ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/120
ze dne 29. října 2014
o režimu státních podpor SA.27317 (C 25/09) (ex N 673/08), jež Itálie zamýšlí poskytnout na digitální projekční zařízení
(oznámeno pod číslem C(2014) 7888)
(Pouze italské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
po výzvě adresované zúčastněným stranám, aby se k věci vyjádřily (1) v souladu s výše uvedenými články, a se zřetelem k jejich vyjádřením,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dne 30. prosince 2008 oznámila Itálie Komisi svůj úmysl zavést daňové pobídky pro investice a distribuci v odvětví filmu a digitální projekce. Dne 2. dubna 2009 a 23. června 2009 zaslaly italské orgány doplňující informace.
(2)
Dopisem ze dne 22. července 2009 informovala Komise Itálii o rozhodnutí schválit daňové pobídky Itálie pro investice a distribuci v odvětví filmu. Komise zároveň informovala Itálii o rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie týkající se daňových úlev navrhovaných pro investice do digitálních projekčních zařízení.
(3)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se vyjádřily.
(4)
Ministerstvo kulturního dědictví, kulturních činností a cestovního ruchu a Evropská komise uspořádaly na toto téma seminář, který se konal dne 21. října 2009 v Římě.
(5)
Komise obdržela příslušné připomínky zúčastněných stran a předala je italským orgánům, aby se k nim vyjádřily. Jejich připomínky byly obdrženy dopisem zaevidovaným dne 19. ledna 2010. Následně došlo k další výměně informací, včetně doplňkových dopisů italských orgánů zaevidovaných dne 7. září 2010, 12. dubna 2011, 1. června 2011, 1. prosince 2011, 10. května 2012, 14. září 2012, 23. dubna 2013, 6. prosince 2013, 18. dubna 2014, 11. června 2014 a 1. srpna 2014.
II. POPIS OPATŘENÍ
1. Oznámené opatření
(6)
Daňové úlevy pro provozovatele kin, kteří instalují digitální projekční zařízení, byly součástí řady daňových opatření pro filmové odvětví, která italské orgány přijaly. Cílem těchto daňových opatření jako celku bylo stimulovat tržní dynamiku tak, aby byly v podmínkách příznivých pro hospodářskou soutěž podporovány umělecké filmy „italského původu“ a propagovány v Itálii i v Evropě.
(7)
Režim daňových úlev pro digitální projekci umožňuje daňovou úlevu ve výši 30 % nákladů na instalaci digitálního projekčního zařízení. Maximální roční daňová úleva činí 50 000 EUR na jeden kinosál.
(8)
Způsobilé náklady mohou vzniknout v souvislosti s:
a)
nákupem digitálních projekčních a reprodukčních zařízení;
b)
nákupem zařízení a aparatury pro příjem digitálního signálu prostřednictvím pozemního nebo satelitního vysílání;
c)
nákupem nebo pronájmem, čili leasingem, zařízení, systémů a aparatury uvedených shora. Příslušné smlouvy musí obsahovat povinnost odkoupit tento majetek po uplynutí sjednané doby pronájmu nebo ustanovení, podle něhož může uživatel využít tohoto opčního práva před uplynutím této doby;
d)
výdaji na odbornou přípravu zaměstnanců;
e)
výdaji vztahujícími se a sloužícími k rekonstrukci a uzpůsobení projekčních kabin, zařízení a doplňkových služeb a prostor využívaných dříve k promítání 35mm filmů.
Očekávané výdaje uvedené v posledních dvou bodech nesmí činit více než 20 % celkových výdajů vynaložených v rámci písmen a), b) a c).
(9)
Podle původního oznámení italských orgánů by byla podpora bezpodmínečná v případě kin, která mají jeden až čtyři kinosály, a multikin, jež mají 5 až 10 kinosálů v obcích s méně než 50 000 obyvateli. U ostatních multikin, která mají nejvýše 24 kinosálů, měla být podpora podmíněna povinností, aby 50 % programové nabídky tvořily umělecké filmy a aby alespoň 50 % kinosálů bylo uzpůsobeno na digitální projekci.
(10)
Daňová úleva se poskytuje provozovatelům kin, kteří v Itálii musí odvádět daně.
(11)
Právní základy pro tento režim jsou následující:
a)
zákon č. 244 ze dne 24. prosince 2007 o pravidlech sestavování ročního a víceletého rozpočtu státu (legge 24 dicembre 2007, n. 244, recante disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato);
b)
zákonné opatření č. 91 ze dne 8. srpna 2013, které bylo vydáním pozdějších předpisů změněno v zákon č. 112 ze dne 7. října 2013 (decreto legge 8 agosto 2013, n. 91, convertito, con modificazioni, in legge 7 ottobre 2013, n. 112);
c)
nová prováděcí pravidla pro daňové úlevy poskytované provozovatelům kin na zavedení a zakoupení zařízení a aparatury pro digitální projekci (nuove disposizioni applicative dei crediti d'imposta concessi alle imprese di esercizio cinematografico per l'introduzione e acquisizione di impianti e apparecchiature destinate alla proiezione digitale).
2. Pochybnosti vznesené Komisí
(12)
V rozhodnutí o zahájení řízení dospěla Komise k závěru, že oznámené opatření podpory představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Poskytováním daňových pobídek se italský stát vzdává určitých příjmů. Na tento režim se tudíž vydávají prostředky státu. Tento režim počítá s ekonomickými výhodami pro některé podniky, v tomto případě provozovatele kin. Vzhledem k mezinárodnímu obchodu s filmy mohou mít tyto selektivní výhody dopad na obchod v rámci Unie. Komise měla pochybnosti ohledně slučitelnosti podpory.
(13)
Pochybovala v prvé řadě o nezbytnosti daňových úlev pro digitální projekci a kritizovala maximální navrhovanou výši daňové úlevy (50 000 EUR na jeden kinosál), neboť odpovídá (se sazbou 30 %) maximálním přípustným nákladům na instalaci ve výši 166 667 EUR na 1 kinosál (50 000 EUR × 100/30). Tento limit je vyšší než odhadované náklady digitálního projekčního zařízení předložené italskými orgány (100 000 EUR). Komise zpochybnila výši limitu daňové úlevy a vyjádřila obavy, že odhad nákladů na přechod není přesný. Komise navíc vyjádřila pochybnosti o tom, zda je nutné instalovat projekční zařízení 2K (3) splňující specifikace DCI (4) pro promítání italských či evropských uměleckých filmů.
(14)
Komise měla dále pochybnosti ohledně přiměřenosti navrhovaného opatření podpory a konstatovala, že velká kina si pravděpodobně mohou spíše dovolit instalovat digitální projekční zařízení bez státní podpory. Komise rovněž upozornila na to, že provozovatelé kin mají k dispozici komerční modely pro přechod, např. „virtualprint fee“ (poplatek za virtuální kopii) (5), a proto si kladla otázku, zda státní podpora na jednotku, navržená pro všechny kinosály, nebude mít za následek zánik komerčních alternativ.
(15)
Komise dále pochybovala o vhodnosti daňové úlevy v podobě opatření podpory a konstatovala, že rozpočet vyčleněný na opatření (16,8 milionu EUR) odpovídá nákladům na instalaci ve výši 56 milionů EUR, které jsou podstatně nižší než odhadované náklady na přechod (čítající 395,7 milionu EUR na základě 100 000 EUR na jeden kinosál). Kromě vhodnosti dostupných prostředků Komise také zpochybnila skutečnost, že je navržené opatření dostatečně zaměřeno na dosažení cíle zvýšit šíření italských a evropských uměleckých filmů. Vyjádřila pochybnosti o tom, že by italské orgány byly s to určit podniky v oblasti filmu s digitálními zařízeními, v nichž mají být zavedeny alternativní komerční modely, které by italským divákům poskytly širší nabídku uměleckých filmů. Jelikož z využití daňové úlevy vyplývá, že příjemce musí mít dostatečné distribuční kapacity, a jelikož opatření předpokládá, že provozovatelé kin musí sami financovat 70 % investice, byla Komise na pochybách, zda kina, která podporu potřebují nejvíce, budou moci daňovou úlevu využít. Komise navíc pochybovala o tom, že by plánovaná jednorázová podpora (oznámení se týkalo pilotního opatření v době trvání 2 let) byla udržitelným řešením problému kratší životnosti a vyšších nákladů užívání spojeného s instalací digitálních zařízení.
(16)
Komise rovněž zpochybnila hospodářské, sociální a kulturní dopady podpory. Přestože uznala, že by mohlo být ve společném zájmu, aby některý členský stát využil státní podpory na investice do přechodu na digitální technologii v kinech, požadovala ujištění ohledně technologické neutrality opatření. Konkrétně žádala potvrzení skutečnosti, že provozovatelé kin nebudou motivováni k přednostním investicím do jedné digitální normy namísto normy jiné. Komise kromě toho požádala italské orgány, aby zajistily, že bude možné promítat i filmy distribuované v digitálním formátu založeném na méně přísné obecné normě než je digitální norma platná pro zařízení, na něž se podpora poskytuje. Komise dále uvedla, že podporu na instalaci digitálního projekčního zařízení by mohly nepřímo získat velké americké filmové produkční společnosti (v případě zařízení splňujících specifikace DCI). Zvýšená poptávka vyplývající z navržené podpory by mohla zvýšit cenu projekčních zařízení, jejichž nabídka je omezená. Díky podpoře by Itálie mohla rychleji dosáhnout kritického množství digitálních kinosálů, což by mohlo urychlit přechod k digitální distribuci a zároveň uzavírání těch kin, která nebyla s to včas instalovat digitální projekční zařízení. Komise v zásadě pochybovala o tom, že případné narušení hospodářské soutěže bude vyrovnáno sociálními a kulturními výhodami plynoucími z podpory.
3. Změny provedené v navrhovaném opatření od zahájení procesu
(17)
Po zahájení formálního šetření ze strany Komise bylo italské opatření daňových úlev pro digitální projekci uskutečněno v souladu s režimem zavedeným na základě dočasného referenčního rámce Unie a v mezích limitů de minimis (6). Po schválení Komisí mají italské orgány v úmyslu opatření plně provést nad rámec limitů de minimis.
(18)
Italské orgány odhadují, že rozpočet opatření bude činit zhruba 7,5 milionu EUR na období 2014-2015.
(19)
Období, na které se toto rozhodnutí vztahuje, potrvá do 31. prosince 2022. Italské orgány očekávají, že se daňová úleva bude nejčastěji využívat v letech 2014 a 2015.
(20)
Návrhy prováděcích předpisů, na jejichž základě chtějí italské orgány podporu plně provést (nad rámec limitů de minimis), se od původního oznámení liší v řadě důležitých bodů.
(21)
Zaprvé: ze změněných prováděcích předpisů byla odstraněna podmínka, že střední a malá kina musí do programové nabídky zařadit určitý počet italských a evropských uměleckých filmů, aby získala podporu. V posledních letech měly italské orgány problémy s monitorováním dodržování této podmínky u střednícha velkých kin. Kromě toho tvrdí, že zrušení této povinnosti je nezbytné k obnovení rovných podmínek hospodářské soutěže mezi velkými kiny, která podporu potřebují, a velkými sítěmi kin, které ovládají italský kinematografický trh (viz 37. bod odůvodnění).
(22)
Zadruhé (a vzhledem k výše uvedenému): změněné prováděcí předpisy stanoví limit 60 kinosálů. Provozovatelé kin, kteří vlastní nebo spravují více kinosálů, jsou z režimu daňových úlev vyloučeni. Italské orgány tvrdí, že je to dobrá alternativa k povinnosti spojené s programem, která byla původně uložena proto, aby se zaručilo, že opatření splní svůj účel, a aby byly vyloučeny ty tržní subjekty, které by díky své tržní síle měly být s to přejít na novou technologii bez podpory.
(23)
Zatřetí: nové prováděcí předpisy vyžadují prohlášení příjemce, které má zamezit příliš vysoké podpoře nebo jejímu přesměrování v případě, že je daňová úleva kombinována s komerčními modely (poplatky za virtuální kopie).
(24)
Začtvrté: změněné normy umožňují kumulaci podpor až do maximální intenzity podpory ve výši 75 % celkových nákladů. U kin s jedním nebo dvěma kinosály činí maximální kumulovaná intenzita podpory 90 %.
(25)
Kromě těchto změn mohou příjemci od roku 2012 postoupit daňovou úlevu na digitální zařízení dodavatelům digitálních zařízení, bankám, finančním zprostředkovatelům a pojišťovnám (viz 56. bod odůvodnění).
III. PŘIPOMÍNKY ZAINTERESOVANÝCH STRAN
(26)
V reakci na veřejnou konzultaci ohledně podpory, která proběhla v roce 2009, obdržela Komise připomínky zhruba od 20 zainteresovaných stran. Připomínky předložily:
-
italské a evropské odvětvové organizace zastupující distributory a kina, francouzská Commission Supérieure Technique de l'Image et du Son (CST) a Evropské fórum pro digitální kinematografii,
-
francouzské orgány, fondy na podporu kinematografie z Německa a Spojeného království a síť evropských regionálních fondů pro audiovizuální průmysl (Cineregio). Některé předložené připomínky se týkaly rovněž souvisejících publikací Ředitelů evropských filmových agentur (EFAD) (7),
-
některé podniky, odborníci z oboru kinematografie a občané Francie, Itálie, Spojeného království a Švýcarska.
Kromě toho byl na toto téma v říjnu 2009 v Římě uspořádán seminář.
(27)
Co se týče nezbytnosti podpory, ve všech obdržených příspěvcích se upozorňovalo na nezbytnost státní podpory pro přechod k digitální projekci, považované za nevyhnutelný vývoj. Jak vysvětlily francouzské orgány i celostátní organizace Spojeného království z oboru kinematografie (UK Film Council), obecný přínos digitální kinematografie je provázen nerovnoměrným rozdělením nákladů (které nesou provozovatelé kin) a přímými finančními výhodami (pro distributory) plynoucími z přechodu. Tato nevyvážená situace ztěžuje včasné dokončení přechodu bez využití externí podpory. V tomto ohledu třetí strany, které předložily své připomínky, upozornily na očividné riziko, že pokud by digitální projekční systémy nebyly přístupnější a cenově dostupnější, mnoho malých evropských nezávislých kin nebo kin nacházejících se v odlehlých oblastech by zmizelo z trhu. V prohlášení EFAD ze září 2009 se tvrdí, že 30 % evropských kin hrozí uzavření. Francouzské orgány i německá spolková rada pro kinematografii zdůraznily, že neposkytováním podpory by utrpělo nejen promítání, ale i distribuce filmů. Dlouhé přechodné období a paralelní distribuce analogových a digitálních filmů by se mohly ukázat jako příliš nákladné, zejména pro menší distributory filmů. V konečném důsledku by neexistence podpory měla značný negativní dopad na šíření evropských filmů, kulturní rozmanitost a přístup evropských občanů ke kultuře.
(28)
Ve všech příspěvcích se navíc zdůrazňovalo, že takzvané normy DCI jsou všeobecně uznávány jako společné normy pro digitální projekci. Propagace jednotné celosvětové normy je vnímána spíše jako pozitivní signál než za nevýhodu pro kina, neboť mezi nimi umožňuje nastolit rovné podmínky.
(29)
Co se týče nákladů na instalaci digitálního projekčního zařízení, za odpovídající výši se obecně považuje 100 000 EUR na jeden kinosál. Mnozí respondenti naopak zdůraznili, že náklady mohou být mnohem vyšší, například je třeba projekční kabinu podstatným způsobem zrekonstruovat, což může být případ zejména malých kin. Někteří respondenti však uznávají, že ceny digitálních projekčních zařízení mají klesající tendenci.
(30)
V mnoha předložených připomínkách bylo uvedeno, že i kdyby byly náklady na přechod mnohem vyšší než dostupná státní podpora (jako je tomu pravděpodobně u daňových úlev v Itálii), nic to nemění na tom, že státní podpora doplňuje jiné zdroje příjmů, například poplatky za virtuální kopie či vlastní zdroje provozovatelů kin.
(31)
Pokud jde o přiměřenost podpory, některé zainteresované strany daňovou úlevu kritizovaly, neboť se domnívaly, že by jí se vší pravděpodobností více využívala větší kina. Jiné subjekty možnost poskytnout podporu velkým kinům podpořily, případně pod podmínkou povinností spojených s programem. Některé příspěvky však potvrdily prohlášení EFAD s tím, že je důležité nezavádět rozdílné zacházení vyplývající například (v konkrétním případě italské daňové úlevy) z různé úrovně daní odváděných kiny, ale obecněji i z omezení přístupu daného programem, velikostí a geografickou polohou kin. Mezinárodní federace sdružení filmových distributorů (FIAD) zdůraznila, že na dnešním kinematografickém trhu a za celkové hospodářské situace by dokonce ani největší provozovatelé kin nemuseli být považováni za ziskové.
(32)
Názory na dostupnost operačních komerčních modelů pro přechod a jejich použitelnosti na menší kina se mírně různí. Někteří uvedli, že existují standardní operační modely pro přechod na digitální projekci. Jiní tvrdili, že hodně kin nemůže podepsat dohody o poplatcích za virtuální kopii nabízené zprostředkovateli („integrátory“) (viz též poznámka pod čarou 5) z důvodu povahy a rozsahu své programové nabídky (dosažená výše poplatků za virtuální kopie se liší podle počtu filmů na programu během prvního týdne od premiéry nebo podle počtu kinosálů v příslušném kině). Europa Distribution vyjádřila přesvědčení, že operační komerční modely platí pouze pro nejziskovější kina a významné komerční distributory. Na základě diskusního dokumentu EFAD bylo pouze ve zhruba 10 000 evropských kinosálů z celkových 30 000 možné modernizovat zařízení prostřednictvím modelu poplatků za virtuální kopie. V jednom příspěvku se tvrdilo, že komerční model poplatků za virtuální kopie je vhodný i pro menší kina. Francouzské orgány každopádně upozornily na to, že komerční modely pro přechod nepokrývají všechny náklady na přechod kin k digitální projekci (jako je modernizace promítacích kabin) a kromě toho vždy počítají s příspěvkem provozovatelů kin. I v těchto případech by státní podpora mohla plnit zásadní doplňkovou funkci.
(33)
Co se týče vhodnosti podpory, zainteresované strany uvedly, že obecně by státní podpora pomohla malým kinům čelit silné konkurenci velkých multikin a nastolila by rovné podmínky pro všechny. Podle odhadů by instalace digitálních projekčních zařízení znamenala širší výběr pro diváky. V příspěvcích byly rovněž zdůrazněny výhody spojené s digitální projekcí, například její kvalita, flexibilita programové nabídky a nižší náklady na distribuci. Francouzské orgány tvrdily, že by se přiměřenost podpory pro digitální projekci neměla posuzovat z hlediska větší rozmanitosti programové nabídky, ale spíše z hlediska schopnosti zabránit uzavření kin. Podle nich může právě digitalizace různých typů filmů zaručit jejich rozmanitou nabídku. Evropské fórum pro digitální kinematografii vyjádřilo názor, že pokud lze daňové úlevy kompenzovat prostřednictvím DPH, mohla by italské opatření využívat i méně zisková kina.
(34)
Některé příspěvky upozorňovaly na krátkodobou povahu daňové úlevy vzhledem k dlouhodobým výzvám, které přináší přechod k digitální kinematografii. Jiné však zdůrazňovaly, že normy jsou dostatečně konsolidované na to, aby byla zaručena jejich platnost alespoň na deset let, nebo že zatím nelze určit životnost digitálních projekčních zařízení. Německá spolková rada pro kinematografii upozornila, že by podpora na přechod k digitální projekci představovala menší zátěž než náklady související s rekonstrukcí kin a s kulturní rozmanitostí po zániku provozovatelů, kteří nejsou schopni přechod sami financovat. Německo dále zdůraznilo, že specifické podmínky v každé zemi a regionu vyžadují specificky koncipovanou podporu v odpovídající formě. Prohlášení EFAD tento názor podpořilo a upozornilo na neexistenci jediného obecně platného řešení. Italské sdružení provozovatelů kin ANECpředpokládá, že do skončení životnosti digitálních zařízení se podmínky změní natolik, že řešení nebude představovat takový problém. Evropské fórum pro digitální kinematografii rovněž potvrdilo, že případné dodatečné provozní náklady příslušných kin lze hradit z nových zdrojů příjmů.
(35)
Pokud jde o hospodářské, sociální a kulturní dopady podpory, v příspěvcích se obvykle zdůrazňovala potřeba jednotných norem pro digitální projekci a plošné přijetí norem DCI. Prohlášení EFAD potvrzuje, že podpora pro digitální projekci by neměla předepisovat technické řešení, ale měla by být koncipována tak, aby pozorně hodnotila technologickou situaci tohoto odvětví. Europa Distribution ve svých připomínkách zdůraznila, že nedodržování normy pro toto odvětví by mohlo vést k uzavření mnoha kin. ANEC každopádně uvedlo, že toto opatření kinům umožňuje investovat do takové normy, kterou chtějí. V řadě příspěvků se rovněž zdůrazňovalo, že zařízení vyhovující specifikaci DCI by se mohla využívat i k promítání filmů odpovídajících jiným (nižším) digitálním normám, zatímco naopak (promítání filmů splňujících normu DCI například na projektorech 1,3k) to nelze. V předložených připomínkách se nepoukazovalo na riziko zvyšování cen, ty by naopak postupem času měly klesat. V této souvislosti se v příspěvku francouzských orgánů a v diskusním dokumentu EFAD zdůrazňovalo, že opatření podpory by měla být navržena tak, aby znemožňovala narušení hospodářské soutěže na trhu digitálních zařízení. Opatření podpory by se proto měla opírat o hodnocení nákladů na digitální zařízení a podpora by podle těchto odhadů měla být omezena. Pochybnosti Komise o tom, zda státní podpora může urychlit přechod na digitální projekci a tím i uzavírání kin (viz 16. bod odůvodnění), nebyly v příspěvcích zohledněny. Státní podpora se v nich naopak označovala za udržitelné řešení problému digitální projekce. Italská federace experimentálních kin vyzdvihla omezený zeměpisný dosah kin, a tudíž zanedbatelný narušující dopad opatření na hospodářskou soutěž.
IV. PŘIPOMÍNKY ITÁLIE
1. Nezbytnost podpory
(36)
Italské orgány poskytly Komisi informace o vlastnostech italského kinematografického trhu (poslední aktualizace proběhla v říjnu 2013). Odhaduje se, že v Itálii existuje celkem 3 936 kinosálů v 1 872 kinech, jež lze rozdělit do čtyř kategorií:
a)
velké sítě (8) kin s více než 60 kinosály - existují pouze dvě takové sítě: UCI a The Space, které mají 787 kinosálů v 76 lokalitách;
b)
malé sítě kin - těch je 15 a každá z nich má celkem maximálně 60 kinosálů. Kina v této třídě čítají celkem 513 kinosálů ve 104 lokalitách;
c)
malá komerční kina - 1 287 kinosálů v 351 kinech;
d)
nejmenší kina - kategorie, do které spadají téměř výhradně kina s jedním promítacím sálem (90 %) a sezónní nebo církevní kina. Jedná se o 1 340 lokalit s přibližně 1 500 kinosály.
(37)
Zatímco největší sítě kin (uvedené pod písmenem a)) představují 40 % vnitrostátního trhu, kina pod písmenem d) se na trhu podílejí pouze 5-10 %.
(38)
Režim daňových úlev je určen pro kina uvedená v písmenech b), c) a d). Zejména vzhledem k dominantnímu postavení dvou velkých sítí kin na trhu se italské orgány domnívají, že k dokončení digitálního přechodu těchto provozovatelů kin, jež jsou všichni malými nebo středními podniky, je nezbytná státní podpora.
(39)
Podle údajů poskytnutých ministerstvem pro kulturní dědictví, kulturní činnosti a cestovní ruch požádalo v období 2010-2013 o daňové úlevy pro digitální film 1 603 kinosálů (údaje z dubna 2014). Toto opatření, které bylo zavedeno ve smyslu nařízení de minimis, mělo úspěch okamžitě po svém zavedení v roce 2010 (kdy ho využilo více než 671 kinosálů).
(40)
Provádění opatření podpory ve smyslu nařízení de minimis se ukázalo jako nedostatečné pro zvrácení této situace. Zejména multikina střední velikosti byla schopna digitalizovat pouze část svých kinosálů.
(41)
Italské orgány uvedly, že digitalizace kin v Itálii stále zaostává. V říjnu 2013 dosahovala míra digitalizace přibližně 62 % (9) a podle odhadů poskytnutých italskými orgány v červnu 2014 je potřeba digitalizovat ještě nejméně 700 kinosálů.
(42)
V důsledku toho je ohrožen značný počet kin, především malých a středních. Jejich zánik by znamenal nejen ztráty pracovních míst na úrovni provozovatelů kin, ale ovlivnil by i distribuci filmů a omezil výběr pro veřejnost.
(43)
Italské orgány zdůraznily zejména úlohu, již v Itálii hrají kina s jedním promítacím sálem a středně velká kina. Neustálá přítomnost kin s jedním promítacím sálem je zásadní pro zajištění rovného přístupu všech občanů, včetně těch, kteří žijí v malých, venkovských a horských sídlech. Druhá skupina, tj. středně velká kina, jsou v Itálii páteří distribuce a promítání kvalitních filmů. Jejich neustálá přítomnost je důležitá, protože představují alternativu dvou velkých sítí kin, jež na trhu dominují.
(44)
Italské orgány odhadují, že tradiční filmy zmizí s konečnou platností z trhu během období pouhých několika týdnů nebo měsíců. Vzhledem k tomu, že se blíží konec tohoto období, italské orgány zdůraznily, že je potřeba uplatňovat opatření nad rámec prahové hodnoty de minimis.
(45)
Co se týče navržené maximální daňové úlevy (50 000 EUR na jeden kinosál) a odhadovaných nákladů digitálního projekčního zařízení, snížily italské orgány své odhady průměrných nákladů přechodu na digitální projekci na 50 000-60 000 EUR (údaje poskytnuté v dubnu a v červnu 2014). Jinými slovy, maximální daňová úleva odpovídá výrazně vyšším nákladům na přechod, než jsou odhadované průměrné náklady na přechod. Italské orgány však zdůraznily, že se daňové pobídky vypočítávají na základě určitého procentního podílu skutečně vzniklých výdajů. Při investicích v průměrné výši 50 000 EUR bude poskytnutá daňová pobídka (ve výši 30 %) činit 15 000 EUR. V praxi tedy není zpravidla nikdy použita maximální daňová pobídka. Horní mez však zaručuje, že v případě nestandardně vysokých nákladů na přechod bude výše podpory omezena i v absolutních hodnotách.
(46)
Pokud jde o nezbytnost podpory, je rovněž důležité poznamenat, že nejnovější informace od italských orgánů ukazují, že náklady na digitální přechod stále ještě dosahují několika desítek tisíc eur na jeden kinosál. Mnoho kin, především těch menších, není schopno získat tyto finanční prostředky ze soukromých zdrojů, zejména za současné italské a evropské hospodářské situace.
2. Přiměřenost podpory
(47)
V obecné rovině italské orgány zdůraznily, že daňová úleva je doplňkem komerčních modelů pro přechod a nevylučuje použití modelů poplatků za virtuální kopii.
(48)
Změněná prováděcí pravidla obsahují řadu ustanovení, která zajišťují přiměřenost opatření podpory a zohledňují například tržní mechanismy, které jsou k dispozici pro přechod na digitální projekci (tj. modely poplatků za virtuální kopii).
(49)
Zaprvé, daňové zvýhodnění mohou požadovat pouze provozovatelé kin, která mají nejvýše 60 kinosálů. Tím jsou z podpory vyloučeny dvě velké italské sítě kin (UCI a The Space), k jejichž přechodu byl úspěšně použit klasický model poplatků za virtuální kopii, jak uvedly italské orgány. Kromě toho by tito provozovatelé kin vzhledem ke svému dominantnímu postavení na trhu (viz 37. bod odůvodnění) neměli být při přechodu digitální projekci závislí na státní podpoře.
(50)
Podle informací poskytnutých italskými orgány jsou uvedené dvě velké sítě kin jedinými, kdo využil klasického modelu poplatků za virtuální kopii. Nicméně i menší provozovatelé kin měli přístup k obchodním mechanismům pro usnadnění přechodu na digitální projekci. V Itálii byl na základě dohody mezi sdružením distributorů a provozovatelů kin vyvinut alternativní model poplatků za virtuální kopii vhodný pro malá kina. Níže uvedená tabulka ukazuje hlavní rozdíly a podobnosti mezi klasickým a alternativním modelem poplatků za virtuální kopii (VPF) tak, jak se používají v Itálii.
Srovnání mezi klasickým a alternativním modelem VPF v Itálii
Klasický model VPF v Itálii
Alternativní model VPF v Itálii
Zprostředkovatel („integrátor“), který má smlouvy o poplatcích za virtuální kopii s distributory, podepíše smlouvu s provozovatelem kina.
Zakládá se na dohodě mezi sdružením distributorů a sdružením provozovatelů kin. Nejsou zapojeny třetí strany.
Provozovatel není vlastníkem digitálního vybavení a neplatí ho předem.
Provozovatel je již od počátku vlastníkem digitálního zařízení a hradí veškeré počáteční pořizovací náklady.
Jak distributoři, tak provozovatel přispívají k postupnému odpisování nákladů prostřednictvím poplatků za virtuální kopii a měsíčních plateb. Rozdělení výdajů je obvykle následující: 75 % hradí distributoři a 25 % provozovatel.
Filmoví distributoři platí poplatky za virtuální kopie pro promítání filmů v digitálním formátu. Tyto poplatky mohou pokrýt až 75 % nákladů na digitální přechod. Provozovatel je v každém případě povinen hradit výdaje ve výši 5 500 EUR.
(51)
Zadruhé, s ohledem na výše uvedené změnily italské orgány prováděcí předpisy, aby předešly příliš vysokým náhradám nebo přesměrování podpory v případě, že je daňová úleva kombinována s komerčními modely (poplatky za virtuální kopie). Příjemce je povinen předložit prohlášení o tom, že žádá o daňové zvýhodnění pouze pro pokrytí skutečných nákladů (viz 23. bod odůvodnění). Italské orgány prohlásily, že kontrola, již ministerstvo pro kulturní dědictví, kulturní činnosti a cestovní ruch provádí pro každý jednotlivý případ, zaručí, že podpora pokryje pouze tu část investic, kterou má skutečně hradit provozovatel kin.
(52)
Zatřetí, k zaručení přiměřenosti opatření podpory byly zavedeny maximální intenzity pro kumulaci podpor, které rozlišují mezi menšími kiny (s jedním nebo dvěma sály) a ostatními kiny (viz 24. bod odůvodnění).
3. Vhodnost podpory
(53)
V rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochybnosti ohledně vhodnosti odhadované částky opatření na pokrytí očekávaných nákladů na přechod. Aktualizované odhady týkající se této částky a nákladů, jež poskytly italské orgány (viz 18. a 45. bod odůvodnění), umožňují aktuálně posoudit situaci, již má opatření podpory řešit. Na základě daňové úlevy v průměrné výši 15 000 EUR a s přihlédnutím k odhadované částce režimu (viz 18. bod odůvodnění), by v letech 2014-2015 (tj. v období, kdy se očekává nejintenzivnější využívání tohoto opatření) mohlo opatření využít 500 kinosálů. Toto číslo odpovídá podstatné části kinosálů, které mají být ještě digitalizovány (viz 40. bod odůvodnění).
(54)
I přesto, že byl z režimu podpory odstraněn požadavek na uvádění uměleckých filmů, italské orgány potvrdily, že tento režim má stále ještě důležité kulturní cíle. Úplná digitalizace kinematografického trhu v Itálii povede k lepšímu šíření různých druhů filmů a k vyššímu potenciálu pro šíření děl zaplňujících nikové trhy. Pokud by všechny typy kin v Itálii nepřešly na digitální projekci, kultura by to pocítila.
(55)
Italské orgány zdůraznily, že daňová úleva znamená náhradu, která se týká nejen přímých daní splatných daňovému úřadu (daň z příjmů právnických osob), ale také nepřímých daní (např. DPH), srážkové daně a příspěvků na sociální zabezpečení (placených zaměstnavateli za své zaměstnance). Náhrada prostřednictvím všech těchto daní je zohledněna při výpočtu nároku na daňovou úlevu a zlepšuje dostupnost režimu, jelikož možnost ho využít nezávisí na úrovni zisku dotčeného podniku.
(56)
Kromě toho byla prostřednictvím článku 51 zákonného opatření č. 83 z roku 2012 zavedena možnost postoupit daňovou úlevu dodavatelům digitálních zařízení, bankám, finančním zprostředkovatelům a pojišťovnám (viz 25. bod odůvodnění). To zvyšuje dostupnost opatření podpory pro menší kina, zejména kina provozovaná rodinami, která nemají zaměstnance.
(57)
Již při provádění opatření podle nařízení de minimis obdržely daňové úlevy všechny typy kinosálů, včetně těch nejmenších na trhu, jak je znázorněno v následujícím diagramu, který poskytuje přehled příjemců režimu (v období 2010-2013).
Příjemci podle typu kina (2010-2013, podle počtu sálů) (údaje aktualizovány naposledy v dubnu 2014 a poskytnuty ministerstvem pro kulturní dědictví, kulturní činnosti a cestovní ruch)
(58)
Z poskytnutých údajů rovněž vyplývá, že se výrazně zvýšil počet a procentuální podíl malých kin, která v roce 2012 a zejména v roce 2013 využila daňové úlevy. Podle údajů poskytnutých Itálií využilo od roku 2010 do konce roku 2013 daňovou úlevu pro přechod na digitální projekci celkem 325 z 1 340 menších italských kin (tj. 24,3 %).
4. Hospodářské, sociální a kulturní dopady
(59)
Italské orgány zdůraznily, že je z hlediska ochrany kultury důležité zaručit úplný přechod na digitální projekci. Instalace digitálního zařízení s sebou přináší řadu významných výhod (jako je vyšší flexibilita) pro celé odvětví kinematografie (a v konečném důsledku i pro veřejnost). Náklady na přechod jsou však vysoké a nerovnoměrně rozložené a z velké části je nesou kina. Zejména menší účastníci trhu nejsou schopni provést přechod bez státní podpory. Komerční modely vypracované za účelem přechodu (poplatky za virtuální kopie) nejsou dostatečné k tomu, aby vyvážily tuto nerovnováhu, a ne všechna kina k nim mají stejný přístup.
(60)
Italské orgány potvrdily, že pravidla tohoto režimu podle jejich názoru nezpochybňují zásadu technologické neutrality.
V. HODNOCENÍ OPATŘENÍ PODPORY
1. Východiska podpory
(61)
V čl. 107 odst. 1 SFEU je uvedeno, že „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“.
(62)
Jak se uvádí v rozhodnutí o zahájení řízení a ve shrnutí v 12. bodě odůvodnění, představuje oznámené opatření podpory státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Zdroj financí skutečně představují daňové pobídky, takže se italský stát vzdává určitých daňových příjmů. Podle tohoto režimu budou takto zvýhodněni někteří provozovatelé kin, a v důsledku toho dává toto opatření selektivní výhodu některým podnikům. Příjemci soutěží s jinými podniky, které nutně nemusí využívat výhod tohoto režimu. Režim tudíž narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž. Vzhledem k mezinárodnímu obchodu s filmem může mít opatření vliv na obchod uvnitř Unie.
2. Slučitelnost podpory
(63)
Italské orgány zdůvodňují opatření jako podporu na propagaci kultury a podtrhují význam, jejž má pro kulturu co nejrychlejší dokončení přechodu na digitální projekci v zemi. Opatření podpory se snaží zaručit, aby všechny typy kin mohly přejít na digitální projekci, a to navzdory vysokým nákladům na přechod.
(64)
Do té doby, než bylo přijato rozhodnutí o zahájení řízení týkajícího se daného opatření, nedefinovala Komise konkrétně svoji politiku v oblasti podpory digitální projekce. Od té doby přijala Komise nové sdělení o státní podpoře filmů a dalších audiovizuálních děl (10), v němž jsou aktualizována kritéria pro posouzení slučitelnosti státní podpory filmů a dalších audiovizuálních děl podle čl. 107 odst. 3 písm. d) SFEU.
(65)
Nové sdělení o filmu uznává, že podpora filmové produkce může být považována za podporu určenou na pomoc kultuře ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. d) SFEU. Slučitelnost podpory tedy lze posoudit na základě tohoto ustanovení. Sdělení o filmu stanoví, že podpora modernizace kin, včetně jejich digitalizace, může být na tomto základě odůvodněná, pokud je nezbytná, přiměřená a vhodná.
a) Nezbytnost opatření
(66)
Jak uvádí italské orgány a potvrzují připomínky zúčastněných stran, přechod na digitální projekci je pro kinematografii výzvou, která se týká všech evropských kin a zejména těch nejmenších. Zánik kin, zejména nezávislých kin malé a střední velikosti ve městech s menším počtem obyvatel, by snížil rozmanitost a šíření filmové nabídky na regionální úrovni. Jinými slovy, dlouhý a nesourodý přechod by měl negativní dopad na promítání filmů a jejich distribuci a v konečném důsledku i na evropské publikum.
(67)
I přes zavedení daňového opatření ve smyslu nařízení de minimis je Itálie v přechodu na digitální projekci stále pozadu.
(68)
Současně se vzhledem k tomu, že trh dosáhl ve svém přechodu bodu obratu (více než 60 % kinosálů v Itálii bylo na konci roku 2013 digitalizováno), zhoršila situace pro kinosály, které při svém přechodu závisí na státní podpoře, jelikož dostupnost 35 mm filmů není v krátkodobém horizontu zajištěna.
(69)
Opatření se netýká výhradně menších kin, ale také relativně velkých kin a komerčních sítí. Největší sítě kin (s více než 60 promítacími sály) jsou však z podpory vyloučeny. Italské orgány tvrdí, že poskytnutí daňového zvýhodnění všem malým kinům obnovuje rovné podmínky v tomto odvětví, jemuž dominují dvě velmi velké sítě kin.
(70)
Daňová úleva je určena na pomoc kinům, která nejsou schopna, zejména za současné hospodářské situace, získat dostatečné soukromé finanční prostředky na nákladný přechod na digitální projekci.
(71)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se Komise domnívá, že podpora může být považována za nutnou pro zachování a obnovu filmové rozmanitosti v Itálii v digitálním kontextu. Neustálá přítomnost různých typů kin, od experimentálních kin s jedním sálem po kina s mnoha sály a komerčním plánováním, je zásadní pro podporu ochrany rozmanité filmové nabídky pro italské obyvatelstvo. Jak se uznává v připomínkách obdržených od zúčastněných stran, je přechod na digitální projekci rozhodujícím momentem pro kinematografii jako celek, vzhledem k tomu, že pouze velké sítě kin jsou schopné snadno využívat komerční modely přechodu. Data o trhu poskytnutá italskými orgány dokazují, že uplatňování opatření de minimis není dostatečné pro dokončení přechodu, zejména v případě kin, která mají více než jeden sál. Je pravda, že některá kina byla schopna využít nabídek VPF, ale je rovněž pravda, že modely komerčního přechodu nepokrývají všechny náklady na digitální přechod kin (viz 32. bod odůvodnění). I v takových případech může být veřejná podpora považována za nezbytnou, bude-li koncipována jako doplňková a bude-li zajištěno, že opatření je přiměřené, a to bez ohledu na druh dotčeného kina.
b) Přiměřenost opatření
(72)
Italské orgány vyloučily z využití daňové úlevy společnosti provozující kina s více než 60 sály. Struktura italského kinematografického trhu jasně ukazuje, že existuje rozdíl mezi provozovateli, kteří mají méně než 60 sálů, a provozovateli s větším počtem sálů (viz 36. a 37. bod odůvodnění). Zavedený limit se proto zdá být s ohledem na cíl režimu přiměřený.
(73)
Daňová úleva se kromě toho vztahuje pouze na část (30 %) nákladů na přechod a je omezena na 50 000 EUR ročně. Tím, že je výpočet výše podpory založen na určitém procentu skutečných nákladů na digitalizaci, italské orgány zaručují, že je podpora přiměřená, i když se náklady mohou případ od případu lišit. Mnoho z těch, kteří předložili svá vyjádření, zdůraznilo (29. bod odůvodnění), že náklady na digitalizaci mohou v některých případech vzrůst výrazně nad průměr, například když jsou zapotřebí rozsáhlé práce na projekční kabině. Nicméně v takových atypických případech zajišťuje limit ve výši 50 000 EUR to, že absolutní výše podpory bude i nadále přiměřená.
(74)
Zatímco v rozhodnutí o zahájení řízení se vznášely otazníky nad možným zánikem komerčních modelů pro přechod na digitální kinematografii, 50. bod odůvodnění ukazuje, že v Itálii byly vypracovány dva různé komerční modely, které lze kombinovat s daňovou úlevou navrženou pro digitální kina. Italské orgány zahrnuly do aktualizovaných prováděcích předpisů zvláštní ustanovení s cílem zajistit, aby kombinování veřejných a soukromých finančních prostředků určených na přechod na digitální projekci nevedlo k příliš vysokým náhradám nebo přesměrování podpory (např. na distributory nebo zprostředkovatele („integrátory“) v modelu poplatků za virtuální kopie). Italské orgány tímto způsobem podporují optimální synergii mezi dostupnými komerčními modely a státní podporou na usnadnění úplného přechodu na digitální projekci.
(75)
Daňovou úlevu lze rovněž kombinovat s jinými podpůrnými opatřeními. Aby byla zajištěna přiměřenost podpory, zavedly italské orgány maximální intenzitu pro kumulaci podpor, která činí 90 % v případě malých kin (s jedním nebo dvěma sály) a 75 % u jiných typů kin.
(76)
Obecněji řečeno, k žádosti musí být přiloženo osvědčení udávající skutečně pokryté výdaje na každý sál a pro každý jednotlivý případ jsou stanoveny kontroly ministerstva pro kulturní dědictví, kulturní činnosti a cestovní ruch. V prováděcích předpisech je rovněž stanoveno, že v případě nedodržení povinností bude daňová úleva vrácena (a budou k ní připočteny úroky a penále).
c) Vhodnost opatření
(77)
Vysvětlení poskytnutá italskými orgány, jakož i zavedení převoditelnosti daňových úlev zaručují, že opatření bude mít dopad na příjemce tohoto režimu. Možnost využít režimu by měla mít i méně zisková kina.
(78)
Opatření už není navrženo jako pilotní opatření, ale bude v platnosti až do konce roku 2022.
(79)
Z údajů poskytnutých italskými orgány (viz 57. a 58. bod odůvodnění) vyplývá, že opatření mohou využít všechny typy kin, zejména ta menší. Ačkoli existují další faktory, které mohou mít svůj vliv, je třeba uvést, že značný nárůst počtu kin s jedním, dvěma, třemi nebo čtyřmi sály, která využila daňové úlevy (podle nařízení de minimis) v roce 2012 a 2013, se kryje se zavedením převoditelnosti daňových úlev v roce 2012 (25. bod odůvodnění).
(80)
Obecněji řečeno, opatření se jeví jako vhodné k zachování současné rozmanitosti kin na italském trhu, který zahrnuje kina s jedním promítacím sálem, malá komerční kina a různé typy multikin. Tato rozmanitost je nezbytným předpokladem pro rozmanitou filmovou nabídku.
d) Narušení hospodářské soutěže a dopad na obchod
(81)
Narušení hospodářské soutěže a dopad na obchod jsou malé. Přeshraniční rozměr filmu je omezen na přítomnost mezinárodních provozovatelů kin a mezinárodní charakter filmového obchodu. Jednotlivá kina mají omezenou územní působnost, jelikož publikum se kvůli návštěvě kina nepřesouvá daleko.
(82)
Opatření se týká podpory investic a poskytuje jednorázovou výhodu kinům, která musí řešit jedinečný přechod. Daňová úleva zaručuje, že všechna kina mohou dokončit přechod na digitální projekci, ale nenarušuje nežádoucím způsobem hospodářskou soutěž z hlediska jejich každodenního fungování.
(83)
Rovněž se očekává, že dokončení přechodu na digitální projekci v Evropě bude ku prospěchu evropského filmového průmyslu jako celku. V tomto ohledu nejsou pochybnosti, jež byly vyjádřeny v rozhodnutí o zahájení postupu v souvislosti s normami pro digitální kino, dále případné. Z příspěvků třetích stran vyplynul konsensus odvětví ohledně převládajících norem pro digitální kino.
VI. ZÁVĚR
(84)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se Komise domnívá, že opatření podpory sleduje jasně vymezený kulturní cíl. Pochybnosti ohledně nezbytnosti, přiměřenosti, vhodnosti a dopadu vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení byly rozptýleny. Narušení hospodářské soutěže a vliv opatření na obchod jsou omezené a nejsou v rozporu se společným zájmem. Daňová úleva pro digitální projekční zařízení se proto považuje za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. d) Smlouvy o fungování Evropské unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora, kterou Itálie zamýšlí poskytnout na zařízení pro digitální projekci na základě zákona č. 244 ze dne 24. prosince 2007, zákonného opatření č. 91 ze dne 8. srpna 2013 přepracovaného v zákon č. 112 ze dne 7. října 2013 a nových prováděcích předpisů pro daňové úlevy poskytované provozovatelům kin na zavedení a zakoupení zařízení a aparatury pro digitální projekci, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. d) Smlouvy o fungování Evropské unie.
Provedení tohoto opatření podpory se proto povoluje.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 29. října 2014.
DEĊIŻJONI TAL-KUMMISSJONI (UE) 2015/120
tad-29 ta' Ottubru 2014
dwar l-għajnuna mill-Istat SA.27317 (C 25/09) (ex N 673/08) li l-Italja beħsiebha timplimenta favur it-tagħmir ta' projezzjoni diġitali
(notifikata bid-dokument C(2014) 7888)
(It-test bit-Taljan biss huwa awtentiku)
(Test b'rilevanza għaż-ŻEE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea (TFUE), b'mod partikolari l-Artikolu 108(2)(i) tiegħu,
wara li kkunsidrat il-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, b'mod partikolari l-Artikolu 62(1)(a) tiegħu,
wara li stiednet lill-partijiet interessati jippreżentaw l-osservazzjonijiet tagħhom b'konformità (1) mal-artikoli msemmija u kkunsidrat l-osservazzjonijiet ippreżentati,
Billi:
I. PROĊEDURA
(1)
Fit-30 ta' Diċembru 2008 l-Italja nnotifikat lill-Kummissjoni l-intenzjoni tagħha li tintroduċi inċentivi tat-taxxa favur l-investimenti u d-distribuzzjoni fis-settur ċinematografiku kif ukoll taċ-ċinema diġitali. L-awtoritajiet Taljani bagħtu aktar informazzjoni fit-2 ta' April 2009 u fit-23 ta' Ġunju 2009.
(2)
B'ittra tat-22 ta' Lulju 2009 l-Kummissjoni infurmat lill-Italja dwar id-deċiżjoni li tapprova l-inċentivi tat-taxxa tal-Italja favur l-investiment u d-distribuzzjoni fis-settur ċinematografiku. Fl-istess ħin, il-Kummissjoni infurmat lill-Italja dwar id-deċiżjoni ta' bidu tal-proċedura msemmija fl-Artikolu 108(2) tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea relatata mal-kreditu ta' taxxa propost għall-investimenti f'tagħmir tal-projezzjoni diġitali.
(3)
Id-deċiżjoni tal-Kummissjoni li tibda l-proċedura kienet ippubblikata fil-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea (2). Il-Kummissjoni stiednet lill-partijiet interessati jissottomettu l-osservazzjonijiet tagħhom.
(4)
Il-Ministeru tal-Wirt u tal-Attivitajiet Kulturali u tat-Turiżmu u l-Kummissjoni Ewropea organizzaw seminar dwar dan is-suġġett, li sar f'Ruma fil-21 ta' Ottubru 2009.
(5)
Il-Kummissjoni rċeviet l-osservazzjonijiet dwar dan mill-partijiet interessati u għaddiethom lill-Italja biex tagħti lil din tal-aħħar l-opportunità li tikkummenta dwarhom; l-osservazzjonijiet tal-awtoritajiet Taljani waslu b'ittra reġistrata fid-19 ta' Jannar 2010. Wara dan kien hemm skambju ieħor ta' informazzjoni, fosthom l-ittri supplementari tal-awtoritajiet Taljani li ġew irreġistrati fis-7 ta' Settembru 2010, fit-12 ta' April 2011, fl-1 ta' Ġunju 2011, fl-1 ta' Diċembru 2011, fl-10 ta' Mejju 2012, fl-14 ta' Settembru 2012, fit-23 ta' April 2013, fis-6 ta' Diċembru 2013, fit-18 ta' April 2014, fil-11 ta' Ġunju 2014 u fl-1 ta' Awwissu 2014.
II. DESKRIZZJONI TAL-MIŻURA
1. Il-miżura notifikata
(6)
Il-kreditu ta' taxxa favur l-impriżi ċinematografiċi li jinstallaw tagħmir tal-projezzjoni diġitali kien parti minn sensiela ta' miżuri ta' tassazzjoni għas-settur ċinematografiku introdotti mill-awtoritajiet Taljani. Flimkien, dawn il-miżuri ta' tassazzjoni kellhom l-għan li jistimulaw dinamiċi tas-suq maħsuba biex jappoġġjaw il-films b'karattru kulturali “ta' nazzjonalità Taljana” f'kuntest favorevoli għall-kompetizzjoni u jippromwovu films bħal dawn fl-Italja u fl-Ewropa.
(7)
Is-sistema ta' kreditu ta' taxxa favur iċ-ċinema diġitali toffri kreditu ta' taxxa ugwali għal 30 % tal-ispejjeż effettwati għall-introduzzjoni ta' tagħmir maħsub għall-projezzjoni diġitali. Il-kreditu ta' taxxa massimu fis-sena jammonta għal EUR 50 000 kull skrin.
(8)
L-ispejjeż ammissibbli jistgħu jirrigwardaw:
(a)
l-akkwist ta' tagħmir ta' projezzjoni u riproduzzjoni diġitali;
(b)
l-akkwist ta' tagħmir u apparati għar-riċezzjoni tas-sinjal diġitali terrestri u/jew permezz tas-satellita.
(c)
l-akkwist bi tranżazzjoni ta' lokazzjoni, jew il-kiri, ta' tagħmir, sistemi u apparati msemmija fil-punti ta' hawn fuq. Il-kuntratti relatati jrid ikun fihom l-obbligu ta' akkwist tal-assi sal-iskadenza tal-kuntratt ta' lokazzjoni, jew dispożizzjoni li tipprevedi li t-tali dritt ta' għażla jista' jiġi eżerċitat qabel mill-impriża li qed tużah;
(d)
l-infiq għat-taħriġ tal-persunal;
(e)
l-infiq marbut u strumentali għar-ristrutturar u l-konformità tal-kabini ta' projezzjoni, tat-tagħmir u tas-servizzi u l-postijiet awżiljari li qabel kienu jintużaw għall-projezzjoni permezz tal-film tal-35 mm.
L-infiq previst fl-aħħar żewġ punti ma jistax jirrappreżenta aktar minn 20 % tal-infiq totali effettwat għall-ittri (a), (b) u (c).
(9)
Skont in-notifika tal-bidu tal-awtoritajiet Taljani, l-appoġġ mhuwiex soġġett għal kundizzjonijiet fil-każ ta' teatri taċ-ċinema li għandhom minn wieħed sa erba' skrins u tal-multiplex li għandhom minn 5 sa 10 skrins f'komuni li għandhom popolazzjoni taħt il-50 000 abitant. Għall-multiplex l-oħra li għandhom sa 24 skrin, l-għajnuna hija soġġetta għall-obbligu ta' projezzjoni ta' films kulturali għall-50 % tal-ġranet ta' programmazzjoni u li jikkonvertu tal-anqas 50 % tal-iskrins għall-projezzjoni diġitali.
(10)
Il-kreditu ta' taxxa japplika għal impriżi ċinematografiċi li huma soġġetti għat-tassazzjoni fl-Italja.
(11)
Il-bażi ġuridika tas-sistema hija din li ġejja:
(a)
il-Liġi tal-24 ta' Diċembru 2007, Nru 244, dwar dispożizzjonijiet għat-tħejjija tal-baġit annwali u pluriennali tal-Istat;
(b)
l-Ordni Amministrattiv tat-8 ta' Awwissu 2013, Nru 91, mibdul, b'emendi, fil-Liġi tas-7 ta' Ottubru 2013, Nru 112;
(c)
dispożizzjonijiet ġodda li japplikaw għall-krediti ta' taxxa mogħtija lill-impriżi ċinematografiċi għall-introduzzjoni u l-akkwist ta' tagħmir u apparati maħsuba għall-projezzjoni diġitali.
2. Tħassib imqajjem mill-Kummissjoni
(12)
Fid-deċiżjoni ta' bidu l-Kummissjoni kkonkludiet li l-miżura ta' għajnuna notifikata tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat skont l-Artikolu 107(1) tat-TFUE. Permezz tal-offerta ta' inċentivi ta' taxxa, l-Istat Taljan jirrinunzja għal ċertu dħul u, bħala riżultat ta' dan, is-sistema tinvolvi l-użu ta' riżorsi tal-Istat. Is-sistema tipprevedi vantaġġ ekonomiku favur ċerti impriżi, f'dan il-każ l-impriżi ċinematografiċi. B'kont meħud tal-kummerċ internazzjonali tal-films, dan il-vantaġġ selettiv jista' jkollu impatt fuq il-kummerċ ġewwa l-Unjoni. Il-Kummissjoni tħassbet dwar il-kompatibilità tal-għajnuna.
(13)
Il-Kummissjoni tħassbet, l-ewwel nett, dwar il-ħtieġa tal-kreditu ta' taxxa propost favur iċ-ċinema diġitali, u kkontestat il-limitu massimu propost tal-kreditu ta' taxxa (ta' EUR 50 000 kull skrin), għaliex dan jikkorrispondi (għal perċentwal ta' 30 %) għal spiża massima ammissibbli tal-installazzjoni ta' [EUR 50 000 EUR × 100/30] EUR 166 667 kull skrin. Dan il-limitu massimu huwa ogħla mill-istima tal-ispejjeż tat-tagħmir ta' projezzjoni diġitali ppreżentata mill-awtoritajiet Taljani (EUR 100 000). Il-Kummissjoni kellha dubji dwar il-limitu massimu tal-kreditu ta' taxxa u jekk l-ispejjeż ta' konverżjoni mill-ġdid ippreżentati kinux stima ġusta. Barra minn hekk, il-Kummissjoni tħassbet dwar il-ħtieġa tal-installazzjoni ta' tagħmir ta' projezzjoni 2K (3) bl-ispeċifikazzjonijiet DCI (4) għall-projezzjoni ta' films ta' karattru kulturali Taljani u Ewropej.
(14)
It-tieni, il-Kummissjoni tħassbet dwar il-proporzjonalità tal-miżura ta' għajnuna proposta u osservat li, probabbilment, it-teatri taċ-ċinema ta' daqs ikbar jistgħu jippermettu aktar faċilment li jinstallaw tagħmir ta' projezzjoni diġitali mingħajr is-sussidju mill-Istat. Il-Kummissjoni skopriet ukoll li għall-impriżi ċinematografiċi hemm disponibbli skemi kummerċjali għat-tranżizzjoni, bħall-“virtual print fee” (royalties għall-kopji virtwali) (5) u għalhekk qed tistaqsi ruħha jekk sussidju mill-Istat tal-limitu propost għal kull skrin ma jinvolvix l-għajbien ta' alternattivi kummerċjali.
(15)
It-tielet, il-Kummissjoni tħassbet dwar l-adegwatezza tal-kreditu ta' taxxa propost bħala miżura ta' għajnuna, fejn osservat li l-allokazzjoni prevista għall-miżura (EUR 16,8 miljun) tikkorrispondi għal spiża ta' installazzjoni ta' EUR 56 miljun, ferm inqas mill-ispiża stmata għall-konverżjoni (ta' EUR 395,7 miljun ibbażata fuq EUR 100 000 kull skrin). Minbarra l-adegwatezza tal-fondi disponibbli, il-Kummissjoni tħassbet ukoll dwar kemm fil-fatt il-miżura proposta hija mmirata biżżejjed biex jintlaħaq l-għan li tiżdied id-diffużjoni ta' films Taljani u Ewropej ta' karattru kulturali. Tħassbet dwar jekk l-awtoritajiet Taljani setgħux jinstigaw fil-fatt lill-impriżi ċinematografiċi b'tagħmir diġitali jintroduċu skemi kummerċjali alternattivi, li joffru lill-ispettaturi Taljani għażla aktar vasta ta' films kulturali. Minħabba li l-użu ta' kreditu ta' taxxa jimplika li benefiċjarju jrid ikollu kapaċità biżżejjed biex jikkontribwixxi u minħabba li l-miżura timplika li l-impriżi ċinematografiċi jridu jiffinanzjaw is-70 % tal-investiment, il-Kummissjoni tħassbet dwar jekk it-teatri taċ-ċinema li kienu jeħtieġu għajnuna ikbar setgħux jibbenefikaw mill-kreditu ta' taxxa. Il-Kummissjoni esprimiet tħassib ukoll fuq il-fatt li l-għajnuna tul il-ħajja prevista (in-notifika kienet tittratta dwar miżura pilota li kienet iddum sentejn) kinitx tikkostitwixxi soluzzjoni sostenibbli għall-problema taċ-ċiklu ta' ħajja iqsar u tal-ispejjeż akbar tal-użu marbut mal-installazzjoni ta' tagħmir diġitali.
(16)
Ir-raba', il-Kummissjoni tħassbet dwar ir-riperkussjonijiet ekonomiċi, soċjali u kulturali tal-għajnuna. Għalkemm tirrikonoxxi li jista' jkun fl-interess komuni li Stat Membru wieħed juża għajnuna mill-Istat biex jinvesti fit-tranżizzjoni għat-teknoloġija diġitali tat-teatri taċ-ċinema, il-Kummissjoni talbet li tiġi aċċertata dwar in-newtralità teknoloġika tal-miżura; b'mod partikolari, talbet konferma tal-fatt li l-impriżi ċinematografiċi ma kinux se jiġu persważi jinvestu b'mod preferenzjali fi standard diġitali minflok ieħor. Barra minn hekk, il-Kummissjoni talbet lill-awtoritajiet Taljani jaċċertaw li jistgħu jiġu pprojettati anki dawk il-films distribwiti f'forma diġitali bbażata fuq standards pubbliċi inferjuri għall-istandard diġitali tat-tagħmir li għalih ingħata s-sussidju. Il-Kummissjoni osservat ukoll li l-għajnuna għall-installazzjoni ta' tagħmir tal-projezzjoni diġitali tista' b'mod indirett tibbenefika lill-kumpaniji l-kbar Amerikani ta' produzzjoni ċinematografika (fil-każ ta' tagħmir li jikkonforma mal-ispeċifiċitajiet DCI). Iż-żieda fid-domanda li tirriżulta mill-għajnuna proposta tista' żżid il-prezz tal-offerta limitata tat-tagħmir tal-projezzjoni. Minħabba l-għajnuna, l-Italja tista' tilħaq il-massa kritika ta' swali ċinematografiċi diġitali aktar malajr, li fih innifsu jista' jgħaġġel it-tranżizzjoni għad-distribuzzjoni diġitali u għalhekk għall-għeluq ta' dawk it-teatri taċ-ċinema li ma setgħux jinstallaw it-tagħmir tal-projezzjoni diġitali fil-ħin. Kumplessivament, il-Kummissjoni tħassbet dwar jekk l-effetti eventwali tad-distorsjoni tal-kompetizzjoni kinux ikkumpensati mill-vantaġġi tal-għajnuna f'termini soċjali u kulturali.
3. Emendi għall-miżura proposta fil-bidu tal-proċedura
(17)
Wara l-bidu tal-proċedura ta' investigazzjoni formali mill-Kummissjoni, il-miżura Taljana ta' kreditu ta' taxxa favur iċ-ċinema diġitali ġiet implimentata skont sistema adottata abbażi tal-qafas ta' referenza temporanju Komunitarju u fil-limiti “de minimis” (6). Wara l-approvazzjoni tal-Kummissjoni, l-awtoritajiet Taljani beħsiebhom jimplimentaw fis-sħiħ il-miżura 'l fuq mil-limiti “de minimis”.
(18)
L-awtoritajiet Taljani jistmaw li l-baġit tal-miżura se jammonta għal madwar EUR 7,5 miljun għall-perjodu 2014-2015.
(19)
Il-perjodu ta' din id-deċiżjoni jdum sal-31 ta' Diċembru 2022. L-awtoritajiet Taljani jipprevedu li l-użu tal-kreditu ta' taxxa se jkun aktar frekwenti matul is-snin 2014 u 2015.
(20)
L-abbozzi ta' dispożizzjonijiet ta' implimentazzjoni li permezz tagħhom l-awtoritajiet Taljani beħsiebhom jimplimentaw bis-sħiħ l-għajnuna (lil hinn mil-limitu “de minimis”) ivarjaw min-notifika oriġinali fuq xi punti importanti.
(21)
L-ewwel nett, il-kundizzjoni li t-teatri taċ-ċinema ta' daqs medju u kbir jinkludu ċertu ammont ta' films kulturali Taljani u Ewropej fil-programmazzjoni sabiex jiksbu l-għajnuna tneħħiet mir-regoli ta' implimentazzjoni emendati. F'dawn l-aħħar snin, l-awtoritajiet Taljan kellhom diffikultà jissorveljaw il-konformità tat-tali kundizzjoni fil-każ tat-teatri taċ-ċinema ta' daqs medju u kbir. Barra minn hekk, dawn jeżiġu li t-taħsir ta' tali obbligu huwa meħtieġ għar-restawrazzjoni ta' kundizzjonijiet ekwi ta' kompetizzjoni bejn it-teatri taċ-ċinema ta' daqs ikbar li jeħtieġu għajnuna u ċ-ċirkuwiti maxi li jiddominaw is-suq ċinematografiku Taljan (cfr. il-punt 37).
(22)
It-tieni, u fir-rigward ta' dak imsemmi hawn fuq, id-dispożizzjonijiet ta' implimentazzjoni emendati jipprevedu limitu ta' 60 skrin. L-impriżi ċinematografiċi li għandhom jew jiġġestixxu numru akbar ta' skrins huma esklużi mill-kreditu ta' taxxa. L-awtoritajiet Taljani jqisu li din hija alternattiva tajba għall-obbligu ta' programmazzjoni li kien imponut fil-bidu biex jiggarantixxi li l-miżura tilħaq l-objettivi tagħha u biex jiġu esklużi dawk l-operaturi tas-suq li, minħabba l-poter fis-suq tagħhom, għandhom ikunu kapaċi jgħaddu għat-teknoloġija l-ġdida mingħajr għajnuna.
(23)
It-tielet, id-dispożizzjonijiet ta' implimentazzjoni l-ġodda jeħtieġu dikjarazzjoni tal-benefiċjarju sabiex jiġi evitat il-kumpens żejjed jew ir-ridirezzjoni tal-għajnuna jekk il-kreditu ta' taxxa jiġi kkombinat ma' sistemi kummerċjali (royalties għall-kopji virtwali).
(24)
Ir-raba', ir-regoli emendati jippermettu l-akkumulazzjoni tal-għajnuna sa quċċata massima tal-għajnuna ta' 75 % tal-ispejjeż kumplessivi. Għat-teatri taċ-ċinema li għandhom skrin wieħed jew tnejn, il-quċċata massima tal-għajnuna hija ta' 90 %.
(25)
Minbarra dawn l-emendi, mill-2012 il-benefiċjarji jistgħu jagħtu l-kreditu ta' taxxa diġitali lill-fornituri tat-tagħmir diġitali, lill-banek, lill-intermedjarji finanzjarji u lill-kumpaniji ta' assigurazzjoni (cfr. il-punt 56).
III. OSSERVAZZJONIJIET MINN PARTIJIET INTERESSATI
(26)
Bħala rispons għall-konsultazzjoni pubblika dwar il-miżura ta' għajnuna, li twettqet fl-2009, il-Kummissjoni rċeviet osservazzjonijiet minn madwar 20 parti interessata. Ġew ippreżentati osservazzjonijiet minn:
-
l-organizzazzjonijiet tas-settur Taljan u Ewropew li jirrappreżentaw id-distributuri u t-teatri taċ-ċinema, kif ukoll il-Commission Supérieure Technique de l'Image et du Son (CST) Franċiża u l-Forum Ewropew għaċ-Ċinema Diġitali;
-
l-awtoritajiet Franċiżi kif ukoll il-fondi għall-promozzjoni taċ-ċinematografija tal-Ġermanja u r-Renju Unit u n-Netwerk tal-Fondi Reġjonali għall-Films Awdjoviżivi (Cineregio). Diversi osservazzjonijiet li wasslu kienu jirreferu għall-pubblikazzjonijiet dwar id-Diretturi tal-Aġenziji Ewropej tal-Film (EFAD) (7);
-
ċertu numru ta' impriżi, professjonisti tas-settur ċinematografiku u ċittadini ta' Franza, l-Italja, ir-Renju Unit u l-Isvizzera.
Barra minn hekk, f'Ottubru 2009 ġie organizzat seminar dwar dan is-suġġett f'Ruma.
(27)
Fir-rigward tal-ħtieġa għall-għajnuna, il-kontribuzzjonijiet kollha rċevuti enfasizzaw il-ħtieġa tal-għajnuna mill-Istat għat-tranżizzjoni għaċ-ċinema diġitali, meqjusa bħala evoluzzjoni inevitabbli. Kif spjegat kemm mill-awtoritajiet Franċiżi kif ukoll mill-Kunsill Nazzjonali tar-Renju Unit tas-Settur Ċinematografiku (UK Film Council), il-benefiċċji ġenerali taċ-ċinema diġitali huma akkumpanjati mill-qsim asimmetriku tal-ispejjeż (effettwati mill-impriża ċinematografika) u tal-benefiċċji finanzjarji diretti (għad-distributur) relatati mat-tranżizzjoni. Din is-sitwazzjoni asimmetrika tagħmilha diffiċli li t-tranżizzjoni tiġi kkompletata f'waqtha mingħajr għajnuna esterna. F'dan il-kuntest, il-partijiet terzi li ppreżentaw osservazzjonijiet enfasizzaw ir-riskju evidenti li, jekk is-sistemi ta' projezzjoni diġitali ma jiġux magħmula iżjed aċċessibbli u affordabbli f'termini ta' prezz, fl-Ewropa ħafna teatri taċ-ċinema żgħar, indipendenti u/jew f'żoni mbiegħda jabbandunaw is-suq. Id-dikjarazzjoni tal-EFAD ta' Settembru 2009 kienet tafferma li t-30 % tat-teatri taċ-ċinema Ewropej kienu f'riskju li jagħlqu. Kemm l-awtoritajiet Franċiżi kif ukoll il-Kunsill Federali Ġermaniż għaċ-Ċinema enfasizzaw li mhux biss il-projezzjoni iżda anki d-distribuzzjoni tal-films kienet tiġi affettwata ħażin fin-nuqqas tal-għajnuna. Perjodu twil ta' tranżizzjoni, bid-distribuzzjoni parallela ta' kopji analogi u diġitali tal-film, tista' tirriżulta għalja wisq, b'mod partikolari għad-distributuri ta' films żgħar. Finalment, in-nuqqas ta' għajnuna jkollu impatt negattiv konsiderevoli fuq id-diffużjoni tal-films Ewropej, id-diversità kulturali u l-aċċess taċ-ċittadini Ewropej għall-kultura.
(28)
Il-kontribuzzjonijiet kollha enfasizzaw ukoll li l-hekk imsejħa standards DCI huma rikonoxxuti sew bħala standards komuni għaċ-ċinema diġitali. Il-promozzjoni ta' standard fuq livell globali hija perċepita pjuttost bħala element pożittiv aktar milli żvantaġġ għat-teatri taċ-ċinema għaliex din tippermetti l-ħolqien ta' sitwazzjoni ta' kundizzjonijiet ekwi bejn dawn.
(29)
Fir-rigward tal-ispejjeż ta' installazzjoni tat-tagħmir ta' projezzjoni diġitali, il-EUR 100 000 kull skrin ma kinux meqjusin b'mod ġenerali bħala stima eċċessiva. Għall-kuntrarju, ħafna kontribuzzjonijiet enfasizzaw li l-ispejjeż jistgħu jkunu ferm ogħla, pereżempju meta l-kabina tal-projezzjoni teħtieġ ħafna xogħlijiet, kif jista' jseħħ b'mod partikolari fit-teatri taċ-ċinema żgħar. Uħud mit-tweġibiet irrikonoxxew madankollu tendenza ta' nżul fil-prezzijiet tat-tagħmir ċinematografiku diġitali.
(30)
F'ħafna kontribuzzjonijiet trażmessi kien sostnut li, anki kieku l-ispejjeż ta' konverżjoni kellhom ikunu ferm ogħla mill-għajnuna mill-Istat disponibbli (bħal ma ġara fil-każ tal-kreditu ta' taxxa Taljan), jibqa' l-fatt li l-għajnuna mill-Istat hija kumplimentari għal sorsi oħra ta' dħul, bħal pereżempju r-royalties għall-kopji virtwali u l-fondi proprji tal-impriżi ċinematografiċi.
(31)
Fir-rigward tal-proporzjonalità tal-għajnuna, uħud mill-partijiet interessati kkritikaw il-kreditu ta' taxxa għaliex dawn kienu jistmaw li, probabbilment, kienu se jkunu t-teatri taċ-ċinema l-kbar li kienu se jibbenefikaw l-aktar. Oħrajn sostnew l-opportunità li tingħata għajnuna lit-teatri taċ-ċinema kbar, eventwalment fuq il-bażi tal-obbligi ta' programmazzjoni. Uħud mill-kontribuzzjonijiet madankollu tennew id-dikjarazzjoni tal-EFAD u enfasizzaw l-importanza li tiġi introdotta differenza fit-trattament, li tkun ġejja pereżempju (fil-każ speċifiku tal-kreditu ta' taxxa Taljan) minn livell differenti ta' kapaċità ta' kontribuzzjoni tat-teatri taċ-ċinema iżda anki, b'mod aktar ġenerali, minn restrizzjoni għall-aċċess fuq il-bażi tal-programmazzjoni, tad-daqs u tas-sitwazzjoni ġeografika tat-teatri taċ-ċinema. Il-Federazzjoni Internazzjonali tal-Assoċjazzjonijiet tad-Distributuri tal-Films (FIAD) enfasizzat li, fis-suq taċ-ċinema u l-kuntest ekonomiku ġenerali attwali, anki l-impriżi l-kbar ċinematografiċi jistgħu ma jkunux qed jagħmlu qligħ.
(32)
Dwar id-disponibilità ta' sistemi operattivi kummerċjali għat-tranżizzjoni u l-applikabilità tagħhom għat-teatri taċ-ċinema l-aktar żgħar, l-opinjonijiet kienu kemxejn differenti. Uħud sostnew li ma kienx hemm sistemi operattivi standard għat-tranżizzjoni għaċ-ċinema diġitali. Oħrajn affermaw li numru kbir ta' teatri taċ-ċinema ma setax ikollhom aċċess għall-ftehimiet “virtual print fee” offruti mill-intermedjarji (“integraturi”) (cfr. anki n-nota 5) minħabba n-natura u l-volum tal-programmazzjoni tagħhom (il-volum tar-royalties għall-kopji virtwali ġġenera varjazzjoni skont in-numru ta' films ipprogrammati għall-ewwel ġimgħa mill-ħruġ u/jew in-numru ta' skrins li għandu teatru taċ-ċinema). Europa Distribution sostniet li s-sistemi operattivi kummerċjali huma validi biss għat-teatri taċ-ċinema bl-akbar qligħ u d-distributuri kbar kummerċjali. Skont id-dokument ta' riflessjoni tal-EFAD, huma biss madwar 10 000 skrin Ewropew fuq total ta' 30 000 li setgħu jaġġornaw it-tagħmir permezz tal-mudell “virtual print fee”. Kontribuzzjoni waħda sostniet li s-sistema kummerċjali “virtual print fee” kienet adattata wkoll għat-teatri taċ-ċinema ta' daqs iżgħar. Fi kwalunkwe każ, l-awtoritajiet Franċiżi enfasizzaw li s-sistemi kummerċjali disponibbli għat-tranżizzjoni ma jkoprux l-ispejjeż kollha tal-konverżjoni diġitali tat-teatri taċ-ċinema (jiġifieri l-modernizzazzjoni tal-kabini ta' projezzjoni) u barra minn hekk jassumu dejjem kontribuzzjoni tal-impriżi ċinematografiċi. Anki f'dawn il-każijiet, is-sostenn pubbliku jista' jkollu rwol kumplimentari fundamentali.
(33)
Fir-rigward tal-adegwatezza tal-għajnuna, il-partijiet interessati sabu li, b'mod ġenerali, l-għajnuna mill-Istat tgħin lit-teatri taċ-ċinema żgħar biex jaffrontaw il-kompetizzjoni qawwija tal-multiplex il-kbar u toħloq kundizzjonijiet ekwi. Skont il-previżjonijiet, l-installazzjoni ta' tagħmir ċinematografiku diġitali joħloq għażla aktar vasta għall-pubbliku. Il-kontribuzzjonijiet enfasizzaw ukoll il-vantaġġi marbuta maċ-ċinema diġitali, bħall-kwalità tal-projezzjoni, il-flessibbiltà tal-programmazzjoni u l-ispejjeż aktar baxxi tad-distribuzzjoni. L-awtoritajiet Franċiżi sostnew li l-adegwatezza tal-għajnuna favur iċ-ċinema diġitali ma għandhiex tiġi vvalutata f'termini ta' żieda fid-diversità tal-programmazzjoni, iżda pjuttost tal-kapaċità li jiġi evitat l-għeluq tat-teatri taċ-ċinema. Skonthom huwa permezz tad-diġitalizzazzjoni tat-tipi differenti ta' teatri taċ-ċinema li se jiġi ggarantit li jiġu offruti ġeneri ta' films differenti. Il-Forum Ewropew għaċ-Ċinema Diġitali sostna li, jekk il-kreditu ta' taxxa jista' jiġi kkumpensat bil-VAT, anki t-teatri taċ-ċinema bl-inqas qligħ jistgħu jibbenefikaw mill-miżura Taljana.
(34)
Uħud mill-kontributuri semmew in-natura u d-dewmien qasir tal-kreditu ta' taxxa meta mqabbel mal-isfidi fuq perjodu twil imponuti mit-tranżizzjoni għaċ-ċinema diġitali. Oħrajn madankollu enfasizzaw li l-istandards kienu konsolidati biżżejjed biex jiggarantixxu l-validità tal-anqas għal għaxar snin, u li ċ-ċiklu tal-ħajja tat-tagħmir ċinematografiku diġitali kien għadu ma jistax jiġi speċifikat. Il-Kunsill Federali Ġermaniż għaċ-Ċinema enfasizza li l-għajnuna għat-tranżizzjoni għaċ-ċinema diġitali kienet tiswa inqas fir-rigward tal-ispejjeż marbuta mar-rikostruzzjoni tat-teatri taċ-ċinema u d-diversità kulturali wara l-għajbien tal-operaturi li ma jistgħux jiffinanzjaw it-tranżizzjoni huma stess. Il-Ġermanja enfasizzat ukoll li l-kuntest speċifiku nazzjonali u reġjonali ta' kull Stat Membru jeħtieġ miżura ta' għajnuna mfassla apposta u forma ta' għajnuna adegwata. Id-dikjarazzjoni tal-EFAD tenniet it-tali avviż u enfasizzat in-nuqqas ta' soluzzjoni valida b'mod universali. L-Assoċjazzjoni Taljana tal-Impriżi Ċinematografiċi, l-ANEC, tipprevedi li sa tmiem iċ-ċiklu tal-ħajja tat-tagħmir diġitali l-kuntest se jkun inbiddel biżżejjed li s-sostituzzjoni ssir inqas problematika. Il-Forum Ewropew għaċ-Ċinema Diġitali afferma wkoll li l-ispejjeż eventwali tal-użu supplementari jistgħu jkunu kkumpensati minn sorsi ġodda ta' dħul għat-teatri taċ-ċinema involuti.
(35)
Fir-rigward tar-riperkussjonijiet ekonomiċi, soċjali u kulturali tal-għajnuna, il-kontribuzzjonijiet enfasizzaw b'mod ġenerali l-ħtieġa ta' standard uniku għaċ-ċinema diġitali u l-aċċettazzjoni wiesgħa tal-istandards DCI. Id-dikjarazzjoni tal-EFAD tafferema li l-għajnuna għaċ-ċinema diġitali ma għandhiex timponi soluzzjoni teknoloġika, iżda għandha tkun ikkonċepita permezz ta' valutazzjoni b'attenzjoni tas-sitwazzjoni teknoloġika tas-settur. Fil-kummenti tagħha, Europa Distribution enfasizzat li jekk ma jiġix rispettat l-istandard tas-settur dan jista' jwassal għall-għeluq ta' ħafna teatri taċ-ċinema. Fi kwalunkwe każ, l-ANEC ippreċiżat li l-miżura tħalli t-teatri taċ-ċinema fil-libertà li jinvestu fl-istandard li jippreferixxu. Ħafna kontribuzzjonijiet enfasizzaw ukoll li t-tagħmir li huwa skont l-ispeċifikazzjonijiet DCI jista' jintuża wkoll għall-projezzjoni ta' programmi ta' standards diġitali differenti (iktar baxxi), filwaqt li l-oppost (il-projezzjoni ta' kopji ċinematografiċi li jikkonformaw mal-istandard DCI bi projetturi pereżempju ta' 1,3 k) mhuwiex possibbli. Il-kummenti ppreżentati ma speċifikawx ir-riskji li jiżdiedu l-prezzijiet, li, għall-kuntrarju, għandhom jonqsu maż-żmien. F'dan ir-rigward, il-kontribuzzjoni tal-awtoritajiet Franċiżi u d-dokument ta' riflessjoni tal-EFAD enfasizzaw li l-miżuri ta' għajnuna għandhom ikunu kkonċepiti b'mod li jiġi evitat li jfixklu l-kompetizzjoni fis-suq tat-tagħmir diġitali. Il-miżuri ta' għajnuna għandhom għalhekk ikunu bbażati fuq valutazzjoni tal-ispejjeż tat-tagħmir diġitali u l-għajnuna għandha tkun limitata skont it-tali stimi. It-tħassib tal-Kummissjoni dwar jekk l-għajnuna mill-Istat tistax tgħaġġel it-tranżizzjoni għad-diġitali u għalhekk l-għeluq taċ-ċinema (cfr. il-punt 16) ma ġiex issostanzjat mill-kontribuzzjonijiet, u li għall-kuntrarju dawn ippreżentaw l-għajnuna mill-Istat bħala soluzzjoni durabbli għall-isfida taċ-ċinema diġitali. Il-Federazzjoni Taljana taċ-Ċinema Sperimentali enfasizzat il-medda ġeografika limitata tat-teatri taċ-ċinema u għalhekk in-nuqqas ta' distorsjoni tal-kompetizzjoni li l-miżura kieku tipproduċi.
IV. L-OSSERVAZZJONIJIET TAL-ITALJA
1. Il-ħtieġa tal-għajnuna
(36)
L-awtoritajiet Taljani taw lill-Kummissjoni informazzjoni dwar il-karatteristiċi tas-suq ċinematografiku Taljan (l-aħħar aġġornament sar f'Ottubru 2013). Fl-Italja huwa stmat li hemm bħala total 3 936 skrin, li jinsabu f'1 872 teatru taċ-ċinema li jistgħu jiġu distinti f'erba' kategoriji:
(a)
netwerks kbar (8) ta' teatri taċ-ċinema li għandhom iżjed minn 60 skrin: jeżistu biss tnejn ta' dan it-tip, jiġifieri l-“UCI” u “The Space” li jirrappreżentaw 787 skrin f'76 sit;
(b)
netwerks żgħar ta' teatri taċ-ċinema: hemm 15-il wieħed, kull wieħed jinkludi total ta' mhux aktar minn 60 skrin. B'kollox it-teatri taċ-ċinema ta' din il-kategorija jirrappreżentaw 513-il skrin f'104 siti;
(c)
teatri taċ-ċinema kummerċjali żgħar: jirrappreżentaw 1 287 skrin, distribwiti fi 351 teatru taċ-ċinema.
(d)
teatri taċ-ċinema minuri: kategorija li tinkludi kważi esklussiviament teatri taċ-ċinema b'sala waħda (għad-90 % tagħhom), flimkien ma' teatri taċ-ċinema staġjonali u/jew teatri taċ-ċinema tal-Knisja. Dawn huma 1 340 sit, li jikkorrispondu għal stima ta' 1 500 skrin.
(37)
Filwaqt li l-ikbar netwerks tat-teatri taċ-ċinema (imsemmija fl-ittra (a)) jirrappreżentaw l-40 % tas-sehem tas-suq nazzjonali, it-teatri taċ-ċinema msemmija fl-ittra (d) jirrappreżentaw biss il-5-10 % tas-sehem tas-suq.
(38)
Is-sistema tal-kreditu ta' taxxa hija destinata għat-teatri taċ-ċinema msemmija fl-ittri (b), (c) u (d). B'mod partikolari, b'kont meħud tal-pożizzjoni dominanti fis-suq taż-żewġ netwerks il-kbar tat-teatri taċ-ċinema, l-awtoritajiet Taljani jqisu neċessarju l-għajnuna mill-Istat biex tiġi kkompletata t-tranżizzjoni diġitali ta' dawn l-impriżi ċinematografiċi, kollha ta' daqs żgħir jew medju.
(39)
Skont id-dejta mogħtija mill-Ministeru tal-Wirt u tal-Attivitajiet Kulturali u tat-Turiżmu, fil-perjodu 2010-2013 kienu 1 603 l-iskrins li ssottomettew applikazzjoni għall-kreditu ta' taxxa favur iċ-ċinema diġitali (dejta ta' April 2014). Il-miżura, implimentata skont ir-Regolament “de minimis”, kellha suċċess immedjatament wara l-bidu tagħha fl-2010 (meta bbenefikaw minnha 671 skrin).
(40)
L-implimentazzjoni tal-miżura skont ir-Regolament “de minimis” irriżultat madankollu li ma kinitx biżżejjed biex iddawwar is-sitwazzjoni. B'mod partikolari t-teatri taċ-ċinema b'ħafna swali ta' daqs medju setgħu jagħmlu diġitalizzazzjoni ta' parti biss tal-iskrins tagħhom.
(41)
L-awtoritajiet Taljani indikaw li d-diġitalizzazzjoni tat-teatri taċ-ċinema fl-Italja għadha lura. F'Ottubru 2013 il-perċentwal tad-diġitalizzazzjoni kien ugwali għal madwar it-62 % (9) u, skont l-istimi mogħtija mill-awtoritajet Taljani f'Ġunju 2014, għad trid issir diġitalizzazzjoni ta' mill-anqas 700 skrin.
(42)
Bħala konsegwenza, numru sostanzjali tat-teatri taċ-ċinema, l-aktar ta' daqs żgħir jew medju, jinsab f'riskju. L-għajbien tagħhom ma jfissirx biss telf ta' impjieg fil-livell tal-impriża ċinematografika iżda, imbagħad, dan se jkollu impatt fuq id-distribuzzjoni tal-film u jillimita l-għażla għall-pubbliku.
(43)
B'mod partikolari, l-awtoritajiet Taljani enfasizzaw ir-rwol tat-teatri taċ-ċinema b'sala waħda u tat-teatri taċ-ċinema ta' daqs medju fl-Italja. Il-preżenza kontinwa tat-teatri taċ-ċinema b'sala waħda hija fundamentali biex jiġu żgurati kundizzjonijiet ekwi ta' aċċess għaċ-ċittadini kollha għaċ-ċinema, inklużi dawk li joqogħdu f'villaġġi żgħar, rurali u tal-muntanja. It-tieni grupp, it-teatri taċ-ċinema ta' daqs medju, jikkostitwixxi s-sinsla tad-distribuzzjoni u l-projezzjoni tal-films ta' kwalità fl-Italja. Il-preżenza kontinwa tagħhom hija importanti għaliex dawn joffru alternattiva għaż-żewġ netwerks kbar tat-teatri taċ-ċinema li jiddominaw is-suq.
(44)
L-awtoritajiet Taljani jipprevedu li l-films tradizzjonali se jisparixxu b'mod definittiv mis-suq fi żmien perjodu ta' ftit ġimgħat jew xhur biss. Minħabba li d-data ta' skadenza hija fil-qrib, l-awtoritajiet Taljani enfassizzaw il-ħtieġa li tiġi implimentata l-miżura lil hinn mil-limitu tad-“de minimis”.
(45)
Fir-rigward tal-kreditu ta' taxxa massimu propost (ta' EUR 50 000 kull skrin) u l-ispejjeż stmati tat-tagħmir ta' projezzjoni diġitali, l-awtoritajiet Taljani naqqsu l-istimi tagħhom tal-ispiża medja tal-konverżjoni diġitali għal kull skrin għal EUR 50 000-60 000 (ċifri mogħtija f'April u f'Ġunju 2014). Fi kliem ieħor, il-kreditu ta' taxxa massimu jikkorrispondi għal spejjeż ta' konverżjoni ferm ogħla mill-ispejjeż ta' konverżjoni medji stmati. L-awtoritajiet Taljani madankollu enfasizzaw li l-inċentivi tat-taxxa huma kkalkulati fuq il-bażi ta' perċentwal tan-nefqa reali. Fuq il-bażi ta' investiment medju ta' EUR 50 000, l-inċentiv tat-taxxa offrut (ta' 30 %) se jkun ugwali għal EUR 15 000. Fil-prattika normali, għalhekk, qatt ma jiġi applikat il-kreditu ta' taxxa massimu. Madankollu, il-limitu massimu jiggarantixxi li, fil-każ ta' spejjeż ta' konverżjoni għoljin b'mod mhux normali, l-ammont tal-għajnuna jibqa' limitat anki f'termini assoluti.
(46)
Fir-rigward tal-ħtieġa tal-għajnuna, huwa importanti li wieħed jinnota wkoll li l-aħħar informazzjoni riċevuta mill-awtoritajiet Taljani tindika għal darb'oħra spiża tal-konverżjoni għad-diġitali ugwali għal diversi għexieren ta' eluf ta' euro kull skrin. Għal ħafna teatri taċ-ċinema, b'mod partikolari dawk ta' daqs żgħir, mhuwiex possibbli li jiġbru dawn il-fondi minn sorsi privati, b'mod partikolari fil-kuntest ekonomiku attwali Taljan u Ewropew.
2. Il-proporzjonalità tal-għajnuna
(47)
F'termini ġenerali, l-awtoritajiet Taljani enfasizzaw li l-kreditu ta' taxxa huwa kumplimentari għas-sistemi kummerċjali għat-tranżizzjoni u ma jeskludix l-użu tal-hekk imsejħa mudelli “virtual print fee”.
(48)
Id-dispożizzjonijiet ta' implimentazzjoni emendati fihom sensiela ta' dispożizzjonijiet li jiżguraw il-proporzjonalità tal-miżura ta' għajnuna, billi jikkunsidraw, pereżempju, il-mekkaniżmi tas-suq disponibbli għall-konverżjoni għaċ-ċinema diġitali (jiġifieri l-mudelli “virtual print fee”).
(49)
L-ewwel nett, huma biss l-impriżi ċinematografiċi b'mhux iktar minn 60 skin li jistgħu jitolbu ħelsien mit-taxxa. Dan ifisser l-esklużjoni mill-għajnuna taż-żewġ ċirkuwiti maxi Taljani (“UCI” u “The Space”), li għall-konverżjoni tagħhom, ippreċiżaw l-awtoritajiet Taljani, ġie implimentat b'suċċess il-mudell klassiku tal-“virtual print fee”. Barra minn hekk, b'kont meħud tal-pożizzjoni dominanti tagħhom fis-suq (cfr. il-punt 37), impriżi ċinematografiċi bħal dawn ma għandhomx jiddependu mill-għajnuna mill-Istat għall-konverżjoni għaċ-ċinema diġitali.
(50)
Skont l-informazzjoni pprovduta mill-awtoritajiet Taljani, iż-żewġ netwerks kbar tat-teatri taċ-ċinema huma l-uniċi li użaw il-mudell klassiku tal-“virtual print fee”. Madankollu, anki l-operaturi ċinematografiċi iżgħar kellhom aċċess għal mekkaniżmi kummerċjali biex jiffaċilitaw it-tranżizzjoni għaċ-ċinema diġitali. Fl-Italja ġie żviluppat mudell alternattiv tal-“virtual print fee”, li huwa adegwat għat-teatri taċ-ċinema ta' daqs żgħir, ibbażat fuq ftehim bejn l-assoċjazzjonijiet tad-distributuri u l-impriżi ċinematografiċi. It-tabella tagħti d-differenzi u s-similaritajiet prinċipali bejn il-mudell klassiku tal-“virtual print fee” u dak alternattiv hekk kif inhuma implimentati fl-Italja:
tqabbil tal-mudell klassiku tal-VPF u dak alternattiv fl-Italja
Il-mudell klassiku tal-VPF fl-Italja
Il-mudell alternattiv tal-VPF fl-Italja
Intermedjarju (“integratur”) li għandu kuntratti tal-“virtual print fee” mad-distributuri, jiffirma ftehim ma' impriża ċinematografika.
Ibbażat fuq ftehim bejn l-assoċjazzjoni tad-distributuri u l-assoċjazzjoni tal-impriżi ċinematografiċi. Ma hemmx partijiet terzi involuti.
L-impriża ċinematografika hija proprjetarja tat-tagħmir diġitali u ma tħallsux minn qabel.
L-impriża ċinematografika hija proprjetarja tat-tagħmir diġitali mill-bidu u tkopri l-ispiża sħiħa tal-akkwist inizjali.
Kemm id-distributuri kif ukoll l-impriżi ċinematografiċi jikkontribwixxu għall-amortizzazzjoni progressiva tal-ispejjeż, rispettivament permezz tar-royalties għall-kopji virtwali u l-pagamenti fix-xahar. Il-qsim tal-infiq normalment huwa dan li ġej: il-75 % mħallsa mid-distributuri u l-25 % mħallsa mill-impriża ċinematografika.
Id-distributuri tal-films iħallsu r-royalties għall-kopji virtwali għall-projezzjoni diġitali tal-films. Dawn ir-royalties jistgħu jkopru sa 75 % tal-ispejjeż tal-konverżjoni għad-diġitali. L-impriża ċinematografika fi kwalunkwe każ trid tkopri EUR 5 500 tal-ispejjeż.
(51)
It-tieni, b'kont meħud ta' dak imsemmi hawn fuq, l-awtoritajiet Taljani emendaw id-dispożizzjonijiet ta' implimentazzjoni sabiex jipprevjenu l-kumpens żejjed jew ir-ridirezzjoni tal-għajnuna fil-każ fejn il-kreditu ta' taxxa jkun ikkombinat ma' sistemi kummerċjali (royalties għall-kopji virtwali). Il-benefiċjarju jrid jippreżenta dikjarazzjoni li tgħid li l-benefiċċju tat-taxxa huwa mitlub biss biex ikopri l-ispejjeż reali (cfr. il-punt 23). L-awtoritajiet Taljani ddikjaraw li l-kontroll mill-Ministeru tal-Wirt u tal-Attivitajiet Kulturali u tat-Turiżmu, li jsir għal kull każ individwali, jiggarantixxi li l-għajnuna tkopri biss il-parti tal-investiment effettwata realment mill-impriża ċinematografika.
(52)
It-tielet, sabiex tiġi ggarantita l-proporzjonalità tal-miżura ġew introdotti quċċati massimi għall-akkumulazzjoni tal-għajnuna, li jiddistingwu bejn it-teatri taċ-ċinema l-aktar żgħar (bi skrin wieħed jew tnejn) u l-oħrajn (cfr. il-punt 24).
3. L-adegwatezza tal-għajnuna
(53)
Fid-deċiżjoni ta' bidu tal-proċedura l-Kummissjoni esprimiet tħassib dwar l-adegwatezza tal-allokazzjoni stmata tal-miżura biex tkopri l-ispejjeż previsti tal-konverżjoni. L-istimi aġġornati relatati mal-allokazzjoni u mal-ispejjeż mogħtija mill-awtoritajiet Taljani (cfr. il-punti 18 u 45) jippermettu valutazzjoni aġġornata tas-sitwazzjoni li l-miżura ta' għajnuna beħsiebha tkopri. Fuq il-bażi ta' kreditu ta' taxxa medju ta' EUR 15 000 u b'kont meħud tal-allokazzoni stmata tas-sistema (cfr. il-punt 18), 500 skrin jistgħu jibbenefikaw mill-miżura bejn l-2014 u l-2015, perjodu li fih huwa previst użu akbar tal-miżura. Dan in-numru jikkorrispondi għal parti sostanzjali tal-iskrins li għadhom jeħtieġu diġitalizzazzjoni (cfr. il-punt 40).
(54)
Minkejja t-tneħħija tal-obbligu ta' programmazzjoni kulturali tas-sistema tal-għajnuna, l-awtoritajiet Taljani affermaw li s-sistema għad għandha għan b'saħħtu kulturali. Id-diġitalizzazzjoni kompluta tas-suq ċinematografiku Taljan se twassal għal diffużjoni aħjar ta' tipi differenti ta' films u potenzal ikbar ta' diffużjoni ta' xogħlijiet “niċċa”. Kieku ma ssirx it-tranżizzjoni għad-diġitali tat-tipi differenti ta' teatri taċ-ċinema li hemm fl-Italja, il-kultura tiġi affettwata ħażin.
(55)
L-awtoritajiet Taljani enfasizzaw li l-miżura tal-kreditu ta' taxxa timplika kumpens li jirrigwarda mhux biss it-taxxi diretti dovuti lill-Aġenzija tad-Dħul (taxxa fuq il-kumpaniji) iżda jinkludi wkoll it-taxxi indiretti (pereżempju l-VAT), kif ukoll it-taxxa minn ras il-għajn u l-kontribuzzjonijiet soċjali (li jitħallsu minn min iħaddem f'isem il-ħaddiema tagħhom). Il-kumpens permezz ta' dawn it-taxxi kollha jingħata kunsiderazzjoni sabiex jiġi kkalkulat il-benefiċċju tal-kreditu ta' taxxa u jżid l-aċċessibilità tas-sistema, minħabba li l-possibilità li wieħed jibbenefika ma tiddependix fuq il-livell ta' introjtu reali tal-impriża involuta.
(56)
Barra minn hekk, permezz tal-Artikolu 51 tal-Ordni Amministrattiv Nru 83 tal-2012, ġiet introdotta l-possibilità li l-kreditu ta' taxxa jingħata lill-fornituri tat-tagħmir diġitali, lill-banek, lill-intermedjaturi finanzjarji u lill-kumpaniji tal-assigurazzjoni (cfr. il-punt 25). Dan iżid l-aċċessibilità tal-miżura ta' għajnuna għat-teatri taċ-ċinemas aktar żgħar, b'mod partikolari għan-negozji tal-familja u mingħajr impjegati.
(57)
Diġà matul l-implimentazzjoni tal-miżura skont ir-Regolament “de minimis” ibbenefikaw mill-krediti ta' taxxa t-tipi kollha ta' teatri taċ-ċinema, inklużi l-iżgħar fis-suq, kif muri mid-dijagramma li ġejja li tagħti ħarsa ġenerali lejn il-benefiċjarji tas-sistema (tal-perjodu 2010-2013).
Il-benefiċjarji għal kull tip ta' teatru taċ-ċinema (2010-2013, fuq il-bażi tan-numru ta' skrins) (dejta aġġornata l-aħħar f'April 2014 u mogħtija mill-Ministeru tal-Wirt u tal-Attivitajiet Kulturali u tat-Turiżmu)
(58)
Mid-dejta mogħtija jidher ukoll li kien hemm żieda netta fin-numru u fil-perċentwal ta' teatri taċ-ċinema żgħar li bbenefikaw mill-kreditu ta' taxxa fl-2012 u l-aktar fl-2013. Kumplessivament, skont id-dejta mibgħuta mill-Italja, bejn l-2010 u l-aħħar tal-2013 ibbenefikaw mill-kreditu ta' taxxa għat-tranżizzjoni għad-diġitali 325 teatru taċ-ċinema, jiġifieri l-24,3 % tal-1 340 teatru taċ-ċinema l-aktar żgħar Taljani.
4. Ir-riperkussjonijiet ekonomiċi, soċjali u kulturali
(59)
L-awtoritajiet Taljani enfasizzaw l-importanza, mill-perspettiva tal-ħarsien tal-kultura, li tiġi ggarantita tranżizzjoni kompluta għaċ-ċinema diġitali. L-installazzjoni tat-tagħmir diġitali tinvolvi sensiela ta' vantaġġi importanti (bħal flessibilità ikbar) għas-settur kollu ċinematografiku (u, finalment, għall-pubbliku). L-ispejjeż tal-konverżjoni madankollu huma għoljin u mhumiex distribwiti b'mod ekwu u għandhom impatt l-aktar fuq it-teatri taċ-ċinema. B'mod partikolari l-operaturi żgħar tas-suq mhumiex kapaċi jwettqu t-tranżizzjoni mingħajr l-għajnuna mill-Istat. Is-sistemi kummerċjali mfassla għat-tranżizzjoni (ir-royalties għall-kopji virtwali) mhumiex biżżejjed biex jikkumpensaw dan l-iżbilanċ u mhux it-teatri taċ-ċinema kollha għandhom aċċess għalihom b'mod ekwu.
(60)
L-awtoritajiet Taljani kkonfermaw li, fl-opinjoni tagħhom, l-arranġamenti tas-sistema ma jitfgħux dubju fuq il-prinċipju tan-newtralità teknoloġika.
V. VALUTAZZJONI TAL-MIŻURA TA' GĦAJNUNA
1. Is-sussistenza tal-għajnuna
(61)
Skont l-Artikolu 107(1) tat-TFUE: “Ħlief għad-derogi previsti fit-Trattati, kull għajnuna, ta' kwalunkwe forma, mogħtija minn Stat Membru jew permezz ta' riżorsi tal-Istat, li twassal għal distorsjoni jew theddida ta' distorsjoni għall-kompetizzjoni billi tiffavorixxi ċerti impriżi jew ċerti produtturi għandha, safejn tolqot il-kummerċ bejn l-Istati Membri, tkun inkompatibbli mas-suq intern”.
(62)
Kif muri fid-deċiżjoni ta' bidu u fil-qosor fil-punt 12, il-miżura ta' għajnuna notifikata tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat skont l-Artikolu 107(1) tat-TFUE. Is-sors tal-finanzjament huwa magħmul fil-fatt minn inċentivi ta' taxxa, minħabba li l-Istat Taljan jirrinunzja għal ċertu dħul mit-taxxa. Taħt is-sistema, ċerti kumpaniji ċinematografiċi se jibbenefikaw minn dan il-vantaġġ finanzjarju u għalhekk il-miżura tagħti vantaġġ selettiv lil ċerti impriżi. Il-benefiċjarji huma f'kompetizzjoni ma' impriżi oħra, li mhux neċessarjament qed jibbenefikaw mis-sistema. Bħala konsegwenza, is-sistema twassal għal distorsjoni jew theddida ta'distorsjoni tal-kompetizzjoni, B'kunsiderazzjoni tal-kummerċ internazzjonali tal-films, il-miżura jista' jkollha impatt fuq il-kummerċ fl-Unjoni.
2. Il-kompatibilità tal-għajnuna
(63)
L-awtoritajiet Taljani jiġġustifikaw il-miżura bħala għajnuna għall-promozzjoni tal-kultura u dejjem jenfasizzaw l-importanza kulturali li tiġi kkompletata malajr kemm jista' jkun it-tranżizzjoni għaċ-ċinema diġitali fil-pajjiż. Il-miżura ta' għajnuna għandha l-għan li tiggarantixxi li t-tipi kollha ta' teatri taċ-ċinema jkunu jistgħu jgħaddu għad-diġitali, minkejja l-ispejjeż għoljin tal-konverżjoni.
(64)
Meta ġiet adottata d-deċiżjoni ta' bidu tal-proċedura rigward il-miżura, il-Kummissjoni ma kinitx speċifikat il-politika tagħha dwar l-għajnuna għall-projezzjoni diġitali. Minn dak iż-żmien, il-Kummissjoni adottat Komunikazzjoni ġdida dwar għajnuna mill-Istat għall-films u xogħlijiet awdjoviżivi oħra (10), li aġġornat il-kriterji użati għall-valutazzjoni tal-kompatibilità tal-għajnuna mill-Istat favur films u xogħlijiet awdjoviżivi oħra skont l-Artikolu 107(3)(d) tat-TFUE.
(65)
Il-komunikazzjoni ġdida dwar il-films tirrikonoxxi li l-għajnuna għall-produzzjoni ċinematografika tista' tiġi vvalutata bħala għajnuna għall-promozzjoni tal-kultura skont l-Artikolu 107(3)(d) tat-TFUE. Għaldaqstant il-kompatibilità tal-għajnuna tista' tiġi vvalutata skont din id-dispożizzjoni. Il-komunikazzjoni dwar il-films tistabbilixxi li l-għajnuna għall-modernizzazzjoni tat-teatri taċ-ċinema, inkluża d-diġitalizzazzjoni tagħhom, tista' tkun iġġustifikata fuq din il-bażi jekk tkun meħtieġa, proporzjonali u adegwata.
(a) Il-ħtieġa għall-miżura
(66)
Kif muri mill-awtoritajiet Taljani u kkonfermat mill-osservazzjonijiet tal-partijiet interessati, it-tranżizzjoni għaċ-ċinema diġitali tirrappreżenta sfida għas-settur ċinematografiku li tirrigwarda it-teatri taċ-ċinema Ewropej b'mod globali, u b'mod partikolari t-teatri taċ-ċinema l-aktar żgħar. L-għajbien tat-teatri taċ-ċinema, b'mod partikolari tat-teatri taċ-ċinema indipendenti ta' daqs żgħir u medju li hemm fl-ibliet b'inqas abitanti, inaqqas id-diversità u d-diffużjoni fil-livell reġjonali tal-offerta ta' films ċinematografiċi. Fi kliem ieħor, tranżizzjoni twila u mhux omoġenja jkollha impatt negattiv fuq il-projezzjoni u d-distribuzzjoni ċinematografika u, finalment, fuq il-pubbliku Ewropew.
(67)
Minkejja l-implimentazzjoni tal-miżura ta' tassazzjoni skont ir-Regolament “de minimis”, l-Italja għadha lura fit-tranżizzjoni għaċ-ċinema diġitali.
(68)
Fl-istess ħin, minħabba li s-suq qed joqrob lejn it-tmiem tal-konverżjoni b'aktar minn 60 % tal-iskrins Taljani li kienu diġitalizzati sal-aħħar tal-2013, is-sitwazzjoni aggravat għat-teatri taċ-ċinema li jiddependu fuq l-għajnuna mill-Istat għat-tranżizzjoni minħabba li d-disponibilità tal-films tal-35 mm mhijiex iggarantita fiż-żmien qasir.
(69)
Il-miżura ma tindirizzax b'mod esklussiv it-teatri taċ-ċinema ta' daqs aktar żgħir, iżda anki t-teatri taċ-ċinema u n-netwerks kummerċjali relattivament kbar. Madankollu, l-ikbar netwerks tat-teatri taċ-ċinema (b'aktar minn 60 skrin) huma esklużi mill-għajnuna. L-awtoritajiet Taljani sostnew li l-għoti ta' benefiċċji tat-taxxa lit-teatri taċ-ċinema kollha ta' daqs żgħir tirrestawra kundizzjonijiet ekwi fis-settur, li huwa ddominat min-netwerks il-kbar tat-teatri taċ-ċinema.
(70)
Il-kreditu ta' taxxa għandu l-għan li jgħin lit-teatri taċ-ċinema li mhumiex kapaċi, b'mod partikolari fil-kuntest ekonomiku attwali, li jiksbu biżżejjed fondi privati għan-nefqa għolja tal-konverżjoni għad-diġitali.
(71)
B'kont meħud ta' dak imsemmi hawn fuq, il-Kummissjoni tqis li l-miżura ta' għajnuna tista' titqies meħtieġa sabiex tippreserva u tirrestawra fl-Italja ambjent ċinematografiku diversifikat f'kuntest diġitali. Il-preżenza kontinwa ta' tipi differenti ta' teatri taċ-ċinema, mit-teatri b'sala waħda għal teatri b'ħafna swali bi programmazzjoni kummerċjali, hija fundamentali biex tissalvagwardja offerta ta' films ċinematografiċi diversifikata għall-popolazzjoni Taljana. Kif rikonoxxut mill-osservazzjonijiet riċevuti mill-partijiet interessati, it-tranżizzjoni għaċ-ċinema diġitali tikkostitwixxi mument kritiku għas-settur ċinematografiku b'mod globali, meta jitqies li huma biss in-netwerks il-kbar tat-teatri taċ-ċinema li jistgħu jaċċessaw faċilment il-mudelli kummerċjali tat-tranżizzjoni. Id-dejta tas-suq mogħtija mill-awtoritajiet Taljani wriet li l-implimentazzjoni de minimis tal-miżura mhijiex biżżejjed biex tikkompleta t-tranżizzjoni, speċjalment għat-teatri taċ-ċinema li għandhom aktar minn skrin wieħed. Jekk huwa minnu li ċerti teatri taċ-ċinema kienu kapaċi jaċċessaw l-offerti tal-VPF, huwa anki minnu li l-mudelli ta' tranżizzjoni kummerċjali ma jkoprux l-ispejjeż kollha tal-konverżjoni diġitali tat-teatri taċ-ċinema (ara l-punt 32). Anki f'dawn il-każijiet, is-sostenn pubbliku jista' jitqies neċessarju, sakemm huwa kkonċepit bħala kumplimentari u jiżgura li l-miżura tibqa' proporzjonali indipendentement mit-tip ta' teatru taċ-ċinema involut.
(b) Il-proporzjonalità tal-miżura
(72)
L-awtoritajiet Taljani eskludew l-impriżi ċinematografiċi li għandhom aktar minn 60 skrin mill-benefiċċju tal-kreditu ta' taxxa. L-istruttura tas-suq ċinematografiku Taljan turi biċ-ċar l-eżistenza ta' distakk bejn l-impriżi li għandhom sa 60 skrin u dawk ta' daqs ikbar (cfr. il-punti 36 u 37). Il-limitu introdott jidher għalhekk proporzjonali meta jitqies l-objettiv tas-sistema.
(73)
Barra minn hekk, il-kreditu ta' taxxa jirrigwarda biss parti (30 %) tal-ispejjeż tal-konverżjoni u huwa limitat għal EUR 50 000 fis-sena. Bil-kalkulazzjoni tal-ammont tal-għajnuna fuq il-bażi ta' perċentwal tal-ispejjeż reali tad-diġitalizzazzjoni, l-awtoritajiet Taljani jiggarantixxu li l-għajnuna tibqa' proporzjonata, anki jekk l-ispejjeż jistgħu jvarjaw minn każ għal każ. Fil-fatt, bħalma enfasizzaw ħafna minn dawk li ppreżentaw osservazzjonijiet, il-punt 29, l-ispejjeż għad-diġitalizzazzjoni jistgħu jiżdiedu b'mod sinifikanti 'l fuq mill-medja f'ċerti każijiet, pereżempju meta jkun hemm ħtieġa ta' xogħlijiet sostanzjali fuq il-kabina tal-projezzjoni. Fit-tali każijiet atipiċi, il-limitu ta' EUR 50 000 jiżgura li l-ammonti assoluti tal-għajnuna jibqgħu proporzjonati.
(74)
Filwaqt li d-deċiżjoni ta' bidu tal-proċedura qajmet mistoqsijiet dwar l-għajbien possibbli ta' sistemi kummerċjali għall-konverżjoni għaċ-ċinema diġitali, il-punt 50 juri li fl-Italja ġew żviluppati sistemi kummerċjali differenti li jistgħu jkunu kkombinati mal-kreditu ta' taxxa propost favur iċ-ċinema diġitali. Fid-dispożizzjonijiet ta' implimentazzjoni emendati l-awtoritajiet Taljani daħħlu dispożizzjonijiet speċifiċi biex jiżguraw li l-kombinazzjoni ta' finanzjament pubbliku u privat għall-konverżjoni għaċ-ċinema diġitali ma tinvolvix kumpens żejjed jew r-ridirezzjoni tal-għajnuna (pereżempju lid-distributuri jew lill-intermedjarji (“integraturi”) fil-mudell “virtual print fee”). B'dan il-mod l-awtoritajiet Taljani jippromwovu l-aqwa sinerġija bejn il-mudelli kummerċjali disponibbli u l-għajnuna mill-Istat sabiex jiffavorixxu l-konverżjoni sħiħa għad-diġitali.
(75)
Il-kreditu ta' taxxa jista' jkun ikkombinat ukoll ma' miżuri oħra ta' għajnuna. Sabiex jiggarantixxu l-proporzjonalità tal-għajnuna, l-awtoritajiet Taljani introduċew quċċati massimi għall-akkumulazzjoni tal-għajnuna, ugwali għad-90 % għat-teatri taċ-ċinema żgħar (bi skrin wieħed jew tnejn) u għall-75 % għat-tipi ta' teatri taċ-ċinema l-oħra.
(76)
B'mod iżjed ġenerali, id-domanda għandha tkun akkumpanjata minn dokument iċċertifikat li jindika l-ispejjeż reali li saru għal kull skrin u huma previsti kontrolli tal-Ministeru tal-Wirt u tal-Attivitajiet Kulturali u tat-Turiżmu fuq kull każ. Id-dispożizzjonijiet ta' implimentazzjoni jindikaw ukoll li l-kreditu ta' taxxa se jkun irkuprat (miżjud bl-imgħax u l-penali) fil-każ ta' nuqqas ta' konformità mal-obbligi.
(c) L-adegwatezza tal-miżura
(77)
Il-kjarifikazzjonijiet mogħtija mill-awtoritajiet Taljani, kif ukoll l-introduzzjoni tat-trasferibilità tal-krediti ta' taxxa, jiggarantixxu li l-miżura se jkollha impatt fuq id-destinatarji tas-sistema. Anki t-teatri taċ-ċinema bl-inqas qligħ għandhom ikunu kapaċi jaċċessaw is-sistema.
(78)
Il-miżura ma għadhiex qed tiġi pproponuta bħala miżura pilota, iżda għandha tidħol fis-seħħ fl-aħħar tal-2022.
(79)
Id-dejta mogħtija mill-awtoritajiet Taljani (il-punti 57 u 58) turi li l-miżura hija aċċessibbli għat-tipi kollha ta' teatri taċ-ċinema, b'mod partikolari dawk ta' daqs aktar żgħir. Għalkemm hemm fatturi oħra li seta' kellhom impatt, għandu jkun innutat li ż-żieda sinifikanti fin-numru ta' teatri taċ-ċinema b'1, 2, 3 jew 4 skrins li bbenefikaw mill-kreditu ta' taxxa (skont ir-Regolament “de minimis”) fl-2012 u l-2013 tikkoinċidi mal-introduzzjoni tat-trasferibilità tal-krediti ta' taxxa fl-2012 (il-punt 25).
(80)
B'mod aktar ġenerali, l-miżura tidher adegwata biex tissalvagwardja d-diversità tat-teatri taċ-ċinema li jeżistu fis-suq Taljan, li jinkludu dawk b'sala waħda, teatri taċ-ċinema kummerċjali żgħar u tipi differenti ta' multiplex. Din id-diversità hija suppożizzjoni għall-offerta ċinematografika differenzjata.
(d) Id-distorsjoni tal-kompetizzjoni u l-impatt fuq il-kummerċ
(81)
Id-distorsjoni tal-kompetizzjoni u l-impatt fuq il-kummerċ huma modesti. Id-dimensjoni transfruntiera tat-teatri taċ-ċinema hija limitata għall-preżenza tal-operaturi ċinematografiċi internazzjonali u għall-karattru internazzjonali tal-kummerċ tal-film. It-teatri taċ-ċinema uniċi għandhom firxa territorjali limitata, għaliex il-pubbliku mhuwiex se jivvjaġġa 'l bogħod biex imur teatru taċ-ċinema.
(82)
Il-miżura tirrigwarda għajnuna għall-investiment u tagħti benefiċċju tul il-ħajja lit-teatri taċ-ċinema li jridu jaffaċċjaw tranżizzjoni waħda. Il-kreditu ta' taxxa jiggarantixxi li t-teatri taċ-ċinema kollha jkunu jistgħu jikkompletaw it-tranżizzjoni għad-diġitali, iżda ma joħloqx distorsjoni mhux dovuta tal-kompetizzjoni f'termini ta' funzjonament ta' kuljum.
(83)
Huwa previst ukoll li l-ikkompletar tat-tranżizzjoni għaċ-ċinema diġitali fl-Ewropa jkun ta' vantaġġ għall-industrija ċinematografika Ewropea b'mod globali. F'dan ir-rigward, it-tħassib dwar l-istandards taċ-ċinema diġitali stipulati fid-deċiżjoni ta' bidu mhuwiex pertinenti. Il-kontribuzzjonijiet tal-partijiet terzi wrew il-kunsens tas-settur fir-rigward tal-istandards prinċipali taċ-ċinema diġitali.
VI. KONKLUŻJONIJIET
(84)
Fid-dawl ta' dak kollu msemmi, il-Kummissjoni hija tal-opinjoni li l-miżura ta' għajnuna ssegwi objettiv kulturali definit sew. It-tħassib rigward il-ħtieġa, il-proporzjonalità, l-adegwatezza u l-impatt stipulati fid-deċiżjoni ta' bidu tal-proċedura ġie eliminat. Id-distorsjoni tal-kompetizzjoni u l-impatt tal-miżura fuq il-kummerċ jidhru li huma limitati tant li mhumiex kuntrarji għall-interess komuni. Bħala konsegwenza, il-kreditu ta' taxxa għat-tagħmir tal-projezzjoni diġitali huwa meqjus kompatibbli mas-suq intern fuq il-bażi tal-Artikolu 107(3)(d) tat-Trattat dwar il-Funzjomant tal-Unjoni Ewropea.
ADOTTAT DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
L-għajnuna mill-Istat li l-Italja beħsiebha timplimenta favur it-tagħmir għall-projezzjoni diġitali, fuq il-bażi tal-Liġi Nru 244 tal-24 ta' Diċembru 2007, tal-Ordni Amministrattiv Nru 91 tat-8 ta' Awwissu 2013, mibdul fil-Liġi Nru 112 tas-7 ta' Ottubru 2013 u tad-dispożizzjonijiet ġodda li japplikaw għall-krediti ta' taxxa mogħtija lill-impriżi ċinematografiċi għall-introduzzjoni u l-akkwist ta' tagħmir u apparati maħsuba għall-projezzjoni diġitali, hija kompatibbli mas-suq intern skont l-Artikolu 107(3)(d) tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea.
L-implimentazzjoni ta' din il-miżura ta' għajnuna għalhekk hija awtorizzata.
Artikolu 2
Ir-Repubblika Taljana hija d-destinatarja ta' din id-deċiżjoni.
Magħmul fi Brussell, id-29 ta' Ottubru 2014.