ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 24. června 2014
o způsobu provádění doložky solidarity Unií
(2014/415/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 222 odst. 3 větu první této smlouvy,
s ohledem na společný návrh Evropské komise a vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Toto rozhodnutí se vztahuje na provádění ustanovení článku 222 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) (dále jen „doložka solidarity“) ze strany Unie. Nevztahuje se na provádění doložky solidarity členskými státy podle čl. 222 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). Podle Prohlášení (č. 37) k článku 222 Smlouvy o fungování Evropské unie může členský stát zvolit nejvhodnější prostředek ke splnění svého závazku solidarity vůči jinému členskému státu.
(2)
Podle čl. 222 odst. 1 Smlouvy o fungování EU jednají Unie a členské státy společně v duchu solidarity, pokud je některý členský stát cílem teroristického útoku nebo obětí přírodní nebo člověkem způsobné pohromy. Je třeba usilovat o soudržnost a doplňkovost opatření Unie a členských států, a to v zájmu členského státu uplatňujícího doložku solidarity a s cílem předejít zdvojování úsilí. Vzhledem k tomu, že členské státy mají koordinovat svou činnost v Radě, aby splnily své povinnosti ohledně solidarity podle čl. 222 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, je vhodné stanovit pro provádění doložky solidarity Unií způsob koordinace v Radě.
(3)
Způsob koordinace v Radě by měl vycházet z opatření pro integrovanou politickou reakci EU na krize, která Rada schválila dne 25. června 2013, v nichž se stanoví, že v rámci integrované politické reakce Unie na krize budou podporována i opatření pro provádění doložky solidarity. Je třeba, aby Rada zejména v případě přezkumu upravila opatření pro integrovanou politickou reakci Unie na krize.
(4)
Provádění doložky solidarity Unií by mělo vycházet v co největší míře ze stávajících nástrojů, zvyšovat účinnost posilováním koordinace a předcházením zdvojování, fungovat bez přidávání dalších zdrojů, poskytovat členským státům jednoduché a jasné rozhraní na úrovni Unie a respektovat pravomoci svěřené jednotlivým orgánům a útvarům Unie.
(5)
Doložka solidarity vyzývá Unii, aby uvedla do pohotovosti veškeré nástroje, které má k dispozici, jako například strategii vnitřní bezpečnosti Evropské unie, mechanismus civilní ochrany Evropské unie zřízený rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU (1) (dále jen „mechanismus Unie“), rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1082/2013/EU (2) a struktury vytvořené v rámci společné bezpečnostní a obranné politiky (SBOP).
(6)
Rozsah opatření pro provádění doložky solidarity Unií by měl být jasně vymezen.
(7)
Pokud jde o boj proti terorismu, strategickým rámcem pro činnost Unie je Strategie Evropské unie pro boj proti terorismu. K dispozici jsou různé nástroje, jako například nástroje pro posílení ochrany kritických infrastruktur v energetice a dopravě (3). Na základě sdělení Komise nazvaném „Politika EU pro boj proti terorismu: dosažené úspěchy a budoucí úkoly“ byla přijata nejrůznější opatření, jako například akce zaměřené na posilování spolupráce mezi donucovacími orgány, na lepší předcházení radikalizaci, zejména zřízením sítě pro zvyšování povědomí o radikalizaci (Radicalisation Awareness Network), a na omezování přístupu teroristů k finančním prostředkům, jakož i k výbušninám (4) a k chemickým, biologickým, radiologickým a jaderným materiálům, nebo akce zaměřené na zvyšování bezpečnosti výbušnin.
(8)
Mechanismus pro uplatňování opatření podle tohoto rozhodnutí a mechanismus postupného ukončování by měly být vymezeny na úrovni Unie, založeny na žádosti na vysoké politické úrovni, kterou předloží dotčený členský stát či státy, a podporovány prostřednictvím jediného kontaktního místa na úrovni Unie.
(9)
Opatření pro odezvu na úrovni Unie by měla zvyšovat účinnost prostřednictvím posílené koordinace, jež se bude opírat o stávající nástroje.
(10)
Cílem mechanismu Unie je posílení spolupráce mezi členskými státy a Unií a usnadnění koordinace v oblasti civilní ochrany. Rozhodnutím č. 1313/2013/EU bylo zřízeno středisko pro koordinaci odezvy na mimořádné události (dále jen „středisko“), které zajišťuje nepřetržitou provozní kapacitu a slouží členským státům a Komisi při sledování cílů mechanismu Unie.
(11)
Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) má k dispozici struktury, jež jsou vybaveny know-how v oblasti bezpečnostního zpravodajství a vojenství, jakož i síť delegací, jež rovněž mohou přispět k odezvě na hrozby nebo pohromy na území členských států nebo na krize s vnějším rozměrem. V závislosti na konkrétním případu krize by měly v souladu s příslušnými ustanoveními práva Unie případně přispět i další struktury a agentury Unie v oblasti společné bezpečnostní a zahraniční politiky (SZBP) a SBOP.
(12)
Je-li to s ohledem na naléhavost situace nezbytné a proveditelné, měla by být opatření pro odezvu na úrovni Unie doprovázena přijímáním právních aktů nebo změnou stávajících aktů v souladu s příslušnými ustanoveními Smluv.
(13)
Toto rozhodnutí nemá žádné důsledky v oblasti obrany. Je-li v případě krizové situace zapotřebí přijmout opatření v rámci SZBP nebo SBOP, měla by Rada přijmout rozhodnutí v souladu s příslušnými ustanoveními Smluv.
(14)
Tímto rozhodnutím není dotčen čl. 42 odst. 7 Smlouvy o Evropské unii.
(15)
Ve sdělení Komise nazvaném „Strategie vnitřní bezpečnosti Evropské unie: pět kroků směrem k bezpečnější Evropě“ je jako cíl stanoveno zlepšení odolnosti Unie vůči krizím a katastrofám, a to prostřednictvím řady opatření včetně plného využití doložky solidarity. Jak připomíná Rada ve svých závěrech ze dne 24. a 25. února 2011, zvýšení odolnosti Evropy vůči krizím a katastrofám je zcela zásadní pro další posílení svobody, bezpečnosti a práva v Unii.
(16)
Evropská rada má pravidelně vyhodnocovat hrozby, jimž Unie čelí, tak aby Unie a její členské státy mohly přijímat účinná opatření. Na žádost Evropské rady by také měly být vypracovávány zprávy o konkrétních hrozbách.
(17)
V souladu s čl. 346 odst. 1 písm. a) Smlouvy o fungování EU by neměl být žádný členský stát povinen poskytovat údaje, jejichž zpřístupnění podle jeho názoru odporuje podstatným zájmům jeho bezpečnosti.
(18)
Evropský parlament přijal dne 22. listopadu 2012 usnesení č. 2012/2223 s názvem „Doložky EU o vzájemné obraně a solidaritě: politický a operační rozměr“.
(19)
Toto rozhodnutí respektuje základní práva a je v souladu se zásadami uznávanými v Listině základních práv Evropské unie, a musí být v souladu s těmito právy a zásadami uplatňováno.
(20)
Jelikož cílů tohoto rozhodnutí, totiž provádění doložky solidarity Unií, nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, ale spíše jich může z důvodu rozsahu a účinků tohoto rozhodnutí být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Obecný cíl a předmět
1. Toto rozhodnutí stanoví pravidla a postupy pro provádění ustanovení článku 222 Smlouvy o fungování EU (dále jen „doložka solidarity“) ze strany Unie.
2. Za účelem zajištění soudržnosti a doplňkovosti činnosti Unie a členských států zajišťuje Rada na politické úrovni koordinaci odezvy na žádost o použití doložky solidarity, přičemž využije opatření pro integrovanou politickou reakci EU na krize. Při provádění opatření pro integrovanou politickou reakci EU na krize poskytuje podporu Generální sekretariát Rady, Komise a ESVČ.
3. Opatření na úrovni Unie, jejichž účelem je poskytovat informace a podporu, vycházejí ze stávajících mechanismů Rady, Komise, ESVČ a agentur Unie. V případě potřeby přispívá vysoký představitel Unie pro zahraniční a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) a ESVČ tím, že v oblasti působnosti vysokého představitele přijímají náležité iniciativy a poskytují relevantní informace a podporu.
4. Příslušné nástroje Unie a opatření pro integrovanou politickou reakci EU na krize mají stanoveny vlastní postupy a mohou fungovat před uplatněním opatření pro odezvu podle tohoto rozhodnutí i po jejich postupném ukončení.
5. Opatření podle tohoto rozhodnutí zajišťují těsnější koordinaci mezi odezvou na úrovni Unie a na úrovni členských států.
Článek 2
Oblast působnosti
1. V případě teroristických útoků či přírodních nebo člověkem způsobených pohrom, a to bez ohledu na to, zda mají svůj původ na území členských států, či mimo ně, se toto rozhodnutí použije:
a)
na území členských států, na něž se použijí Smlouvy, včetně pevniny, vnitrozemských vod, teritoriálních vod a vzdušného prostoru;
b)
v případě zasažení infrastruktury (jako jsou ropná a plynová zařízení na moři) v teritoriálních vodách, výlučné ekonomické zóně nebo na kontinentálním šelfu členského státu.
Unie je při uplatňování opatření podle tohoto rozhodnutí a zejména tehdy, když používá nástroje, které má k dispozici, vázána mezinárodním právem a nezasahuje do práv států, které nejsou členy EU.
2. Toto rozhodnutí nemá žádné důsledky v oblasti obrany.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„pohromou“ situace, která má či může mít závažný dopad na obyvatelstvo, životní prostředí nebo majetek, včetně kulturního dědictví;
b)
„teroristickým útokem“ teroristický trestný čin ve smyslu rámcového rozhodnutí Rady 2002/475/SVV (5), ve znění rámcového rozhodnutí Rady 2008/919/SVV ze dne 28. listopadu 2008;
c)
„krizí“ pohroma či teroristický útok s tak rozsáhlým dopadem nebo politickým významem, jaký vyžaduje včasnou politickou koordinaci a odezvu na politické úrovni Unie;
d)
„odezvou“ jakékoli opatření přijaté v případě pohromy či teroristického útoku s cílem řešit jejich bezprostřední nepříznivé následky.
Článek 4
Uplatnění doložky solidarity
1. Členský stát zasažený pohromou nebo teroristickým útokem může uplatnit doložku solidarity, pokud poté, co vyčerpá možnosti stávajících prostředků a nástrojů na vnitrostátní a unijní úrovni, dospěje k závěru, že jeho schopnost odezvy nepostačuje k řešení dané krize.
2. Politické orgány zasaženého členského státu se se svou žádostí o uplatnění obrátí na předsednictví Rady. Žádost o uplatnění je prostřednictvím střediska pro koordinaci odezvy na mimořádné události předána rovněž předsedovi Evropské komise.
Článek 5
Opatření pro odezvu na úrovni Unie
1. Jakmile je uplatněna doložka solidarity, Rada zajistí politické a strategické řízení odezvy Unie na uplatnění doložky solidarity, přičemž zohlední pravomoci Komise a vysokého představitele. Za tímto účelem předsednictví Rady ihned aktivuje opatření pro integrovanou politickou reakci EU na krize, pokud se již nepoužívají, a informuje všechny členské státy o uplatnění doložky solidarity.
2. Komise a vysoký představitel v souladu s čl. 1 odst. 3 rovněž:
a)
určí všechny příslušné nástroje Unie, jimiž lze přispět k odezvě na krizi, včetně operativních, politických či finančních nástrojů a struktur, a přijmou veškerá potřebná opatření stanovená v těchto nástrojích;
b)
určí za podpory Vojenského štábu EU vojenské kapacity, jež mohou nejlépe přispět k odezvě na krizi;
c)
určí a navrhnou použití nástrojů a prostředků, jež spadají do působnosti agentur Unie a jež mohou nejlépe přispět k odezvě na krizi;
d)
uvědomí Radu o tom, zda jsou stávající nástroje dostačujícími prostředky pro pomoc zasaženému členskému státu po uplatnění doložky solidarity;
e)
předkládají pravidelné integrované hodnotící a analytické zprávy o situaci, jejichž účelem je poskytnout informace a podporu při koordinaci a rozhodování na politické úrovni v Radě v souladu s článkem 6 tohoto rozhodnutí.
3. Komise a vysoký představitel v případě potřeby předloží v souladu s čl. 1 odst. 3 Radě návrhy týkající se zejména:
a)
rozhodnutí o mimořádných opatřeních, která nejsou stanovena ve stávajících nástrojích,
b)
žádostí o vojenské kapacity nad rámec stávajících opatření pro civilní ochranu, nebo
c)
opatření na podporu rychlé odezvy členských států.
4. Při použití opatření pro integrovanou politickou reakci EU na krize předsednictví Rady zajistí soudržnost jednání Rady a celkové odezvy na politické úrovni EU, včetně vypracování a aktualizace návrhů opatření, přičemž respektuje právo Komise a vysokého představitele na iniciativu v oblasti jejich působnosti. Podporu a poradenství přitom budou předsednictví poskytovat generální sekretariát Rady, Komise a ESVČ a v případě teroristických útoků protiteroristický koordinátor EU. V závislosti na konkrétním případu krize by měly v souladu s příslušnými ustanoveními práva Unie případně přispět i další struktury a agentury Unie v oblasti SZBP a SBOP.
5. Předsednictví Rady informuje o uplatnění doložky solidarity a o hlavních událostech předsedu Evropské rady a předsedu Evropského parlamentu.
6. Po uplatnění doložky solidarity působí středisko pro koordinaci odezvy na mimořádné události jako kontaktní místo s nepřetržitým provozem na úrovni Unie pro kontakt s členskými státy a dalšími zúčastněnými stranami, aniž jsou tím dotčeny stávající povinnosti, které mají Komise a vysoký představitel, a stávající informační sítě. Toto středisko bude ve spolupráci se situačním střediskem EU a dalšími krizovými středisky Unie v souladu s článkem 6 tohoto rozhodnutí usnadňovat vypracovávání integrovaných zpráv týkajících se situačního povědomí a analýzy.
Článek 6
Integrované zprávy týkající se situačního povědomí a analýzy
Integrované zprávy týkající se situačního povědomí a analýzy budou uzpůsobeny potřebám politické úrovně Unie definovaným předsednictvím Rady a poskytnou Radě strategický přehled situace v souladu s opatřeními pro integrovanou politickou reakci EU na krize. V těchto zprávách budou použity ověřené příspěvky poskytnuté dobrovolně členskými státy, Komisí, ESVČ a příslušnými agenturami Unie, jakož i příslušnými mezinárodními organizacemi. V případě uplatnění doložky solidarity v souvislosti s teroristickým útokem budou odděleně prostřednictvím stávajících kanálů zpracovávána vyhodnocení zpravodajských informací.
Článek 7
Postupné ukončení
Postupné ukončení odezvy podle tohoto rozhodnutí se řídí stejným postupem, který je stanoven v čl. 4 odst. 2. Jakmile je členský stát uplatňující doložku solidarity toho názoru, že její uplatňování již není zapotřebí, tuto skutečnost oznámí.
Článek 8
Vyhodnocení hrozeb na úrovni Unie
1. Pro účely pravidelného vyhodnocování hrozeb, kterým Unie čelí, může Evropská rada v případě potřeby požádat Komisi, vysokého představitele a příslušné agentury Unie o vypracování zpráv týkajících se konkrétních hrozeb.
2. Nestanoví-li Evropská rada jinak, musí tyto zprávy vycházet pouze z dostupných hodnocení hrozeb vypracovaných příslušnými orgány, subjekty a agenturami Unie v rámci stávajících opatření a z informací, které dobrovolně poskytují členské státy, přičemž je třeba zabránit zdvojování činností. V případě potřeby se k vypracování těchto zpráv připojí protiteroristický koordinátor EU. V souladu s čl. 346 odst. 1 písm. a) Smlouvy o fungování EU není žádný členský stát povinen poskytovat údaje, jejichž zpřístupnění podle jeho názoru odporuje podstatným zájmům jeho bezpečnosti.
Článek 9
Přezkum
1. Opatření podle tohoto rozhodnutí jsou pravidelně přezkoumávána na základě zjištěných potřeb a v každém případě do 12 měsíců od ukončení jejich uplatňování, a to s cílem zajistit určení a řešení příslušných poznatků. Tento přezkum provádí Rada na základě společné zprávy vypracované Komisí a vysokým představitelem.
2. V případě potřeby lze provést revizi tohoto rozhodnutí. V těchto případech a v souladu s čl. 222 odst. 3 Smlouvy o fungování EU je Radě nápomocen Politický a bezpečnostní výbor a Stálý výbor pro operativní spolupráci v oblasti vnitřní bezpečnosti.
3. Rada může případně upravit opatření pro integrovanou politickou reakci EU na krize, zejména s cílem řešit problémy zjištěné Radou v rámci přezkumu nebo v návaznosti na revizi tohoto rozhodnutí.
Článek 10
Finanční dopady
Veškeré finanční prostředky nezbytné k provádění tohoto rozhodnutí se uvolňují v rámci dohodnutých ročních omezení pro výdaje a v mezích stávajících nástrojů Unie a při dodržení stropů podle víceletého finančního rámce pro jednotlivé roky.
Článek 11
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Lucemburku dne 24. června 2014.
DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL
tal-24 ta' Ġunju 2014
dwar l-arranġamenti għall-implimentazzjoni mill-Unjoni tal-klawżola ta' solidarjetà
(2014/415/UE)
IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidra t-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b'mod partikolari l-ewwel sentenza tal-Artikolu 222(3) tiegħu,
Wara li kkunsidra l-proposta konġunta tal-Kummissjoni Ewropea u tar-Rappreżentant Għoli tal-Unjoni għall-Affarijiet Barranin u l-Politika ta' Sigurtà,
Billi:
(1)
Din id-Deċiżjoni tikkonċerna l-implimentazzjoni mill-Unjoni tal-Artikolu 222 tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea (TFUE) (“il-klawżola ta' solidarjetà”). Ma tikkonċernax l-implimentazzjoni mill-Istati Membri tal-klawżola ta' solidarjetà skont l-Artikolu 222(2) TFUE. Skont id-Dikjarazzjoni (Nru 37) dwar l-Artikolu 222 tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, Stat Membru jista' jagħżel il-mezz l-aktar xieraq biex jissodisfa l-obbligu tiegħu ta' solidarjetà lejn Stat Membru ieħor.
(2)
Skont l-Artikolu 222(1) TFUE, l-Unjoni u l-Istati Membri għandhom jaġixxu b'mod konġunt fi spirtu ta' solidarjetà jekk Stat Membru jkun l-oġġett ta' attakk terroristiku jew il-vittma ta' diżastru naturali jew ikkaġunat mill-bniedem. Għall-benefiċċju ta' kwalunkwe Stat Membru li jinvoka l-klawżola ta' solidarjetà u biex ikunu evitati sforzi doppji, għandhom jitfittxu l-koerenza u l-komplementarjetà tal-azzjoni tal-Unjoni u tal-Istati Membri. Peress li l-Istati Membri għandhom jikkoordinaw bejniethom fil-Kunsill sabiex josservaw l-obbligi tagħhom ta' solidarjetà skont l-Artikolu 222(2) TFUE, huwa xieraq li jkun hemm arranġamenti għal koordinazzjoni fil-Kunsill fir-rigward tal-implimentazzjoni mill-Unjoni tal-klawżola ta' solidarjetà.
(3)
L-arranġamenti għall-koordinazzjoni fil-Kunsill għandhom jibbażaw fuq l-Arranġamenti tal-UE għal Rispons Integrat waqt Kriżijiet Politiċi (IPCR), approvati mill-Kunsill fil-25 ta' Ġunju 2013, li jiddikjaraw li l-IPCR għandu jappoġġa wkoll l-arranġamenti għall-implimentazzjoni tal-klawżola ta' solidarjetà. Ikun xieraq li l-Kunsill jadatta l-arranġamenti tal-IPCR, b'mod partikolari fil-każ ta' rieżami.
(4)
L-implimentazzjoni mill-Unjoni tal-klawżola ta' dolidarjetà għandha tibbaża kemm jista' jkun fuq strumenti eżistenti, għandha żżid l-effikaċja billi ttejjeb il-koordinazzjoni u tevita d-duplikazzjoni, għandha tiffunzjona abbażi ta' ebda riżorsi addizzjonali, għandha tipprovdi interfaċċa sempliċi u ċara fuq il-livell tal-Unjoni lill-Istati Membri, u għandha tirrispetta l-kompetenzi mogħtija lil kull istituzzjoni u servizz tal-Unjoni.
(5)
Il-klawżola ta' solidarjetà titlob sabiex l-Unjoni timmobilizza l-istrumenti kollha għad-dispożizzjoni tagħha. L-istrumenti rilevanti jinkludu l-Istrateġija ta' Sigurtà Interna għall-Unjoni Ewropea, il-Mekkaniżmu tal-Unjoni Ewropea għall-Protezzjoni Ċivili stabbilit bid-Deċiżjoni Nru 1313/2013/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (1) (“il-Mekkaniżmu tal-Unjoni”), id-Deċiżjoni Nru 1082/2013/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (2) u l-istrutturi żviluppati fil-qafas tal-Politika ta' Sigurtà u ta' Difiża Komuni (PSDK).
(6)
Il-kamp ta' applikazzjoni tal-arranġamenti għall-implimentazzjoni mill-Unjoni tal-klawżola ta' solidarjetà jeħtieġ jiġi identifikat b'mod ċar.
(7)
Fir-rigward tal-ġlieda kontra t-terroriżmu, il-qafas strateġiku għall-azzjoni tal-Unjoni hija l-Istrateġija tal-Unjoni Ewropea għal Kontra t-Terroriżmu. Diversi strumenti bħal strumenti li jsaħħu l-protezzjoni tal-infrastrutturi kritiċi fl-enerġija u t-trasport (3) huma implimentati. Ittieħdu wkoll azzjonijiet li jimxu mal-Komunikazzjoni tal-Kummissjoni intitolata “Il-linja politika tal-UE Kontra t-Terroriżmu: il-kisbiet ewlenin u l-isfidi tal-futur” pereżempju azzjonijiet biex itejbu l-kooperazzjoni bejn l-awtoritajiet tal-infurzar tal-liġi, isaħħu l-prevenzjoni tar-radikalizzazzjoni, b'mod partikolari billi jitwaqqaf Netwerk Ewropew għas-Sensibilizzazzjoni tar-Radikalizzazzjoni, u jillimitaw l-aċċess tat-terroristi għal fondi kif ukoll għal splussivi u materjali kimiċi, bijoloġiċi, radjoloġiċi u nukleari (4), kif ukoll azzjonijiet li jtejbu s-sigurtà tal-isplussivi.
(8)
Jeħtieġ li jiġi definit mekkaniżmu tal-invokazzjoni u mekkaniżmu tal-eliminazzjoni gradwali għall-arranġamenti skont din id-Deċiżjoni fil-livell tal-Unjoni, abbażi ta' talba politika ta' livell għoli mill-Istat Membru kkonċernat u appoġġat minn punt ta' dħul uniku fil-livell tal-Unjoni.
(9)
L-arranġamenti ta' rispons fil-livell tal-Unjoni għandhom itejbu l-effikaċja permezz ta' koordinazzjoni msaħħa mibnija fuq strumenti eżistenti.
(10)
Il-Mekkaniżmu tal-Unjoni għandu l-għan li jsaħħaħ il-kooperazzjoni bejn l-Istati Membri u l-Unjoni u li jiffaċilita l-koordinazzjoni fil-qasam tal-protezzjoni ċivili. Id-Deċiżjoni Nru 1313/2013/UE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill stabbilixxiet iċ-Ċentru għal Rispons ta' Emerġenza (l-“ERCC”) li għandu jiżgura kapaċità operattiva fuq bażi ta' 24/7 u jservi lill-Istati Membri u lill-Kummissjoni fil-kisba tal-objettivi tal-Mekkaniżmu tal-Unjoni.
(11)
Is-Servizz Ewropew għall-Azzjoni Esterna (SEAE) għandu għad-dispożizzjoni tiegħu strutturi mogħnija b'intelligence u b'kompetenza esperta militari, kif ukoll in-netwerk tad-Delegazzjonijiet li jistgħu wkoll jikkontribwixxu fir-rispons għal theddid jew diżastri fit-territorju tal-Istati Membri jew għal kriżijiet b'dimensjoni esterna. Skont il-kriżi, strutturi oħra u aġenziji tal-Unjoni fil-qasam tal-Politika Estera u ta' Sigurtà Komuni (PESK) inkluż il-PSDK għandhom jipprovdu, kif xieraq, kontribuzzjonijiet f'konformità mad-dispożizzjonijiet rilevanti tal-liġi tal-Unjoni.
(12)
Fejn meħtieġ u prattiku fid-dawl tal-urġenza, l-arranġamenti għar-reazzjoni fil-livell tal-Unjoni għandhom ikunu kkumplimentati bl-adozzjoni tal-atti legali jew bl-emenda tal-atti eżistenti skont id-dispożizzjonijiet rilevanti tat-Trattati.
(13)
Din id-Deċiżjoni mhu ser ikollha l-ebda implikazzjonijiet ta' difiża. Fil-każ li kriżi teħtieġ azzjoni tal-PESK jew tal- PSDK, għandha tittieħed deċiżjoni mill-Kunsill skont id-dispożizzjonijiet rilevanti tat-Trattati.
(14)
Din id-Deċiżjoni hi mingħajr preġudizzju għall-Artikolu 42(7) tat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea.
(15)
Il-Komunikazzjoni tal-Kummissjoni intitolata “Strateġija tas-Sigurtà Interna tal-UE fl-Azzjoni: Ħames passi lejn Ewropa” aktar sikura tistabbilixxi l-għan li tiżdied ir-reżiljenza tal-Unjoni għal kriżijiet u diżastri permezz ta' għadd ta' azzjonijiet li jinkludu l-użu sħiħ tal-klawżola ta' solidarjetà. Kif kien fakkar il-Kunsill fil-Konklużjonijiet tiegħu tal-24 u 25 ta' Frar 2011, iż-żieda tar-reżiljenza tal-Ewropa għal kriżijiet u diżastri hija kruċjali biex ikomplu jissaħħu l-libertà, is-sigurtà u l-ġustizzja fl-Unjoni.
(16)
Il-Kunsill Ewropew għandu jivvaluta b'mod regolari t-theddid kontra l-Unjoni sabiex l-Unjoni u l-Istati Membri tagħha jkunu jistgħu jieħdu azzjoni effettiva. Fuq talba mill-Kunsill Ewropew, għandhom jiġu mfassla rapporti dwar theddid speċifiku.
(17)
Skont il-punt (a) tal-Artikolu 346(1) TFUE, l-ebda Stat Membru ma huwa obbligat jagħti tagħrif li l-kxif tiegħu jikkunsidrah li jmur kontra l-interessi vitali tas-sigurtà tiegħu.
(18)
Fit-22 ta' Novembru 2012, il-Parlament Ewropew adotta r-Riżoluzzjoni 2012/2223, intitolata “Il-klawżoli ta' difiża reċiproka u ta' solidarjetà tal-UE: dimensjonijiet politiċi u operattivi”.
(19)
Din id-Deċiżjoni tirrispetta d-drittijiet fundamentali u tosserva l-prinċipji rikonoxxuti mill-Karta tad-Drittijiet Fundamentali tal-Unjoni Ewropea u għandha tiġi applikata skont dawk id-drittijiet u l-prinċipji.
(20)
Ladarba l-għanijiet ta' din id-Deċiżjoni, jiġifieri l-implimentazzjoni mill-Unjoni tal-klawżola ta' solidarjetà, ma jistgħux jintlaħqu biżżejjed mill-Istati Membri, iżda jistgħu, minħabba raġunijiet ta' skala u effetti tal-azzjoni, jinkisbu aħjar fuq livell tal-Unjoni, l-Unjoni tista' tadotta miżuri, skont il-prinċipju tas-sussidjarjetà kif stipulat fl-Artikolu 5 tat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea. Skont il-prinċipju tal-proporzjonalità, kif stabbilit fl-istess Artikolu, din id-Deċiżjoni ma tmurx lil hinn minn dak li hu meħtieġ biex jintlaħqu dawk l-għanijiet.
ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
Għan ġenerali u suġġett
1. Din id-Deċiżjoni tistabbilixxi r-regoli u l-proċeduri għall-implimentazzjoni mill-Unjoni tal-Artikolu 222 TFUE(“il-klawżola ta' solidarjetà”).
2. Biex ikunu żgurati l-koerenza u l-komplementarjetà tal-azzjoni tal-Unjoni u tal-Istati Membri, il-koordinazzjoni fuq il-livell politiku tar-rispons għall-invokazzjoni tal-klawżola ta' solidarjetà għandha ssir mill-Kunsill, bl-użu tal-arranġamenti tal- IPCR. L-appoġġ għat-tħaddim tal-arranġamenti tal-IPCR għandu jiġi pprovdut mis-Segretarjat Ġenerali tal-Kunsill (SĠK), mill-Kummissjoni u mis-SEAE.
3. L-arranġamenti fuq il-livell tal-Unjoni għandhom ikunu bbażati fuq mekkaniżmi eżistenti fil-Kunsill, fil-Kummissjoni, fis-SEAE u fl-aġenziji tal-Unjoni biex jipprovdu informazzjoni u appoġġ. Ir-Rappreżentant Għoli tal-Unjoni għall-Affarijiet Barranin u l-Politika ta' Sigurtà u s-SEAE għandhom jikkontribwixxu, fejn ikun rilevanti, billi jieħdu inizjattivi u jipprovdu informazzjoni rilevanti u appoġġ fil-qasam tal-kompetenza tar-RGħ.
4. L-istrumenti rilevanti tal-Unjoni u l-arranġamenti tal-IPCR għandhom isegwu l-proċeduri tagħhom stess u jistgħu jkunu attivi qabel l-invokazzjoni u wara t-tmiem tar-rispons skont din id-Deċiżjoni.
5. L-arranġamenti skont din id-Deċiżjoni għandhom itejbu l-effiċjenza permezz ta' koordinazzjoni mtejba bejn ir-risponsi tal-Unjoni u tal-Istati Membri.
Artikolu 2
Kamp ta' applikazzjoni
1. Fil-każ ta' attakk terroristiku jew diżastru naturali jew ikkaġunat mill-bniedem, irrispettivament jekk dawn joriġinawx ġewwa jew barra t-territorju tal-Istati Membri, din id-Deċiżjoni għandha tapplika:
(a)
fit-territorju tal-Istati Membri li għalih japplikaw it-Trattati, jiġifieri l-art, l-ilmijiet interni, il-baħar territorjali u l-ispazju tal-ajru.
(b)
meta jaffettwaw infrastruttura (bħal stallazzjonijiet taż-żejt u tal-gass 'il barra mill-kosta) li tinsab fil-baħar territorjali, iż-żona ekonomika esklużiva jew il-blata kontinentali ta' Stat Membru.
Meta tirrikorri għall-arranġamenti skont din id-Deċiżjoni, u b'mod partikolari meta timmobilizza l-istrumenti għad-dispożizzjoni tagħha, l-Unjoni għandha tkun marbuta bid-dritt internazzjonali u ma għandhiex tidħol fl-ambitu tad-drittijiet ta' pajjiżi mhux Stati Membri.
2. Din id-Deċiżjoni ma għandha l-ebda implikazzjonijiet ta' difiża.
Artikolu 3
Definizzjonijiet
Għall-finijiet ta' din id-Deċiżjoni, japplikaw id-definizzjonijiet li ġejjin:
(a)
“diżastru” tfisser kwalunkwe sitwazzjoni li jkollha jew li jista' jkollha impatt sever fuq in-nies, l-ambjent jew il-proprjetà, inkluż il-wirt kulturali;
(b)
“attakk terroristiku” tfisser reat terroristiku kif definit fid-Deċiżjoni Qafas tal-Kunsill 2002/475/ĠAI (5);
(c)
“kriżi” tfisser diżastru jew attakk terroristiku b'impatt jew sinifikat politiku tant mifrux li jirrikjedi koordinazzjoni ta' politika fil-ħin u rispons fuq il-livell politiku tal-Unjoni;
(d)
“rispons” tfisser kwalunkwe azzjoni meħuda fil-każ ta' diżastru jew attakk terroristiku li tindirizza l-konsegwenzi ħżiena immedjati tiegħu.
Artikolu 4
Invokazzjoni tal-klawżola ta' solidarjetà
1. Fil-każ ta' diżastru jew attakk terroristiku, l-Istat Membru affettwat jista' jinvoka l-klawżola ta' solidarjetà jekk, wara li jkun uża l-possibbiltajiet offruti bil-mezzi u l-istrumenti eżistenti, fuq il-livell nazzjonali u tal-Unjoni, iqis li huwa ċar li l-kapaċitajiet ta' rispons disponibbli għalih ma jistgħux ilaħħqu mal-kriżi.
2. L-awtoritajiet politiċi tal-Istat Membru affettwat għandhom jindirizzaw l-invokazzjoni tagħhom lill-Presidenza tal-Kunsill. L-invokazzjoni għandha wkoll tkun indirizzata lill-President tal-Kummissjoni Ewropea permezz taċ-Ċentru għal Rispons ta' Emerġenza (ERCC).
Artikolu 5
Arranġamenti ta' rispons fuq il-livell tal-Unjoni
1. Ladarba tkun ġiet invokata l-klawżola ta' solidarjetà, il-Kunsill għandu jiżgura d-direzzjoni politika u strateġika tar-rispons tal-Unjoni għall-invokazzjoni tal-klawżola ta' solidarjetà, waqt li jikkunsidra bis-sħiħ il-kompetenzi tal-Kummissjoni u tar-RGħ. Għal dak il-għan, il-Presidenza tal-Kunsill għandha minnufih tattiva l-arranġamenti tal-IPCR jekk ma jkunux qed jintużaw diġà, u b'hekk tgħarraf lill-Istati Membri kollha bl-invokazzjoni tal-klawżola ta' solidarjetà.
2. Fl-istess ħin, u f'konformità mal-Artikolu 1(3), il-Kummissjoni, u r-RGħ, għandhom:
(a)
jidentifikaw l-istrumenti rilevanti kollha tal-Unjoni li jistgħu jikkontribwixxu l-aħjar għar-rispons għall-kriżi, inklużi strumenti u strutturi speċifiċi għas-settur, operazzjonali, ta' politika jew finanzjarji, u jieħdu l-miżuri kollha meħtieġa previsti minn dawk l-istrumenti;
(b)
jidentifikaw il-kapaċitajiet militari li jistgħu jikkontribwixxu l-aħjar għar-rispons għall-kriżi bl-appoġġ tal-Persunal Militari tal-UE;
(c)
jidentifikaw u jipproponu l-użu ta' strumenti u riżorsi fl-ambitu tal-kompetenza tal-aġenziji tal-Unjoni u li jistgħu jikkontribwixxu l-aħjar għar-rispons għall-kriżi;
(d)
jagħtu parir lill-Kunsill dwar jekk l-istrumenti eżistenti humiex mezz suffiċjenti biex jgħinu lill-Istat Membru affettwat wara l-invokazzjoni tal-Klawżola;
(e)
jipproduċu regolarment rapporti dwar għarfien u analiżi integrati tas-sitwazzjoni biex jinfurmaw u jappoġġaw il-koordinazzjoni u t-teħid tad-deċiżjonijiet fil-livell politiku fil-Kunsill f'konformità mal-Artikolu 6 ta' din id-Deċiżjoni.
3. Fejn ikun adatt, u f'konformità mal-Artikolu 1(3), il-Kummissjoni u r-RGħ, għandhom iressqu proposti lill-Kunsill, b'mod partikolari fejn jikkonċerna:
(a)
deċiżjonijiet dwar miżuri eċċezzjonali mhux previsti minn strumenti eżistenti;
(b)
talbiet għal kapaċitajiet militari li jmorru lil hinn mill-arranġamenti eżistenti dwar il-protezzjoni ċivili; jew
(c)
miżuri b'appoġġ ta' rispons rapidu mill-Istati Membri.
4. Meta tuża l-arranġamenti tal-IPCR, il-Presidenza tal-Kunsill għandha tiżgura l-koerenza tal-ġestjoni mill-Kunsill u r-rispons globali fuq il-livell politiku tal-Unjoni, inkluż dak li jikkonċerna l-iżvilupp u l-aġġornament ta' proposti għal azzjoni, filwaqt li jiġi rrispettat id-dritt ta' inizjattiva tal-Kummissjoni u r-RGħ fl-oqsma ta' kompetenza tagħhom. Meta tagħmel hekk, il-Presidenza għandu jkollha l-appoġġ u l-pariri tas-SĠK, il-Kummissjoni u s-SEAE, u fil-każ ta' attakki terroristiċi, tal-Koordinatur tal-UE għall-Ġlieda Kontra t-Terroriżmu. Skont il-kriżi, strutturi u aġenziji tal-Unjoni fil-qasam tal-PESK/PSDK għandhom jipprovdu, kif ikun xieraq, kontributi skont id-dispożizzjonijiet rilevanti tal-liġi tal-Unjoni.
5. Il-Presidenza tal-Kunsill ser tgħarraf lill-President tal-Kunsill Ewropew u lill-President tal-Parlament Ewropew bl-invokazzjoni tal-klawżola taż solidarjetà u bi kwalunkwe żviluppi importanti.
6. Fuq l-invokazzjoni tal-klawżola ta' solidarjetà, l-ERCC għandu jaġixxi bħala l-punt ta' kuntatt ċentrali 24/7 fil-livell tal-Unjoni mal-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri u partijiet interessati oħra, mingħajr preġudizzju għar-responsabbiltajiet eżistenti fi ħdan il-Kummissjoni u r-RGħ u n-netwerks eżistenti ta' informazzjoni. L-ERCC għandu jiffaċilita l-produzzjoni tar-rapporti tal-Għarfien u ta' Analiżi Integrati tas-Sitwazzjoni (ISAA), f'kollaborazzjoni maċ-Ċentru ta' Sitwazzjonijiet tal-UE u ċ-ċentri ta' kriżi oħra tal-Unjoni f'konformità mal-Artikolu 6 ta' din id-Deċiżjoni.
Artikolu 6
Rapporti dwar Għarfien u Analiżi Integrati tas-Sitwazzjoni
Ir-rapporti tal-ISAA għandhom jitfasslu apposta għall-ħtiġijiet tal-livell politiku tal-Unjoni kif iddefinit mill-Presidenza tal-Kunsill u għandhom jippermettu perspettiva strateġika tas-sitwazzjoni fil-Kunsill skont l-arranġamenti tal-IPCR. Tali rapporti għandhom jiġbru flimkien kontribuzzjonijiet ivvalidati mogħtija għad-dispożizzjoni volontarjament mill-Istati Membri, il-Kummissjoni, is-SEAE u l-aġenziji rilevanti tal-Unjoni, kif ukoll minn organizzazzjonijiet internazzjonali rilevanti. Fil-każ ta' invokazzjoni li tikkonċerna attakki terroristiċi, valutazzjonijiet ta' intelligence u għoti ta' tagħrif ser jiġu ttrattati separatament bil-mezzi eżistenti.
Artikolu 7
Eliminazzjoni gradwali
L-eliminazzjoni gradwali tar-rispons taħt din id-Deċiżjoni għandha ssegwi l-istess proċedura prevista fl-Artikolu 4(2). L-Istat Membru li jkun invoka l-klawżola ta' solidarjetà għandu jindika, dlonk kif iqis dan, li ma hemmx aktar ħtieġa li l-invokazzjoni tinżamm attiva.
Artikolu 8
Valutazzjoni tat-theddid fuq il-livell tal-Unjoni
1. Sabiex jivvaluta b'mod regolari t-theddid li taffaċċja l-Unjoni, il-Kunsill Ewropew jista' jitlob lill-Kummissjoni, lir-RGħ u l-aġenziji tal-Unjoni, fejn rilevanti, biex jipproduċu rapporti dwar theddid speċifiku.
2. Sakemm ma jkunx stipulat mod ieħor mill-Kunsill Ewropew, kwalunkwe rapport bħal dan għandu jkun ibbażat biss fuq valutazzjonijiet ta' theddid disponibbli miġbura minn istituzzjonijiet, korpi u aġenziji tal-Unjoni rilevanti skont l-arranġamenti eżistenti, u fuq informazzjoni pprovduta b'mod volontarju mill-Istati Membri, filwaqt li jiġu evitati l-isforzi doppji. Fejn ikun rilevanti, il-Koordinatur tal-UE għall-Ġlieda Kontra t-Terroriżmu għandu jkun assoċjat mat-tħejjija ta' dawn ir-rapporti. Skont il-punt (a) tal-Artikolu 346(1) TFUE, l-ebda Stat Membru ma għandu jkun obbligat li jagħti tagħrif li jikkunsidra li l-kxif tiegħu jmur kontra l-interessi essenzjali tas-sigurtà tiegħu.
Artikolu 9
Rieżami
1. L-arranġamenti skont din id-Deċiżjoni għandhom jiġu rieżaminati perjodikament skont ħtiġijiet identifikati, u fi kwalunkwe każ fi żmien 12-il xhar wara t-tmiem tal-invokazzjoni biex ikun żgurat li t-tagħlimiet rilevanti jiġu identifikati u indirizzati. Dan ir-rieżami għandu jsir fil-Kunsill abbażi ta' rapport konġunt imħejji mill-Kummissjoni u r-RGħ.
2. Fejn ikun xieraq, din id-Deċiżjoni tista' tiġi riveduta. F'dak il-każ, u f'konformità mal-Artikolu 222(3) TFUE, il-Kunsill għandu jkun megħjun mill-Kumitat Politiku u ta' Sigurtà u l-Kumitat Permanenti għall-Kooperazzjoni Operattiva dwar is-Sigurtà Interna.
3. Fejn ikun xieraq, il-Kunsill jista' jadatta l-arranġamenti tal-IPCR, b'mod partikolari biex jindirizza ħtiġijiet identifikati mill-Kunsill fil-kuntest tar-rieżami jew wara reviżjoni ta' din id-Deċiżjoni.
Artikolu 10
Implikazzjonijiet finanzjarji
Ir-riżorsi finanzjarji meħtieġa għall-implimentazzjoni ta' din id-Deċiżjoni għandhom jiġu mobilizzati fil-limiti miftiehma tan-nefqa annwali u skont il-kamp ta' applikazzjoni tal-istrumenti eżistenti tal-Unjoni filwaqt li jirrispettaw il-limiti massimi annwali tal-qafas finanzjarju pluriennali.
Artikolu 11
Dħul fis-seħħ
Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fl-għoxrin jum wara dak tal-pubblikazzjoni tagħha f'Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Magħmul fil-Lussemburgu, l-24 ta' Ġunju 2014.