Směrnice rady
ze dne 25. července 1983
o sbližování právních předpisů členských států týkajících se některých druhů mléčných bílkovin (kaseinů a kaseinátů) určených k lidské spotřebě
(83/417/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že právní a správní předpisy platné v některých členských státech definují složení a výrobní vlastnosti kaseinů a kaseinátů určených k lidské spotřebě spolu s podmínkami, kterým musí tyto výrobky vyhovovat, aby pro ně mohla být použita určitá označení a aby mohlo být povoleno jejich použití při přípravě jiných potravin; že tato opatření v současné době neexistují v jiných členských státech;
vzhledem k tomu, že tato situace brání volnému pohybu kaseinu a kaseinátů určených k lidské spotřebě a vytváří podmínky nerovné soutěže mezi uživateli; že to má přímý vliv na vytváření a fungování společného trhu;
vzhledem k tomu, že je proto nezbytné stanovit na úrovni Společenství pravidla týkající se složení a označování těchto výrobků, která musí být dodržována;
vzhledem k tomu, že potravinářské kaseiny a kaseináty nejsou v současnosti běžně prodávány konečným spotřebitelům; že mělo-li by k tomuto prodeji dojít, bude se na něj rovněž vztahovat směrnice Rady 79/112/EHS ze dne 18. prosince 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin určených k prodeji konečnému spotřebiteli, jejich obchodní úpravy a související reklamy [4];
vzhledem k tomu, že je na druhé straně pro usnadnění obchodu žádoucí přijmout na úrovni Společenství pravidla pro označování potravinářských kaseinů a kaseinátů určených pro obchodní účely;
vzhledem k tomu, že předběžný program Evropského hospodářského společenství pro ochranu spotřebitele a informační politiku [5] stanoví působení Společenství v oblastech, které jsou zvláště důležité pro ochranu zdraví a ochranu spotřebitele, zejména pokud jde o potraviny;
vzhledem k tomu, že stanovení metod odběru vzorků a analytických metod potřebných pro kontrolu složení a ostatních vlastností příslušných výrobků představuje prováděcí opatření technické povahy, jehož přijetí by mělo být svěřeno Komisi v zájmu zjednodušení a urychlení postupů;
vzhledem k tomu, že pro všechny případy, kdy Rada zmocní Komisi k provedení pravidel týkajících se potravin, je žádoucí stanovit postup zajišťující úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potraviny, zřízeného rozhodnutím 69/414/EHS [6],
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice se vztahuje na mléčné bílkoviny určené k lidské spotřebě, které jsou definovány v přílohách, a jejich směsi.
2. Pro účely této směrnice se rozumí:
- "kaseiny" základní bílkovinná složka mléka, promytá a vysušená, nerozpustná ve vodě a získaná z odtučněného mléka srážením
- přídavkem kyseliny, nebo
- mikrobiálním okyselením, nebo
- použitím syřidla, nebo
- použitím jiných enzymů koagulujících mléko,
aniž je dotčena možnost předchozího použití procesů iontové výměny a procesů zahuštění,
- "kaseináty" výrobky získané sušením kaseinů zpracovaných pomocí neutralizačních činidel,
- "odtučněným mlékem" nádoj kravského mléka od jedné nebo více dojnic, bez přidaných složek, v němž byl pouze snížen obsah tuku.
Článek 2
Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že
- výrobky uvedené v přílohách mohly být uváděny na trh pouze tehdy, pokud vyhovují definicím a pravidlům stanoveným v této směrnici a v přílohách této směrnice,
- výrobky, které nesplňují kritéria stanovená v přílohách, byly pojmenovány a označeny takovým způsobem, aby kupující nebyl uveden v omyl o jejich povaze, kvalitě nebo použití.
Článek 3
Názvy uvedené v přílohách jsou vyhrazeny pro definované výrobky a při obchodování musí být používány k označování těchto výrobků.
Článek 4
1. Aniž je dotčena směrnice 79/112/EHS a aniž jsou dotčeny předpisy, jež přijme Společenství k označování potravin, které nejsou určeny konečnému spotřebiteli, jsou jedinými povinnými údaji, které musí být dobře viditelné, zřetelné a provedené nesmazatelným písmem na obalech, nádobách a etiketách výrobků definovaných v přílohách, tyto údaje:
a) název vyhrazený pro tyto výrobky podle článku 3, v případě kaseinátů s uvedením kationtu (kationtů);
b) u výrobků uváděných na trh jako směsi:
- slovo "směs…" následované názvy složek směsi v pořadí podle klesajícího hmotnostního zastoupení,
- v kaseinátu nebo kaseinátech údaj o kationtu nebo kationtech,
- ve směsích s kaseináty obsah bílkovin;
c) čistá hmotnost vyjádřená v níže uvedených jednotkách hmotnosti: kilogramech nebo gramech. Až do konce přechodného období, během kterého je ve Společenství povoleno používání imperiální soustavy uvedené v kapitole D přílohy směrnice Rady 71/354/EHS ze dne 18. října 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se měřicích jednotek [7], naposledy pozměněné směrnicí 76/770/EHS [8], mohou Irsko a Spojené království povolit vyjadřování hmotnostního množství pouze v britských jednotkách vypočtených na základě těchto převodních poměrů:
1 ml = 0,0352 duté unce,
1 l = 1,760 pinty nebo 0,220 galonu,
1 g = 0,0353 unce (avoirdupois),
1 kg = 2,205 libry;
d) jméno nebo obchodní firma a adresa výrobce nebo balírny nebo prodejce usazeného ve Společenství.
Členské státy však mohou ponechat v případě své vnitrostátní výroby v platnosti vnitrostátní předpisy vyžadující uvedení podrobných údajů o výrobci nebo balírně;
e) u výrobků dovážených ze třetích zemí název země původu;
f) datum výroby nebo jiné označení, podle kterého může být identifikována šarže.
2. Členské státy musí na svém území zakázat prodej potravinářských kaseinů a kaseinátů, pokud nejsou údaje podle odst. 1 písm. a), b), e) a f) uvedeny v jazyce snadno srozumitelném kupujícímu, ledaže jsou tyto údaje podány jiným způsobem. Toto opatření nevylučuje uvedení těchto údajů v několika jazycích.
Podrobné údaje uvedené v odst. 1 písm. b) třetí odrážce a v písm. c), d) a e) jsou vyžadovány pouze v průvodní dokumentaci. Pro hromadnou přepravu může být tato odchylka rozšířena na písm. b) druhou odrážku a písmeno f).
Článek 5
Aniž jsou dotčeny předpisy Společenství, které budou přijaty v oblasti zdraví a hygieny ve vztahu k základním látkám uvedeným v přílohách I a II, musí být tyto výrobky tepelně ošetřeny, čímž se docílí negativního testu na fosfatázu.
Článek 6
1. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby nebylo bráněno obchodování s výrobky uvedenými v článku l, které vyhovují definicím a pravidlům stanoveným v této směrnici a v přílohách této směrnice, uplatňováním neharmonizovaných vnitrostátních předpisů týkajících se složení, výrobní specifikace, balení nebo označování těchto výrobků nebo potravin obecně.
2 Odstavec 1 se nevztahuje na neharmonizované předpisy odůvodněné
- ochranou veřejného zdraví,
- předcházením podvodům, pokud tyto předpisy nevedou k překážkám pro používání definic a pravidel stanovených touto směrnicí,
- ochranou průmyslového a obchodního vlastnictví, uvádění zdroje, zapsaného označení původu a zabránění nekalé soutěži.
Článek 7
1. Pokud některý členský stát zjistí v důsledku nových informací nebo přehodnocení stávajících informací po přijetí této směrnice, že použití některé z látek uvedených ve výrobcích definovaných v přílohách I a II nebo nejvyšší přípustné množství takové látky ohrožuje lidské zdraví, třebaže je v souladu s touto směrnicí, může přechodně pozastavit nebo omezit uplatňování dotyčných předpisů na svém území. Uvědomí o tom neprodleně ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí.
2. Komise co nejdříve přezkoumá důvody uvedené členským státem, konzultuje členské státy v rámci Stálého výboru pro potraviny a neprodleně zaujme stanovisko a přijme vhodná opatření.
3. Pokud Komise dojde k názoru, že je třeba směrnici změnit, aby byly odstraněny nedostatky uvedené v odstavci 1 a aby byla zajištěna ochrana lidského zdraví, zahájí postup uvedený článku 10 za účelem přijetí změn. Členský stát, který přijal ochranná opatření, je v tom případě může ponechat, dokud tyto změny nevstoupí v platnost.
Článek 8
Rada na návrh Komise přijme, je-li to nezbytné, kritéria čistoty pro pomocné technologické látky uvedené v přílohách.
Článek 9
Postupem podle článku 10 se stanoví
a) analytické metody nezbytné pro kontrolu kritérií čistoty podle článku 8,
b) postupy odběru vzorků a analytické metody nezbytné pro kontrolu složení a výrobních specifikací v průběhu výroby výrobků definovaných v přílohách.
Článek 10
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému výboru pro potraviny, zřízenému rozhodnutím Rady 69/414/EHS (dále jen "výbor"), jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce členského státu.
2 Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou 45 hlasů, přičemž hlasům členských států je přidělena váha stanovená v čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.
3. a) Komise přijme navrhovaná opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
c) Pokud se Rada neusnese ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 11
Tato směrnice se nevztahuje na výrobky uvedené v článku 1 určené pro vývoz do třetích zemí.
Článek 12
Členské státy změní vnitrostátní právní předpisy tak, aby byly v souladu s touto směrnicí, a neprodleně o nich uvědomí Komisi. Takto pozměněné právní předpisy se používají tak, aby
- umožnily obchodování s výrobky, které vyhovují této směrnici, do dvou let od jejího oznámení [9],
- zakázaly obchodování s výrobky, které nevyhovují této směrnici, do tří let od jejího oznámení.
Článek 13
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 25. července 1983.
++++
RICHTLINIE DES RATES
vom 25 . Juli 1983
zur Angleichung der Rechtsvorschriften der Mitgliedstaaten über bestimmte Milcherzeugnisse ( Kaseine und Kaseinate ) für die menschliche Ernährung )
( 83/417/EWG )
DER RAT DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestutzt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft , insbesondere auf Artikel 100 ,
auf Vorschlag der Kommission ( 1 ) ,
nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments ( 2 ) ,
nach Stellungnahme des Wirtschafts - und Sozialausschusses ( 3 ) ,
in Erwägung nachstehender Gründe :
In einigen Mitgliedstaaten bestehen Rechts - und Verwaltungsvorschriften über die spezifische Zusammensetzung und Herstellung von Kaseinen und Kaseinaten , die zur menschlichen Ernährung bestimmt sind , sowie über die Bedingungen , welche diese Waren erfuellen müssen , damit sie unter bestimmten Bezeichnungen verwendet werden können oder ihre Verwendung in anderen Lebensmitteln zulässig ist . In anderen Mitgliedstaaten bestehen bisher keine derartigen Vorschriften .
Dieser Zustand ist geeignet , den freien Warenverkehr mit den zur menschlichen Ernährung bestimmten Kaseinen und Kaseinaten zu behindern und zu ungleichen Wettbewerbsbedingungen für ihre Verwender zu führen . Er wirkt sich deshalb unmittelbar auf die Errichtung und das Funktionierern des Gemeinsamen Marktes aus .
Deshalb sind auf Gemeinschaftsebene die Regeln festzulegen , die hinsichtlich der Zusammensetzung dieser Waren und ihrer Kennzeichnung eingehalten werden müssen .
Nährkaseine und -kaseinate werden gegenwärtig im allgemeinen nicht an den Endverbraucher verkauft . Wäre dies der Fall , so fände die Richtlinie 79/112/EWG des Rates vom 18 . Dezember 1978 zur Angleichung der Rechtsvorschriften der Mitgliedstaaten über die Etikettierung und Aufmachung von für den Endverbraucher bestimmten Lebensmitteln sowie die Werbung hierfür ( 4 ) ebenfalls Anwendung .
Zur Erleichterung des Handelsverkehrs empfiehlt es sich andererseits , auf Gemeinschaftsebene die Etikettierungsregeln für bestimmte Näbrkaseine und Nährkaseinate , die zur gewerblichen Verwendung bestimmt sind , festzulegen .
Im ersten Programm der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft für eine Politik zum Schutz und zur Unterrichtung der Verbraucher ( 5 ) sind Aktionen auf den Gebieten geplant , die für den Schutz der Gesundheit und Sicherung der Verbraucher , namentlich auf dem Lebensmittelsektor , von besonderer Bedeutung sind .
Bei den Verfahren zur Probenahme und bei den zur Überprüfung der Zusammensetzung und anderer Eigenschaften der betreffenden Waren erforderlichen Analysemethoden handelt es sich um technische Durchführungsmaßnahmen , die zwecks Vereinfachnung und Beschleunigung des Verfahrens von der Kommission erlassen werden sollten .
In allen Fällen , in denen der Rat der Kommission Zuständigkeit für die Durchführung von Vorschriften im Bereich des Lebensmittelrechts überträgt , ist ein Verfahren für eine enge Zusammenarbeit zwischen den Mitgliedstaaten und der Kommission im Rahmen des mit Beschluß 69/414/EWG eingesetzten Lebensmittelausschusses ( 6 ) vorzusehen -
HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN :
Artikel 1
( 1 ) Diese Richtline gilt für die in den Anhängen definierten Milcheiweisserzeugnisse und Mischungen von Milcheiweisserzeugnissen für die menschliche Ernährung
( 2 ) Im Sinne dieser Richtline gelten als
- " Kasein " der in Milch als Hauptbestandteil enthaltene gewaschene und getrocknete , in reinem Wasser unlösliche Eiweißstoff der aus Magermilch durch Fällung gewonnen wird , die durch
- Zusatz von Säure ,
- mikrobiologische Säuerung
- Labfällung
- oder andere milchkoagulierende Enzyme
vorgenommen wird , und zwar unbeschadet einer etwaigen vorherigen Behandlung mit Ionenaustausch - und Konzentrationsverfahren ;
- " Kaseinate " die durch Trocknen von Kaseinen , die mit neutralisierenden Stoffen behandelt wurden , gewonnenen Erzeugnisse ;
- " Magermilch " das Gemelk von einer oder mehreren Kühen , dem nichts hinzugefügt wurde und bei welchem lediglich der Fettgehalt vermindert wurde .
Artikel 2
Die Mitgliedstaaten treffen alle erforderlichen Vorkehrungen , damit
- die in den Anhängen definierten Erzeugnisse nur dann in den Verkehr gebracht werden dürfen , wenn sie den Definitionen und Bestimmungen dieser Richtlinie und ihrer Anhänge entsprechen , und
- den Kriterien in den Anhängen nicht entsprechende Erzeugnisse so bezeichnet und gekennzeichnet werden , daß sie den Käufer nicht hinsichtlich ihrer Art , Qualität und Verwendung irreführen .
Artikel 3
Die in den Anhängen genannten Bezeichnungen sind den dort definierten Erzeugnissen vorbehalten und müssen im Handel zu ihrer Kennzeichnung verwendet werden .
Artikel 4
( 1 ) Unbeschadet der Richtlinie 79/112/EWG und unbeschadet der von der Gemeinschaft für die Kennzeichnung von nicht für den Endverbraucher bestimmten Lebensmitteln zu erlassenden Vorschriften sind auf den Verpackungen , Behältnissen oder Etiketten der in den Anhängen festgelegten Erzeugnisse mindestens die folgenden Hinweise in gut sichtbaren , deutlich lesbaren und unverwischbaren Buchstaben verbindlich vorgeschrieben :
a ) die den betreffenden Erzeugnissen nach Artikel 3 vorbehaltene Bezeichnung sowie für die Kaseinate die Angabe der Art(en ) der Kationen ;
b ) bei als Mischung verkauften Erzeugnissen
- der Hinweis " Mischung aus ... " , gefolgt von den Bezeichnungen der verschiedenen Erzeugnisse , aus denen die Mischung besteht , in entsprechend dem Gewicht absteigender Reihenfolge ,
- bei Kaseinaten die Angabe der Art(en ) der Kationen ,
- bei Mischungen , die Kaseinate enthalten , der Proteingehalt ;
c ) die Nettomenge in den Masseinheiten kg oder g . Bis zum Ablauf der Übergangszeit , während der die Verwendung von Einheiten des Empire-Systems gemäß Kapitel D des Anhangs der Richtlinie 71/354/EWG des Rates vom 18 . Oktober 1971 zur Angleichung der Rechtsvorschriften der Mitgliedstaaten über die Einheiten im Meßwesen ( 7 ) , zuletzt geändert durch die Richtlinie 76/770/EWG ( 8 ) , in der Gemeinschaft gestattet ist , können Irland und das Vereinigte Königreich zulassen , daß die Menge nur in Masseinheiten des Empire-Systems ausgedrückt wird , für die folgende Umrechnungssätze gelten :
- 1 ml = 0,0352 fluid ounces ,
- 1 l = 1,760 pints oder 0,220 gallons ,
- 1 g = 0,0353 ounces ( Avoirdupois ) ,
- 1 kg = 2,205 pounds ;
d ) den Namen oder die Firma und die Anschrift des Herstellers , des Verpackers oder eines in der Gemeinschaft niedergelassenen Verkäufers .
Die Mitgliedstaaten können jedoch die einzelstaatlichen Bestimmungen , die die Angabe des Herstellungs - oder Verpackungsbetriebs für ihre inländische Produktion vorschreiben , beibehalten ;
e ) bei aus dritten Ländern eingeführten Erzeugnissen das Ursprungsland ;
f ) das Herstellungsdatum oder eine Angabe , die die Identifizierung der Partie ermöglicht .
( 2 ) Die Mitgliedstaaten tragen dafür Sorge , daß in ihrem Hoheitsgebeit der Vertrieb von Nährkaseinen und Nährkaseinaten untersagt wird , wenn die in Absatz 1 Buchstaben a ) , b ) , e ) und f ) vorgesehenen Angaben nicht in einer für den Käufer leicht verständlichen Sprache abgefasst sind , es sei denn , daß dessen Unterrichtung durch andere Maßnahmen gewährleistet ist . Dem steht nicht entgegen , daß die genannten Angaben in mehreren Sprachen abgefasst sind .
Die Angaben nach Absatz 1 Buchstabe b ) dritter Gedankenstrich und Buchstabe c ) , d ) und e ) brauchen nur auf dem Begleitpapier vermerkt zu sein .
Bei Beförderungen von Schüttgut kann diese Ausnahmeregelung auf Buchstabe b ) zweiter Gedankenstrich und Buchstabe f ) Anwendung finden .
Artikel 5
Unbeschadet der auf dem Gebiet des Gesundheitsschutzes und der Hygiene zu erlassenden Gemeinschaftsvorschriften für die in den Anhängen I und II genannten Grunderzeugnisse müssen diese einer Wärmebehandlung unterzogen werden , die zu einem negativen Phosphatasenachweis führt .
Artikel 6
( 1 ) Die Mitgliedstaaten treffen alle erforderlichen Maßnahmen , damit der Verkehr mit den in Artikel 1 genannten Erzeugnissen , die den in dieser Richtlinie und ihren Anhängen vorgesehenen Beschreibungen und Bestimmungen entsprechen , nicht durch die Anwendung der nicht harmonisierten einzelstaatlichen Bestimmungen über die Zusammensetzung , Herstellungsmerkmale , Aufmachung oder Kennzeichnung dieser Erzeugnisse bzw . der Lebensmittel in allgemeinen behindert wird .
( 2 ) Absatz 1 findet keine Anwendung auf nicht harmonisierte Vorschriften , die gerechtfertigt sind zum Schutze
- der Gesundheit ,
- vor Täuschung , sofern diese nicht bewirken , daß die Anwendung der in dieser Richtlinie vorgesehenen Definitionen und Bestimmungen beeinträchtigt wird ,
- des gewerblichen und kommerziellen Eigentums , der Herkunftsbezeichnungen und der Ursprungsangaben sowie vor unlauterem Wettbewerb .
Artikel 7
( 1 ) Stellt ein Mitgliedstaat auf der Grundlage einer eingehenden Begründung anhand neuer Daten oder einer neuen Beurteilung der vorliegenden Daten nach dem Erlaß der Richtlinie fest , daß die Verwendung eines der in den Anhängen I und II genannten Stoffe bei einem der in diesen Anhängen genannten Erzeugnisse oder die höchstzulässige Zusatzmenge eine Gefahr für die menschliche Gesundheit darstellt , selbst wenn diese den Bestimmungen dieser Richtlinie entsprechen , so kann dieser Staat die Anwendung der betreffenden Bestimmungen in seinem Gebiet vorläufig aussetzen oder einschränken . Er teilt dies unter Angabe der Gründe für die Entscheidung unverzueglich den anderen Mitgliedstaaten und der Kommission mit .
( 2 ) Die Kommission prüft die von dem betreffenden Mitgliedstaat angegebenen Gründe und konsultiert die Mitgliedstaaten im Ständigen Lebensmittelausschuß ; anschließend gibt sie unverzueglich ihre Stellungnahme ab und ergreift die geeignten Maßnahmen .
( 3 ) Ist die Kommission der Ansicht , daß die Richtlinie geändert werden muß , um den in Absatz 1 genannten Schwierigkeiten zu begegnen und den Schutz der menschlichen Gesundheit zu gewährleisten , so leitet sie das Verfahren nach Artikel 10 ein , um diese Änderungen zu erlassen ; in diesem Fall kann der Mitgliedstaat , der Schutzmaßnahmen getroffen hat , diese bis zum Inkrafttreten dieser Änderungen beibehalten .
Artikel 8
Auf Vorschlag der Kommission legt der Rat , soweit erforderlich , die Reinheitskriterien für die in den Anhängen genannten technologischen Hilfsstoffe fest .
Artikel 9
Nach dem Verfahren des Artikels 10 werden bestimmt :
a ) die für die Überprüfung der in Artikel 8 genannten Reinheitskriterien erforderlichen Analysemethoden ;
b ) die Einzelheiten der Probenahme und die Analysemethoden für die Überprüfung von Zusammensetzung und Herstellungsmerkmalen , die bei der Herstellung der in den Anhängen definierten Erzeugnisse zu berücksichtigen sind .
Artikel 10
( 1 ) Wird das in diesem Artikel festgelegte Verfahren in Anspruch genommen , so befasst der Vorsitzende den durch den Beschluß 69/414/EWG des Rates eingesetzten Ständigen Lebensmittelausschuß - im folgenden " Ausschuß " genannt - von sich aus oder auf Antrag des Vertreters eines Mitgliedstaats .
( 2 ) Der Vertreter der Kommission unterbreitet dem Ausschuß einen Entwurf der zu treffenden Maßnahmen . Der Ausschuß nimmt zu diesem Entwurf ebenfalls Stellung , und zwar innerhalb einer Frist , die der Vorsitzende nach der Dringlichkeit der betreffenden Frage bestimmen kann . Die Stellungnahme kommt mit einer Mehrheit von fünfundvierzig Stimmen zustande , wobei die Stimmen der Mitgliedstaaten nach Artikel 148 Absatz 2 des Vertrages gewogen werden . Der Vorsitzende nimmt an der Abstimmung nicht teil .
( 3 ) a ) Die Kommission trifft die in Aussicht genommenen Maßnahmen , wenn sie der Stellungnahme des Auschusses entsprechen .
b ) Entsprechen die in Aussicht genommenen Maßnahmen nicht der Stellungnahme des Ausschusses oder ist keine Stellungnahme ergangen , so schlägt die Kommission dem Rat unverzueglich die zu treffenden Maßnahmen vor . Der Rat beschließt mit qualifizierter Mehrheit .
c ) Hat der Rat nach Ablauf einer Frist von drei Monaten , nachdem ihm der Vorschlag übermittelt worden ist keinen Beschluß gefasst , so werden die vorgeschlagenen Maßnahmen von der Kommission getroffen .
Artikel 11
Die Bestimmungen dieser Richtlinie gelten nicht für die in Artikel 1 genannten und zur Ausfuhr nach Drittländern bestimmten Erzeugnisse .
Artikel 12
Die Mitgliedstaaten ändern , soweit erforderlich , ihre Rechtsvorschriften , um dieser Richtlinie nachzukommen , und setzen die Kommission davon unverzueglich in Kenntnis ; die geänderten Rechtsvorschriften werden so angewandt , daß das Inverkehrbringen
- von dieser Richtlinie entsprechenden Erzeugnissen spätestens zwei Jahre nach ihrer Bekanntgabe erlaubt ist ( 9 ) ;
- von dieser Richtlinie nicht entsprechenden Erzeugnissen drei Jahre nach der Bekanntgabe dieser Richtlinie untersagt ist .
Artikel 13
Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet .
Geschehen zu Brüssel am 25 . Juli 1983 .