NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 542/2014
ze dne 15. května 2014,
kterým se mění nařízení (EU) č. 1215/2012, pokud jde o pravidla použitelná pro Jednotný patentový soud a Soudní dvůr Beneluxu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 2 písm. a), c) a e) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
jednajíce v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 19. února 2013 Belgické království, Bulharská republika, Česká republika, Dánské království, Spolková republika Německo, Estonská republika, Irsko, Řecká republika, Francouzská republika, Italská republika, Kyperská republika, Lotyšská republika, Litevská republika, Lucemburské velkovévodství, Maďarsko, Republika Malta, Nizozemské království, Rakouská republika, Portugalská republika, Rumunsko, Republika Slovinsko, Slovenská republika, Finská republika, Švédské království a Spojené království Velké Británie a Severního Irska podepsaly Dohodu o Jednotném patentovém soudu (3). Dohoda o Jednotném patentovém soudu stanoví, že nevstoupí v platnost dříve než první den čtvrtého měsíce poté, co vstoupí v platnost změny nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 (4), pokud jde o vztah uvedeného nařízení k Dohodě o Jednotném patentovém soudu.
(2)
Dne 15. října 2012 Belgické království, Lucemburské velkovévodství a Nizozemské království, strany Úmluvy ze dne 31. března 1965 o zřízení a statutu Soudního dvora Beneluxu (dále jen „Úmluva o Soudním dvoru Beneluxu“), podepsaly protokol, kterým se uvedená smlouva mění. Uvedený protokol umožňuje přenesení příslušnosti v konkrétních záležitostech spadajících do oblasti působnosti nařízení (EU) č. 1215/2012 na Soudní dvůr Beneluxu.
(3)
Je nezbytné upravit vztah nařízení (EU) č. 1215/2012 s Dohodou o Jednotném patentovém soudu a s Úmluvou o Soudním dvoru Beneluxu prostřednictvím změn uvedeného nařízení.
(4)
Aby byla zajištěna právní jistota a předvídatelnost pro žalované, kteří by mohli být žalováni u těchto dvou soudů v místě nacházejícím se v jiném členském státě, než který byl určen podle pravidel nařízení (EU) č. 1215/2012, měly by se Jednotný patentový soud a Soudní dvůr Beneluxu považovat za soudy ve smyslu nařízení (EU) č. 1215/2012.
(5)
Účelem změn nařízení (EU) č. 1215/2012 stanovených v tomto nařízení ohledně Jednotného patentového soudu je založit mezinárodní příslušnost tohoto soudu a tyto změny se netýkají vnitřního rozvrhu práce mezi komorami tohoto soudu ani ujednání stanovených v Dohodě o Jednotném patentovém soudu týkajících se výkonu pravomoci, včetně výlučné pravomoci, během přechodného období stanoveného v uvedené dohodě.
(6)
Jako soudy společné několika členským státům nemohou Jednotný patentový soud a Soudní dvůr Beneluxu, na rozdíl od soudu jednoho členského státu, vykonávat příslušnost vůči žalovaným, kteří nemají bydliště v některém členském státě, na základě vnitrostátního práva. Aby tyto dva soudy mohly příslušnost vůči těmto žalovaným vykonávat, měla by se tedy pravidla nařízení (EU) č. 1215/2012 pro záležitosti, které spadají do příslušnosti Jednotného patentového soudu a Soudního dvora Beneluxu, vztahovat i na žalované s bydlištěm ve třetích státech. Stávající pravidla příslušnosti stanovená v nařízení (EU) č. 1215/2012 zajišťují úzkou vazbu mezi řízeními, na která se uvedené nařízení vztahuje, a územím členských států. Je proto vhodné rozšířit tato pravidla i na řízení proti všem žalovaným bez ohledu na jejich bydliště. Při uplatňování pravidel příslušnosti stanovených v nařízení (EU) č. 1215/2012 by měly Jednotný patentový soud a Soudní dvůr Beneluxu (jednotlivě dále jen „společný soud“) uplatňovat pouze ta pravidla, jež jsou vhodná pro oblast sporů, ke které jim byla příslušnost svěřena.
(7)
Společný soud by měl být schopen projednávat spory proti žalovaným ze třetích států na základě pravidla podpůrné příslušnosti v řízeních týkajících se porušení evropského patentu, jež způsobuje škodu jak uvnitř Unie, tak mimo ni. Taková podpůrná příslušnost by měla být vykonávána v případě, že se majetek žalovaného nachází v kterémkoli členském státě, který je stranou nástroje o zřízení společného soudu, a že daný spor má dostatečnou vazbu na tento členský stát, například protože tam má žalobce bydliště nebo tam jsou k dispozici důkazní prostředky související se sporem. Při stanovení své příslušnosti by měl společný soud zohlednit hodnotu daného majetku, která by neměla být nevýznamná a měla by umožňovat alespoň částečný výkon rozhodnutí v členských státech, které jsou stranami nástroje o zřízení společného soudu.
(8)
Pravidla nařízení (EU) č. 1215/2012 týkající se litispendence a souvisejících řízení, jejichž cílem je zabránit, aby byla vedena souběžná řízení a vydávána neslučitelná soudní rozhodnutí, by se měla použít, jsou-li zahájena řízení u společného soudu a u soudu členského státu, ve kterém Dohoda o Jednotném patentovém soudu nebo případně Úmluva o Soudním dvoru Beneluxu neplatí.
(9)
Pravidla nařízení (EU) č. 1215/2012 týkající se litispendence a souvisejících řízení by se měla rovněž použít, pokud jsou během přechodného období stanoveného v Dohodě o Jednotném patentovém soudu zahájena řízení o určitých druzích sporů jak u Jednotného patentového soudu, tak u vnitrostátního soudu členského státu, který je stranou Dohody o Jednotném patentovém soudu.
(10)
Rozhodnutí vydaná Jednotným patentovým soudem nebo Soudním dvorem Beneluxu by měla být v členském státě, který není stranou Dohody o Jednotném patentovém soudu nebo případně Úmluvy o Soudním dvoru Beneluxu, uznávána a vykonávána v souladu s nařízením (EU) č. 1215/2012.
(11)
Rozhodnutí vydaná soudy členských států, které nejsou stranami Dohody o Jednotném patentovém soudu nebo případně Úmluvy o Soudním dvoru Beneluxu, by měla být uznávána a vykonávána v jiném členském státě v souladu s nařízením (EU) č. 1215/2012.
(12)
Nařízení (EU) č. 1215/2012 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(13)
Jelikož cíle tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej, z důvodu jeho rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(14)
V souladu s článkem 3 a čl. 4a odst. 1 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily Spojené království a Irsko své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(15)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení, a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné, aniž je dotčena možnost, aby Dánsko uplatňovalo změny nařízení (EU) č. 1215/2012 stanovené v tomto nařízení na základě článku 3 Dohody mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech ze dne 19. října 2005 (5),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V kapitole VII nařízení (EU) č. 1215/2012 se vkládají nové články, které znějí:
„Článek 71a
1. Pro účely tohoto nařízení se soud společný několika členským státům ve smyslu odstavce 2 (dále jen „společný soud“) považuje za soud členského státu, pokud tento společný soud podle nástroje, kterým je zřízen, vykonává příslušnost ve věcech spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení.
2. Pro účely tohoto nařízení se za společné soudy považují tyto soudy:
a)
Jednotný patentový soud zřízený Dohodou o Jednotném patentovém soudu podepsanou dne 19. února 2013 (dále jen „Dohoda o Jednotném patentovém soudu“) a
b)
Soudní dvůr Beneluxu zřízený Úmluvou ze dne 31. března 1965 o zřízení a statutu Soudního dvora Beneluxu (dále jen „Úmluva o Soudním dvoru Beneluxu“).
Článek 71b
Příslušnost společného soudu se stanoví takto:
1)
společný soud je příslušný, pokud by podle tohoto nařízení byly ve věci, která se řídí nástrojem o zřízení tohoto společného soudu, příslušné soudy členského státu, jenž je stranou uvedeného nástroje;
2)
pokud žalovaný nemá bydliště v žádném členském státě a toto nařízení ve vztahu k němu jinak nezakládá příslušnost, použije se přiměřeně kapitola II bez ohledu na bydliště žalovaného.
U společného soudu může být podán návrh na předběžná opatření včetně zajišťovacích opatření i tehdy, pokud jsou ve věci samé příslušné soudy třetího státu;
3)
pokud je společný soud příslušný ve vztahu k žalovanému na základě bodu 2 ve sporu týkajícím se porušení evropského patentu, jež způsobuje škodu uvnitř Unie, může tento soud vykonávat příslušnost i ve vztahu ke škodě vzniklé tímto porušením mimo Unii.
Tato příslušnost může být stanovena pouze tehdy, pokud se majetek náležející žalovanému nachází ve kterémkoli členském státě, který je stranou nástroje o zřízení tohoto společného soudu, a spor má na tento členský stát dostatečnou vazbu.
Článek 71c
1. Články 29 až 32 se použijí, pokud jsou řízení zahájena u společného soudu a u soudu členského státu, který není stranou nástroje o zřízení tohoto společného soudu.
2. Články 29 až 32 se použijí, pokud jsou během přechodného období uvedeného v článku 83 Dohody o Jednotném patentovém soudu zahájena řízení před Jednotným patentovým soudem a soudem členského státu, který je stranou Dohody o Jednotném patentovém soudu.
Článek 71d
Toto nařízení se vztahuje na uznání a výkon:
a)
rozhodnutí vydaných společným soudem, která mají být uznána a vykonána v členském státě, který není stranou nástroje o zřízení tohoto společného soudu; a
b)
rozhodnutí soudů členského státu, který není stranou nástroje o zřízení společného soudu, jež mají být uznána a vykonána v členském státě, který je stranou uvedeného nástroje.
Pokud je však uznání a výkon rozhodnutí vydaného společným soudem navrhováno v členském státě, který je stranou nástroje o zřízení tohoto společného soudu, uplatní se veškerá pravidla uvedeného nástroje o uznávání a výkonu namísto pravidel stanovených v tomto nařízení.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 10. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 15. května 2014.
REGOLAMENT (UE) Nru 542/2014 TAL-PARLAMENT EWROPEW U TAL-KUNSILL
tal-15 ta’ Mejju 2014
li jemenda r-Regolament (UE) Nru 1215/2012 fir-rigward tar-regoli li għandhom jiġu applikati fir-rigward tal-Qorti Unifikata tal-Privattivi u l-Qorti tal-Ġustizzja tal-Benelux
IL-PARLAMENT EWROPEW U L-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidraw it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-punti (a), (c) u (e) tal-Artikolu 81(2) tiegħu,
Wara li kkunsidraw il-proposta mill-Kummissjoni Ewropea,
Wara li l-abbozz tal-att leġislattiv intbagħat lill-parlamenti nazzjonali,
Wara li kkunsidraw l-opinjoni tal-Kumitat Ekonomiku u Soċjali Ewropew (1),
Filwaqt li jaġixxu f’konformità mal-proċedura leġislattiva ordinarja (2),
Billi:
(1)
Fid-19 ta’ Frar 2013, ir-Renju tal-Belġju, ir-Repubblika tal-Bulgarija, ir-Repubblika Ċeka, ir-Renju tad-Danimarka, ir-Repubblika Federali tal-Ġermanja, ir-Repubblika tal-Estonja, l-Irlanda, ir-Repubblika Ellenika, ir-Repubblika Franċiża, ir-Repubblika Taljana, ir-Repubblika ta’ Ċipru, ir-Repubblika tal-Latvja, ir-Repubblika tal-Litwanja, il-Gran Dukat tal-Lussemburgu, l-Ungerija, ir-Repubblika ta’ Malta, ir-Renju tal-Pajjiżi l-Baxxi, ir-Repubblika tal-Awstrija, ir-Repubblika Portugiża, ir-Rumanija, ir-Repubblika tas-Slovenja, ir-Repubblika Slovakka, ir-Repubblika tal-Finlandja, ir-Renju tal-Isvezja u r-Renju Unit tal-Gran Brittannja u l-Irlanda ta’ Fuq iffirmaw il-Ftehim dwar Qorti Unifikata tal-Privattivi (3) (“il-Ftehim QUP”). Il-Ftehim QUP jipprevedi d-dħul fis-seħħ tiegħu mhux qabel l-ewwel jum tar-raba’ xahar wara d-data tad-dħul fis-seħħ tal-emendi għar-Regolament (UE) Nru 1215/2012 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill (4) dwar ir-relazzjoni ta’ dak ir-Regolament mal-Ftehim QUP.
(2)
Fil-15 ta’ Ottubru 2012, ir-Renju tal-Belġju, il-Gran Dukat tal-Lussemburgu u r-Renju tal-Pajjiżi l-Baxxi, partijiet għat-Trattat tal-31 ta’ Marzu 1965 dwar l-istabbiliment u l-istatut ta’ Qorti tal-Ġustizzja tal-Benelux (it-“Trattat dwar il-Qorti tal-Ġustizzja tal-Benelux”), iffirmaw Protokoll li jemenda dak it-Trattat. Dak il-Protokoll għamilha possibbli li tiġi ttrasferita l-ġurisdizzjoni lill-Qorti tal-Ġustizzja tal-Benelux f’materji speċifiċi li jaqgħu fil-kamp ta’ applikazzjoni tar-Regolament (UE) Nru 1215/2012.
(3)
Huwa meħtieġ li tiġi rregolata r-relazzjoni tar-Regolament (UE) Nru 1215/2012 mal-Ftehim QUP u mat-Trattat dwar il-Qorti tal-Ġustizzja tal-Benelux permezz ta’ emendi għal dak ir-Regolament.
(4)
Il-Qorti Unifikata tal-Privattivi u l-Qorti tal-Ġustizzja tal-Benelux għandhom jitqiesu qrati fit-tifsira tar-Regolament (UE) Nru 1215/2012 sabiex jiġu żgurati ċertezza u prevedibbiltà legali għal konvenuti li jistgħu jitħarrku quddiem dawk iż-żewġ Qrati f’post li jinsab fi Stat Membru li mhux dak indikat mir-regoli tar-Regolament (UE) Nru 1215/2012.
(5)
L-emendi għar-Regolament (UE) Nru 1215/2012 previst f’dan ir-Regolament fir-rigward tal-Qorti Unifikata tal-Privattivi huma intiżi biex jistabbilixxu l-ġurisdizzjoni internazzjonali ta’ dik il-Qorti u ma jaffettwaw la l-allokazzjoni interna tal-proċedimenti fost il-diviżjonijiet ta’ dik il-Qorti u lanqas l-arranġamenti stabbiliti fil-Ftehim QUP dwar l-eżerċizzju tal-ġurisdizzjoni, inkluża l-ġurisdizzjoni esklużiva, matul il-perijodu transitorju previst f’dak il-Ftehim.
(6)
Peress li qrati komuni għal bosta Stati Membri, il-Qorti Unifikata tal-Privattivi u l-Qorti tal-Ġustizzja tal-Benelux ma jistgħux, b’differenza minn qorti ta’ Stat Membru, jeżerċitaw ġurisdizzjoni fuq il-bażi tal-liġi nazzjonali fir-rigward ta’ konvenuti mhux domiċiljata fi Stat Membru. Sabiex dawk iż-żewġ Qrati jkunu jistgħu jeżerċitaw ġurisdizzjoni fil-konfront ta’ tali konvenuti, ir-regoli tar-Regolament (UE) Nru 1215/2012 għandhom għalhekk fir-rigward ta’ materji li jaqgħu fil-ġurisdizzjoni tal-Qorti Unifikata tal-Privattivi u l-Qorti tal-Ġustizzja tal-Benelux rispettivament, japplikaw ukoll għall-konvenuti domiċiljati fi Stati terzi. Ir-regoli ta’ ġurisdizzjoni eżistenti tar-Regolament (UE) Nru 1215/2012 jiżguraw rabta mill-qrib bejn il-proċedimenti li għalihom japplika dak ir-Regolament u t-territorju tal-Istati Membri. Huwa għalhekk opportun li dawk ir-regoli jiġu estiżi għal proċedimenti kontra l-konvenuti kollha, irrispettivament mid-domiċilju tagħhom. Meta jkunu qed jiġu applikati r-regoli ta’ ġurisdizzjoni tar-Regolament (UE) Nru 1215/2012, il-Qorti Unifikata tal-Privattivi u l-Qorti tal-Ġustizzja tal-Benelux (minn hawn ‘il quddiem individwalment imsejħa”l-qorti komuni”) għandhom japplikaw biss dawk ir-regoli li huma adatti għas-suġġett li għalih il-ġurisdizzjoni tkun ingħatat lilhom.
(7)
Qorti komuni għandha tkun kapaċi tisma’ tilwim li jinvolvi lil konvenuti minn Stati terzi fuq il-bażi ta’ regola sussidjarja ta’ ġurisdizzjoni fi proċedimenti relatati ma’ ksur ta’ privattiva Ewropea li jwassal għal dannu kemm ġewwa kif ukoll barra l-Unjoni. Tali ġurisdizzjoni sussidjarja għandha tiġi eżerċitata fejn proprjetà li tappartjeni lill-konvenut tkun tinsab fi kwalunkwe Stat Membru parti għall-istrument li jistabbilixxi l-qorti komuni u t-tilwima inkwistjoni jkollha rabta suffiċjenti ma’ kwalunkwe tali Stat Membru, pereżempju, minħabba li r-rikorrent ikun domiċiljat hemmhekk jew minħabba li l-evidenza marbuta mat-tilwima tkun disponibbli hemmhekk. Fl-istabbiliment tal-ġurisdizzjoni tagħha l-qorti komuni għandha tqis il-valur tal-proprjetà inkwistjoni, li ma għandux ikun insinifikanti u li għandu jkunu tali li jagħmel l-eżekuzzjoni tas-sentenza possibbli, tal-inqas parzjalment, fl-Istati Membri partijiet għall-istrument li jistabbilixxi l-qorti komuni.
(8)
Ir-regoli tar-Regolament (UE) Nru 1215/2012 dwar lis pendens u azzjonijiet marbuta miegħu, bil-għan li jiġu evitati l-proċedimenti paralleli u sentenzi irrikonċiljabbli, għandhom japplikaw meta jinġiebu l-proċedimenti quddiem qorti komuni ta’ Stat Membru u quddiem qorti ta’ Stat Membru li għalih il-Ftehim QUP jew, skont il-każ, it-Trattat dwar il-Qorti tal-Ġustizzja tal-Benelux ma japplikax.
(9)
Ir-regoli tar-Regolament (UE) Nru 1215/2012 dwar lis pendens u azzjonijiet marbuta miegħu għandhom ugwalment japplikaw fejn, matul il-perijodu ta’ transizzjoni previst fil-Ftehim QUP, proċedimenti dwar ċerti tipi ta’ tilwim jitressqu quddiem, fuq naħa waħda, il-Qorti Unifikata tal-Privattivi u, fuq in-naħa l-oħra, qorti nazzjonali ta’ Stat Membru parti għall-Ftehim QUP.
(10)
Is-sentenzi mogħtija mill-Qorti Unifikata tal-Privattivi jew mill-Qorti tal-Ġustizzja tal-Benelux għandhom ikunu rikonoxxuti u eżegwiti f’konformità mar-Regolament (UE) Nru 1215/2012 fi Stat Membru mhux parti għall-Ftehim QUP jew it-Trattat dwar il-Qorti tal-Ġustizzja tal-Benelux, skont kif ikun il-każ.
(11)
Is-sentenzi mogħtija mill-qrati ta’ Stat Membru mhux parti għall-Ftehim QUP jew it-Trattat dwar il-Qorti tal-Ġustizzja tal-Benelux, skont kif ikun il-każ, għandhom ikunu rikonoxxuti u eżegwiti fi Stat Membru ieħor f’konformità mar-Regolament (UE) Nru 1215/2012.
(12)
Ir-Regolament (UE) Nru 1215/2012 għandu għalhekk jiġi emendat skont dan.
(13)
Peress li l-għan ta’ dan ir-Regolament ma jistax jintlaħaq b’mod suffiċjenti mill-Istati Membri iżda, minħabba l-iskala u l-effetti tiegħu, jista’ jintlaħaq aħjar fil-livell tal-Unjoni, l-Unjoni tista’ tadotta miżuri, f’konformità mal-prinċipju tas-sussidjarjetà kif stabbilit fl-Artikolu 5 tat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea (TUE). F’konformità mal-prinċipju tal-proporzjonalità, kif stabbilit f’dak l-Artikolu, dan ir-Regolament ma jmurx lil hinn minn dak li huwa meħtieġ biex jintlaħaq dak l-objettiv.
(14)
F’konformità mal-Artikolu 3 u l-Artikolu 4a(1) tal-Protokoll (Nru 21) dwar il-pożizzjoni tar-Renju Unit u l-Irlanda fir-rigward tal-ispazju ta’ libertà, sigurtà u ġustizzja, anness għat-TUE u għat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea (TFUE), dawk l-Istati Membri nnotifikaw ix-xewqa tagħhom li jieħdu sehem fl-adozzjoni u l-applikazzjoni ta’ dan ir-Regolament.
(15)
F’konformità mal-Artikoli 1 u 2 tal-Protokoll (Nru 22) dwar il-pożizzjoni tad-Danimarka, anness għat-TUE u għat-TFUE, id-Danimarka mhux qed tipparteċipa fl-adozzjoni ta’ dan ir-Regolament u mhijiex marbuta bih jew soġġetta għall-applikazzjoni tiegħu, mingħajr preġudizzju għall-possibbiltà li d-Danimarka tapplika l-emendi għar-Regolament (UE) Nru 1215/2012 stipulati f’dan ir-Regolament skont l-Artikolu 3 tal-Ftehim tad-19 ta’ Ottubru 2005 bejn il-Komunità Ewropea u r-Renju tad-Danimarka dwar il-ġurisdizzjoni u r-rikonoxximent u l-eżekuzzjoni ta’ sentenzi fi materji ċivili u kummerċjali (5),
ADOTTAW DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
Fil-Kapitolu VII tar-Regolament (UE) Nru 1215/2012, jiddaħħlu l-Artikoli li ġejjin:
“Artikolu 71a
1. Għall-finijiet ta’ dan ir-Regolament, qorti komuni għal diversi Stati Membri kif speċifikat fil-paragrafu 2 (“qorti komuni”) għandha titqies bħala qorti ta’ Stat Membru meta, skont l-istrument li jistabbilixxiha, tali qorti komuni teżerċita ġurisdizzjoni f’materji li jaqgħu fil-kamp ta’ applikazzjoni ta’ dan ir-Regolament.
2. Għall-finijiet ta’ dan ir-Regolament, kull qorti segwenti għandha tkun qorti komuni:
(a)
il-Qorti Unifikata tal-Privattivi stabbilita mill-Ftehim dwar Qorti Unifikata tal-Privattivi ffirmat fid-19 ta’ Frar 2013 (“il-Ftehim QUP”); u
(b)
il-Qorti tal-Ġustizzja tal-Benelux stabbilita mit-Trattat tal-31 ta’ Marzu 1965 dwar l-istabbiliment u l-istatut tal-Qorti tal-Ġustizzja tal-Benelux (it-“Trattat dwar il-Qorti tal-Ġustizzja tal-Benelux”).
Artikolu 71b
Il-ġurisdizzjoni ta’ qorti komuni tiġi determinata kif ġej:
(1)
qorti komuni għandu jkollha ġurisdizzjoni fejn, skont dan ir-Regolament, il-qrati ta’ Stat Membru parti għall-istrument li jistabbilixxi li l-qorti komuni għandu jkollha ġurisdizzjoni f’materja irregolati minn dak l-istrument;
(2)
fejn il-konvenut ma jkunx domiċiljat fi Stat Membru, u dan ir-Regolament ma jagħtix b’mod ieħor ġurisdizzjoni fuqu, il-Kapitolu II għandu japplika kif meħtieġ irrispettivament mid-domiċilju tal-konvenut.
L-applikazzjoni tista’ ssir quddiem qorti komuni għal miżuri proviżorji, inkluż dawk protettivi, anke jekk il-qrati ta’ Stat terz ikollhom ġurisdizzjoni f’dik li hija s-sustanza tal-materja;
(3)
fejn qorti komuni għandha ġurisdizzjoni fuq il-konvenut skont il-punt 2 f’kawża dwar il-ksur ta’ privattiva Ewropea li jwassal għal dannu fl-Unjoni, dik il-qorti jista’ wkoll ikollha ġurisdizzjoni fir-rigward ta’ dannu li jirriżulta barra mill-Unjoni minn tali ksur.
Tali ġurisdizzjoni tista’ tiġi stabbilita biss jekk proprjetà li tappartjeni lill-konvenut tkun tinsab fi kwalunkwe Stat Membru parti mill-istrument li jistabbilixxi l-qorti komuni u l-kawża għandha rabta suffiċjenti ma kwalunkwe tali Stat Membru.
Artikolu 71c
1. L-Artikoli 29 sa 32 għandhom japplikaw fejn jinġiebu l-proċedimenti f’qorti komuni u f’qorti ta’ Stat Membru li ma jkunx parti għall-istrument li jistabbilixxi l-qorti komuni.
2. L-Artikoli 29 sa 32 għandhom japplikaw fejn, matul il-perijodu transitorju msemmi fl-Artikolu 83 tal-Ftehim QUP, jinġiebu proċedimenti fil-Qorti Unifikata tal-Privattivi u f’qorti ta’ Stat Membru li jkun parti għall-Ftehim QUP.
Artikolu 71d
Dan ir-Regolament għandhom japplikaw għar-rikonoxximent u l-eżekuzzjoni ta’:
(a)
sentenzi mogħtija minn qorti komuni li jkunu ser jiġu rikonoxxuti u eżegwiti fi Stat Membru li mhux parti għall-istrument li jistabbilixxi l-qorti komuni; u
(b)
sentenzi mogħtija mill-qrati ta’ Stat Membru mhux parti għall-istrument li jistabbilixxi l-qorti komuni li jkunu ser jiġu rikonoxxuti u eżegwiti fi Stat Membru parti għal dak l-istrument.
Madankollu, fejn ir-rikonoxximent u l-eżekuzzjoni ta’ sentenza mogħtija minn qorti komuni jkunu mitluba fi Stat Membru li huwa parti għall-istrument li jistabbilixxi l-qorti komuni, kwalunkwe regola ta’ dak l-istrument dwar ir-rikonoxximent u l-eżekuzzjoni għandhom japplikaw minflok dan ir-Regolament.”.
Artikolu 2
Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fil-jum wara dak tal-pubblikazzjoni tiegħu f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Huwa għandu japplika mill-10 ta’ Jannar 2015.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri f’konformità mat-Trattati.
Magħmul fi Brussell, il-15 ta’ Mejju 2014.