NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1187/2014
ze dne 2. října 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro určování celkové expozice vůči klientovi nebo ekonomicky spjaté skupině klientů v případě transakcí s podkladovými aktivy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 390 odst. 8 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S cílem určit celkovou expozici vůči určitému dlužníkovi, která vyplývá z expozic instituce vůči určité transakci s podkladovými aktivy, by měly být nejprve určeny hodnoty expozice pro každou z těchto expozic odděleně. Celková hodnota expozice by poté měla být určena jako souhrn těchto expozic, neměla by však být vyšší než hodnota expozice vzniklé ze samotného podkladového aktiva.
(2)
Pokud jsou expozice ostatních investorů rovnocenné expozici instituce, měla by hodnota expozice instituce vůči podkladovému aktivu odrážet poměrné rozdělení ztrát mezi rovnocenné expozice. To vyplývá ze skutečnosti, že pokud dojde u podkladového aktiva k selhání, ztráty jsou mezi rovnocenné expozice vždy rozděleny podle poměrného podílu každé z těchto expozic, a maximální výše ztráty, kterou instituce utrpí v případě úplné ztráty hodnoty podkladového aktiva, je tak omezena na podíl odpovídající poměru expozice instituce k celkové hodnotě všech rovnocenných expozic.
(3)
Je třeba rozlišovat mezi transakcemi, v nichž mají všichni investoři rovnocenné postavení, jako je tomu u subjektů kolektivního investování, a jinými transakcemi, jako jsou například sekuritizace, které mohou zahrnovat rozdělení do tranší, v nichž mohou mít expozice různou senioritu. V prvním případě výsledná expozice vůči podkladovému aktivu závisí výlučně na poměrném podílu expozice investora ve vztahu k expozicím všech investorů. Ve druhém případě jsou ztráty nejprve přiděleny určitým tranším v závislosti na jejich senioritě a následně, pokud do stejné tranše investoval více než jeden investor, poměrným dílem investorům. Se všemi tranšemi v sekuritizaci by se mělo zacházet stejným způsobem, jelikož v případě pesimistického scénáře mohou podřízené tranše velmi rychle zaniknout. Zejména by se měla zaúčtovat maximální výše ztráty, kterou v případě úplné ztráty hodnoty podkladového aktiva utrpí všichni investoři v určité tranši, jelikož z podřízených tranší by nemělo být zaúčtováno žádné snížení. Expozice instituce vůči podkladovému aktivu určité transakce by neměla překročit celkovou hodnotu expozice této tranše (jelikož ztráta investora z dané tranše, způsobená selháním podkladového aktiva, nemůže být nikdy vyšší než celková hodnota expozice tranše) a hodnotu expozice tvořené podkladovým aktivem (jelikož instituce nemůže nikdy ztratit více než hodnotu podkladového aktiva). Toto omezení maximální ztráty by mělo být zohledněno použitím nižší z obou hodnot expozice a následným uplatněním postupu pro účtování poměrného rozdělení ztrát mezi veškeré expozice, jež mají v této tranši rovnocenné postavení, v případě, že má tato tranše více než jednoho investora.
(4)
Ačkoli se předpokládá, že instituce identifikují všechny dlužníky podkladových aktiv transakcí, do nichž investují, mohou se vyskytnout případy, kdy by to pro instituce znamenalo neúnosné náklady nebo kdy okolnosti brání instituci v identifikaci určitých dlužníků. V takových případech, je-li expozice vůči podkladovému aktivu dostatečně malá, aby k celkové expozici vůči určitému klientovi nebo ekonomicky spjaté skupině klientů přispívala pouze nevýznamně, mělo by být dostatečné přiřadit tuto expozici k transakci jako samostatného klienta. Celkový objem takových expozic vůči podkladovým aktivům stejné transakce by měl poté být stále omezen limitem velkých expozic pro tuto transakci. Příspěvek podkladového aktiva k celkové expozici by měl být považován za nevýznamný, je-li k dosažení limitu 25 % způsobilého kapitálu instituce třeba nejméně 100 expozic vůči podkladovým aktivům transakce. To by vyžadovalo, aby hodnota expozice nepřekročila 0,25 % způsobilého kapitálu instituce.
(5)
S cílem zamezit neomezené celkové expozici vzniklé nedostatkem informací je třeba přiřadit expozice, jejichž hodnota přesahuje 0,25 % způsobilého kapitálu instituce a u nichž chybí informace o dlužníkovi, hypotetickému klientovi (neznámý klient), na něhož by se měl vztahovat 25 % limit velkých expozic.
(6)
Pokud instituce není schopna rozlišit objem jednotlivých podkladových aktiv v rámci transakce, existuje riziko, že se podkladová aktiva transakce vztahují ke stejnému dlužníkovi nebo ekonomicky spjaté skupině klientů. V takovém případě by instituce měla mít za účelem zmírnění tohoto rizika povinnost posoudit význam celkové hodnoty svých expozic v rámci transakce, než bude schopna přiřadit ji transakci jako samostatného klienta namísto „neznámého klienta“.
(7)
Struktura transakce by neměla představovat dodatečnou expozici, zajišťují-li okolnosti transakce, že ke ztrátám z expozice vůči této transakci může dojít pouze v důsledku selhání podkladových aktiv. Dodatečná expozice by se měla vykázat, pokud se transakce týká platební povinnosti určité osoby navíc k peněžním tokům (nebo přinejmenším před peněžními toky) z podkladových aktiv, vzhledem k tomu, že investorům by mohly v důsledku selhání této osoby vzniknout další ztráty, i když u podkladového aktiva k selhání nedojde. Dodatečná expozice by se rovněž měla vykázat, pokud okolnosti transakce umožňují přesměrování peněžních toků na osobu, která nemá nárok je obdržet, jelikož by investorům mohly vzniknout další ztráty, i když u podkladového aktiva k selhání nedošlo. Dodatečná expozice by se neměla vykazovat u subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (2), jelikož peněžní toky nelze přesměrovat na osoby, které podle podmínek transakce nemají nárok tyto peněžní toky obdržet. Stejný předpoklad by se měl uplatnit i u subjektů, na které se vztahují rovnocenné požadavky legislativních aktů Unie nebo třetí země.
(8)
Existence a hodnota expozic vůči klientovi nebo ekonomicky spjaté skupině klientů vyplývající z expozic vůči transakcím nezávisí na tom, zda jsou expozice vůči transakcím přiřazeny obchodnímu nebo investičnímu portfoliu. Podmínky a metodiky pro stanovení expozic vůči transakcím s podkladovými aktivy by proto měly být stejné bez ohledu na to, zda jsou tyto expozice přiřazeny obchodnímu nebo investičnímu portfoliu instituce.
(9)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložil Evropský orgán pro bankovnictví (EBA).
(10)
EBA uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (3),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podmínky a metodiky pro stanovení celkové expozice instituce vůči klientovi nebo ekonomicky spjaté skupině klientů ve vztahu k expozicím prostřednictvím transakcí s podkladovými aktivy a podmínky, za kterých struktura transakcí s podkladovými aktivy nepředstavuje dodatečnou expozici.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„transakcemi“ se rozumí transakce uvedené v čl. 112 písm. m) a o) nařízení (EU) č. 575/2013 a jiné transakce, u nichž existuje expozice vůči podkladovým aktivům;
b)
„neznámým klientem“ se rozumí jeden hypotetický klient, jemuž instituce přiřazuje všechny expozice, u nichž nebyl identifikován dlužník, pokud se nepoužije čl. 6 odst. 2 písm. a) a b) a čl. 6 odst. 3 písm. a) tohoto nařízení.
Článek 3
Identifikace expozic vzniklých z transakcí
1. Instituce stanoví příspěvek k celkové expozici vůči určitému klientovi nebo ekonomicky spjaté skupině klientů, jenž vznikne z určité transakce, v souladu s metodikou uvedenou v článcích 4, 5 a 6.
Instituce určí pro každé z podkladových aktiv samostatně svou expozici vůči tomuto podkladovému aktivu v souladu s článkem 5.
2. Instituce posoudí, zda určitá transakce představuje dodatečnou expozici, v souladu s článkem 7.
Článek 4
Podkladové expozice vůči transakcím, jež mají samy podkladová aktiva
1. Při posuzování podkladových expozic transakce (transakce A), jež má sama podkladovou expozici vůči jiné transakci (transakce B), pro účely článků 5 a 6 přistupuje instituce k expozici vůči transakci B, jako by byla nahrazena podkladovými expozicemi transakce B.
2. Odstavec 1 se použije, pokud jsou podkladové expozice expozicemi vůči transakcím s podkladovými aktivy.
Článek 5
Výpočet hodnoty expozice
1. Expozicí instituce vůči podkladovému aktivu transakce je nižší z těchto hodnot:
a)
hodnota expozice vyplývající z podkladového aktiva;
b)
celková hodnota expozic instituce vůči podkladovému aktivu vyplývající ze všech expozic instituce vůči transakci.
2. Pro každou expozici instituce vůči transakci se hodnota výsledné expozice vůči podkladovému aktivu stanoví takto:
a)
pokud jsou expozice všech investorů v této transakci rovnocenné, představuje hodnotu výsledné expozice vůči podkladovému aktivu poměrný podíl expozice dané instituce vůči transakci vynásobený hodnotou expozice tvořené podkladovým aktivem;
b)
v jiných případech než uvedených v písmeni a) představuje hodnotu výsledné expozice vůči podkladovému aktivu poměrný podíl expozice dané instituce vůči transakci vynásobený nižší z těchto hodnot:
i)
hodnota expozice tvořené podkladovým aktivem,
ii)
celková hodnota expozice dané instituce vůči transakci spolu se všemi ostatními expozicemi vůči této transakci, jež jsou rovnocenné expozici dané instituce.
3. Poměrný podíl expozice dané instituce vůči transakci představuje hodnota expozice dané instituce dělená celkovou hodnotou expozice dané instituce spolu se všemi ostatními expozicemi vůči této transakci, jež jsou rovnocenné expozici dané instituce.
Článek 6
Postup pro stanovení příspěvku podkladových expozic k celkovým expozicím
1. Pro každou expozici vůči úvěrovému riziku, u níž je identifikován dlužník, instituce zahrne hodnotu své expozice vůči příslušnému podkladovému aktivu do výpočtu celkové expozice vůči tomuto dlužníkovi jako individuálnímu klientovi nebo ekonomicky spjaté skupině klientů, k níž tento dlužník náleží.
2. Pokud instituce neidentifikovala dlužníka podkladové expozice vůči úvěrovému riziku nebo pokud instituce není schopna potvrdit, že podkladová expozice nepředstavuje expozici vůči úvěrovému riziku, přiřadí instituce tuto expozici následujícím způsobem:
a)
pokud hodnota expozice nepřesahuje 0,25 % způsobilého kapitálu instituce, přiřadí tuto expozici vůči transakci jako samostatného klienta;
b)
pokud je hodnota expozice nejméně 0,25 % způsobilého kapitálu instituce a instituce je schopna prostřednictvím mandátu transakce zajistit, že podkladové expozice transakce nejsou spojeny s žádnými jinými expozicemi v jejím portfoliu, včetně podkladových expozic z jiných transakcí, přiřadí tuto expozici vůči transakci jako samostatného klienta;
c)
v jiných případech než uvedených v písmenech a) a b) přiřadí tuto expozici neznámému klientovi.
3. Pokud instituce není schopna rozlišit podkladové expozice určité transakce, přiřadí celkovou hodnotu svých expozic vůči transakci takto:
a)
pokud tato celková hodnota expozice nepřesahuje 0,25 % způsobilého kapitálu instituce, přiřadí tuto celkovou hodnotu expozice vůči transakci jako samostatného klienta;
b)
v jiných případech než uvedených v písmeni a) přiřadí tuto celkovou hodnotu expozice neznámému klientovi.
4. Pro účely odstavců 1 a 2 instituce pravidelně alespoň jednou měsíčně monitorují uvedené transakce s cílem zjistit možné změny složení a relativního podílu podkladových expozic.
Článek 7
Dodatečná expozice představovaná strukturou transakce
1. Struktura transakce nepředstavuje dodatečnou expozici, pokud transakce splňuje obě tyto podmínky:
a)
právní a operační struktura transakce je navržena tak, aby správci transakce nebo třetí straně zabránila v přesměrování jakýchkoli peněžních toků, jež jsou výsledkem transakce, na osoby, které jinak podle podmínek transakce nemají nárok tyto peněžní toky obdržet;
b)
od emitenta ani žádné jiné osoby nelze podle podmínek transakce požadovat, aby ve prospěch instituce provedli platbu navíc k peněžním tokům z podkladových aktiv nebo jako zálohu na tyto peněžní toky.
2. Podmínka v odst. 1 písm. a) se považuje za splněnou, jedná-li se o jednu z těchto transakcí:
a)
SKIPCP ve smyslu čl. 1 odst. 2 směrnice 2009/65/ES;
b)
subjekt usazený ve třetí zemi vykonávající činnosti podobné těm, jež vykonávají SKIPCP, který podléhá dohledu na základě legislativního aktu Unie nebo právních předpisů třetí země, která uplatňuje požadavky v oblasti dohledu a regulace, jež jsou přinejmenším rovnocenné požadavkům, které jsou v Unii uplatňovány vůči SKIPCP.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. října 2014.
REGOLAMENT TA’ DELEGA TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 1187/2014
tat-2 ta’ Ottubru 2014
li jissupplimenta r-Regolament (UE) Nru 575/2013 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill rigward standards tekniċi regolatorji għad-determinazzjoni tal-iskopertura ġenerali għal klijent jew grupp ta’ klijenti relatati fir-rigward ta’ tranżazzjonijiet ma’ assi sottostanti
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat ir-Regolament (UE) Nru 575/2013 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tas-26 ta’ Ġunju 2013 dwar ir-rekwiżiti prudenzjali għall-istituzzjonijiet ta’ kreditu u d-ditti tal-investiment u li jemenda r-Regolament (UE) Nru 648/2012 (1) u b’mod partikolari t-tielet subparagrafu tal-Artikolu 390(8) tiegħu,
Billi:
(1)
Sabiex jiġu identifikati l-iskoperturi kumplessivi għal obbligant partikolari li jirriżulta mill-iskoperturi tal-istituzzjoni għal tranżazzjoni, b’assi sottostanti, huwa meħtieġ li l-ewwel jiġi identifikat il-valur tal-iskopertura b’mod separat għal kull waħda minn dawn l-iskoperturi. Il-valur tal-iskopertura totali għandu mbagħad jiġi ddeterminat mill-aggregat ta’ dawn l-iskoperturi, iżda ma għandux ikun akbar mill-valur tal-iskopertura ffurmat milll-assi sottostanti nnifshom.
(2)
Fejn l-iskoperturi ta’ investituri oħra jikklassifikaw pari passu mal-iskopertura tal-istituzzjoni, il-valur tal-iskopertura tal-istituzzjoni għal assi sottostanti għandu jirrifletti d-distribuzzjoni prorata tat-telf fost l-iskoperturi li jikklassifikaw pari passu. Dan jirriżulta mill-fatt li jekk seħħ avveniment ta’ inadempjenza għal assi sottostanti, it-telf dejjem huwa distribwit fost l-iskoperturi li jikklassifikaw pari passu skont il-proporzjon prorata ta’ kull waħda minn dawn l-iskoperturi u t-telf massimu li l-istituzzjoni ġġarrab f’każ ta’ telf totali fuq assi sottostanti huwa limitat għall-porzjon skont il-proporzjon tal-iskopertura tal-istituzzjoni għat-total tal-iskoperturi kollha li jikklassifikaw pari passu.
(3)
Għandha ssir distinzjoni bejn transazzjonijiet fejn l-investituri kollha jikklassifikaw pari passu bħal impriżi ta’ investiment kollettiv, u tranżazzjonijiet oħra, bħat-titolizzazzjoni, li jistgħu jinvolvu segmentar ta’ titolizzazzjoni fejn l-iskoperturi jistgħu jikklassifikaw b’mod differenti fl-anzjanità. Għal tranżazzjonijiet tal-ewwel tip l-iskopertura li tirriżulta għal assi sottostanti hija dipendenti biss fuq il-proporzjon prorata tal-iskopertura tal-investitur relatata mal-iskoperturi tal-investituri kollha. Għal dawk tat-tieni tip it-telf huwa attribwit l-ewwel għal ċertu segment skont l-anzjanità u mbagħad, fil-każ ta’ aktar minn investitur wieħed fl-istess segment, fost l-investituri fuq bażi prorata. Is-segmenti kollha f’titolizzazzjoni għandhom jiġu ttrattati bl-istess mod minħabba li, fl-agħar sitwazzjoni, segmenti subordinati jistgħu jisparixxu malajr ħafna. B’mod partikolari, it-telf massimu mġarrab mill-investituri kollha f’ċertu segment f’każ ta’ telf totali fuq assi sottostanti għandu jkun rikonoxxut peress li l-ebda mitigazzjoni m’għandha tkun rikonoxxuta mis-segment subordinat. L-iskopertura ta’ istituzzjoni għal assi sottostanti ta’ tranżazzjoni ma għandhiex taqbeż il-valur totali tal-iskopertura ta’ dan is-segment (ladarba it-telf għal investitur f’segment partikolari mill-inadempjenza ta’ assi sottostanti ma jista’ qatt ikun ogħla mill-valur totali tal-iskopertura tas-segment) u l-valur tal-iskopertura ffurmat mill-assi sottostanti (ladarba l-istituzzjonijiet ma jistgħu qatt jitilfu iktar mill-ammont tal-assi sottostanti). Din il-limitazzjoni ta’ telf massimu għandha tiġi riflessa permezz tal-użu tal-inqas miż-żewġ valuri ta’ skopertura u mbagħad għandha tkun applikata l-proċedura għar-rikonoxximent tad-distribuzzjoni prorata tat-telf fost l-iskoperturi kollha li jkunu kklassifikati pari passu f’dan is-segment, f’każ ta’ aktar minn investitur wieħed f’dan is-segment.
(4)
Għalkemm l-istituzzjonijiet huma mistennija li jidentifikaw kull obbligant ta’ assi sottostanti ta’ tranżazzjonijiet li jinvestu fihom, jista’ jkun hemm każijiet fejn dan joħloq kostijiet mhux ġustifikabbli għal istituzzjonijiet jew fejn iċ-ċirkostanzi jipprevjenu istituzzjonijiet milli jidentifikaw debituri partikolari bħala tali, fejn skopertura għal assi sottostanti hija żgħira biżżejjed biex tikkontribwixxi b’mod immaterjali biss għall-iskopertura kumplessiva għal ċertu klijent jew grupp ta’ klijenti relatati, għandu jkun biżżejjed li din l-iskopertura tkun assenjata għat-tranżazzjoni bħala klijent separat. It-total ta’ dawn l-iskoperturi għal assi sottostanti tal-istess tranżazzjoni għandu xorta jkun limitat mil-limitu tal-iskoperturi l-kbar għal din it-tranżazzjoni. L-immaterjalità tal-kontribuzzjoni ta’ assi sottostanti għall-iskoperturi kumplessivi għandha tkun preżunta meta tal-anqas 100 skoperturi għal assi sottostanti ta’ tranżazzjoni huma meħtieġa biex jintlaħaq il-limitu ta’ 25 % tal-kapital eliġibbli tal-istituzzjoni. Dan ikun jeħtieġ li l-valur tal-iskopertura ma jaqbiżx iż-0,25 % tal-kapital eliġibbli tal-istituzzjoni.
(5)
Sabiex jipprevjenu skopertura kumplessiva bla limitu li tirriżulta minn nuqqasijiet tal-informazzjoni, ikun meħtieġ li l-iskoperturi jkunu assenjati - li għalihom il-valur tal-iskopertura jaqbeż iż-0,25 % tal-kapital eliġibbli tal-istituzzjoni u għal liema l-informazzjoni dwar l-obbligant hija nieqsa - għal klijent ipotetiku (“klijent mhux magħruf”) li għalih għandu japplika l-limitu ta’25 % ta’ skoperturi kbar.
(6)
Fejn istituzzjoni ma tkunx kapaċi tiddistingwi bejn assi sottostanti ta’ tranżazzjoni f’termini tal-ammont tagħhom, hemm riskju li l-assi sottostanti tat-tranżazzjoni huma relatati mal-istess obbligant jew grupp ta’ klijenti relatati. F’dan il-każ, sabiex jittaffa r-riskju, l-istituzzjoni għandha tkun meħtieġa tivvaluta l-materjalità tal-valur totali tal-iskoperturi tagħha għat-tranżazzjoni qabel ma tkun tista’ tassenja din it-tranżazzjoni bħala klijent separat minflok “klijent mhux magħruf”.
(7)
L-istruttura ta’ tranżazzjoni ma għandhiex tikkostitwixxi skopertura addizzjonali meta ċ-ċirkostanzi tat-tranżazzjoni jiżguraw li t-telf fuq skopertura għal din it-tranżazzjoni jista’ jirriżulta biss minn avveniment ta’ inadempjenza ta’ assi sottostanti. Skopertura addizzjonali għandha tkun rikonoxxuta fejn it-tranżazzjoni tinvolvi obbligazzjoni tal-ħlas ta’ ċerta persuna flimkien ma’, jew tal-anqas qabel, il-flussi ta’ flus minn assi sottostanti fid-dawl li l-investituri jistgħu jġarrbu telf addizzjonali fil-każ ta’ inadempjenza minn din il-persuna għalkemm l-ebda event ta’ inadempjenza ma jkun seħħ għal assi sottostanti. Skopertura addizzjonali għandha tkun rikonoxxuta wkoll meta ċ-ċirkostanzi tat-tranżazzjoni jippermettu li flussi ta’ flus jiġu diretti mill-ġdid lejn persuna li mhijiex intitolata li tirċevihom minħabba li l-investituri jistgħu jġarrbu telf addizzjonali, għalkemm l-ebda każ ta’ inadempjenza għal assi sottostanti ma jkun seħħ. L-ebda skopertura addizzjonali ma għandha tkun rikonoxxuta għal impriżi ta’ investiment kollettiv f’titoli trasferibbli (UCITS) kif imsemmi fid-Direttiva 2009/65/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (2), peress li l-flussi ta’ flus ma jistgħux ikunu diretti mill-ġdid lejn persuna li ma tkunx intitolata li tirċievi dawn il-flussi ta’ flus fit-tranżazzjoni. Dan għandu wkoll jiġi preżunt għal entitajiet li huma soġġetti għal rekwiżiti ekwivalenti skont l-atti leġiżlattivi tal-Unjoni jew għal leġiżlazzjoni ta’ pajjiż terz.
(8)
L-eżistenza u l-valur tal-iskopertura għal klijent jew grupp ta’ klijenti relatati li jirriżultaw minn skoperturi għal tranżazzjoni mhumiex dipendenti fuq jekk l-iskopertura għat-tranżazzjoni hix assenjata fil-portafoll tan-negozjar jew fil-portafoll mhux ta’ negozjar. Għalhekk, il-kundizzjonijiet u l-metodoloġiji li għandhom jintużaw għall-identifikazzjoni tal-iskoperturi għall-tranżazzjonijiet li b’assi sottostanti għandhom ikunu l-istess, irrispettivament minn jekk dawn l-iskoperturi humiex assenjati għall-portafoll tan-negozjar jew għall-portafoll mhux ta’ negozjar tal-istituzzjoni.
(9)
Dan ir-Regolament huwa msejjes fuq l-abbozzi tal-istandards tekniċi regolatorji sottomessi mill-Awtorità Bankarja Ewropea (ASE) lill-Kummissjoni.
(10)
L-ASE wettqet konsultazzjonijiet pubbliċi miftuħa dwar l-abbozz tal-istandards tekniċi regolatorji li fuqu huwa bbażat dan ir-Regolament, analizzat il-kosti u l-benefiċċji potenzjali relatati u talbet l-opinjoni tal-Grupp tal-Partijiet Bankarji Konċernati stabbilit skont l-Artikolu 37 tar-Regolament (UE) Nru 1093/2010 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (3),
ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
Suġġett
Dan ir-Regolament jispeċifika l-kundizzjonijiet u l-metodoloġiji użati sabiex tiġi determinata l-iskopertura kumplessiva ta’ istituzzjoni għal klijent jew grupp ta’ klijenti relatati fir-rigward ta’ skoperturi permezz ta’ tranżazzjonijiet b’assi sottostanti u l-kundizzjonijiet li taħthom l-istruttura tat-tranżazzjonijiet b’assi sottostanti ma tikkostitwixxix skopertura addizzjonali.
Artikolu 2
Definizzjonijiet
Għall-finijiet ta’ dan ir-Regolament, japplikaw id-definizzjonijiet li ġejjin:
(a)
“tranżazzjonijiet” tfisser, it-tranżazzjonijiet imsemmija fil-punti (m) u (o) tal-Artikolu 112 tar-Regolament (UE) Nru 575/2013 u tranżazzjonijiet oħrajn fejn ikun hemm skopertura għal assi sottostanti;
(b)
‘klijent mhux magħruf’ tfisser klijent ipotetiku uniku li għalih l-istituzzjoni tassenja l-iskoperturi kollha li għalihom ma tkun identifikat l-ebda obbligant, sakemm l-Artikolu 6(2)(a) u (b) u l-Artikolu 6(3)(a) ta’ dan ir-Regolament mhumiex applikabbli.
Artikolu 3
Identifikazzjoni ta’ skoperturi li jirriżultaw minn tranżazzjonijiet
1. Istituzzjoni għandha tiddetermina l-kontribuzzjoni għall-iskopertura kumplessiva għal ċertu klijent jew grupp ta’ klijenti relatati li jirriżulta minn ċertu tranżazzjoni skont il-metodoloġija stipulata fl-Artikoli 4, 5 u 6.
L-istituzzjoni tiddetermina separatament għal kull wieħed mill-assi sottostanti l-iskopertura tagħha għal dawn l-assi sottostanti skont l-Artikolu 5.
2. Istituzzjoni tivvaluta jekk ċerta tranżazzjoni tikkostitwixxix skopertura addizzjonali skont l-Artikolu 7.
Artikolu 4
Skoperturi sottostanti għal tranżazzjonijiet li huma stess għandhom assi sottostanti
1. Meta tivvaluta l-iskoperturi sottostanti ta’ tranżazzjoni (tranżazzjoni A) li fiha nnifisha għandha skopertura sottostanti għal tranżazzjoni oħra (tranżazzjoni B) għall-iskop tal-Artikoli 5 u 6, l-istituzzjoni tittratta l-iskopertura għal tranżazzjoni B kif sostitwita bl-iskoperturi sottostanti għat-tranżazzjoni B.
2. Il-paragrafu 1 japplika sakemm l-iskoperturi sottostanti huma skoperturi għal tranżazzjonijiet b’assi sottostanti.
Artikolu 5
Kalkolu tal-valur tal-iskopertura
1. L-iskopertura ta’ istituzzjoni għal assi sottostanti ta’ tranżazzjoni hi l-inqas minn dawn li ġejjin:
(a)
il-valur tal-iskopertura tal-iskopertura li toħroġ mill-assi sottostanti;
(b)
il-valur tal-iskopertura totali tal-iskoperturi tal-istituzzjoni għall-assi sottostanti li jirriżulta mill-iskoperturi kollha tal-istituzzjoni għat-tranżazzjoni.
2. Għal kull skopertura ta’ istituzzjoni għal tranżazzjoni, il-valur tal-iskopertura tal-iskopertura li tirriżulta għal assi sottostanti ikun iddeterminat kif ġej:
(a)
jekk l-iskoperturi tal-investituri kollha f’din it-tranżazzjoni jitqies pari passu, il-valur tal-iskopertura ta’ skopertura għal assi sottostanti huwa proporzjon prorata għall-iskopertura tal-istituzzjoni għat-tranżazzjoni immultiplikata bil-valur tal-iskopertura tal-iskopertura ffurmata mill-assi sottostanti;
(b)
f’każijiet oħra għajr dawk imsemmija fil-punt (a), il-valur tal-iskoperturi tal-iskopertura li tirriżulta għal assi sottostanti jkun proporzjon prorata għall-iskopertura tal-istituzzjoni għat-tranżazzjoni immultiplikata bil-valur l-aktar baxx bejn:
(i)
il-valur tal-iskopertura tal-iskopertura ffurmata mill-assi sottostanti;
(ii)
it-total l-valur tal-iskopertura tal-iskopertura tal-istituzzjoni għat-tranżazzjoni flimkien mal-iskoperturi l-oħra kollha għal din it-tranżazzjoni li jitqiesu pari passu mal-iskopertura tal-istituzzjoni.
3. Il-proporzjon prorata għal skopertura ta’ istituzzjoni għal tranżazzjoni huwa l-valur tal-iskopertura tal-iskopertura tal-istituzzjoni diviż bil-valur totali tal-iskopertura tal-iskopertura tal-istituzzjoni flimkien mal-iskoperturi l-oħra kollha għal din it-tranżazzjoni li jitqiesu pari passu mal-iskopertura tal-istituzzjoni.
Artikolu 6
Proċedura li tiddetermina l-kontribuzzjoni ta’ skoperturi sottostanti għall-iskoperturi kumplessivi
1. Għal kull skopertura tar-riskju ta’ kreditu li għaliha huwa identifikat obbligant, istituzzjoni tinkludi l-valur tal-iskopertura tal-iskopertura tagħha għal assi sottostanti rilevanti meta tikkalkula l-iskopertura kumplessiva għal dan l-obbligant bħala klijent individwali jew għal grupp ta’ klijenti relatati li għalih jappartjeni dan l-obbligant.
2. Jekk istituzzjoni ma identifikatx l-obbligant ta’ skopertura sottostanti tar-riskju tal-kreditu, jew fejn istituzzjoni ma tkunx tista’ tikkonferma li skopertura sottostanti mhix skopertura tar-riskju tal-kreditu, l-istituzzjoni tassenja din l-iskopertura kif ġej:
(a)
fejn il-valur tal-iskopertura ma jaqbiżx iż-0,25 % tal-kapital eliġibbli tal-istituzzjoni, hija tassenja din l-iskopertura għat-tranżazzjoni bħala klijent separat;
(b)
Fejn il-valur tal-iskopertura jkun daqs jew jaqbeż iż-0,25 % tal-kapital eliġibbli tal-istituzzjoni u l-istituzzjoni tista’ tiżgura, permezz tal-mandat tat-tranżazzjoni, li l-iskoperturi sottostanti tat-tranżazzjoni mhumiex relatati ma’ kwalunkwe skoperturi oħra fil-portafoll tagħha, inklużi l-iskoperturi sottostanti minn tranżazzjonijiet oħra, hija tassenja din l-iskopertura għat-tranżazzjoni bħala klijent separat;
(c)
F’każijiet oħra barra dawk imsemmija fil-punti (a) u (b), hija tassenja din l-iskopertura lill-klijent mhux magħruf.
3. Jekk istituzzjoni ma tkunx tista’ tiddistingwi l-iskoperturi sottostanti ta’ tranżazzjoni, l-istituzzjoni tassenja l-valur tal-iskopertura totali tal-iskoperturi tagħha għat-tranżazzjoni kif ġej:
(a)
fejn dan il-valur tal-iskopertura totali ma jaqbiżx iż-0,25 % tal-kapital eliġibbli tal-istituzzjoni, hija tassenja dan il-valur tal-iskopertura totali għat-tranżazzjoni bħala klijent separat;
(b)
f’każijiet oħra barra dawk imsemmija fil-punt (a), hija tassenja dan il-valur totali tal-iskopertura lill-klijent mhux magħruf.
4. Għall-finijiet tal-paragrafi 1 u 2, l-istituzzjonijiet għandhom b’mod regolari, u mill-inqas fuq bażi ta’ kull xahar, jimmonitorjaw tali tranżazzjonijiet għal bidliet possibbli fil-kompożizzjoni u s-sehem relattiv tal-iskoperturi sottostanti.
Artikolu 7
Skoperturi addizzjonali magħmula mill-istruttura ta’ tranżazzjoni
1. L-istruttura ta’ tranżazzjoni ma tikkostitwixxix skopertura addizzjonali jekk it-tranżazzjoni tissodisfa ż-żewġ kundizzjonijiet li ġejjin:
(a)
l-istruttura legali u operazzjonali tat-tranżazzjoni hija mfassla biex tipprevjeni lill-maniġer tat-tranżazzjoni jew parti terza milli jindirizzaw mill-ġdid kwalunkwe flussi ta’ flus li jirriżultaw mit-tranżazzjoni lil persuni li altrimenti ma jkollhomx dritt skont il-patti tat-tranżazzjoni li jirċievu dawn il-flussi ta’ flus;
(b)
la l-emittent u lanqas kwalunkwe persuna oħra ma jistgħu jkunu meħtieġa, skont it-tranżazzjoni, li jagħmlu ħlas lill-istituzzjoni flimkien ma’, jew bħala ħlas bil-quddiem ta’, flussi ta’ flus mill-assi sottostanti.
2. Il-kundizzjoni fil-punt (a) tal-paragrafu 1 titqies li hija ssodisfatta fejn it-tranżazzjoni tkun waħda minn dawn li ġejjin:
(a)
UCITS kif definiti fl-Artikolu 1(2) tad-Direttiva 2009/65/KE,
(b)
impriża stabbilita f’pajjiż terz, li twettaq attivitajiet simili għal dawk imwettqa minn UCITS u li hija suġġetta għal superviżjoni skont att leġiżlattiv tal-Unjoni jew skont leġiżlazzjoni ta’ pajjiż terz li tapplika rekwiżiti superviżorji u regolatorji li huma talanqas ekwivalenti għal dawk applikati fl-Unjoni għal UCITS.
Artikolu 8
Id-dħul fis-seħħ
Dan ir-Regolament jidħol fis-seħħ fl-għoxrin jum wara l-pubblikazzjoni tiegħu f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmula fi Brussell, it-2 ta’ Ottubru 2014.