ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 5. září 2013
o vnitrostátních prováděcích opatřeních pro přechodné bezplatné přidělování povolenek na emise skleníkových plynů v souladu s čl. 11 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES
(oznámeno pod číslem C(2013) 5666)
(Text s významem pro EHP)
(2013/448/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na články 10a a 11 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro provozovatele zařízení v rámci systému Unie pro obchodování s emisemi (EU ETS) platí počínaje rokem 2013 pravidlo přidělovat povolenky na emise dražením. Způsobilým provozovatelům se však budou v období let 2013-2020 nadále přidělovat bezplatné povolenky. Množství povolenek, které jednotliví provozovatelé obdrží, je určeno na základě harmonizovaných pravidel platných v celé Unii, která jsou dána směrnicí 2003/87/ES a rozhodnutím Komise 2011/278/EU (2).
(2)
Členské státy byly vyzvány, aby Komisi do 30. září 2011 předložily svá vnitrostátní prováděcí opatření, která obsahují kromě dalších povinných informací seznam zařízení na jejich území, která patří mezi zařízení v působnosti směrnice 2003/87/ES, a předběžné množství bezplatných povolenek, které budou přiděleny v období 2013-2020, vypočítané na základě harmonizovaných pravidel platných pro celou Unii.
(3)
Článek 18 Aktu o podmínkách přistoupení Chorvatské republiky a o úpravách Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy o fungování Evropské unie a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (3) stanoví přechodná opatření týkající se Chorvatska, která jsou uvedena v příloze V tohoto Aktu. Podle oddílu 10 přílohy V Chorvatsko zajistí, aby provozovatelé splňovali požadavky směrnice 2003/87/ES během celého roku 2013. Provozovatelé způsobilých zařízení rovněž obdrží bezplatné povolenky na celý rok 2013, což jim umožní plný soulad se systémem EU ETS a jeho principy ročního monitorování, podávání zpráv, ověřování emisí a vyřazování povolenek. V souladu s uvedeným Chorvatsko předložilo Komisi svá vnitrostátní prováděcí opatření podle čl. 11 odst. 1 směrnice 2003/87/ES a čl. 15 odst. 1 rozhodnutí 2011/278/EU.
(4)
Vnitrostátní prováděcí opatření se předkládají v elektronické šabloně, kterou poskytla Komise, aby zajistila kvalitu a porovnatelnost údajů. Všechny členské státy předložily v tomto nebo podobném formátu seznam zařízení, tabulku se všemi příslušnými údaji ke každému zařízení a zprávu o metodologii, ve které je popsán způsob, jakým příslušné orgány členského státu údaje shromáždily.
(5)
Vzhledem ke značnému záběru předložených informací a údajů Komise nejprve prověřila úplnost všech vnitrostátních prováděcích opatření. V případech, kdy Komise neshledala předložené informace kompletní, požádala dotčený členský stát o dodatečné informace. Příslušné orgány v odpovědi na tyto žádosti předložily dodatečné informace, aby vnitrostátní prováděcí opatření doplnily.
(6)
Vnitrostátní prováděcí opatření včetně předběžného celkového ročního množství povolenek na emise přidělených bezplatně na období 2013-2020 byla vyhodnocena podle kritérií směrnice 2003/87/ES, zejména článku 10a, a podle rozhodnutí 2011/278/EU a s ohledem na pokyny Komise pro členské státy schválené Výborem pro změnu klimatu dne 14. dubna 2011. V odpovídajících případech se bral ohled na pokyny k výkladu přílohy I směrnice 2003/87/ES.
(7)
Komise provedla podrobné posouzení shody vnitrostátních prováděcích opatření v každém členském státě. Komise provedla v rámci tohoto komplexního posouzení jak analýzu konzistence samotných údajů, tak analýzu konzistence údajů s harmonizovanými pravidly pro přidělování povolenek. Komise nejprve prověřila oprávněnost nároku zařízení na bezplatné přidělení povolenek, rozdělení zařízení na dílčí zařízení a jejich hranice. Poté Komise prověřila správnost použití referenčních úrovní v odpovídajících případech dílčích zařízení. Vzhledem k tomu, že pro referenční úrovně produktu dílčích zařízení stanoví rozhodnutí 2011/278/EU v podstatě pro každý produkt jednu referenční úroveň, zaměřila se Komise zejména na používání referenčních úrovní pro konečné produkty podle definice produktu a systémových hranic definovaných v příloze I rozhodnutí 2011/278/EU. Komise navíc podrobně analyzovala výpočty historických úrovní činnosti zařízení, případy významných změn kapacity během základního období a rovněž případy, kdy byla zařízení uvedena do provozu během základního období, výpočty předběžného počtu povolenek k bezplatnému přidělení se zřetelem na zaměnitelnost paliva a elektřiny, statut úniku uhlíku a teplo odváděné do domácností, neboť uvedené aspekty mají významný vliv na přidělování povolenek. Určování případných dodatečných nesrovnalostí v aplikaci harmonizovaných pravidel pro přidělování povolenek se provedlo pomocí dalších statistických analýz a kontrol věrohodnosti pomocí indikátorů, například srovnáním velikosti navrženého přídělu povolenek na historickou aktivitu s referenčními hodnotami nebo srovnáním úrovně historické aktivity s výrobní kapacitou.
(8)
Na základě výsledků uvedeného posouzení provedla Komise detailní posouzení zařízení, u kterých se zjistily nesrovnalosti v používání harmonizovaných pravidel pro přidělování povolenek, a vyžádala si další vysvětlení od příslušných orgánů dotčeného členského státu.
(9)
Na základě výsledků posouzení shody Komise shledává, že vnitrostátní prováděcí opatření Belgie, Bulharska, Dánska, Estonska, Irska, Řecka, Španělska, Francie, Chorvatska, Itálie, Kypru, Lotyšska, Litvy, Lucemburska, Maďarska, Malty, Nizozemska, Rakouska, Polska, Portugalska, Rumunska, Slovinska, Slovenska, Finska, Švédska a Spojeného království jsou v souladu se směrnicí 2003/87/ES a rozhodnutím 2011/278/EU. Zařízení, na která se vztahují vnitrostátní prováděcí opatření členských států, byla shledána způsobilými pro přidělení bezplatných povolenek a nebyly zjištěny žádné nesrovnalosti v předběžné celkové roční výši bezplatně přidělených povolenek navrhovaných jednotlivými členskými státy.
(10)
Výsledky posouzení však ukázaly, že některé aspekty vnitrostátních prováděcích opatření předložených Německem a Českou republikou nejsou v souladu s kritérii směrnice 2003/87/ES a rozhodnutí 2011/278/EU při zohlednění pokynů Komise členským státům schválených 14. dubna 2011 Výborem pro změnu klimatu.
(11)
Komise zjistila, že Německo navrhlo přidělit sedmi zařízením větší množství bezplatných povolenek na emise, aby se podle jeho názoru předešlo zbytečným nesnázím. V souladu s článkem 10a směrnice 2003/87/ES a rozhodnutím 2011/278/EU je předběžné množství bezplatně přidělených povolenek předkládané jako součást vnitrostátních prováděcích opatření vypočteno na základě harmonizovaných pravidel platných pro celou Unii. Rozhodnutí 2011/278/EU neumožňuje úpravu, kterou by Německo chtělo provést na základě § 9 odst. 5 německého zákona o obchodování s emisemi skleníkových plynů (TEHG) z 28. července 2011. Zatímco do roku 2012 bylo bezplatné přidělování povolenek organizováno na národním základě, na období počínající rokem 2013 zákonodárce záměrně zavedl plně harmonizovaná pravidla pro přidělování bezplatných povolenek zařízením, aby měla všechna zařízení stejné podmínky. Jakákoli jednostranná změna v předběžných množstvích bezplatných povolenek vypočítaných členskými státy na základě rozhodnutí 2011/278/EU by uvedený harmonizovaný přístup narušila. Německo neuvedlo, že by příděly vypočítané na základě rozhodnutí 2011/278/EU pro dotčená zařízení byly zjevně nepřiměřené vzhledem k cílům dosažení plné harmonizace přidělování povolenek. Přidělení většího množství bezplatných povolenek některým zařízením by mohlo narušit hospodářskou soutěž, nebo by mohlo vzniknout nebezpečí takového narušení, a vzhledem k tomu, že obchodování s povolenkami má ve všech odvětvích zahrnutých do směrnice 2003/87/ES celounijní charakter, důsledky by měly přeshraniční dosah. S ohledem na zásady jednotného zacházení se zařízeními zahrnutými do EU ETS a jednotného přístupu k členským státům proto Komise nemůže souhlasit s předběžným množstvím bezplatných povolenek pro některá zařízení obsažená v německých vnitrostátních prováděcích opatřeních a uvedená v bodě A přílohy I.
(12)
Komise rovněž zjistila, že vnitrostátní prováděcí opatření navržená Německem jsou v rozporu s rozhodnutím 2011/278/EU, protože použití produktových referenčních úrovní pro tekuté surové kovy v případech uvedených v bodě B přílohy I k tomuto rozhodnutí neodpovídá příslušným pravidlům. Komise v této souvislosti shledává, že v německých vnitrostátních prováděcích opatřeních se v případech výroby oceli v kyslíkových konvertorech a v případech, kdy se tekutý surový kov z vysokých pecí nezpracovává na ocel v témže zařízení, ale zasílá se k dalšímu zpracování, nepřidělují bezplatné povolenky na emise provozovateli vysoké pece na výrobu tekutého kovu. Místo toho se bezplatné povolenky poskytují zařízení na zpracování oceli.
(13)
Komise poukazuje na to, že rozhodnutím 2011/278/EU byly zavedeny referenční úrovně produktu, podle kterých se povolenky na emise přidělují a které zohledňují definice produktu a celý výrobní proces, díky čemuž je možné ověřit údaje o výrobě a jednotné používání referenčních úrovní produktu v celé Unii. Referenční úrovně produktu se používají pro zařízení, která se za tímto účelem rozdělí na dílčí zařízení, a referenční úrovně dílčího zařízení se definují jako vstupy, výstupy a odpovídající emise související s výrobou produktu, pro který je v příloze I rozhodnutí 2011/278/EU stanovena referenční úroveň. Referenční úroveň se tak stanoví pro produkty, nikoli pro procesy. V souladu s tím byla referenční úroveň vytvořena i pro tekutý kov, přičemž jako produkt bylo definováno tekuté železo nasycené uhlíkem za účelem dalšího zpracování. Skutečnost, že systémové hranice pro referenční úrovně tekutého kovu dané přílohou I rozhodnutí 2011/278/EU zahrnují výrobu oceli v kyslíkových konvertorech, neumožňuje členským státům opomenout, že se příděly povolenek mají vztahovat na výrobu daného produktu. Tento přístup se opírá i o skutečnost, že referenční hodnoty by měly pokrýt všechny přímé emise spojené s výrobou. Zdrojem emisí je právě výroba tekutého kovu ve vysoké peci, zatímco při zpracování surového železa na ocel v kyslíkových konvertorech vzniká emisí poměrně málo. V souladu s tím by měla být i referenční úroveň mnohem nižší, pokud pokrývá zařízení, která dovážejí a zpracovávají tekutý kov v kyslíkových konvertorech na ocel. Vzhledem k celkovému postupu přidělování povolenek stanovenému rozhodnutím 2011/278/EU, zejména s ohledem na pravidla pro rozsáhlé změny kapacity, nelze navíc považovat příděly povolenek navrhované Německem za konsistentní. Komise proto shledala, že vzhledem k nedostatku odpovídajících dílčích zařízení, která by umožnila stanovit příděly povolenek podle článku 10 rozhodnutí 2011/278/EU, nelze zařízení dovážející tekutý kov k dalšímu zpracování považovat za způsobilé k získání bezplatných povolenek na dovážený tekutý kov na základě referenčních úrovní pro tekutý kov. Komise proto nesouhlasí s předběžným celkovým ročním množstvím bezplatných povolenek, které je navrženo pro zařízení uvedená v bodě B přílohy I tohoto rozhodnutí.
(14)
Pokud jde o používání referenčních úrovní pro tekutý kov ve vnitrostátních prováděcích opatřeních navržených Českou republikou, Komise zjistila, že příděly povolenek zařízením s identifikátorem CZ-existing-CZ-73-CZ-0134-11/M uvedeným v bodě C neodpovídají hodnotám referenčních úrovní pro tekutý kov vynásobeným příslušnou historickou úrovní činnosti týkající se produktů, které byly předloženy ve vnitrostátních prováděcích opatřeních, a neodpovídají proto čl. 10 odst. 2 písm. a) rozhodnutí 2011/278/EU. Komise proto nesouhlasí s přídělem povolenek tomuto zařízení, dokud nebude chyba odstraněna. Komise navíc zjistila, že příděl pro zařízení uvedené v bodě C s identifikátorem CZ-existing-CZ-52-CZ-0102-05 započítává procesy zahrnuté do systémových hranic referenční úrovně tekutého kovu. Zařízení však tekutý kov nevyrábí, ale dováží. Vzhledem k tomu, že v zařízení s identifikátorem CZ-existing-CZ-52-CZ-0102-05 k výrobě tekutého kovu nedochází, a není v něm tedy ani odpovídající dílčí zařízení pro referenční úroveň, podle kterého by se dal určit příděl povolenek podle článku 10 rozhodnutí 2011/278/EU, navržené množství povolenek neodpovídá pravidlům pro přidělování a mohlo by dojít k dvojímu započítání. Komise proto nesouhlasí s příděly zařízením uvedeným v bodě C přílohy I tohoto rozhodnutí.
(15)
Komise zjistila, že zařízení uvedená v bodě D přílohy I tohoto rozhodnutí obdrží povolenky na základě dílčího zařízení pro emise z procesů výroby zinku ve vysoké peci a souvisejících procesech. Komise v této souvislosti zjistila, že emise pokryté dílčím zařízením z procesů jsou už zahrnuty do referenčních úrovní dílčích zařízení pro tekutý kov, na základě čehož jedno zařízení rovněž obdrželo povolenky, a jsou tedy započítány dvakrát. Dílčí zařízení pro referenční úroveň produktu pro tekutý kov jednoznačně pokrývá vstupy, výstupy a odpovídající emise z výroby tekutého kovu ve vysoké peci a související procesy dané v příloze I rozhodnutí 2011/278/EU, včetně zpracování strusky. Vnitrostátní prováděcí opatření navrhovaná Německem proto odporují čl. 10 odst. 8 rozhodnutí 2011/278/EU a povinnosti zabránit dvojímu započítávání emisí, neboť některé emise jsou v přídělu pro tato zařízení započítány dvakrát. Komise proto nesouhlasí s přídělem povolenek pro tato zařízení na základě dílčího zařízení pro emise z procesů pro výrobu zinku ve vysoké peci a souvisejících procesů.
(16)
Komise také zjistila, že seznam zařízení uvedený v německých vnitrostátních prováděcích opatřeních není úplný, a neodpovídá tedy čl. 11 odst. 1 směrnice 2003/87/ES. V seznamu nejsou uvedena zařízení na výrobu polymerů, zvláště S-PVC, E-PVC a monomerů vinylchloridu, a předpokládané množství povolenek, které by mělo být těmto zařízením nacházejícím se na území Německa přiděleno, ačkoli se na ně směrnice vztahuje a jsou uvedena v oddílu 5.1 pokynů Komise k výkladu přílohy I směrnice 2003/87/ES schválených 18. března 2010 Výborem pro změnu klimatu. Komise si je v této souvislosti vědoma, že podle názoru Německa výroba polymerů, zvláště S-PVC a E-PVC a monomerů vinylchloridu, do přílohy I směrnice 2003/87/ES nepatří. Komise shledává, že výroba polymerů, včetně S-PVC a E-PVC a monomerů vinylchloridu, splňuje definici příslušných činností v příloze I směrnice 2003/87/ES (množstevní výroba organických chemikálií). V souladu s tím a v úzké spolupráci s členskými státy a dotčenými průmyslovými odvětvími byly odvozeny a do přílohy I rozhodnutí 2011/278/EU zařazeny referenční úrovně produktu pro S-PVC, E-PVC a monomery vinylchloridu.
(17)
Komise zjistila, že neúplný seznam německých zařízení nepříznivě ovlivňuje příděly založené na dílčím zařízení pro referenční úroveň tepla pro zařízení vyjmenovaná v bodě E přílohy I tohoto rozhodnutí, která dodávají teplo zařízením s množstevní výrobou organických chemikálií. Zatímco bezplatné povolenky na základě dílčího zařízení pro referenční úroveň tepla lze přidělit pouze na dodávky tepla do zařízení nebo jednotek nespadajících do působnosti směrnice 2003/87/ES, v německých vnitrostátních prováděcích opatřeních jsou započítány příděly pro zařízení dodávající teplo do zařízení s aktivitami náležejícími do oblasti přílohy I směrnice 2003/87/ES vyjmenovanými v příloze I k tomuto rozhodnutí. Proto navržené příděly pro zařízení uvedená v bodě E přílohy I neodpovídají pravidlům pro přidělování povolenek. Komise proto nesouhlasí s přídělem zařízením uvedeným v bodě E přílohy I tohoto rozhodnutí.
(18)
V souladu s článkem 9 a 9a směrnice 2003/87/ES zveřejnila Komise rozhodnutím 2010/634/EU (4) absolutní množství povolenek na období 2013-2020 pro celou Unii. Množství uvažované podle článku 9 směrnice 2003/87/ES tak vychází z celkového množství povolenek vydaných členskými státy podle rozhodnutí Komise o jejich národních alokačních plánech pro přidělování povolenek na období let 2008-2012. Po skončení obchodovacího období 2008-2012 však Komise získala další informace a přesnější údaje, zejména co se týče množství povolenek vydaných novým členským státům z rezervy pro nové účastníky trhu z řad členských států a o použití rezervních povolenek členských států na projekty společného provádění podle článku 3 rozhodnutí Komise 2006/780/ES (5). S ohledem na upravené množství povolenek pro celou Unii podle článku 9a směrnice 2003/87/ES a zejména na odstavec 1 a 4 uvedeného článku, by se rovněž měly zohlednit nejnovější vědecké poznatky o potenciálu skleníkových plynů ovlivnit globální oteplování, rozhodnutí Komise C(2011) 3798 a C(2012) 497 o přijetí jednostranného rozhodnutí Itálie a Spojeného království o začlenění dalších skleníkových plynů a činností podle článku 24 směrnice 2003/87/ES a vynětí zařízení s nízkými emisemi z EU ETS podle článku 27 směrnice 2003/87/ES Německem, Spojeným královstvím, Francií, Nizozemskem, Španělskem, Slovinskem a Itálií.
(19)
Absolutní množství povolenek pro celou Unii musí navíc zohlednit přistoupení Chorvatska k Evropské unii a rozšíření EU ETS o státy EHP-ESVO. Podle oddílu 8 přílohy III Aktu o podmínkách přistoupení Chorvatské republiky a o úpravách Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy o fungování Evropské unie a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, bylo přistoupením Chorvatska navýšeno množství uvažované v článku 9 směrnice 2003/87/ES o množství povolenek, které Chorvatsko musí dražit podle čl. 10 odst. 1 směrnice 2003/87/ES. Začlenění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/29/ES (6) a rozhodnutí 2011/278/EU ve znění rozhodnutí Komise 2011/745/EU (7) rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 152/2012 (8) do Dohody o Evropském hospodářském prostoru v důsledku zvýší celkové množství povolenek v systému EU ETS jako celku podle článků 9 a 9a směrnice 2003/87/ES. Je proto nutné v Dohodě o EHP zohlednit příslušné hodnoty poskytnuté státy EHP- ESVO v části A přílohy této směrnice.
(20)
Rozhodnutí 2010/634/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(21)
Celkové množství povolenek určených na základě článků 9 a 9a směrnice 2003/87/ES pro rok 2013 se v roce 2014 a v každém následujícím roce snižuje za použití lineárního faktoru 1,74 % vycházejícího z roku 2010, čímž se dojde k počtu 38 264 246 povolenek.
(22)
Ustanovení čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES omezuje maximální roční množství povolenek, které je základem pro výpočet bezplatných povolenek zařízením, na která se nevztahuje čl. 10a odst. 3 směrnice 2003/87/ES. Toto maximální množství je složeno ze dvou částí uvedených v čl. 10a odst. 5 písm. a) a b) směrnice 2003/87/ES, z nichž každou část stanoví Komise na základě množství určeného podle článků 9 a 9a směrnice 2003/87/ES, veřejně přístupných údajů v databázích Unie a informací poskytnutých členskými státy, zejména o podílu emisí z výroby elektřiny a dalších zařízení nezpůsobilých pro přidělení bezplatných povolenek uvedených v čl. 10a odst. 3 směrnice 2003/87/ES a také na základě ověřených emisí z období 2005-2007 ze zařízení náležejících do EU ETS až od roku 2013, pokud jsou k dispozici, se zohledněním nejnovějších vědeckých poznatků o potenciálu skleníkových plynů přispívat ke globálnímu oteplení.
(23)
Maximální počet povolenek stanovený v čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES nemůže být překročen, což je zajištěno použitím ročního opravného koeficientu jednotného pro všechna odvětví, kterým se v případě nutnosti rovnoměrně sníží počet bezplatných povolenek všem způsobilým zařízením. Členské státy musí uvedený koeficient zohlednit při rozhodování vycházejícím z předběžného množství přidělených povolenek a při konečném ročním přidělení povolenek zařízením musí zohlednit toto rozhodnutí. Ustanovení čl. 15 odst. 3 rozhodnutí 2011/278/EU ukládá Komisi, aby stanovila opravný koeficient jednotný pro všechna odvětví, který se stanoví srovnáním souhrnu předběžného celkového ročního množství bezplatných povolenek předloženého členskými státy s maximálním množstvím daným v čl. 10a odst. 5 vypočítaným v souladu s čl. 15 odst. 3 rozhodnutí 2011/278/EU.
(24)
Po začlení směrnice 2009/29/ES do Dohody o EHP rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 152/2012 musí země EHP-ESVO používat maximální počet povolenek daný v čl. 10a odst. 5 směrnice 2003//87/ES, harmonizovaná pravidla přidělování povolenek a opravný faktor jednotný pro všechna odvětví. Je proto nutné, aby se zohlednilo předběžné stanovení množství bezplatných povolenek na emise na období 2013-2020 dané rozhodnutím Kontrolního úřadu ESVO ze dne 10. července 2013 o vnitrostátních prováděcích opatřeních Islandu, Norska a Lichtenštejnska.
(25)
Maximální počet stanovený v čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES je 809 315 756 povolenek pro rok 2013. Ke zjištění tohoto maximálního počtu povolenek Komise nejprve shromáždila informace členských států a zemí EHP-ESVO o tom, zda jsou zařízení klasifikována jako výrobci elektřiny nebo jiná zařízení uvedená v čl. 10a odst. 3 směrnice 2003/87/ES. Poté Komise stanovila za období 2005-2007 podíl emisí ze zařízení, na která se uvedené ustanovení nevztahuje, ale která jsou zahrnuta do EU ETS na období 2008-2012. Komise pak tímto 34,78289436 % podílem vynásobila množství (1 976 784 044 povolenek) vypočítané podle článku 9 směrnice 2003/87/ES. K výsledku tohoto výpočtu pak Komise připočítala 121 733 050 povolenek vycházejících z průměrného množství ověřených emisí z příslušných zařízení za období 2005-2007, při zohlednění revidovaného rozsahu EU ETS z roku 2013. K tomu účelu použila Komise informace poskytnuté členskými státy a zeměmi EHP-ESVO, aby upravila mezní hodnotu. Pokud nebyla k dispozici informace o množství ročních ověřených emisí za období 2005-2007, získala Komise příslušné hodnoty v možném rozsahu extrapolací z ověřených emisí v pozdějších letech za použití faktoru 1,74 % v opačném směru. Informace a údaje k tomu použité Komise konzultovala s členskými státy a ty jejich správnost potvrdily. Porovnáním maximálního počtu povolenek daného v čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES s předběžným ročním množstvím bezplatných povolenek bez použití faktorů uvedených v příloze VI k rozhodnutí 2011/278/EU se obdrží roční opravný faktor jednotný pro všechna odvětví uvedený v příloze II tohoto rozhodnutí.
(26)
Podle doplněného přehledu počtu povolenek k bezplatnému přidělení, který vyplývá z tohoto rozhodnutí, může Komise lépe odhadnout množství povolenek, které jsou určeny k dražbě podle čl. 10 odst. 1 směrnice 2003/87/ES. Vzhledem k maximálnímu počtu povolenek stanovených čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES, k přídělům na výrobu tepla podle čl. 10a odst. 4 uvedeným v tabulce níže a velikosti rezervy pro nové účastníky na trhu Komise odhaduje, že v období 2013-2020 bude dražit 8 176 193 157 povolenek.
(27)
Níže uvedená tabulka udává roční příděl povolenek pro výrobu tepla podle čl. 10a odst. 4 směrnice 2003/87/ES.
Rok
Bezplatné povolenky podle čl. 10a odst. 4 směrnice 2003/87/ES
2013
104 326 872
2014
93 819 860
2015
84 216 053
2016
75 513 746
2017
67 735 206
2018
60 673 411
2019
54 076 655
2020
47 798 754
(28)
Členské státy by na základě vnitrostátních prováděcích opatření, opravného koeficientu jednotného pro všechna odvětví a lineárního faktoru měly určit výsledné roční množství bezplatných povolenek na každý rok období 2013-2020. Výsledné množství bezplatných povolenek by měl členský stát určit podle tohoto rozhodnutí, směrnice 2003/87/ES, rozhodnutí 2011/278/EU a dalších příslušných ustanovení právních předpisů Unie. Stejně tak by měly státy EHP-ESVO postupovat při určování konečného ročního počtu povolenek bezplatně přidělených zařízením na svém území na každý rok období 2013-2020 v souladu s čl. 10 odst. 9 rozhodnutí 2011/278/EU na základě vnitrostátních prováděcích opatření, opravného koeficientu jednotného pro všechna odvětvi a lineárního faktoru.
(29)
Komise shledala, že přidělení bezplatných povolenek zařízením náležejícím do EU ETS na základě harmonizovaných pravidel pro celou Unii nezakládá selektivní hospodářskou výhodu podnikům, která by mohla narušit hospodářskou soutěž a která by mohla ovlivnit vnitřní trh Unie. Členské státy jsou povinny podle právních předpisů Unie přidělovat bezplatné povolenky a nemohou místo toho dražit odpovídající množství. Rozhodnutí členských států o přidělení bezplatných povolenek proto nemůže být považováno za opatření státní podpory ve smyslu článku 107 a 108 SFEU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA I
VNITROSTÁTNÍ PROVÁDĚCÍ OPATŘENÍ
Článek 1
1. Začlenění zařízení uvedených v příloze I tohoto rozhodnutí do seznamů zařízení, na které se vztahuje směrnice 2003/87/ES, předložených Komisi podle čl. 11 odst. 1 směrnice 2003/87/ES a příslušné předběžné celkové množství bezplatných povolenek na emise k přidělení zařízením uvedeným v příloze I tohoto rozhodnutí se zamítá.
2. Není námitek proti tomu, aby členský stát změnil předběžné celkové roční množství povolenek na emise k přidělení zařízením na jeho území zařazeným do seznamu podle odstavce 1 a uvedeným v bodě A přílohy I tohoto rozhodnutí předtím, než stanoví konečné celkové roční množství na každý rok období 2013-2020 podle čl. 10 odst. 9 rozhodnutí 2011/278/EU, pokud rozsahem změny nedojde k navýšení přídělů, které toto rozhodnutí nestanoví.
Není námitek proti tomu, aby členský stát změnil předběžné celkové roční množství povolenek na emise k bezplatnému přidělení zařízením na jeho území zařazeným do seznamu podle odstavce 1 a uvedeným v bodě B přílohy I tohoto rozhodnutí předtím, než stanoví koneční celkové roční množství pro každý rok období 2013-2020 podle čl. 10 odst. 9 rozhodnutí 2011/278/EU, pokud v rámci změny nebudou přiděleny povolenky na základě referenčních úrovní tekutého kovu zařízením, které tekutý kov dovážejí k dalšímu zpracování, jak uvádí příloha I rozhodnutí 2011/278/EU. Pokud tím dojde k navýšení předběžného celkového ročního množství povolenek na emise zařízením, která vyrábějí tekuté kovy a vyvážejí je do zařízení uvedených v bodě B přílohy I tohoto rozhodnutí, není námitek proti tomu, aby dotčený členský stát odpovídajícím způsobem změnil předběžné celkové roční množství pro tato zařízení vyrábějící a vyvážející tekuté kovy.
Není námitek proti tomu, aby členský stát změnil předběžné celkové roční množství povolenek na emise k bezplatnému přidělení zařízením na jeho území zařazeným do seznamu podle odstavce 1 a uvedeným v bodě C přílohy I tohoto rozhodnutí předtím, než stanoví konečné celkové roční množství pro každý rok období 2013-2020 podle čl. 10 odst. 9 rozhodnutí 2011/278/EU, pokud bude přidělení povolenek v souladu s čl. 10 odst. 2 písm. a) rozhodnutí 2011/278/EU a vyloučí se jakékoli příděly procesům, na které se vztahují systémové hranice referenční úrovně produktu pro tekutý kov stanovené v příloze I rozhodnutí 2011/278/EU pro zařízení, která surové tekuté kovy nevyrábějí, ale dovážejí, které by jinak vedlo ke dvojímu započítání.
Není námitek proti tomu, aby členský stát změnil předběžné celkové roční množství povolenek na emise k bezplatnému přidělení zařízením na jeho území zařazeným do seznamu podle odstavce 1 a uvedeným v bodě D přílohy I tohoto rozhodnutí předtím, než stanoví konečné celkové roční množství pro každý rok období 2013-2020 podle čl. 10 odst. 9 rozhodnutí 2011/278/EU, pokud se v rámci změny nepřidělí povolenky na základě dílčího zařízení pro emise z procesů pro výrobu zinku ve vysokých pecích a souvisejících procesů. Pokud by tím došlo k navýšení předběžných přídělů dílčím zařízením pro referenční úroveň tepla v zařízeních s vysokou pecí a uvedeným v bodě D přílohy I tohoto rozhodnutí, není námitek proti tomu, aby dotčený členský stát odpovídajícím způsobem změnil předběžné celkové roční množství pro tato zařízení.
Není námitek proti tomu, aby členský stát změnil předběžné celkové roční množství povolenek na emise k bezplatnému přidělení zařízením na jeho území zařazeným do seznamu podle odstavce 1 a uvedeným v bodě E přílohy I tohoto rozhodnutí předtím, než stanoví konečné celkové roční množství pro každý rok období 2013-2020 podle čl. 10 odst. 9 rozhodnutí 2011/278/EU, pokud v rámci změny nedojde k přidělení na teplo dodávané zařízením vyrábějícím polymery, jako jsou S-PVC a E-PVC a VCM.
3. Všechny změny uvedené v odstavci 2 musí být v co nejkratší lhůtě oznámeny Komisi a členské státy nepřistoupí k určování konečného celkového ročního množství pro jednotlivé roky období 2013-2020 v souladu s čl. 10 odst. 9 rozhodnutí 2011/278/EU, dokud nebude provedena přijatelná změna.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 1, není námitek k seznamu zařízení, na která se vztahuje směrnice 2003/87/ES, předloženému členskými státy podle čl. 11 odst. 1 směrnice 2003/87/ES a příslušným předběžným celkovým množstvím povolenek na emise bezplatně přidělených těmto zařízením.
KAPITOLA II
CELKOVÉ MNOŽSTVÍ POVOLENEK
Článek 3
Článek 1 rozhodnutí 2010/634/EU se nahrazuje tímto:
„Článek 1
Na základě článků 9 a 9a směrnice 2003/87/ES je celkové množství povolenek vydávaných počínaje rokem 2013 a každoročně lineárně snižovaných způsobem podle článku 9 směrnice 2003/87/ES stanoveno na 2 084 301 856 povolenek.“
KAPITOLA III
OPRAVNÝ KOEFICIENT JEDNOTNÝ PRO VŠECHNA ODVĚTVÍ
Článek 4
Opravný koeficient jednotný pro všechna odvětví uvedený v čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES a stanovený podle čl. 15 odst. 3 rozhodnutí 2011/278/EU je uveden v příloze II tohoto rozhodnutí.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 5. září 2013.
DEĊIŻJONI TAL-KUMMISSJONI
tal-5 ta’ Settembru 2013
dwar miżuri ta’ implimentazzjoni nazzjonali għall-allokazzjoni tranżizzjonali mingħajr ħlas ta’ kwoti tal-emissjonijiet ta’ gassijiet serra skont l-Artikolu 11(3) tad-Direttiva 2003/87/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill
(notifikata bid-dokument C(2013) 5666)
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
(2013/448/UE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat id-Direttiva 2003/87/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-13 ta’ Ottubru 2003 li tistabbilixxi skema għall-iskambju ta’ kwoti ta’ emissjonijiet ta’ gassijiet serra ġewwa l-Komunità u li temenda d-Direttiva 96/61/KE (1), u b’mod partikolari l-Artikoli 10a u 11 tagħha,
Billi:
(1)
Hija r-regola li l-allokazzjoni tal-kwoti tal-emissjonijiet issir permezz ta’ rkantar mill-2013 ’il quddiem, għall-operaturi ta’ installazzjonijiet fl-ambitu tal-iskema tal-Unjoni għan-negozjar ta’ emissjonijiet (EU ETS). Madankollu, xi operaturi eliġibbli se jibqgħu jirċievu l-allokazzjonijiet mingħajr ħlas bejn l-2013 u l-2020. L-ammont ta’ kwoti li jirċievi kull wieħed minn dawn l-operaturi jkun iddeterminat skont ir-regoli armonizzati fl-Unjoni kollha li huma stabbiliti fid-Direttiva 2003/87/KE u fid-Deċiżjoni tal-Kummissjoni 2011/278/UE (2).
(2)
Sat-30 ta’ Settembru 2011, l-Istati Membri kellhom iressqu quddiem il-Kummissjoni l-Miżuri Nazzjonali ta’ Implimentazzjoni (NIMs) tagħhom li, fost informazzjoni obbligatorja oħra, dawn kellhom jagħtu lista ta’ installazzjonijiet fit-territorju tagħhom koperti mid-Direttiva 2003/87/KE, u l-ammont preliminari ta’ kwoti mingħajr ħlas li għandhom jiġu allokati bejn l-2013 u l-2020 ikkalkulati skont ir-regoli armonizzati madwar l-Unjoni kollha.
(3)
L-Artikolu 18 tal-Att li jikkonċerna l-kundizzjonijiet tal-adeżjoni tar-Repubblika tal-Kroazja u l-aġġustamenti fit-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea, fit-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea u fit-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea tal-Enerġija Atomika (3) jipprevedi l-miżuri tranżizzjonali li japplikaw għall-Kroazja u stabbiliti fl-Anness V ma’ dan l-Att. Skont il-punt 10 ta’ dan l-Anness V, il-Kroazja għandha tiżgura li l-operaturi jikkonformaw mad-Direttiva 2003/87/KE tul is-sena 2013 kollha. Bl-istess mod, l-operaturi ta’ installazzjonijiet eliġibbli jirċievu allokazzjoni mingħajr ħlas għas-sena 2013 kollha biex ikunu jistgħu jikkonformaw bis-sħiħ mal-EU ETS u l-prinċipju tagħha ta’ monitoraġġ, rapportaġġ u verifikazzjoni kull sena tal-emissjonijiet u ċ-ċediment tal-kwoti tal-emissjonijiet. B’konformità ma’ dan, il-Kroazja ressqet in-NIMs lill-Kummissjoni skont l-Artikolu 11(1) tad-Direttiva 2003/87/KE u l-Artikolu 15(1) tad-Deċiżjoni 2011/278/UE.
(4)
Il-Kummissjoni pprovdiet mudell elettroniku għat-tressiq tan-NIMs biex tiżgura l-kwalità u l-komparabbiltà tad-dejta. L-Istati Membri kollha ressqu lista ta’ installazzjonijiet f’dan il-format jew f’wieħed simili, tabella bid-dejta kollha rilevanti għal kull installazzjoni u rapport tal-metodoloġija li spjega l-proċess tal-ġbir tad-dejta mill-awtoritajiet tal-Istati Membri.
(5)
Billi tressaq ambitu wiesa’ ta’ informazzjoni u dejta, il-Kummissjoni l-ewwel ma għamlet kien li vverifikat li n-NIMs kollha kienu sħaħ. F’każijiet fejn il-Kummissjoni sabet li s-sottomissjonijiet ma kinux komprensivi, hi talbet aktar informazzjoni mingħand l-Istati Membri kkonċernati. B’risposta għal dawn it-talbiet, l-awtoritajiet rilevanti ressqu aktar informazzjoni rilevanti biex jimtlew in-NIMs li kienu ressqu.
(6)
Wara dan, in-NIMs, u inklużi magħhom l-ammonti totali annwali preliminari tal-kwoti tal-emissjonijiet li għandhom jiġu allokati bejn l-2013 u l-2020, ġew imqabbla mal-kriterji li hemm fid-Direttiva 2003/87/KE, b’mod speċjali l-Artikolu 10a tagħha, u fid-Deċiżjoni 2011/278/UE. filwaqt li tqiesu d-dokumenti gwida tal-Kummissjoni għall-Istati Membri approvati mill-Kumitat dwar it-Tibdil fil-Klima fl-14 ta’ April 2011. Fejn kien rilevanti, tqieset il-gwida dwar l-interpretazzjoni tal-Anness I mad-Direttiva 2003/87/KE.
(7)
Il-Kummissjoni wettqet valutazzjoni tal-konformità ddettaljata tan-NIMs ta’ kull Stat Membru. Bħala parti minn dik il-valutazzjoni komprensiva, il-Kummissjoni analizzat il-konsistenza tad-dejta fiha nnifisha u l-konsistenza tad-dejta mar-regoli tal-allokazzjoni armonizzati. Il-Kummissjoni l-ewwel eżaminat l-eliġibbiltà tal-installazzjonijiet għall-allokazzjoni mingħajr ħlas, it-tqassim tal-installazzjonijiet f’installazzjonijiet sekondarji u l-konfini tagħhom. Imbagħad il-Kummissjoni analizzat l-applikazzjoni tal-valuri referenzjarji korretti għall-installazzjonijiet sekondarji rilevanti. Billi d-Deċiżjoni 2011/278/UE tistipula, fil-prinċipju, valur referenzjarju wieħed għal kull prodott għall-valur referenzjarju tal-prodotti tal-installazzjonijiet sekondarji, il-Kummissjoni tat attenzjoni partikolari lill-applikazzjoni tal-valur referenzjarju għall-prodott finali li ssawwar skont id-definizzjoni tal-prodott u l-konfini tas-sistema stipulati fl-Anness I mad-Deċiżjoni 2011/278/UE. Barra minn hekk, billi hemm impatt sinifikanti fuq l-allokazzjonijiet, il-Kummissjoni analizzat fid-dettall il-kalkolu tal-livelli ta’ attività storiċi tal-installazzjonijiet, il-każi ta’ bidliet sinifikanti fil-kapaċità waqt il-perjodu ta’ bażi, kif ukoll każi ta’ installazzjonijiet li bdew jaħdmu waqt il-perjodu ta’ bażi, il-kalkolu tal-għadd preliminari ta’ kwoti ta’ emissjonijiet li ġew allokati mingħajr ħlas filwaqt li qieset il-possibbiltà ta’ skambju bejn il-karburant u l-elettriku, l-istatus ta’ tnixxija tal-karbonju, kif ukoll l-esportazzjonijiet ta’ sħanat għal djar privati. Aktar analiżijiet tal-istatistika u kontrolli tal-kredibbiltà bl-użu ta’ indikaturi, bħal, pereżempju, il-propożizzjoni ta’ allokazzjoni skont il-livell storiku ta’ attività mqabbel ma’ valuri referenzjarji, jew livelli storiċi ta’ attività mqabbla mal-kapaċità tal-produzzjoni, għenu biex jidentifikaw irregolaritajiet potenzjali addizzjonali fl-applikazzjoni tar-regoli tal-allokazzjoni armonizzati.
(8)
Abbażi tar-riżultati ta’ din il-valutazzjoni, il-Kummissjoni wettqet valutazzjoni ddettaljata tal-installazzjonijiet fejn ġew identifikati l-irregolaritajiet potenzjali fl-applikazzjoni tar-regoli tal-allokazzjoni armonizzati, u talbet aktar kjarifiki mingħand l-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru kkonċernat.
(9)
Fid-dawl tar-riżultati ta’ din il-valutazzjoni tal-konformità, il-Kummissjoni tqis li n-NIMs tal-Awstrija, tal-Belġju, tal-Bulgarija, tal-Kroazja, ta’ Ċipru, tad-Danimarka, tal-Estonja, tal-Finlandja, ta’ Franza, tal-Greċja, tal-Ungerija, tal-Irlanda, tal-Italja, tal-Latvja, tal-Litwanja, tal-Lussemburgu, ta’ Malta, tal-Pajjiżi l-Baxxi, tal-Polonja, tal-Portugall, tar-Rumanija, tas-Slovakkja, tas-Slovenja, ta’ Spanja, tal-Isvezja u tar-Renju Unit, kompatibbli mad-Direttiva 2003/87/KE u d-Deċiżjoni 2011/278/UE. L-installazzjonijiet inklużi fin-NIMs minn dawn l-Istati Membri nstab li huma eliġibbli għall-allokazzjonijiet mingħajr ħlas u ma nstabu ebda nuqqasijiet ta’ konsistenza rigward l-ammonti totali annwali preliminari tal-kwoti tal-emissjonijiet allokati mingħajr ħlas proposti minn kull wieħed minn dawn l-Istati Membri.
(10)
Iżda, fid-dawl tar-riżultati tal-valutazzjoni, il-Kummissjoni sabet li ċerti aspetti tan-NIMs sottomessi mill-Ġermanja u mir-Repubblika Ċeka mhumiex kumpatibbli mal-kriterji li hemm fid-Direttiva 2003/87/KE u d-Deċiżjoni 2011/278/UE meta wieħed iqis id-dokumenti gwida tal-Kummissjoni għall-Istati Membri, li ġew approvati mill-Kumitat dwar it-Tibdil fil-Klima fl-14 ta’ April 2011.
(11)
Il-Kummissjoni tinnota li l-Ġermanja pproponiet li seba’ installazzjonijiet għandhom jirċievu żieda fil-livell ta’ allokazzjoni mingħajr ħlas ta’ kwoti tal-emissjonijiet minħabba li tikkunsidra li dan ikun jevita tbatija bla bżonn. B’konformità mal-Artikolu 10a tad-Direttiva 2003/87/KE u d-Deċiżjoni 2011/278/UE, l-ammonti preliminari ta’ allokazzjonijiet mingħajr ħlas li għandhom jitressqu bħala parti min-NIMs jiġu kkalkulati skont ir-regoli armonizzati madwar l-Unjoni. Id-Deċiżjoni 2011/278/UE ma tipprevedix l-aġġustament li tixtieq tagħmel il-Ġermanja abbażi tal-Artikolu 9(5) tal-Att Ġermaniż dwar in-Negozjar ta’ Emissjonijiet ta’ Gassijiet b’Effett Serra - TEHG tat-28 ta’ Lulju 2011. Filwaqt li sal-2012, l-allokazzjoni mingħajr ħlas tal-kwoti tal-emissjonijiet kienet organizzata fuq bażi nazzjonali, mill-2013 ’il quddiem, il-leġiżlatur, b’mod intenzjonat, stabbilixxa r-regoli kompletament armonizzati, biex l-installazzjonijiet kollha jiġu ttrattati bl-istess mod. Kull bidla unilaterali fl-ammonti preliminari tal-allokazzjonijiet mingħajr ħlas ikkalkulati mill-Istati Membri skont id-Deċiżjoni 2011/278/UE tkun iddgħajjef dan l-approċċ armonizzat. Il-Ġermanja ma ġabitx provi li l-allokazzjoni għall-installazzjonijiet ikkonċernati kkalkulata skont id-Deċiżjoni 2011/278/UE kienet b’mod ċar mhux xierqa meta jitqies l-għan li jrid jinkiseb tal-armonizzazzjoni sħiħa tal-allokazzjonijiet. Jekk jiġu allokati aktar kwoti lil xi installazzjonijiet, dan ikun jippreġudika l-kompetizzjoni, jew jhedded li jagħmel hekk, u jkollu effetti transkonfinali minħabba n-negozju madwar l-unjoni fis-setturi kollha koperti mid-Direttiva 2003/87/KE. Fid-dawl tal-prinċipju tat-trattament ugwali tal-Istati Membri u tal-installazzjonijiet fl-EU ETS, il-Kummissjoni ddeċidiet li għalhekk jixraq li toġġezzjona għall-ammonti preliminari ta’ allokazzjonijiet mingħajr ħlas lil ċerti installazzjonijiet li hemm fin-NIMs Ġermaniżi u elenkati fil-punt A tal-Anness I.
(12)
Il-Kummissjoni ssib li n-NIMs proposti mill-Ġermanja jikkontrovjenu wkoll id-Deċiżjoni 2011/278/UE għaliex l-applikazzjoni tal-valur ta’ referenza għall-metall jaħraq fil-każijiet elenkati fil-punt B tal-Anness I ma’ din id-Deċiżjoni mhijiex konsistenti mar-regoli rilevanti. F’dan ir-rigward, il-Kummissjoni tinnota li fin-NIMs Ġermaniżi, fil-każi tal-proċessi fil-manifattura tal-azzar bl-ifran bażiċi li jaħdmu bl-ossiġenu (BOF), u fejn il-metall jaħraq mill-forn tal-blast ma jiġix irfinut f’azzar fl-istess installazzjoni, iżda jiġi esportat għal aktar ipproċessar, l-operatur tal-installazzjoni bil-forn tal-blast għall-produzzjoni tal-metall jaħraq ma jingħatax allokazzjoni mingħajr ħlas ta’ kwoti tal-emissjonijiet. Minflok ma jsir hekk, l-allokazzjoni mingħajr ħlas tingħata lill-installazzjoni fejn jiġi rfinut l-azzar.
(13)
Il-Kummissjoni tinnota li għall-finijiet tal-allokazzjoni tal-kwoti tal-emissjonijiet, il-valuri referenzjarji tal-prodotti huma stabbiliti fid-Deċiżjoni 2011/278/UE fejn tqiesu d-definizzjonijiet tal-prodotti u l-kumplessità tal-proċessi tal-produzzjoni li jippermettu l-verifika tad-dejta tal-produzzjoni u applikazzjoni uniformi tal-valuri referenzjarji għall-prodotti madwar l-Unjoni. Għall-applikazzjoni tal-valuri referenzjarji tal-prodotti, l-installazzjonijiet huma maqsumin f’installazzjonijiet sekondarji, fejn l-installazzjonijiet sekondarji ta’ valur referenzjarju ta’ prodott jiġu ddefiniti bħala inputs, outputs u l-emissjonijiet korrispondenti marbutin mal-produzzjoni ta’ prodott li għalih ġie stabbilit valur referenzjarju fl-Anness I mad-Deċiżjoni 2011/278/UE. B’hekk, il-valuri referenzjarji huma stabbiliti għall-prodotti u mhux għall-proċessi. Għalhekk, ġie żviluppat valur referenzjarju għall-metall jaħraq, u l-prodott huwa ddefinit bħala ħadid likwidu ssaturat bil-karbonju għal aktar ipproċessar. Il-fatt li l-konfini tas-sistema għall-valur referenzjarju tal-metall jaħraq stabbiliti fl-Anness I mad-Deċiżjoni 2011/278/UE jinkludu l-BOF ma jippermettix lill-Istati Membri li ma jagħtux każ li għandu jkun hemm l-allokazzjonijiet għal prodott partikolari. Dan il-fattur huwa kkorroborat mill-fatt li l-valuri referenzjarji għandhom ikopru l-emissjonijiet diretti kollha li huma marbutin mal-produzzjoni. Madankollu, hija l-produzzjoni tal-metall jaħraq fil-forn tal-blast li prinċiparjament jikkawża l-emissjonijiet, filwaqt li l-proċess tal-irfinar tal-metall jaħraq f’azzar fil-konvertitur BOF jipproduċi relattivament ftit emissjonijiet. Għalhekk, il-valur referenzjarju kien ikun ħafna inqas kieku kien ikopri l-installazzjonijiet li jimpurtaw il-metall jaħraq u jirfinawh f’azzar fil-konvertitur BOF. Barra minn hekk, fid-dawl tal-iskema ġenerali għall-allokazzjoni stabbilita bid-Deċiżjoni 2011/278/UE, b’mod partikolari rigward ir-regoli dwar bidliet sinifikanti fil-kapaċitajiet, l-allokazzjoni proposta mill-Ġermanja ma tistax titqies li hi konsistenti. Għaldaqstant il-Kummissjoni ssib li minħabba nuqqas ta’ installazzjoni sekondarja korrispondenti li kienet tippermetti l-allokazzjoni skont l-Artikolu 10 tad-Deċiżjoni 2011/278/UE, l-installazzjonijiet li jimpurtaw il-metall jaħraq biex ikomplu jipproċessawh ma jistgħux jitqiesu li huma eliġibbli biex jirċievu l-allokazzjonijiet mingħajr ħlas abbażi tal-valur referenzjarju tal-metall jaħraq għall-ammont tal-metall jaħraq impurtat. Għalhekk, il-Kummissjoni toġġezzjona għall-ammonti totali preliminari ta’ allokazzjonijiet mingħajr ħlas proposti għall-installazzjonijiet elenkati fil-punt B tal-Anness I ma’ din id-Deċiżjoni.
(14)
Rigward l-applikazzjoni tal-valur referenzjarju għall-metall jaħraq fin-NIMs proposti mir-Repubblika Ċeka, il-Kummissjoni tosserva li l-allokazzjoni għall-installazzjoni elenkata taħt il-punt C bl-identifikatur CZ-existing-CZ-73-CZ-0134-11/M ma tikkorrispondix mal-valur tal-valur referenzjarju tal-metall jaħraq immultiplikat bil-livell rilevanti tal-attività storika marbuta mal-prodott, kif propost fin-NIMs, u għaldaqstant mhijiex konformi mal-Artikolu 10(2)(a) tad-Deċiżjoni 2011/278/UE. Għalhekk, il-Kummissjoni toġġezzjona għall-allokazzjoni lil din l-installazzjoni sakemm ma jissewwiex dan l-iżball. Barra minn hekk, il-Kummissjoni tinnota li l-allokazzjoni għall-installazzjoni elenkata taħt il-punt C bl-identifikatur CZ-existing-CZ-52-CZ-0102-05 tqies il-proċessi koperti mill-konfini tas-sistema tal-valur referenzjarju tal-metall jaħraq. Iżda din l-installazzjoni ma tipproduċix il-metall jaħraq, imma timpurtah. Minħabba li mhemmx produzzjoni tal-metall jaħraq fl-installazzjoni bl-identifikatur CZ-existing-CZ-52-CZ-0102-05, u b’hekk mhemmx installazzjoni sekondarja tal-valur referenzjarju korrispondenti tal-prodott li kienet tippermetti d-determinazzjoni tal-allokazzjoni skont l-Artikolu 10 tad-Deċiżjoni 2011/278/UE, l-allokazzjoni proposta mhijiex konsistenti mar-regoli tal-allokazzjoni u tista’ tagħti lok għal kalkolu doppju. Għaldaqstant il-Kummissjoni toġġezzjona għall-allokazzjoni lill-installazzjonijiet elenkati fil-punt C tal-Anness I ma’ din id-Deċiżjoni.
(15)
Il-Kummissjoni tinnota li l-installazzjonijiet imsemmijin fil-punt D tal-Anness I ma’ din id-Deċiżjoni jirċievu allokazzjoni abbażi ta’ installazzjoni sekondarja tal-emissjonijiet tal-proċess għall-produzzjoni taż-żingu fil-forn tal-blast u proċessi marbutin ma’ dan. F’dan ir-rigward, il-Kummissjoni tosserva li l-emissjonijiet koperti mill-installazzjoni sekondarja tal-emissjonijiet tal-proċessi diġà huma koperti mill-installazzjoni sekondarja tal-valur referenzjali tal-prodott għall-metall jaħraq li abbażi tiegħu waħda mill-installazzjonijiet tirċievi wkoll allokazzjoni, u b’hekk dawn huma kkalkulati darbtejn. L-installazzjoni sekondarja tal-valur referenzjarju tal-prodott għall-metall jaħraq tkopri b’mod ċar l-inputs, l-outputs u l-emissjonijiet korrispondenti marbutin mal-produzzjoni tal-metall jaħraq fil-forn tal-blast u mal-proċessi kollha, inkluż it-trattament tal-gagazza, marbutin ma’ dan, kif stabbilit fl-Anness I mad-Deċiżjoni 2011/278/UE. Għalhekk, in-NIMs proposti mill-Ġermanja jmorru kontra l-Artikolu 10(8) tad-Deċiżjoni 2011/278/UE u l-obbligu li ma jsirux kalkoli tal-emissjonijiet darbtejn, għaliex ċerti emissjonijiet huma magħdudin darbtejn fl-allokazzjoni għal dawn l-installazzjonijiet. Għalhekk il-Kummissjoni toġġezzjona għall-allokazzjoni lil dawn l-installazzjonijiet abbażi ta’ installazzjoni sekondarja tal-emissjonijiet tal-proċessi għall-produzzjoni taż-żingu ġo forn tal-blast u l-proċessi marbutin ma’ dan.
(16)
Il-Kummissjoni tosserva wkoll li l-lista tal-installazzjonijiet stipulata fin-NIMs Ġermaniżi mhijiex sħiħa u b’hekk tmur kontra l-Artikolu 11(1) tad-Direttiva 2003/87/KE. Il-lista ma tinkludix l-installazzjonijiet li jipproduċu l-polimeri, b’mod partikolari l-S-PVC u l-E-PVC, u l-monomer tal-klorur tal-vinil (VCM) bil-kwantitajiet tal-kwoti maħsubin biex jiġu allokati lil kull waħda minn dawn l-installazzjonijiet li qegħdin fit-territorju tal-Ġermanja, li għalihom tapplika d-Direttiva u li huma msemmijin fit-taqsima 5.1 tal-gwida tal-Kummissjoni dwar l-interpretazzjoni tal-Anness I mad-Direttiva 2003/87/KE, approvata mill-Kumitat dwar it-Tibdil fil-Klima fit-18 ta’ Marzu 2010. F’dan ir-rigward, il-Kummissjoni taf bil-fehma mressqa mill-Ġermanja, li l-produzzjoni tal-polimeri, b’mod partikolari l-S-PVC u l-E-PVC, u l-VCM mhijiex koperta mill-Anness I mad-Direttiva 2003/87/KE. Il-Kummissjoni tqis li l-polimeri, inklużi l-S-PVC u l-E-PVC u l-VCM, jissodisfaw id-definizzjoni tal-attività rilevanti (il-produzzjoni ta’ ammonti kbar ta’ sustanzi kimiċi) fl-Anness I mad-Direttiva 2003/87/KE. Għaldaqstant, b’kooperazzjoni mill-qrib mal-Istati Membri u s-setturi industrijali kkonċernati, inħarġu l-valuri referenzjarji tal-prodotti għall-S-PVC, l-E-PVC u l-VCM, kif stipulat fl-Anness I mad-Deċiżjoni 2011/278/UE.
(17)
Il-Kummissjoni tosserva li l-fatt li l-lista tal-installazzjonijiet Ġermaniża mhijiex sħiħa għandu effetti negattivi fuq l-allokazzjoni abbażi tal-installazzjoni sekondarja tal-valur referenzjarju tas-sħana għall-installazzjonijiet li jesportaw is-sħana lil installazzjonijiet li jipproduċu s-sustanzi kimiċi fi kwantitajiet kbar, elenkati fil-punt E tal-Anness I ma’ din id-Deċiżjoni. Filwaqt li huma biss l-esportazzjonijiet tas-sħana lejn installazzjoni jew entità oħra mhux koperta mid-Direttiva 2003/87/KE li jagħtu lok għal allokazzjoni mingħajr ħlas abbażi tal-installazzjoni sekondarja tal-valur referenzjarju tas-sħana, fin-NIMs Ġermaniżi, l-esportazzjonijiet lejn installazzjonijiet li jwettqu attivitajiet fil-kamp ta’ applikazzjoni tal-Anness I mad-Direttiva 2003/87/KE huma meqjusin għall-allokazzjoni għall-installazzjonijiet elenkati fil-punt E tal-Anness I ma’ din id-Deċiżjoni. B’konsegwenza ta’ dan, l-allokazzjonijiet proposti għall-installazzjonijiet elenkati fil-punt E tal-Anness I mhumiex konsistenti mar-regoli tal-allokazzjoni. Għaldaqstant il-Kummissjoni toġġezzjona għall-allokazzjoni għall-installazzjonijiet elenkati fil-punt E tal-Anness I ma’ din id-Deċiżjoni.
(18)
B’konformità mal-Artikoli 9 u 9a tad-Direttiva 2003/87/KE, bid-Deċiżjoni 2010/634/UE (4) l-Kummissjoni ppubblikat il-kwantità assoluta għall-Unjoni kollha tal-kwoti għall-perjodu mill-2013 sal-2020. F’dan ir-rigward, il-kwantità meqjusa skont l-Artikolu 9 tad-Direttiva 2003/87/KE hija bbażata fuq it-total tal-kwantitajiet tal-kwoti maħruġin mill-Istati Membri li jikkonformaw mad-deċiżjonijiet tal-Kummissjoni dwar il-Pjanijiet Nazzjonali ta’ Allokazzjoni tagħhom għall-perjodu ta’ bejn l-2008 u l-2012. Madankollu, wara l-għeluq tal-perjodu ta’ negozjar bejn l-2008 u l-2012, il-Kummissjoni kisbet aktar informazzjoni u dejta aktar preċiża partikolarment dwar il-kwantità ta’ kwoti mogħtijin lil min jidħol ġdid, mir-Riżervi għal Min Jidħol Ġdid tal-Istati Membri, u dwar l-użu tal-kwoti tal-Istati Membri, li jitwarrbu għal proġetti ta’ Implimentazzjoni Konġunta stabbiliti skont l-Artikolu 3 tad-Deċiżjoni tal-Kummissjoni 2006/780/KE (5). Barra minn hekk, rigward l-aġġustament tal-kwantità ta’ kwoti madwar l-Unjoni skont l-Artikolu 9a tad-Direttiva 2003/87/KE, u b’mod partikolari l-paragrafi 1 u 4 tiegħu, għandha titqies l-aktar dejta xjentifika riċenti dwar il-potenzjal ta’ effet serra tal-gassijiet b’effett serra, id-Deċiżjonijiet tal-Kummissjoni C(2011) 3798 u C(2012) 497 biex tiġi aċċettata l-inklużjoni unilaterali ta’ gassijiet b’effett serra addizzjonali u attivitajiet tal-Italja u tar-Renju Unit skont l-Artikolu 24 tad-Direttiva 2003/87/KE, kif ukoll l-esklużjoni tal-Ġermanja, tar-Renju Unit, ta’ Franza, tal-Pajjiżi l-Baxxi, ta’ Spanja, tas-Slovenja u tal-Italja, mill-EU ETS ta’ installazzjonijiet bi ftit emissjonijiet, b’konformità mal-Artikolu 27 tad-Direttiva 2003/87/KE.
(19)
Barra minn hekk, il-kwantità assoluta tal-kwoti tal-Unjoni sħiħa għandhom iqisu l-adeżjoni tal-Kroazja mal-Unjoni Ewropea, kif ukoll it-twessigħ tal-EU ETS għall-Istati taż-ŻEE u tal-EFTA. Skont il-punt 8 tal-Anness III mal-Att dwar il-kundizzjonijiet għall-adeżjoni tar-Repubblika tal-Kroazja u l-aġġustamenti fit-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea, fit-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea u fit-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea tal-Enerġija Atomika, il-kwantità meqjusa skont l-Artikolu 9 tad-Direttiva 2003/87/KE żdiedet, bħala riżultat tal-adeżjoni tal-Kroazja, bl-istess kwantità ta’ kwoti li l-Kroazja se tirkanta skont l-Artikolu 10(1) tad-Direttiva 2003/87/KE. L-inkorporazzjoni fil-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea (ŻEE) tad-Direttiva 2009/29/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (6) u d-Deċiżjoni 2011/278/UE kif emendata bid-Deċiżjoni tal-Kummissjoni 2011/745/UE (7) bid-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru 152/2012 (8) timplika żieda ġenerali tal-kwantità totali tal-kwoti fl-EU ETS skont l-Artikoli 9 u 9a tad-Direttiva 2003/87/KE. Għaldaqstant jeħtieġ li jitqiesu ċ-ċifri rilevanti ppreżentati mill-Istati taż-ŻEE-EFTA fil-Parti A tal-Appendiċi għal dik id-Direttiva fil-Ftehim ŻEE.
(20)
Għaldaqstant, id-Deċiżjoni 2010/634/UE għandha tiġi emendata skont dan.
(21)
Fl-2014 u f’kull sena ta’ wara din, il-kwantità totali ta’ kwoti ddeterminati għall-2013 abbażi tal-Artikolu 9 u 9a tad-Direttiva 2003/87/KE se tonqos b’fattur lineari ta’ 1,74 % mill-2010, li jammontaw għal 38 264 246 kwoti.
(22)
L-Artikolu 10a(5) tad-Direttiva 2003/87/KE jillimita l-kwantità massima annwali tal-kwoti li hija l-bażi biex jiġu kkalkulati l-allokazzjonijiet mingħajr ħlas għall-installazzjonijiet mhux koperti mill-Artikolu 10a(3) tad-Direttiva 2003/87/KE. Dan il-limitu huwa kompost minn żewġ elementi msemmijin fil-punti (a) u (b) tal-Artikolu 10a(5) tad-Direttiva 2003/87/KE, li kull wieħed minnhom ġie ddeterminat mill-Kummissjoni abbażi tal-kwantitajiet iddeterminati skont l-Artikoli 9 u 9a tad-Direttiva 2003/87/KE, skont dejta li hija disponibbli għall-pubbliku fir-reġistru tal-Unjoni u skont informazzjoni mogħtija mill-Istati Membri, b’mod partikolari dwar is-sehem ta’ emissjonijiet minn ġeneraturi tal-elettriku u installazzjonijiet oħrajn li mhumiex eliġibbli għall-allokazzjoni mingħajr ħlas imsemmija fl-Artikolu 10a(3) tad-Direttiva 2003/87/KE, kif ukoll fejn disponibbli l-emissjonijiet ivverifikati fil-perjodu bejn l-2005 u l-2007 minn installazzjonijiet li ddaħħlu fl-EU ETS biss mill-2013 ’il quddiem, filwaqt li tqieset l-aktar dejta xjentifika riċenti rigward il-potenzjal ta’ effett serra tal-gassijiet b’effett serra.
(23)
Il-limitu stabbilit mill-Artikolu 10a(5) tad-Direttiva 2003/87/KE ma jistax jinqabeż, u dan jiġi żgurat bl-applikazzjoni ta’ koeffiċjent ta’ korrezzjoni transettorjali li, jekk ikun hemm bżonn, inaqqas l-għadd ta’ kwoti mingħajr ħlas fl-installazzjonijiet kollha li huma eliġibbli għall-allokazzjoni mingħajr ħlas b’mod uniformi. L-Istati Membri għandhom iqisu dan il-fattur meta jkunu qegħdin jiddeċiedu l-ammonti annwali tal-allokazzjonijiet lill-installazzjonijiet abbażi ta’ allokazzjonijiet preliminari u ta’ din id-Deċiżjoni. L-Artikolu 15(3) tad-Deċiżjoni 2011/278/UE jeħtieġ li l-Kummissjoni tiddetermina l-koeffiċjent ta’ korrezzjoni transettorjali, dan isir permezz ta’ tqabbil tas-somma tal-ammonti totali preliminari ta’ allokazzjonijiet mingħajr ħlas imressqin mill-Istati Membri, ma’ limitu ffissat bl-Artikolu 10a(5) bil-mod li hu stabbilit fl-Artikolu 15(3) tad-Deċiżjoni 2011/278/UE.
(24)
Wara li d-Direttiva 2009/29/KE ddaħħlet fil-Ftehim ŻEE permezz tad-Deċiżjoni Nru 152/2012 tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE, il-limitu stabbilit mill-Artikolu 10a(5) tad-Direttiva 2003/87/KE, ir-regoli armonizzati tal-allokazzjoni u l-koeffiċjent ta’ korrezzjoni transettorjali għandhom jiġu applikati fil-pajjiżi ŻEE-EFTA. Għalhekk jeħtieġ li jitqiesu l-ammonti annwali preliminari tal-kwoti tal-emissjonijiet li għandhom jiġu allokati mingħajr ħlas fil-perjodu 2013 sal-2020, stabbiliti bid-deċiżjonijiet tal-Awtorità ta’ Sorveljanza tal-EFTA tal-10 ta’ Lulju 2013 dwar in-NIMs tal-Islanda, tan-Norveġja u tal-Liechtenstein.
(25)
Il-limitu stabbilit bl-Artikolu 10a(5) tad-Direttiva 2003/87/KE huwa ta’ 809 315 756 kwoti fl-2013. Biex ikkalkulat dan il-limitu, il-Kummissjoni l-ewwel ġabret l-informazzjoni mingħand l-Istati Membri u l-pajjiżi taż-ŻEE-EFTA dwar jekk l-installazzjonijiet jikkwalifikaw bħala ġeneraturi tal-elettriku jew bħala installazzjoni oħra koperta mill-Artikolu 10a(3) tad-Direttiva 2003/87/KE. Imbagħad il-Kummissjoni ddeċidiet is-sehem tal-emissjonijiet fil-perjodu ta’ bejn l-2005 u l-2007 mill-installazzjonijiet li mhumiex koperti minn dik id-dispożizzjoni, iżda li kienu inklużi fl-EU ETS fil-perjodu ta’ bejn l-2008 u l-2012. Il-Kummissjoni kompliet billi applikat dan is-sehem ta’ 34,78289436 % għall-kwantità li ġiet iddeterminata abbażi tal-Artikolu 9 tad-Direttiva 2003/87/KE (1 976 784 044 kwoti). Mar-riżultat ta’ dan il-kalkolu, il-Kummissjoni żiedet 121 733 050 kwoti, abbażi tal-emissjonijiet annwali medji vverifikati mill-installazzjonijiet rilevanti waqt il-perjodu ta’ bejn l-2005 u l-2007 filwaqt li qieset l-ambitu rivedut tal-EU ETS mill-2013 ’il quddiem. F’dan ir-rigward, il-Kummissjoni użat l-informazzjoni mogħtija mill-Istati Membri u l-pajjiżi tal-EEA-EFTA għall-aġġustament tal-limitu massimu. Fejn l-emissjonijiet annwali vverifikati għall-perjodu 2005 sal-2007 ma kinux disponibbli, sa fejn kien possibbli l-Kummissjoni estrapolat iċ-ċifri tal-emissjonijiet rilevanti minn emissjonijiet ivverifikati fis-snin ta’ wara bl-applikazzjoni tal-koeffiċjent ta’ 1,74 % fid-direzzjoni opposta. Il-Kummissjoni kkonsultat mal-awtoritajiet tal-Istati Membri dwar l-informazzjoni u d-dejta użata għal dan u ġabet il-konferma mingħandhom. Il-limitu stabbilit bl-Artikolu 10a(5) tad-Direttiva 2003/87/KE mqabbel mat-total tal-ammonti annwali preliminari ta’ allokazzjonijiet mingħajr ħlas, mingħajr l-applikazzjoni tal-fatturi msemmijin fl-Anness VI mad-Deċiżjoni 2011/278/UE jagħti l-koeffiċjent annwali transettorjali kif stipulat fl-Anness II ma’ din id-Deċiżjoni.
(26)
Billi b’mod ġenerali ċċara l-għadd tal-kwoti li se jiġu allokati mingħajr ħlas b’riżultat ta’ din id-Deċiżjoni, il-Kummissjoni iżjed tista’ tagħmel stima tal-ammont tal-kwoti li se jiġu rkantati b’konformità mal-Artikolu 10(1) tad-Direttiva 2003/87/KE. Meta tqis il-limitu stabbilit bl-Artikolu 10a(5) tad-Direttiva 2003/87/KE, l-allokazzjoni rigward il-produzzjoni tas-sħana skont l-Artikolu 10a(4) li tidher fit-tabella hawn taħt, u d-daqs tar-riżerva għal dawk li jidħlu ġodda, il-Kummissjoni tistma li l-għadd ta’ kwoti li għandhom jiġu rkantati fil-perjodu mill-2013 sal-2020 huwa 8 176 193 157.
(27)
It-tabella li tidher hawn taħt tistabbilixxi l-allokazzjoni annwali fir-rigward tal-produzzjoni tas-sħana skont l-Artikolu 10a(4) tad-Direttiva 2003/87/KE:
Sena
Allokazzjoni mingħajr ħlas skont l-Artikolu 10a(4) tad-Direttiva 2003/87/KE
2013
104 326 872
2014
93 819 860
2015
84 216 053
2016
75 513 746
2017
67 735 206
2018
60 673 411
2019
54 076 655
2020
47 798 754
(28)
Abbażi tan-NIMs u l-koeffiċjent ta’ korrezzjoni transettorjali u l-koeffiċjent lineari, l-Istati Membri għandhom ikomplu biex jiddeterminaw l-għadd annwali finali tal-kwoti tal-emissjonijiet allokati mingħajr ħlas għal kull sena fil-perjodu mill-2013 sal-2020. L-għadd annwali finali ta’ kwoti ta’ emissjonijiet mingħajr ħlas għandu jiġi ddeterminat mill-Istati Membri skont din id-Deċiżjoni, skont id-Direttiva 2003/87/KE, id-Deċiżjoni 2011/278/UE u dispożizzjonijiet rilevanti oħra fil-liġi tal-Unjoni. Bl-istess mod, l-Istati taż-ŻEE-EFTA għandhom ikomplu biex jiddeterminaw l-għadd annwali finali ta’ kwoti allokati mingħajr ħlas għal kull sena mill-2013 sal-2020 skont l-Artikolu 10(9) tad-Deċiżjoni 2011/278/UE lil installazzjonijiet fit-territorji tagħhom abbażi tan-NIMs tagħhom, tal-koeffiċjent ta’ korrezzjoni transettorjali u l-koeffiċjent lineari.
(29)
Il-Kummissjoni hija tal-fehma li l-allokazzjoni ta’ kwoti mingħajr ħlas lil installazzjonijiet li jkunu koperti mill-EU ETS abbażi ta’ regoli armonizzati fl-UE kollha ma tagħtix vantaġġ ekonomiku selettiv lil impriżi li jkollu l-potenzjali li jippreġudika l-kompetizzjoni u jaffettwa l-kummerċ fi ħdan l-Unjoni. Skont il-liġi tal-Unjoni, l-Istati Membri huma obbligati li jallokaw il-kwoti mingħajr ħlas u ma għandhomx is-setgħa li, minflok, jagħżlu li jirkantaw il-kwantitajiet rilevanti. Għaldaqstant, id-deċiżjonijiet tal-Istati Membri dwar il-kwoti mingħajr ħlas ma jistgħux jitqiesu bħala għajnuna mill-istat fit-tifsira tal-Artikoli 107 u 108 TFUE,
ADOTTAT DIN ID-DEĊIŻJONI:
KAPITOLU I
MIŻURI NAZZJONALI TA’ IMPLIMENTAZZJONI
Artikolu 1
1. Hija miċħuda r-reġistrazzjoni tal-installazzjonijiet elenkati fl-Anness I ma’ din id-Deċiżjoni fil-listi ta’ installazzjonijiet koperti mid-Direttiva 2003/87/KE li tressqu lill-Kummissjoni skont l-Artikolu 11(1) tad-Direttiva 2003/87/KE u tal-għadd totali annwali preliminari korrispondenti ta’ kwoti ta’ emissjonijiet allokati mingħajr ħlas lil dawn l-installazzjonijiet.
2. Jekk Stat Membru jemenda l-ammonti totali annwali preliminari tal-kwoti ta’ emissjonijiet ippreżentati għall-installazzjonijiet fit-territorju tiegħu li qegħdin fil-listi msemmijin fil-paragrafu 1 u elenkati fil-punt A tal-Anness I ma’ din id-Deċiżjoni, qabel ma jiddetermina l-ammont annwali totali finali għal kull sena mill-2013 sal-2020, b’konformità mal-Artikolu 10(9) tad-Deċiżjoni 2011/278/UE, sakemm din l-emenda tkun biex teskludi kull żieda fl-allokazzjonijiet li mhijiex prevista f’dik id-Deċiżjoni, ma jitqajmux oġġezzjonijiet.
Ma jitqajmux oġġezzjonijiet jekk Stat Membru jemenda l-ammonti annwali totali preliminari tal-kwoti tal-emissjonijiet allokati mingħajr ħlas lil installazzjonijiet fit-territorju tiegħu li huma fil-listi msemmijin fil-paragrafu 1 u elenkati fil-punt B tal-Anness I ma’ din id-Deċiżjoni qabel ma jiddetermina l-ammont annwali totali finali għal kull sena bejn l-2013 u l-2020, b’konformità mal-Artikolu 10(9) tad-Deċiżjoni 2011/278/UE sakemm l-emenda tkun biex teskludi kull allokazzjoni abbażi tal-valur referenzjarju tal-metall jaħraq lil installazzjonijiet li jimportaw il-metall jaħraq biex ikompli jiġi pproċessat, kif iddefinit fl-Anness I mad-Deċiżjoni 2011/278/UE. Fejn dan iwassal għal żieda fl-ammont totali annwali preliminari ta’ kwoti tal-emissjonijiet f’installazzjoni li tipproduċi u tesporta l-metall jaħraq lil installazzjoni elenkata fil-punt B tal-Anness I ma’ din id-Deċiżjoni, ma jitqajmux oġġezzjonijiet jekk l-Istat Membru kkonċernat jemenda l-ammont annwali totali preliminari ta’ din l-installazzjoni li tipproduċi u tesporta l-metall jaħraq kif jixraq.
Ma jitqajmux oġġezzjonijiet jekk Stat Membru jemenda l-ammonti totali annwali preliminari ta’ kwoti tal-emissjonijiet allokati mingħajr ħlas lil installazzjonijiet fit-territorju tiegħu li qegħdin fil-listi msemmijin fil-paragrafu 1 u elenkati fil-punt C tal-Anness I ma’ din id-Deċiżjoni qabel ma jiddetermina l-ammont annwali totali finali għal kull sena bejn l-2013 u l-2020 b’konformità mal-Artikolu 10(9) tad-Deċiżjoni 2011/278/UE sakemm l-emenda tkun biex tikkonforma l-allokazzjoni mal-Artikolu 10(2)(a) tad-Deċiżjoni 2011/278/UE u teskludi kull allokazzjoni għal proċessi li huma koperti mill-konfini tas-sistema tal-valur referenzjarju tal-prodott għall-metall jaħraq, kif iddefinit fl-Anness I mad-Deċiżjoni 2011/278/UE lil installazzjoni li ma tipproduċix, iżda timporta l-metall jaħraq, li inkella iwassal għal kalkolu doppju.
Ma jitqajmux oġġezzjonijiet jekk Stat Membru jemenda l-ammonti annwali totali preliminari ta’ kwoti tal-emissjonijiet allokati mingħajr ħlas lil installazzjonijiet fit-territorju tiegħu li qegħdin fil-listi msemmijin fil-paragrafu 1 u elenkati fil-punt D tal-Anness I ma’ din id-Deċiżjoni qabel ma jiddetermina l-ammont totali annwali finali għal kull sena bejn l-2013 u l-2020 b’konformità mal-Artikolu 10(9) tad-Deċiżjoni 2011/278/UE sakemm l-emenda tkun biex teskludi kull allokazzjoni abbażi ta’ installazzjoni sekondarja tal-emissjonijiet tal-proċessi għall-produzzjoni taż-żingu fil-forn blast u proċessi marbutin ma’ dan. Fejn dan iwassal għal żieda tal-allokazzjoni preliminari skont il-valur referenzjarju ta’ installazzjoni sekondarja tal-karburant jew tas-sħana f’installazzjoni li jkollha forn tal-blast u tkun elenkata fil-punt D tal-Anness I ma’ din id-Deċiżjoni, ma jitqajmux oġġezzjonijiet jekk l-Istat Membru kkonċernat jemenda l-ammont annwali totali preliminari ta’ din l-installazzjoni skont dan.
Ma jitqajmux oġġezzjonijiet jekk Stat Membru jemenda l-ammonti annwali totali preliminari tal-kwoti tal-emissjonijiet allokati mingħajr ħlas lil installazzjonijiet fit-territorju tiegħu li huma inklużi fil-listi msemmijin fil-paragrafu 1 u elenkati fil-punt E tal-Anness I ma’ din id-Deċiżjoni qabel ma jiddetermina l-ammont annwali totali finali għal kull sena bejn l-2013 u 2020 b’konformità mal-Artikolu 10(9) tad-Deċiżjoni 2011/278/UE sakemm l-emenda tkun biex teskludi kull allokazzjoni għas-sħana esportata lil installazzjonijiet li jipproduċu l-polimeri, bħalma huma l-S-PVC u l-E-PVC, u l-VCM.
3. Kull emenda msemmija fil-paragrafu 2 għandha tiġi nnotifikata lill-Kummissjoni kemm jista’ jkun malajr, u Stat Membru ma għandux ikompli biex jiddetermina l-ammont annwali totali finali għal kull sena bejn l-2013 u l-2020 b’konformità mal-Artikolu 10(9) tad-Deċiżjoni 2011/278/UE sakemm l-emendi jkunu saru aċċettabbli.
Artikolu 2
Mingħajr ħsara għall-Artikolu 1, ma jitqajmux oġġezzjonijiet rigward il-listi tal-installazzjonijiet koperti mid-Direttiva 2003/87/KE mressqin mill-Istati Membri skont l-Artikolu 11(1) tad-Direttiva 2003/87/KE u l-ammonti annwali totali preliminari tal-kwoti tal-emissjonijiet korrispondenti allokati mingħajr ħlas lil dawn l-installazzjonijiet.
KAPITOLU II
IL-KWANTITÀ TOTALI TAL-KWOTI
Artikolu 3
L-Artikolu 1 tad-Deċiżjoni 2010/634/UE huwa sostitwit b’dan li ġej:
“Artikolu 1
Abbażi tal-Artikoli 9 u 9a tad-Direttiva 2003/87/KE, il-kwantità totali ta’ kwoti li għandhom jingħataw mill-2013 ’il quddiem u mnaqqsin kull sena b’mod lineari skont l-Artikolu 9 tad-Direttiva 2003/87/KE, hija ta’ 2 084 301 856 kwoti.”
KAPITOLU III
KOEFFIĊJENT TA’ KORREZZJONI TRANSETTORJALI
Artikolu 4
Il-koeffiċjent ta’ korrezzjoni transettorjali uniformi msemmi fl-Artikolu 10a(5) tad-Direttiva 2003/87/KE u ddeterminat skont l-Artikolu 15(3) tad-Deċiżjoni 2011/278/UE huwa stabbilit fl-Anness II ma’ din id-Deċiżjoni.
Artikolu 5
Din id-Deċiżjoni hija indirizzata lill-Istati Membri.
Magħmul fi Brussell, il-5 ta’ Settembru 2013.