ROZHODNUTÍ RADY 2012/700/SZBP
ze dne 13. listopadu 2012
v rámci Evropské bezpečnostní strategie na podporu provádění akčního plánu z Cartageny na období let 2010-2014 přijatého státy, které jsou stranami Úmluvy o zákazu použití, skladování, výroby a převodu protipěchotních min a o jejich zničení z roku 1997
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie v souladu s cíli a zásadami Charty OSN usiluje o dosažení vysoké míry spolupráce ve všech oblastech mezinárodních vztahů, mimo jiné s cílem zachovávat mír, předcházet konfliktům a posilovat mezinárodní bezpečnost.
(2)
Dne 12. prosince 2003 Evropská rada přijala Evropskou bezpečnostní strategii, v níž jsou určeny globální výzvy a hrozby a v níž se vyzývá k mezinárodnímu řádu založenému na konkrétních pravidlech, jenž má vycházet z účinného multilateralismu a dobře fungujících mezinárodních institucí.
(3)
Evropská bezpečnostní strategie uznává Chartu OSN jakožto základní rámec mezinárodních vztahů, přičemž usiluje o posílení OSN a o její vybavení prostředky nezbytnými k plnění jejích povinností a k účinnému jednání.
(4)
Rezoluce Valného shromáždění OSN č. 51/45 ze dne 10. prosince 1996 naléhavě vyzývá všechny státy, aby důrazně usilovaly o účinnou, právně závaznou mezinárodní dohodu za účelem zákazu použití, skladování, výroby a převodu protipěchotních min.
(5)
Úmluva o zákazu použití, skladování, výroby a převodu protipěchotních min a o jejich zničení (dále jen „úmluva“) byla otevřena k podpisu dne 3. prosince 1997 a vstoupila v platnost dne 1. března 1999. Úmluva představuje jediný ucelený mezinárodní nástroj zabývající se všemi aspekty protipěchotních pozemních min, včetně jejich používání, skladování, výroby, obchodování s nimi, odstraňování min a pomoci obětem.
(6)
Dne 23. června 2008 přijala Rada společnou akci 2008/487/SZBP (1), kterou se podporuje univerzální platnost a provádění této úmluvy. Ke dni 1. říjnu 2012 vyslovilo 160 států souhlas s tím, aby byla pro ně úmluva závazná.
(7)
Dne 3. prosince 2009 přijaly státy, které jsou stranami úmluvy, akční plán z Cartageny na období let 2010-2014 (dále jen „akční plán z Cartageny“) o univerzální platnosti a provádění úmluvy ve všech jejích aspektech. Tím uznaly plné zapojení a příspěvek ze strany Mezinárodní kampaně za zákaz nášlapných min, Mezinárodního výboru Červeného kříže, národních společností Červeného kříže a Červeného půlměsíce a jejich mezinárodní federace, OSN, Ženevského mezinárodního centra pro humanitární odminování, mezinárodních a regionálních organizací, žijících obětí min a jejich organizací a dalších organizací občanské společnosti a dále vyzvaly k jejich plnému zapojení a příspěvku k provádění úmluvy, jak je stanoveno v akci č. 62 akčního plánu z Cartageny.
(8)
Dne 3. prosince 2010 přijaly státy, které jsou stranami úmluvy, „Pokyny stran úmluvy určené útvaru pro podporu provádění úmluvy“ (ISU), v nichž se dohodly, že útvar pro podporu provádění úmluvy by měl stranám poskytovat poradenství a technickou podporu v souvislosti s prováděním a univerzální platností úmluvy, usnadňovat komunikaci mezi stranami a podporovat informování států, které nejsou stranou úmluvy, a veřejnosti o úmluvě a komunikaci s nimi. Útvaru pro podporu provádění úmluvy byl udělen mandát, aby podle potřeby spolupracoval a koordinoval činnost s příslušnými mezinárodními organizacemi zapojenými do činností v rámci úmluvy, mezi jinými s Mezinárodní kampaní za zákaz nášlapných min, Mezinárodním výborem Červeného kříže, Mezinárodní federací společností Červeného kříže a Červeného půlměsíce, OSN a Ženevským mezinárodním centrem pro humanitární odminování.
(9)
Dne 2. prosince 2011 přijalo Valné shromáždění OSN rezoluci č. 66/29 o provádění Úmluvy o zákazu použití, skladování, výroby a převodu protipěchotních min a o jejich zničení. Valné shromáždění připomnělo, že na druhé hodnotící konferenci úmluvy bylo provádění úmluvy zhodnoceno mezinárodním společenstvím a že státy, které jsou stranami úmluvy, přijaly akční plán z Cartageny, a zdůraznilo význam úplného a účinného provádění a dodržování úmluvy, a to i prostřednictvím provádění akčního plánu z Cartageny. Státy, které jsou stranami úmluvy, vyzvaly všechny státy, které tak dosud neučinily, aby úmluvu ratifikovaly nebo k ní přistoupily, a naléhavě vyzvaly všechny státy, aby se touto otázkou nadále zabývaly na nejvyšší politické úrovni a podporovaly přistoupení k úmluvě prostřednictvím dvoustranných, subregionálních, regionálních a vícestranných kontaktů, informačních činností, seminářů a jiných prostředků.
(10)
V letech 2012 a 2013 se uskuteční zasedání států, které jsou stranami úmluvy. Mezinárodní společenství se poté setká v roce 2014 u příležitosti třetí hodnotící konference úmluvy, aby posoudilo pokrok, jehož bylo dosaženo při provádění akčního plánu z Cartageny. Očekává se, že do té doby provádění akčního plánu přispěje značným dílem k úsilí o ukončení utrpení a případů úmrtí způsobených protipěchotními minami,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Na podporu provádění akčního plánu z Cartageny na období let 2010-2014 (dále jen „akční plán z Catrageny“) přijatého státy, které jsou stranami Úmluvy o zákazu použití, skladování, výroby a převodu protipěchotních min a o jejich zničení z roku 1997 (dále jen „Úmluva“), v rámci Evropské bezpečnostní strategie a v souladu s příslušnými rozhodnutími mezinárodního společenství sleduje Unie tyto cíle:
a)
podpora úsilí států, které jsou stranami úmluvy, o provádění těch aspektů akčního plánu z Catrageny, které se týkají pomoci obětem;
b)
podpora úsilí států, které jsou stranami úmluvy, o provádění těch aspektů akčního plánu z Catrageny, které se týkají odstraňování min;
c)
prosazování univerzální platnosti úmluvy a jejích norem;
d)
prokazování trvalého odhodlání Unie a jejích členských států, pokud jde o úmluvu, a jejich úsilí o spolupráci se státy, které potřebují podporu při plnění závazků vyplývajících z úmluvy, a rozšíření pomoci těmto státům a posílení vedoucí úlohy Unie při naplňování vize úmluvy, jíž je úplné ukončení utrpení a případů úmrtí způsobených protipěchotními minami.
2. Všechny cíle uvedené v odstavci 1 budou sledovány tak, aby upevňovaly historickou povahu úmluvy spočívající v partnerství a spolupráci mezi státy, nevládními a jinými organizacemi a partnery na místní úrovni, a to zejména prostřednictvím úzké spolupráce s příslušnými subjekty v zájmu posílení konkrétních projevů této spolupráce.
3. K dosažení cílů uvedených v odstavci 1 uskuteční Unie tyto projekty:
a)
pomoc obětem: poskytnutí technické podpory v až osmi případech, provedení až pěti hodnocení v polovině období a provedení až pěti návazných opatření;
b)
odstraňování min: provedení až pěti hodnocení v polovině období a provedení až pěti návazných;
c)
univerzální platnost úmluvy: podpora pracovní skupiny na vysoké úrovni, jež vypracuje studii o bezpečnosti na hranicích bez protipěchotních min, a uspořádání až tří seminářů zaměřených na univerzální platnost;
d)
prokazování odhodlání Unie: pořádání zahajovacích a závěrečných akcí, zajišťování dostupnosti webových stránek úmluvy, rozsáhlé zpřístupňování závazků států, které jsou stranami úmluvy, týkajících se pomoci obětem, pořádání návštěvy pro tisk a tvorba komunikačních nástrojů a publikací.
Podrobný popis projektů je uveden v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 2
1. Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
2. Technickým prováděním projektů uvedených v čl. 1 odst. 3 se pověřuje útvar pro podporu provádění úmluvy, zastoupený Ženevským mezinárodním centrem pro humanitární odminování (dále jen „GICHD“). Útvar pro podporu provádění úmluvy plní dané úkoly pod kontrolou vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s GICHD nezbytná ujednání.
Článek 3
1. Finanční referenční částka pro provádění opatření uvedených v čl. 1 odst. 3 činí 1 030 000 EUR.
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
3. Na řádnou správu výdajů uvedených v odstavci 1 dohlíží Komise. Ta za tímto účelem uzavře finanční dohodu s GICHD, v které se stanoví, že útvar pro podporu provádění úmluvy zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
4. Komise usiluje o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Komise informuje Radu o veškerých obtížích souvisejících s uzavíráním uvedené finanční dohody a o datu jejího uzavření.
Článek 4
Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí a vychází přitom z pravidelných zpráv vypracovávaných útvarem pro podporu provádění úmluvy. Tyto zprávy tvoří základ hodnocení prováděného Radou. Komise poskytuje informace o finančních aspektech provádění tohoto rozhodnutí.
Článek 5
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Pozbývá platnosti 24 měsíců ode dne uzavření finanční dohody podle čl. 3 odst. 3, nebo šest měsíců ode dne přijetí, pokud v tomto období nebude uzavřena finanční dohoda.
V Bruselu dne 13. listopadu 2012.
DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL 2012/700/PESK
tat-13 ta’ Novembru 2012
fil-qafas tal-Istrateġija Ewropea ta’ Sigurtà b’appoġġ għall-implimentazzjoni tal-Pjan ta’ Azzjoni ta’ Kartaġena 2010-2014, adottat mill-Istati Parti għall-Konvenzjoni tal-1997 dwar il-Projbizzjoni tal-Użu, il-Kumulazzjoni, il-Produzzjoni u t-Trasferiment ta’ Mini Kontra l-Persunal u dwar id-Distruzzjoni Tagħhom
IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidra t-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-Artikoli 26(2) u 31(1) tiegħu,
Billi:
(1)
L-Unjoni għandha timmira għal grad għoli ta’ kooperazzjoni fl-oqsma kollha tar-relazzjonijiet internazzjonali, sabiex, fost l-oħrajn, iżżomm il-paċi, tipprevjeni l-konflitti u ssaħħaħ is-sigurtà internazzjonali, f’konformità mal-għanijiet u l-prinċipji tal-Karta tan-Nazzjonijiet Uniti.
(2)
Fit-12 ta’ Diċembru 2003, l-Kunsill Ewropew adotta l-Istrateġija Ewropea ta’ Sigurtà li tidentifika sfidi u theddid globali, u tappella għal ordni internazzjonali bbażata fuq id-dritt u fuq multilateraliżmu effettiv u istituzzjonijiet internazzjonali li jiffunzjonaw tajjeb.
(3)
L-Istrateġija Ewropea ta’ Sigurtà tirrikonoxxi l-Karta tan-Nazzjonijiet Uniti bħala l-qafas fundamentali għar-relazzjonijiet internazzjonali u tiddefendi t-tisħiħ tan-Nazzjonijiet Uniti (“in-NU”) u l-għoti ta’ strumenti biex dawn ikunu jistgħu jwettqu r-responsabbiltajiet tagħhom u jaġixxu b’mod effettiv.
(4)
Ir-Riżoluzzjoni 51/45 tal-Assemblea Ġenerali tan-Nazzjonijiet Uniti tal-10 ta’ Diċembru 1996 ħeġġet lill-Istati kollha biex isegwu vigorożament ftehim internazzjonali effettiv, li jorbot legalment biex jiġu pprojbiti l-użu, il-kumulazzjoni, il-produzzjoni u t-trasferiment ta’ mini kontra l-persunal.
(5)
Il-Konvenzjoni dwar il-Projbizzjoni tal-Użu, il-Kumulazzjoni, il-Produzzjoni u t-Trasferiment ta’ Mini Kontra l-Persunal u dwar id-Distruzzjoni Tagħhom (“il-Konvenzjoni”) infetħet għall-iffirmar fit-3 ta’ Diċembru 1997 u daħlet fis-seħħ fl-1 ta’ Marzu 1999. Hija tikkostitwixxi l-uniku strument internazzjonali komprensiv li jittratta l-aspetti kollha ta’ mini kontra l-persunal, inkluż l-użu, il-kumulazzjoni, il-produzzjoni, il-kummerċ, it-tneħħija u l-għajnuna għall-vittmi tagħhom.
(6)
Fit-23 ta’ Ġunju 2008 l-Kunsill adotta l-Azzjoni Konġunta 2008/487/PESK (1) b’appoġġ għall-universalizzazzjoni u l-implimentazzjoni tal-Konvenzjoni. Mill-1 ta’ Ottubru 2012, 160 Stat esprimew il-kunsens tagħhom li jintrabtu bil-Konvenzjoni.
(7)
Fit-3 ta’ Diċembru 2009, l-Istati Parti għall-Konvenzjoni adottaw il-Pjan ta’ Azzjoni ta’ Kartaġena 2010-2014 (“il-Pjan ta’ Azzjoni ta’ Kartaġena”) rigward l-universalizzazzjoni u l-implimentazzjoni tal-Konvenzjoni fl-aspetti kollha tagħha. B’hekk huma rrikonoxxew u ħeġġu aktar il-parteċipazzjoni sħiħa u l-kontribut għall-implimentazzjoni tal-Konvenzjoni mill-Kampanja Internazzjonali għall-Projbizzjoni ta’ Mini tal-Art (“l-ICBL”), il-Kumitat Internazzjonali tas-Salib l-Aħmar (“l-ICRC”), is-Soċjetajiet nazzjonali tas-Salib l-Aħmar u tan-Nofs Qamar l-Aħmar, il-Federazzjoni Internazzjonali tas-Soċjetajiet tas-Salib l-Aħmar u tan-Nofs Qamar l-Aħmar (“l-IFRC”), in-NU, iċ-Ċentru Internazzjonali ta’ Ġinevra għat-Tneħħija ta’ Mini għal skopijiet Umanitarji (“il-GICHD”), organizzazzjonijiet internazzjonali u reġjonali, superstiti ta’ mini u l-organizzazzjonijiet tagħhom, u organizzazzjonijiet oħra tas-soċjetà ċivili, kif previst fl-azzjoni Nru. 62 tal-Pjan ta’ Azzjoni ta’ Kartaġena.
(8)
Fit-3 ta’ Diċembru 2010, l-Istati Parti għall-Konvenzjoni adottaw id-“Direttiva tal-Istati Parti għall-Unità ta’ Appoġġ għall-Implimentazzjoni” (“l-ISU”) li fiha l-Istati Parti qablu li l-ISU għandha tipprovdi parir u appoġġ tekniku lill-Istati Parti dwar l-implimentazzjoni u l-universalizzazzjoni tal-Konvenzjoni, tiffaċilita l-komunikazzjoni fost l-Istati Parti, u tippromwovi l-komunikazzjoni u l-informazzjoni rigward il-Konvenzjoni kemm għal Stati li mhumiex parti għall-Konvenzjoni kif ukoll għall-pubbliku. L-ISU ngħatat il-mandat li tikkollega u tikkoordina kif adatt mal-organizzazzjonijiet internazzjonali rilevanti li jipparteċipaw fil-ħidma tal-Konvenzjoni, inklużi l-ICBL, l-ICRC, l-IFRC, in-NU u l-GICHD.
(9)
Fit-2 ta’ Diċembru 2011 l-Assemblea Ġenerali tan-Nazzjonijiet Uniti adottat ir-Riżoluzzjoni 66/29 dwar l-implimentazzjoni tal-Konvenzjoni dwar il-Projbizzjoni tal-Użu, il-Kumulazzjoni, il-Produzzjoni u t-Trasferiment ta’ Mini kontra l-Persunal u dwar id-Distruzzjoni Tagħhom. L-Assemblea Ġenerali fakkret li fit-Tieni Konferenza ta’ Reviżjoni tal-Konvenzjoni l-komunità internazzjonali kienet eżaminat mill-ġdid l-implimentazzjoni tal-Konvenzjoni, u li l-Istati Parti għall-Konvenzjoni kienu adottaw il-Pjan ta’ Azzjoni ta’ Kartaġena, filwaqt li enfasizzat l-importanza tal-implimentazzjoni sħiħa u effettiva tal-Konvenzjoni u l-konformità magħha, inkluż permezz tal-implimentazzjoni ta’ dan il-Pjan ta’ Azzjoni ta’ Kartaġena. L-Istati Parti għall-Konvenzjoni stiednu lill-Istati kollha li kienu għadhom ma rratifikawx jew ma aderixxewx għall-Konvenzjoni biex jagħmlu dan, u ħeġġet lill-Istati kollha biex jibqgħu qrib il-kwistjoni fl-ogħla livell politiku u biex jippromwovu l-aderenza għall-Konvenzjoni permezz ta’ kuntatti bilaterali, subreġjonali, reġjonali u multilaterali, attivitajiet ta’ komunikazzjoni, seminars u mezzi oħra.
(10)
Fl-2012 u l-2013 ser isiru Laqgħat tal-Istati Parti għall-Konvenzjoni. Il-komunità internazzjonali mbagħad ser tiltaqa’ fl-2014 għat-Tielet Konferenza ta’ Reviżjoni tal-Konvenzjoni biex tivvaluta l-progress fl-implimentazzjoni tal-Pjan ta’ Azzjoni ta’ Kartaġena 2010-2014. Sa dak inhar ser ikun mistenni li l-implimentazzjoni tal-Pjan ta’ Azzjoni tkun tat kontribut sostanzjali għal progress biex jintemmu s-sofferenza u l-korrimenti kkaġunati minn mini kontra l-persunali,
ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
1. Bil-ħsieb li tappoġġa l-implimentazzjoni tal-Pjan ta’ Azzjoni ta’ Kartaġena 2010-2014 (“Pjan ta’ Azzjoni ta’ Kartaġena”) adottat mill-Istati Parti għall-Konvenzjoni tal-1997 dwar il-Projbizzjoni tal-Użu, il-Kumulazzjoni, il-Produzzjoni u t-Trasferiment ta’ Mini Kontra l-Persunal u dwar id-Distruzzjoni Tagħhom (“il-Konvenzjoni”), fil-qafas tal-Istrateġija Ewropea ta’ Sigurtà u f’konformità mad-deċiżjonijiet rilevanti tal-komunità internazzjonali, l-Unjoni għandha ssegwi l-objettivi li ġejjin:
(a)
jiġu appoġġati l-isforzi tal-Istati Parti għall-Konvenzjoni biex jimplimentaw l-aspetti tal-Pjan ta’ Azzjoni ta’ Kartaġena li jirrigwardaw għajnuna għall-vittmi;
(b)
jiġu appoġġati l-isforzi tal-Istati Parti għall-Konvenzjoni biex jimplimentaw l-aspetti tal-Pjan ta’ Azzjoni ta’ Kartaġena li jirrigwardaw it-tneħħija ta’ mini;
(c)
il-promozzjoni tal-universalizzazzjoni tal-Konvenzjoni;
(d)
jintwera l-impenn attwali tal-Unjoni u l-Istati Membri tagħha għall-Konvenzjoni u d-determinazzjoni tagħhom li jikkooperaw ma’, u jestendu l-assistenza tagħhom għal, dawk l-Istati li jeħtieġu appoġġ biex jissodisfaw l-impenji tagħhom taħt il-Konvenzjoni, u jsaħħu r-rwol ewlieni tal-Unjoni bil-mira li tintlaħaq il-viżjoni tal-Konvenzjoni li jintemmu definittivament is-sofferenza u l-korrimenti kkawżati minn mini kontra l-persunal.
2. L-objettivi kollha mesmmija fil-paragrafu 1 għandhom jiġu segwiti b’tali mod li huma jirrinforzaw il-kultura storika tal-Konvenzjoni ta’ sħubija u kollaborazzjoni bejn Stati, organizzazzjonijiet mhux governattivi u oħrajn u sħab lokali, b’mod partikolari permezz ta’ ħidma mill-qrib ma’ atturi rilevanti biex jissaħħu manifestazzjonijiet speċifiċi ta’ tali kollaborazzjoni.
3. Sabiex jinkisbu l-objettivi msemmijin fil-paragrafu 1, l-Unjoni għandha twettaq il-proġetti li ġejjin:
(a)
Għajnuna għall-vittmi: jiġi pprovdut appoġġ tekniku lil sa tmien każijiet, jitwettqu sa ħames evalwazzjonijiet ta’ nofs it-term u jiġu eżegwiti sa ħames azzjonijiet ta’ segwitu;
(b)
Tneħħija ta’ mini: jitwettqu sa ħames evalwazzjonijiet ta’ nofs it-term u jiġu eżegwiti sa ħames azzjonijiet ta’ segwitu;
(c)
Universalizzazzjoni tal-Konvenzjoni: tiġi appoġġata task force ta’ livell għoli, isir studju dwar sigurtà fil-fruntieri mingħajr mini kontra l-persunal, u jiġu organizzati sa tliet sessjonijiet ta’ ħidma marbuta mal-universalizzazzjoni;
(d)
Manifestazzjoni tal-impenn tal-Unjoni: jixxandru avvenimenti ta’ tnedija u ta’ konklużjoni, tiġi żgurata l-aċċessibbiltà għas-sit elettroniku tal-Konvenzjoni, jitpoġġew disponibbli b’mod ġenerali l-impenji tal-Istati Parti għall-għajnuna għal vittmi, tiġi organizzata żjara għall-istampa, u jiġu prodotti materjal ta’ komunikazzjoni u pubblikazzjonijiet.
Deskrizzjoni dettaljata tal-proġetti tinsab fl-Anness.
Artikolu 2
1. Ir-Rappreżentant Għoli tal-Unjoni għall-Affarijiet Barranin u l-Politika ta’ Sigurtà (“ir-Rappreżentant Għoli”) għandu jkun responsabbli għall-implimentazzjoni ta’ din id-Deċiżjoni.
2. L-implimentazzjoni teknika tal-proġetti msemmijin fl-Artikolu 1(3) għandha titwettaq mill- Unità ta’ Appoġġ għall-Implimentazzjoni” (“l-ISU”), irrappreżentata miċ-Ċentru Internazzjonali ta’ Ġinevra għat-Tneħħija ta’ Mini għal skopijiet Umanitarji (“il-GICHD”). L-ISU għandha twettaq dawn il-kompiti taħt il-kontroll tar-Rappreżentant Għoli. Għal dan il-għan, ir-Rappreżentant Għoli għandu jidħol fl-arranġamenti meħtieġa mal-GICHD.
Artikolu 3
1. L-ammont ta’ referenza finanzjarja għall-implimentazzjoni tal-proġetti msemmija fl-Artikolu 1(3) għandu jkun ta’ EUR 1 030 000.
2. L-infiq iffinanzjat mill-ammont stabbilit fil-paragrafu 1 għandu jkun ġestit skont il-proċeduri u r-regoli applikabbli għall-baġit ġenerali tal-Unjoni.
3. Il-Kummissjoni għandha tissorvelja l-ġestjoni adatta tal-infiq msemmi fil-paragrafu 1. Għal dan l-għan, hija għandha tikkonkludi ftehim ta’ finanzjament mal-GICHD, li jistipula li l-ISU għandha tiżgura viżibbiltà tal-kontribuzzjoni tal-Unjoni. adatta għad-daqs tagħha.
4. Il-Kummissjoni għandha tagħmel ħilitha biex tikkonkludi l-ftehim ta’ finanzjament imsemmi fil-paragrafu 3 mill-aktar fis possibbli wara d-dħul fis-seħħ ta’ din id-Deċiżjoni. Hija għandha tinforma lill-Kunsill dwar kwalunkwe diffikulta f’dak il-proċess u dwar id-data tal-konklużjoni tal-ftehim ta’ finanzjament.
Artikolu 4
Ir-Rappreżentant Għoli għandu jirrapporta lill-Kunsill dwar l-implimentazzjoni ta’ din id-Deċiżjoni abbażi ta’ rapporti regolari li għandhom jitħejjew mill-ISU. Dawk ir-rapporti għandhom jifformaw il-bażi għall-evalwazzjoni mill-Kunsill. Il-Kummissjoni għandha tipprovdi informazzjoni dwar l-aspetti finanzjarji tal-implimentazzjoni ta’ din id-Deċiżjoni.
Artikolu 5
Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fil-jum tal-adozzjoni tagħha.
Hija għandha tiskadi 24 xahar wara d-data tal-konklużjoni tal-ftehim ta’ finanzjament imsemmi fl-Artikolu 3(3) jew sitt xhur wara d-data tad-dħul fis-seħħ tagħha jekk l-ebda ftehim ta’ finanzjament ma jkun ġie konkluż f’dak il-perijodu.
Magħmul fi Brussell, it-13 ta’ Novembru 2012.