżentata b’mod ċar u li jiftiehem.
2. Informazzjoni dwar bidliet fil-livell massimu ta’ ingranaġġ ikkalkulat skont il-metodi gross u impenn u kwalunkwe dritt ta’ użu mill-ġdid ta’ kollateral jew kwalunkwe garanzija skont l-arranġamenti tal-ingranaġġ għandha tingħata mingħajr dewmien żejjed u għandha tinkludi:
(a)
il-livell massimu oriġinali u dak rivedut ta’ ingranaġġ kkalkulat skont l-Artikoli 7 u 8, fejn il-livell ta’ ingranaġġ għandu jiġi kkalkulat bħala l-iskopertura rilevanti diviża bil-valur nett tal-assi tal-AIF;
(b)
in-natura tad-drittijiet mogħtija għall-użu mill-ġdid ta’ kollateral;
(c)
in-natura tal-garanziji mogħtija u
(d)
id-dettalji tal-bidliet fi kwalunkwe fornitur ta’ servizzi marbuta ma’ wieħed mill-elementi t’hawn fuq.
3. Informazzjoni dwar l-ammont totali ta’ ingranaġġ ikkalkulat skont il-metodu gross u impenn użat mill-AIF għandha tiġi ddivulgat bħala parti mir-rappurtar perjodiku tal-AIF lill-investituri, kif meħtieġ mir-regoli tal-AIF jew l-istrumenti ta’ inkorporazzjoni, jew fl-istess waqt tal-prospett u d-dokument tal-offerta u bħala minimu fl-istess waqt li r-rapport annwali jsir disponibbli skont l-Artikolu 22(1) tad-Direttiva 2011/61/UE.
Artikolu 110
Rapportar lill-awtoritajiet kompetenti
1. Sabiex jikkonforma mar-rekwiżiti tat-tieni subparagrafu tal-Artikolu 24(1) u tal-punt (d) tal-Artikolu 3(3) tad-Direttiva 2011/61/UE, AIFM għandu jipprovdi l-informazzjoni li ġejja meta jirrapporta lill-awtoritajiet kompetenti:
(a)
l-istrumenti prinċipali li qed jinnegozja fihom, inkluża analiżi tal-istrumenti finanzjarji u assi oħra, inklużi l-istrateġiji ta’ investiment tal-AIF u l-konċentrazzjoni ġeografika u settorjali tal-investimenti tagħhom;
(b)
is-swieq li huwa membru tagħhom jew li jinnegozja attivament fihom;
(c)
id-diversifikazzjoni tal-portafoll tal-AIF, inkluż, iżda mhux limitat għal, l-iskoperturi prinċipali tiegħu u l-konċentrazzjonijiet l-aktar importanti.
L-informazzjoni għandha tingħata mill-aktar fis possibbli u mhux aktar tard minn xahar wara t-tmiem tal-perjodu msemmi fil-paragrafu 3. Fejn l-AIF ikun fond ta’ fondi dan il-perjodu jista’ jiġi estiż mill-AIFM bi 15-il jum.
2. Għal kull AIF fl-UE li jimmaniġġjaw u għal kull AIF li jikkummerċjalizza fl-Unjoni, l-AIFMs għandhom jipprovdu lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru tad-domiċilju tagħhom bl-informazzjoni li ġejja skont l-Artikolu 24(2) tad-Direttiva 2011/61/UE:
(a)
il-perċentwali tal-assi tal-AIF li huma soġġetti għal arranġament speċjali kif definit fl-Artikolu 1(5) ta’ dan ir-Regolament minħabba n-natura illikwida tagħhom kif imsemmi fil-punt (a) tal-Artikolu 23(4) tad-Direttiva 2011/61/UE;
(b)
kwalunkwe arranġament ġdid għall-immaniġġar tal-likwidità tal-AIF;
(c)
is-sistemi tal-immaniġġjar tar-riskji użati mill-AIFM biex jimmaniġġja r-riskju tas-suq, ir-riskju tal-likwidità, ir-riskji tal-kontroparti u riskji oħrajn fosthom ir-riskju operazzjonali;
(d)
il-profil tar-riskji attwali tal-AIF, inklużi:
(i)
il-profil tar-riskju tas-suq tal-investimenti tal-AIF, inklużi r-redditu mistenni u l-volatilità tal-AIF f’kundizzjonijiet normali tas-suq;
(ii)
il-profil tal-likwidità tal-investimenti tal-AIF, inklużi l-profil tal-likwidità tal-assi tal-AIF, il-profil tat-termini tat-tifdija u t-termini ta’ finanzjament ipprovdut minn kontrapartijiet tal-AIF;
(e)
informazzjoni dwar il-kategoriji prinċipali tal-assi li fihom investa l-AIF inklużi l-valur qasir fis-suq u l-valur twil fis-suq korrispondenti, il-fatturat u l-prestazzjoni matul il-perjodu tar-rappurtar; u
(f)
ir-riżultati tat-testijiet tal-istress perjodiċi, taħt ċirkostanzi normali u eċċezzjonali, imwettqa skont il-punt (b) tal-Artikolu 15(3) u t-tieni subparagrafu tal-Artikolu 16(1) tad-Direttiva 2011/61/UE.
3. L-informazzjoni msemmija fil-paragrafi 1 u 2 għandha tiġi rrapportata kif ġej:
(a)
fuq bażi ta’ kull sitt xhur mill-AIFMs li jimmaniġġjaw portafolji ta’ AIFs li l-assi immaniġġjati tagħhom ikkalkulati skont l-Artikolu 2 fit-total jaqbżu l-limitu ta’ EUR 100 miljun jew EUR 500 miljun stabbilit fil-punti (a) u (b) rispettivament tal-Artikolu 3(2) tad-Direttiva 2011/61/UE iżda ma jaqbżux EUR 1 biljun, għal kull AIF fl-UE li jimminiġġjaw u għal kull AIF li jikkummerċjalizzaw fl-Unjoni;
(b)
fuq bażi trimistrali mill-AIFMs li jimmaniġġjaw portafolji ta’ AIFs li l-assi mmaniġġjati tagħhom ikkalkulati skont l-Artikolu 2 fit-total jaqbżu EUR 1 biljun, għal kull AIF fl-UE li jimmaniġġjaw, u għal kull AIF li jikkummerċjalizzaw fl-Unjoni;
(c)
fuq bażi trimistrali mill-AIFMs li huma soġġetti għar-rekwiżiti msemmija fil-punt (a) ta’ dan il-paragrafu, għal kull AIF li l-assi mmaniġġjati tiegħu, inkluż kwalunkwe assi akkwistat permezz tal-użu tal-ingranaġġ, fit-total jaqbżu EUR 500 miljun, fir-rigward ta’ dak l-AIF;
(d)
fuq bażi annwali minn AIFMs fir-rigward ta’ kull AIF mhux ingranat li jimmaniġġjaw li, skont il-politika ta’ investiment prinċipali tiegħu, jinvesti f’kumpaniji u emittenti mhux elenkati sabiex jakkwista kontroll.
4. B’deroga mill-paragrafu 3, l-awtorità kompetenti tal-Istat Membru tad-domiċilju tal-AIFM tista’ tikkunsidra xieraq u meħtieġ għall-eżerċitar tal-funzjonijiet tagħha li teħtieġ li l-informazzjoni kollha jew parti minnha tiġi rrapportata fuq bażi aktar frekwenti.
5. AIFMs li jimmaniġġjaw AIF waħda jew aktar li jkunu vvalutaw li qed jużaw ingranaġġ fuq bażi sostanzjali skont l-Artikolu 111 ta’ dan ir-Regolament, għandhom jipprovdu l-informazzjoni meħtieġa skont l-Artikolu 24(4) tad-Direttiva 2011/61/UE fl-istess ħin kif meħtieġ skont il-paragrafu 2 ta’ dan l-Artikolu.
6. L-AIFMs għandhom jipprovdu l-informazzjoni speċifikata skont il-paragrafi 1, 2 u 5 skont il-mudell proforma ta’ rappurtar stabbilit fl-Anness IV.
7. Skont il-punt (a) tal-Artikolu 42(1) tad-Direttiva 2011/61/UE, għal AIFMs mhux mill-UE, kwalunkwe referenza għal awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru tad-domiċilju għandha tfisser l-awtorità kompetenti tal-Istat Membru ta’ referenza.
Artikolu 111
Użu ta’ ingranaġġ fuq “bażi sostanzjali”
1. Ingranaġġ għandu jitqies li huwa użat fuq bażi sostanzjali għall-finijiet tal-Artikolu 24(4) tad-Direttiva 2011/61/UE meta l-iskopertura ta’ AIF kif ikkalkulata skont il-metodu impenn skont l-Artikolu 8 ta’ dan ir-Regolament taqbeż bi tliet darbiet il-valur nett tal-assi tiegħu.
2. Fejn ir-rekwiżiti msemmija fil-paragrafu 1 ta’ dan l-Artikolu jkun issodisfati, l-AIFMs għandhom jipprovdu informazzjoni skont l-Artikolu 24(4) tad-Direttiva 2011/61/UE lill-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri tad-domiċilju tagħhom skont il-prinċipji stabbiliti fl-Artikolu 110(3) ta’ dan ir-Regolament.
TAQSIMA 2
AIFMs li jimmaniġġjaw AIFs ingranati
[Artikolu 25(3) tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 112
Restrizzjonijiet fuq l-immaniġġjar tal-AIFs
1. Il-prinċipji stipulati f’dan l-Artikolu għandhom japplikaw sabiex jispeċifikaw iċ-ċirkustanzi li fihom l-awtoritajiet kompetenti jeżerċitaw is-setgħa tagħhom li jimponu limiti fuq l-ingranaġġ jew restrizzjonijiet oħra fuq l-AIFMs.
2. Meta tivvaluta l-informazzjoni li taslilha skont l-Artikoli 7 (3), 15(4), 24(4) jew 24(5) tad-Direttiva 2011/61/UE, awtorità kompetenti għandha tqis safejn l-użu tal-ingranaġġ minn AIFM jew l-interazzjoni tagħha ma’ grupp ta’ AIFMs jew istituzzjonijiet finanzjarji oħra tista’ tikkontribwixxi għall-akkumulu ta’ riskju sistemiku fis-sistema finanzjarja jew toħloq riskji ta’ swieq kaotiċi.
3. L-awtoritajiet kompetenti għandhom iqisu mill-inqas l-aspetti li ġejjin fil-valutazzjoni tagħhom:
(a)
iċ-ċirkostanzi li fihom l-iskopertura ta’ AIF jew diversi AIFs inklużi dawk l-iskoperturi li jirriżultaw minn finanzjament jew pożizzjonijiet fl-investiment li jkun ħa l-AIFM għalih innifsu jew għan-nom tal-AIFs jistgħu jikkostitwixxu sors importanti ta’ riskju tas-suq, tal-likwidità jew tal-kontroparti tal-istituzzjoni finanzjarja;
(b)
iċ-ċirkostanzi li fihom l-attivitajiet ta’ AIFM jew l-interazzjoni tiegħu ma’, pereżempju, grupp ta’ AIFMs jew istituzzjonijiet finanzjarji oħra, partikolarment fir-rigward tat-tipi ta’ assi li jinvesti fihom l-AIF u t-tekniki użati mill-AIFM peremzz tal-użu ta’ ingranaġġ, jikkontribwixxu jew jistgħu jikkontribwixxu għal waqgħa spirali fil-prezzijiet tal-istrumenti finanzjarji jew assi oħra b’mod li thedded il-vijabbiltà ta’ dawn l-istrumenti finanzjarji jew assi oħra;
(c)
kriterji bħat-tip ta’ AIF, l-istrateġija tal-investiment tal-AIFM fir-rigward tal-AIFs ikkonċernati, il-kondizzjonijiet tas-suq li joperaw fih l-AIF u l-AIFM u kwalunkwe effetti proċikliċi probabbli li jistgħu jirriżultaw mill-impożizzjoni mill-awtoritajiet kompetenti ta’ limiti jew restrizzjonijiet oħra fuq l-użu tal-ingranaġġ mill-AIFM ikkonċernat;
(d)
kriterji, bħad-daqs ta’ AIF jew diversi AIFs u kwalunkwe impatt relatat f’settur partikolari tas-suq, konċentrazzjonijiet ta’ riskji fi swieq partikolari li l-jinvestu fihom l-AIF jew diversi AIFs, kwalunkwe riskju ta’ kontaġġju lil swieq oħra minn suq fejn ġew identifikati riskji, kwistjonijiet ta’ likwidità fi swieq partikolari u fi żmien partikolari, id-daqs tad-disparità bejn l-assi u l-obbilgazzjonijiet fl-istrateġija tal-investiment ta’ AIFM partikolari jew ċaqliq irregolari fil-prezzijiet ta’ assi li AIF jista’ jinvesti fihom.
TAQSIMA 3
Regoli speċifiċi relatati ma’ pajjiżi terzi
[Artikoli 34(1), 35(2), 36(1), 37(7)(d), 40(2)(a) u 42(1) tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 113
Rekwiżiti ġenerali
1. L-arranġamenti ta’ kooperazzjoni għandhom ikopru s-sitwazzjonijiet possibbli u l-atturi previsti kollha fil-Kapitolu VII tad-Direttiva 2011/61/UE filwaqt li jqisu l-post fejn jinsab l-AIFM, il-post fejn jinsab l-AIF u l-attività tal-AIFM.
2. L-arranġamenti ta’ kooperazzjoni għandhom ikunu bil-miktub.
3. L-arranġamenti ta’ kooperazzjoni għandhom jistabbilixxu qafas speċifiku għall-konsultazzjoni, il-kooperazzjoni u l-iskambju tal-informazzjoni għall-finijiet ta’ superviżjoni u infurzar bejn l-awtoritajiet kompetenti tal-UE u l-awtoritajiet superviżorji ta’ pajjiż terz.
4. L-arranġamenti ta’ kooperazzjoni għandhom jinkludu klawżola speċifika li tipprovdi għat-trasferiment tal-informazzjoni li tasal għand awtorità kompetenti fl-Unjoni mingħand awtorità superviżorja f’pajjiż terz lil awtoritajiet kompetenti oħra fl-Unjoni, lill-AETS jew lill-BERS kif meħtieġ skont id-Direttiva 2011/61/UE.
Artikolu 114
Mekkaniżmi, strumenti u proċeduri
1. L-arranġamenti ta’ kooperazzjoni għandhom jistabbilixxu l-mekkaniżmi, l-strumenti u l-proċeduri meħtieġa biex jippermettu lill-awtoritajiet kompetenti tal-Unjoni jkollhom aċċess għall-informazzjoni kollha meħtieġa biex iwettqu dmirijiethom skont id-Direttiva 2011/61/UE.
2. L-arranġamenti ta’ kooperazzjoni għandhom jistabbilixxu l-mekkaniżmi, l-istrumenti u l-proċeduri meħtieġa biex jippermettu li fejn meħtieġ isiru spezzjonijiet fuq il-post għall-eżerċitar tad-dmirijiet tal-awtorità kompetenti tal-Unjoni skont id-Direttiva 2011/61/UE. Spezzjonijiet fuq il-post għandhom jitwettqu direttament mill-awtorità kompetenti tal-Unjoni jew mill-awtorità kompetenti tal-pajjiż terz bl-għajnuna tal-awtorità kompetenti tal-Unjoni.
3. L-arranġamenti ta’ kooperazzjoni jistabbilixxu l-mekkaniżmi, l-istrumenti u l-proċeduri meħtieġa biex l-awtorità kompetenti ta’ pajjiż terz tgħin lill-awtoritajiet kompetenti tal-Unjoni fejn meħtieġ biex tiġi infurzata l-leġiżlazzjoni tal-Unjoni u l-leġiżlazzjoni implimentattiva nazzjonali li tkun inkisret minn entità stabbilita fil-pajjiż terz, skont il-liġi nazzjonali u internazzjonali applikabbli għal dik l-awtorità.
Artikolu 115
Protezzjoni tad-dejta
L-arranġamenti ta’ kooperazzjoni għandhom jiżguraw li t-trasferiment lejn pajjiżi terzi ta’ dejta u l-analiżi tad-dejta, iseħħ biss skont l-Artikolu 52 tad-Direttiva 2011/61/UE.
TAQSIMA 4
L-iskambju ta’ informazzjoni dwar konsegwenzi sistemiċi potenzjali tal-attività tal-AIFM
[Artikolu 53(1) tad-Direttiva 2011/61/UE]
Artikolu 116
Skambju ta’ informazzjoni dwar konsegwenzi sistemiċi potenzjali tal-attività tal-AIFM
Għall-finijiet tal-Artikolu 53 tad-Direttiva 2011/61/UE, l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri responsabbli għall-awtorizzazzjoni jew is-superviżjoni tal-AIFMs skont dik id-Direttiva għandhom jiskambjaw mal-awtoritajiet kompetenti ta’ Stati Membri oħra, u mal-AETS u l-BERS mill-inqas:
(a)
l-informazzjoni li tasal skont l-Artikolu 110, kull meta tali informazzjoni tista’ tkun rilevanti għall-monitoraġġ u r-reazzjoni għall-implikazzjonijiet potenzjali tal-attivitajiet ta’ AIFMs individwali jew diversi AIFMs kollettivament għall-istabbiltà ta’ istituzzjonijiet finanzjarji sistemikament rilevanti u l-funzjonament fl-ordni tas-swieq fejn huma attivi l-AIFMs;
(b)
l-informazzjoni li waslet mingħand awtoritajiet ta’ pajjiżi terzi kull meta dan ikun meħtieġ għall-monitoraġġ tar-riskji sistemiċi;
(c)
l-analiżi tal-informazzjoni msemmija fil-punti (a) u (b) u l-valutazzjoni ta’ kwalunkwe sitwazzjoni li fiha l-attivitajiet ta’ AIFM wieħed jew aktar superviżjati jew ta’ AIF wieħed jew aktar immaniġġjati minnhom jitqiesu li jikkontribwixxu għall-akkumulu ta’ riskju sistemiku fis-sistema finanzjarja, għar-riskju ta’ swieq disordinati jew għal riskji għat-tkabbir fit-tul tal-ekonomija;
(d)
il-miżuri meħuda, meta l-attività ta’ AIFM wieħed jew aktar superviżjonati jew ta’ AIF wieħed jew aktar immaniġġjati minnhom jippreżentaw riskju sistemiku jew jipperikolaw il-funzjonament fl-ordni tas-swieq li huma attivi fihom.
KAPITOLU VI
DISPOŻIZZJONIJIET FINALI
Artikolu 117
Dħul fis-seħħ
Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fl-għoxrin jum wara l-pubblikazzjoni tiegħu f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Dan japplika mit-22 ta’ Lulju 2013.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Brussell, id-19 ta’ Diċembru 2012.