Nařízení Komise (ES) č. 1623/2000
ze dne 25. července 2000,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem [1], a zejména na články 24, 25, 26, 33, 34, 35, 36 a 80 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V hlavě III nařízení (ES) č. 1493/1999 byla stanovena obecná pravidla pro mechanismy trhu v odvětví vína a ohledně ostatního se odkazuje na prováděcí pravidla, jež má stanovit Komise.
(2) Tato prováděcí pravidla byla dosud rozdělena do několika nařízení Společenství. V zájmu hospodářských subjektů Společenství, jakož i správy, která je pověřena prováděním právní úpravy Společenství, se doporučuje tyto předpisy sloučit do jediného nařízení.
(3) Toto nařízení musí obsahovat stávající právní úpravu a musí ji přizpůsobit novým požadavkům nařízení (ES) č. 1493/1999. Rovněž je žádoucí provést takové změny, které tuto právní úpravu učiní souvislejší, jednodušší a vyplní některé stávající mezery, aby byla vytvořena úplná právní úprava této oblasti. Je třeba také upřesnit některá pravidla za účelem vyšší právní jistoty při jejich provádění.
(4) Ustanovením čl. 35 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1493/1999 byl zaveden režim podpor pro použití hroznového moštu a zahuštěného hroznového moštu vyrobených ve Společenství za účelem výroby hroznové šťávy nebo jiných poživatelných produktů z hroznové šťávy.
(5) Je třeba blíže určit tyto jiné poživatelné produkty.
(6) Hospodářským cílem tohoto režimu podpor je napomoci tomu, aby se k výrobě hroznové šťávy nebo jiných poživatelných produktů z hroznové šťávy používaly suroviny z révy pocházející ze Společenství namísto surovin dovážených. Podpora by proto měla být přiznána uživatelům těchto surovin, tj. zpracovatelům.
(7) Je žádoucí upřesnit, že se podpora poskytuje pouze na surovinu, která vykazuje potřebné jakostní znaky pro zpracování na hroznovou šťávu. Proto je zejména nezbytné předepsat, že hrozny a hroznový mošt, na něž se vztahuje prohlášení, musí vykazovat při 20 oC hustotu mezi 1,055 a 1,100 gramy na centimetr krychlový.
(8) Uplatňování režimu podpor vyžaduje správní systém, který umožní jak kontrolu původu, tak kontrolu účelu, k němuž je určen produkt, pro který lze podporu poskytnout.
(9) Pro zajištění řádného fungování režimu podpor a kontrol je třeba stanovit, že dotyční zpracovatelé předloží písemné prohlášení, které obsahuje potřebné údaje pro kontrolu procesu zpracování.
(10) Aby se však zamezilo nadměrným správním výdajům u dotyčných zpracovatelů i správních orgánů, nemusí předešlé písemné prohlášení odevzdávat ti zpracovatelé, kteří užívají během hospodářského roku jenom omezené množství hroznů nebo hroznového moštu. Toto množství je třeba stanovit. Dotčení zpracovatelé musí však počátkem hospodářského roku informovat příslušné orgány svého členského státu o svém záměru zpracovat určité množství hroznů nebo hroznového moštu.
(11) Jestliže zpracovatel sám není uživatelem dotyčného produktu, není pro kontrolní orgány, zejména pokud se nacházejí v jiném členském státě než zpracovatel, vždy jednoznačné, zda jde o hroznový mošt, na který dosud nebyla vyplacena podpora podle tohoto nařízení, či zda se jedná o hroznový mošt, na který již byla podána žádost o podporu. Proto by měl být v průvodním dokladu dotyčného produktu požadován údaj o případné existenci žádosti o podporu.
(12) Aby mohl mít režim podpor výrazný množstevní účinek na používání surovin pocházejících ze Společenství, je třeba stanovit minimální množství produktu, na který může být podána žádost o podporu.
(13) Podle čl. 35 odst. 5 nařízení (ES) č. 1493/1999 je část podpory určena na propagační kampaně ve prospěch spotřeby hroznové šťávy. K zajištění financování těchto kampaní je třeba stanovit procentní sazbu podpory tak, aby byly k dispozici dostatečné prostředky pro účinnou propagaci produktu.
(14) Zpracování provádějí jak zpracovatelé příležitostní, tak zpracovatelé stálí. Prováděcí pravidla k režimu podpor musí k těmto strukturálním rozdílům přihlížet.
(15) Aby mohly příslušné orgány členských států provádět nezbytnou kontrolu, musí být upřesněny povinnosti zpracovatelů týkající se vedení evidenčních knih.
(16) Aby se zamezilo neodůvodněným výdajům, jakož i z důvodu kontroly, je třeba předepsat nejvyšší hodnotu pro poměr mezi použitou surovinou a hroznovou šťávou získanou běžným zpracovatelským úkonem.
(17) Z obchodních důvodů musí některé hospodářské subjekty skladovat hroznovou šťávu dlouhou dobu před jejím balením. Z toho důvodu by měl být zaveden režim záloh, aby se podpory podnikům vyplácely předem, přičemž příslušné orgány se pojistí vhodnou jistotou proti riziku neoprávněné platby. Doporučuje se proto upřesnit lhůty pro platby předem a podmínky uvolnění jistot.
(18) Zájemci o získání podpory musí podat žádost s určitým počtem přiložených dokladů. Aby bylo v členských státech zajištěno jednotné používání právní úpravy, je třeba stanovit lhůty pro podání žádostí a pro výplatu podpor zpracovatelům.
(19) Podle čl. 44 odst. 5 nařízení (ES) č. 1493/1999 je zakázána vinifikace hroznové šťávy a její přidávání do vína. Aby bylo zajištěno dodržování tohoto ustanovení, je třeba upřesnit povinnosti a zvláštní kontroly, kterým podléhají zpracovatelé a stáčírny hroznové šťávy.
(20) Článkem 34 nařízení (ES) č. 1493/1999 byl zaveden režim podpor pro použití zahuštěného hroznového moštu a rektifikovaného moštového koncentrátu vyrobených ve Společenství ke zvýšení obsahu alkoholu ve víně.
(21) Podle článku 36 nařízení (ES) č. 1493/1999 mohou prováděcí pravidla zahrnovat zejména podmínky pro poskytnutí této podpory. Na tomto základě je třeba blíže určit opatření pro malé producenty. Dále musí být stanoveno, že těchto opatření mohou využívat pouze producenti, kteří splnili během určitého období povinnosti vůči Společenství.
(22) Obohacování přídavkem zahuštěného hroznového moštu a rektifikovaného moštového koncentrátu a množství těchto produktů držené v zásobě musí být hlášeno příslušným orgánům. Množství těchto produktů, které je nebo bylo používáno k obohacení, musí být zapsáno do evidenčních knih podle čl. 70 odst. 2 nařízení (ES) č. 1493/1999. V důsledku toho nemusí být předkládány žádné doplňující doklady pro získání podpory.
(23) Pro zajištění jednotného uplatňování uvedeného režimu podpor musí být na úrovni Společenství sjednoceno stanovení možného obsahu alkoholu v moštu.
(24) Produkční cena hroznového moštu k výrobě zahuštěného hroznového moštu a rektifikovaného moštového koncentrátu závisí na jeho možném přirozeném obsahu alkoholu. Aby se přihlédlo k této skutečnosti a zabránilo narušení obchodu, je nezbytné rozlišovat podporu tak, aby pro zahuštěný hroznový mošt a rektifikovaný moštový koncentrát z jižních vinic Společenství, které obvykle produkují hroznový mošt s vyšším přirozeným možným obsahem alkoholu, byla stanovena vyšší částka.
(25) Ustanovením čl. 35 odst. 1 písm. b) a čl. 35 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1493/1999 se zavádí režim podpor pro použití hroznového moštu a zahuštěného hroznového moštu vyrobených ve vinařských zónách C III a) a C III b) určených ve Spojeném království a Irsku k výrobě produktů položky 2206 00 kombinované nomenklatury, jakož i podpor zahuštěného hroznového moštu vyrobeného ve Společenství, který bude použit ve Spojeném království a Irsku k uvádění do oběhu s návodem, jak z něj spotřebitel připraví nápoj napodobující víno.
(26) Produkty položky 2206 00 kombinované nomenklatury, které jsou uvedeny v čl. 35 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1493/1999, se v současné době vyrábějí výhradně ze zahuštěného hroznového moštu. Proto se doporučuje stanovit nyní pouze jedinou podporu pro užití zahuštěného hroznového moštu.
(27) Používání režimu podpor vyžaduje správní systém, který umožní kontrolu původu a místa určení produktů, na něž by se mohla vztahovat podpora.
(28) Aby byl zajištěn řádné fungování režimu podpor a kontroly, je žádoucí stanovit, že dotyčný zpracovatel a producent podá písemnou žádost s údaji potřebnými pro identifikaci produktu a pro kontrolu operací.
(29) Aby mohl mít režim podpor výrazný množstevní účinek na používání surovin pocházejících ze Společenství, je třeba stanovit minimální množství produktu, na který může být podána žádost o podporu.
(30) Je žádoucí rovněž upřesnit, že podpora se poskytne pouze na produkty, které splňují minimální znaky jakosti požadované pro užití k účelům uvedeným v čl. 35 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 1493/1999.
(31) Aby mohly příslušné orgány členských států provádět potřebné kontroly, musí být upřesněny povinnosti hospodářských subjektů, pokud jde o vedení evidenčních knih.
(32) Je třeba stanovit, že nárok na podporu vzniká okamžikem ukončení zpracovatelských úkonů. Aby byly zohledněny ztráty při zpracování, měla by být povolena odchylka směrem dolů 10 % pro skutečně zpracované množství oproti množství uvedenému v žádosti.
(33) Z technických důvodů musí hospodářské subjekty skladovat produkty uváděné na trh dlouho před výrobou. Z toho důvodu by měl být zaveden režim záloh, aby se podpory podnikům vyplácely předem, přičemž příslušné orgány se pojistí vhodnou jistotou proti nebezpečí neoprávněné platby. Doporučuje se proto upřesnit lhůty pro platby předem a podmínky uvolnění jistot.
(34) V hlavě III kapitole I nařízení (ES) č. 1493/1999 jsou stanoveny podpory soukromého skladování stolního vína, hroznového moštu, zahuštěného hroznového moštu a rektifikovaného moštového koncentrátu. Podle čl. 24 odst. 2 uvedeného nařízení je předpokladem pro poskytnutí podpory uzavření smlouvy o skladování. Je třeba stanovit prováděcí pravidla pro uzavírání, obsah, dobu platnosti a účinky těchto smluv.
(35) Je třeba definovat producenta a s přihlédnutím k jeho povinnostem podpořit, aby byl současně vlastníkem skladovaného produktu.
(36) Je nezbytné stanovit účinnou kontrolu produktů, na něž se vztahují smlouvy o skladování. Proto se jeví mimo jiné nezbytné stanovit, že intervenční agentura členského státu může uzavírat smlouvy pouze na množství skladované na území dotyčného členského státu a že musí být informována o všech změnách týkajících se produktu nebo místa skladování.
(37) Pro sjednocení pravidel o uzavírání smluv je nezbytné, aby smlouvy byly uzavírány podle schématu stejného pro celé Společenství a dostatečně přesného pro identifikaci dotyčného produktu.
(38) Zkušenosti získané při různých režimech soukromého skladování zemědělských produktů ukazují, že musí být upřesněno, do jaké míry se nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1182/71 vztahuje na určování lhůt, dat a termínů stanovených těmito režimy, a že musí být přesně určeny termíny počátku a ukončení smluvního skladování.
(39) V čl. 3 odst. 4 nařízení (EHS, Euratom) č. 1182/71 je stanoveno, že připadne-li poslední den lhůty na svátek, neděli nebo sobotu, skončí tato lhůta uplynutím poslední hodiny následujícího pracovního dne. Používání tohoto ustanovení na smlouvy o skladování nemusí být v zájmu hospodářských subjektů. Ve skutečnosti by to mohlo vést k nerovnému zacházení s hospodářskými subjekty, pokud by poslední dny skladování byly posunuty. Proto musí být při určování posledních dnů smluvního skladování učiněna odchylka od uvedeného ustanovení.
(40) Aby mělo uzavření smlouvy vliv na vývoj tržní ceny, je třeba předepsat, že smlouvy mohou být uzavírány pouze pro významnější množství.
(41) Podpory skladování musí být omezeny na produkty, které ovlivňují vývoj tržních cen. Mohou se proto poskytovat pouze na nebalené produkty. Ze stejného důvodu se mohou vztahovat pouze na produkty dostatečné jakosti. Ve vztahu ke stolnímu vínu musí být uzavření smlouvy o skladování omezeno na jedné straně pouze na vína, jejichž vinifikace již pokročila, na druhé straně nesmí v průběhu trvání smlouvy bránit ošetřením nebo enologickým úkonům nezbytným pro konzervaci.
(42) Na podporu zlepšení jakosti produktů se doporučuje stanovit minimální obsah alkoholu pro víno a hroznový mošt, které mohou být předmětem skladování. Za stejným účelem je mimo to třeba umožnit, aby byly v závislosti na jakosti sklizně stanoveny přísnější podmínky pro stolní víno, na něž se vztahují smlouvy o skladování.
(43) Aby se zamezilo zneužívání, mělo by být upřesněno, že stolní víno, které bylo předmětem smlouvy o skladování, nemůže být uznáno za jakostní víno s. o..
(44) Aby se zamezilo tomu, že produkty, které byly předmětem smlouvy, ovlivní situaci na trhu, musí být během trvání smlouvy zakázáno jejich uvádění na trh a některé k tomu směřující přípravné úkony.
(45) Podle čl. 26 odst. 1 třetí odrážky nařízení (ES) č. 1493/1999 může být hroznový mošt, pro který byla uzavřena dlouhodobá smlouva o skladování, během smluvního období zpracován na zahuštěný hroznový mošt nebo na rektifikovaný moštový koncentrát. Protože jde při tomto zpracování o běžný proces, je tato možnost stanovena trvale.
(46) Intervenční agentura musí být informována o každém zpracování smluvně skladovaného hroznového moštu, aby mohla provádět potřebné kontroly.
(47) Zpracování hroznového moštu na zahuštěný hroznový mošt a rektifikovaný moštový koncentrát způsobuje snížení objemu skladovaného produktu, a tím snížení nákladů na skladování. Protože získaný produkt má na druhou stranu vyšší hodnotu, je snížení nákladů na skladování vyrovnáno zvýšením úroků. Při zpracovávání produktů se tedy jeví opodstatněným ponechat během celého smluvního období částku podpory ve výši, která byla vypočtena na základě smluvního množství skladovaného hroznového moštu před zpracováním. Získané produkty musí mimo to vykazovat vlastnosti vyžadované právními předpisy Společenství.
(48) Výši podpory soukromého skladování je třeba stanovit s ohledem na technické náklady skladování a na úroky. Tyto náklady se mohou pro různé druhy produktů lišit, zatímco úroky jsou závislé na hodnotě dotyčného produktu. Aby se přihlédlo k těmto skutečnostem a aby se zjednodušila správa uzavírání smluv, doporučuje se stanovit částku podpory na den a hektolitr podle skupin stolního vína a hroznového moštu. Podle čl. 25 odst. 4 nařízení (ES) č. 1493/1999 je nezbytné stanovit podporu pro zahuštěný hroznový mošt tak, že částka podpory na hroznový mošt se vynásobí koeficientem 1,5. Částky stanovené tímto nařízením mohou však být pozměněny, pokud se vyskytne významné kolísání tržních cen produktů nebo úrokových sazeb.
(49) Rovněž je nutné umožnit zkrácení doby skladování, pokud jsou skladované produkty určeny k vývozu. Doklad, že produkty byly vyvezeny, je třeba předložit stejně jako v případě náhrad podle nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [2].
(50) Aby byla zajištěna účinnost opatření a současně aby se vyhovělo administrativním požadavkům intervenčních agentur, musí se výplata podpor uskutečnit ve stanovené lhůtě. Aby se však finančně ulehčilo producentům u dlouhodobých smluv, je vhodné zmocnit členské státy k zavedení režimu záloh, které budou spojeny s odpovídajícími jistotami.
(51) Jestliže existují v době uplynutí smluv o skladování pro stolní víno předpoklady pro uzavření nových smluv pro stejný produkt, mohou být formality pro uzavření smluv na žádost producenta zjednodušeny.
(52) Trh s hroznovým moštem a zahuštěným hroznovým moštem určeným k výrobě hroznové šťávy se vyvíjí, a aby bylo podpořeno užití produktů z révy k jiným účelům než vinifikaci, může hroznový mošt a zahuštěný hroznový mošt, na které se vztahují smlouvy o skladování a které jsou určeny k výrobě hroznové šťávy, být na žádost producenta u intervenční agentury uváděn do oběhu od pátého měsíce smluvního období. Tatáž možnost musí být stanovena rovněž na podporu vývozu uvedených produktů.
(53) Doporučuje se určit produkty, které mohou být získány destilací, a zejména definovat minimální požadavky na jakost neutrálního alkoholu. Při stanovení těchto vlastností je třeba vyhovět na jedné straně současnému stavu technologického vývoje a na druhé straně nezbytnosti zajistit výrobu alkoholu, který může být na trzích běžně prodáván k různým účelům použití.
(54) Je žádoucí posílit kontrolu produktů určených k destilaci.
(55) Pro destilace stanovené v článcích 29 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 by mělo být stanoveno, že producenti uzavřou dodavatelské smlouvy s palírnami, které podléhají schválení intervenčními agenturami, aby mohl být kontrolován průběh destilace a dodržování povinností oběma stranami. Taková pravidla kromě toho umožňují lépe sledovat množstevní účinky destilace na trh. Přizpůsobení smluvních předpisů je však potřebné, aby se přihlédlo ke skutečnosti, že jsou na jedné straně producenti zamýšlející provést destilaci smluvní a na druhé straně producenti disponující vlastním destilačním zařízením.
(56) Kromě toho je třeba zvláštními předpisy zajistit, aby víno dodané k dobrovolné destilaci bylo vyrobeno přímo producentem. K tomu musí producent prokázat, že skutečně vyrobil víno určené k dodávce a že je jeho vlastníkem. Mimo jiné je rovněž nezbytné zavést pravidla pro dostatečnou kontrolu nejdůležitějších vlastností smluv o destilaci.
(57) Na základě dosavadních zkušeností musí být stanovena určitá přípustná odchylka od množství vína a skutečného obsahu alkoholu vína v % objemových oproti dodavatelské smlouvě.
(58) Musí být stanoveny lhůty pro vyplacení podpory palírně intervenční agenturou. Dále se doporučuje stanovit, že podpora palírně může být vyplacena předem. Aby však nebyly intervenční agentury vystaveny neodůvodněným rizikům, musí být stanovena režim jistot.
(59) Zkušenosti ukázaly, že při destilaci podle článků 27 a 28 nařízení (ES) č. 1493/1999 není vždy pro producenta jednoduché přesně spočítat množství produktu, které musí dodat, aby dodržel své povinnosti. Je nezbytné zamezit tomu, aby z uplynutí stanovené dodací lhůty vyplývaly nepřiměřené důsledky v poměru k tomuto protiprávnímu jednání u producentů, kteří téměř veškeré potřebné množství dodali a musí provést pouze malé úpravy. Proto se zdá, že je žádoucí považovat povinnost takového producenta za včas splněnou, pokud dodá zbývající množství.
(60) Destilace uvedené v článcích 27 a 28 nařízení (ES) č. 1493/1999 mají podstatný význam pro rovnováhu na trhu se stolním vínem a nepřímo pro strukturální uzpůsobení vinařského potenciálu poptávce. Z těchto důvodů je třeba zajistit jejich přísné uplatňování a zajistit, aby všichni účastníci dodali skutečně množství, které odpovídá jejich destilační povinnosti. Ukázalo se, že vyloučení z intervenčních opatření v některých případech dostatečně nezaručuje, že dotyčný účastník dodrží své povinnosti. Proto musí být stanovena možnost přijmout doplňující opatření Společenství pro případ, že producent nesplní své povinnosti ve stanovené lhůtě, ale splní je do termínu, jenž bude určen.
(61) Různými destilacemi v odvětví vína lze získat neutrální alkohol, který je definován svým složením podle kritérií uvedených v příloze tohoto nařízení. Aby bylo možné prověřit dodržování těchto kritérií, musí být stanoveny metody rozboru platné ve Společenství.
(62) Tyto metody musí být závazné pro všechny obchodní transakce a všechna kontrolní opatření. S ohledem na omezené možnosti obchodu je však žádoucí povolit omezený počet vhodných úkonů, které umožňují rychlé a dostatečně přesné stanovení složení neutrálního alkoholu.
(63) Jako metody rozboru platné ve Společenství je třeba zvolit obecně uznávané metody a zajistit jejich jednotné používání.
(64) Aby bylo možné srovnávat výsledky používání metod rozboru podle nařízení (ES) č. 1493/1999, doporučuje se definovat výrazy týkající se opakovatelnosti a srovnatelnosti výsledků dosažených těmito metodami.
(65) Nákupní cenou je v případě povinné destilace cena za produkt dopravený do palírny. V některých případech zajišťuje přepravu z praktických důvodů palírna. Aby se to nestávalo běžnou praxí, musí být stanoveno, že v takovém případě bude snížena nákupní cena o dopravní náklady.
(66) Povinnost destilace znamená značné zatížení pro producenty nezapojené do žádných seskupení, protože produkují pouze malé množství vína. Na základě této povinnosti by museli hradit náklady na přepravu matolin a vinných kalů, které neodpovídají příjmům obdrženým ze získaného alkoholu. Takovým producentům se proto povinnost dodávek promíjí.
(67) Pro část produkce vína skutečně dodané producentem k destilaci podle článku 28 nařízení (ES) č. 1493/1999 platí, že povinnost dodávky podle článku 27 uvedeného nařízení se vztahuje pouze na vedlejší produkty vinifikace.
(68) V některých produkčních oblastech znamená destilace vedlejších produktů pro producenty s malým množstvím a podléhající této povinnosti nepřiměřeně vysoké zatížení. Na žádost dotyčného členského státu jim může být povoleno osvobození od této povinnosti, pokud tyto vedlejší produkty pod kontrolou odstraní.
(69) Producenti, kteří dodávají matoliny k výrobě anthokyanů, obecně dodávají nekvašené matoliny. Ošetření, kterým budou tyto matoliny podrobeny za účelem získání anthokyanů, je vylučuje z následného kvašení a destilace. Tito producenti jsou proto v rozsahu dodávek k této výrobě od dodávek matolin osvobozeni.
(70) Užití vína dodaného v rámci povinné destilace k výrobě vinného octu může snížit množství alkoholu dodaného intervenční agentuře. Producenti tedy mohou být osvobozeni od povinnosti úplné destilace, jestliže dodají toto víno octárně.
(71) Jestliže se vedlejší produkty vinifikace podle čl. 27 odst. 7 a čl. 27 odst. 8 nařízení (ES) č. 1493/1999 pod kontrolou odstraní, je třeba zajistit úplné odstranění vedlejších produktů zpracování hroznů před koncem hospodářského roku, ve kterém byly získány. K dosažení tohoto cíle je třeba stanovit vhodné kontrolní opatření, aniž by tím především v členských státech s malou produkcí vína vznikly nepřiměřeně vysoké správní výdaje.
(72) Při předkládání dokladu o dodávce matolin, vinných kalů a vína do palírny je třeba rozlišovat, zda je palírna usazena ve stejném členském státě jako producent nebo v jiném členském státě.
(73) Palírny mohou podle čl. 27 odst. 11 a čl. 28 odst. 5 nařízení (ES) č. 1493/1999 buď obdržet podporu na destilovaný produkt, nebo dodat produkt destilace intervenční agentuře. Částka podpory bude stanovena na základě tržní ceny různých produktů, které lze získat destilací.
(74) Zájemci o získání podpory musí podat žádost s určitým počtem přiložených dokladů. Druh a počet požadovaných dokladů musí zohledňovat rozdíly mezi vínem a vinnými kaly na jedné straně a matolinami na straně druhé. Aby bylo zajištěno jednotné fungování právní úpravy ve všech členských státech, musí být stanoveno, že při přijetí žádosti a výplatě podpory palírnám musí být dodrženy určité lhůty, které budou stanoveny. Rovněž je třeba zajistit přiměřenost opatření pro případy, kdy palírna své hlavní povinnosti sice splní, ale potřebný doklad podá pozdě.
(75) Cena placená intervenčními agenturami za dodané produkty musí být stanovena podle průměrných přepravních a destilačních nákladů pro dotyčný produkt.
(76) Pro produkty, které jsou dodávány intervenčním agenturám v rámci destilace podle článku 27 nařízení (ES) č. 1493/1999, je třeba stanovit jednotnou paušální cenu, která platí pro všechny produkty bez ohledu na to, z jaké suroviny byly získány.
(77) V některých oblastech Společenství způsobuje vztah mezi množstvím matolin na jedné straně a množstvím vína na straně druhé, že průměrné náklady na destilaci se odlišují od nákladů, které byly použity ke stanovení paušální ceny. Tato situace v některých oblastech vede nebo může vést k tomu, že z hospodářského hlediska není možné splnit povinnost destilace vedlejších produktů vinifikace. Proto se ukazuje jako nezbytné stanovit společně s paušální cenou ceny odstupňované podle suroviny a původu produktu získaného destilací, přičemž bude členským státům ponechána možnost rozhodnout o použití odstupňované ceny v oblastech, ve kterých má používání paušální ceny za následek výše uvedené potíže.
(78) Využití této možnosti nesmí vést k dalším výdajům intervenčních agentur, a tím i Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF). Ceny odstupňované podle místa původu alkoholu musí být proto tak vzájemně vyváženy, aby vážený průměr cen odstupňovaných podle místa původu alkoholu nebyl vyšší než paušální cena.
(79) Dokud nebude existovat na úrovni Společenství organizace trhu s ethanolem, musí intervenční agentury, které jsou pověřeny uváděním na trh alkoholu přebíraného v rámci destilace podle článků 27 a 28 nařízení (ES) č. 1493/1999, prodávat alkohol dále za cenu nižší, než je nákupní cena. Musí být stanoveno, že rozdíl mezi nákupní cenou a prodejní cenou tohoto alkoholu převezme v rámci paušální částky záruční sekce EZOZF.
(80) Článek 29 nařízení (ES) č. 1493/1999 stanovil destilaci za účelem podpory trhu s vínem a v důsledku toho podpory průběžného zásobení části odvětví konzumního alkoholu produkty destilace vína. Aby byly vzaty v úvahu přebytky koncem hospodářského roku, doporučuje se uplatňovat tato opatření od 1. září každého hospodářského roku.
(81) Odpovědnost, která Komisi připadá za odbyt určitého alkoholu získaného z vína, vyžaduje lepší znalost transakcí na trhu s alkoholem. Proto musí členské státy předat Komisi nejenom údaje o alkoholu získaného z povinné destilace, ale i údaje o alkoholu z dobrovolné destilace, který se nachází v držbě intervenčních agentur.
(82) Musí být přesněji stanoveny vlastnosti, kterým musí odpovídat produkty určené k destilaci.
(83) Je nezbytné předepsat, že fyzická kontrola prováděná u produktů dodávaných palírnám musí být dostatečně reprezentativní.
(84) Je třeba stanovit, jaké následky bude mít nedodržení povinností producentem. Ukazuje se však účelným, aby Komise přijala pravidla týkající se nároku na podporu pro palírny, které nedodržely určité správní lhůty, zejména s ohledem na zásadu proporcionality.
(85) Musí být stanovena opatření, která umožní zohlednit případy vyšší moci, jež mohou dané destilaci bránit.
(86) Aby byla zajištěna odpovídající kontrola destilačních opatření, doporučuje se podrobit palírny systému schvalování.
(87) Ke zohlednění skutečné situace na trhu s vínem určeným k destilaci by mělo být umožněno zpracovat toto víno na alkoholizované víno jak palírně, tak producentovi a měla by být uzpůsobena obecná právní úprava.
(88) Členským státům by mělo být umožněno stanovit omezení ohledně místa, na kterém může probíhat výroba alkoholizovaného vína, aby byla zajištěna co nejúčinnější kontrola.
(89) Musí být přesněji stanoveny podmínky pro výplatu nákupní ceny za víno, vyplácení podpory producentům alkoholizovaného vína, zálohy na tuto podporu a složení a uvolnění jistoty.
(90) Přídavek indikátoru do vína určeného k destilaci je účinným kontrolním prvkem. Je však třeba poukázat na to, že přítomnost tohoto indikátoru nemůže omezit uvádění vína a z něj získaných produktů do oběhu.
(91) Aby se přihlédlo k určitým zvyklostem v některých členských státech při přepravě produktů do palírny, zejména pokud jde o malá množství, mohou členské státy povolit společnou přepravu.
(92) Podle článku 32 nařízení (ES) č. 1493/1999 se producentovi vyplatí snížená nákupní cena vína pro stanovené destilace, jestliže u vína proběhlo zvýšení obsahu alkoholu přidáním sacharosy nebo zahuštěného hroznového moštu, na který bylo požádáno o podporu nebo byla poskytnuta podpora podle článku 34 uvedeného nařízení.
(93) Je mimořádně nesnadné stanovit souvislost mezi zvýšením obsahu alkoholu jednotlivého vína u producenta a vína dodaného k destilaci. Z toho důvodu lze přesně stanovit hospodářský zisk každého producenta pouze za cenu nadměrných správních výdajů, které mohou zpozdit výplatu podpory a všeobecně zpochybnit intervenční opatření. Je vhodné použít snížení nákupní ceny, které se zakládá na průměrném zvyšování přirozeného obsahu alkoholu v jednotlivých vinařských zónách. Aby se zamezilo nepřiměřeným správním výdajům spojeným se systematickou kontrolou všech producentů ohledně zvyšování obsahu alkoholu, musí být stanoveno paušální snížení nákupní ceny na vína dodávaná k destilaci v rámci jedné zóny nebo její části.
(94) Je přiměřené, že plnou cenu obdrží producent, který u žádného jím vyráběného stolního vína nezvýšil obsah alkoholu přidáním sacharosy nebo zahuštěného hroznového moštu, na který byla poskytnuta podpora podle článku 34 nařízení (ES) č. 1493/1999. Kromě toho je žádoucí stanovit, že producenti, kteří tento úkon použili pouze na část produkce nižší, než je část produkce dodaná k destilaci, mohou obdržet plnou cenu na množství odpovídající rozdílu mezi dodaným množstvím a množstvím, u něhož byl zvýšen obsah alkoholu.
(95) Podpora na produkt destilace a cena za produkty převzaté intervenční agenturou v rámci destilace podle článku 28 nařízení (ES) č. 1493/1999 musí být přizpůsobeny tak, aby přihlížely ke snížení nákupní ceny vína.
(96) Na trh s alkoholem ve Společenství mají vliv zásoby z intervencí podle článků 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999.
(97) V zájmu rovného zacházení s kupujícími se doporučuje stanovit pro tato nabídková řízení zvláštní prováděcí pravidla.
(98) Je žádoucí stanovit, že odbyt zásob alkoholu může probíhat prostřednictvím různých typů nabídkových řízení, podle použití a účelu určení tohoto alkoholu, jakož i množství alkoholu o 100 % objemových.
(99) Protože má být nabídkovým řízením dosaženo nejlepší ceny, pokud tak Komise rozhodne, musí být vybrán účastník nabízející nejvyšší cenu. Mimo to je nutné přijmou ustanovení pro případ, kdy existuje více nabídek se stejnou cenou na jedinou šarži.
(100) Aby nové účely užití byly hospodářskými subjekty prověřeny ve stanoveném rozsahu a v průmyslových podnicích a aby se dlouhodobě rozvíjely možnosti pro odbyt alkoholu ze Společenství bez narušení trhu s lihovinami, je třeba za určitých podmínek stanovit, že nabídky se vztahují nejvýše na 5000 hektolitrů.
(101) Ze zpracování v rámci aktivního zušlechťovacího styku za účelem vývozu by mělo být stanoveno takové zpracování, které je srovnatelné se skutečným průmyslovým užitím.
(102) Aby bylo zajištěno, že skutečné užití alkoholu prodaného na základě nabídkového řízení nenaruší trh s alkoholem, musí být v dané nabídce jasně uveden plánovaný způsob užití.
(103) Kromě toho může účastník podat pouze jedinou nabídku na druh alkoholu, způsob konečného použití a nabídkové řízení. Je nutné stanovit právní následky pro případ, kdy účastník podá více než jedinou nabídku.
(104) Aby nebyla ovlivněna hospodářská soutěž s produkty, které lze nahradit alkoholem, musí mít Komise možnost nabídky zamítnout.
(105) Aby bylo vyhověno co největší části podaných nabídek, ve kterých je nabízena odpovídající cena a které lze využít pro stanovené nové průmyslové trhy, musí mít účastníci, kteří nezískali odpovídající množství alkoholu, možnost obdržet v rámci určitých mezí náhradní šarži. Podle této metody může prodej alkoholu vyrobeného ve Společenství, jehož správa vyžaduje vysoké náklady, být zvýšen a jeho zásoby sníženy.
(106) Přes přípustnou odchylku platnou pro celkové množství alkoholu v nabídkovém řízení musí být cena vyplacená před předáním potvrzení o předání vypočtena na podkladě množství alkoholu o 100 % objemových s přesností na 1 hektolitr.
(107) Je žádoucí pravidelně provádět prodeje prostřednictvím nabídkových řízení do karibských zemí s výhradním užitím schváleného alkoholu v odvětví pohonných hmot, aby bylo zajištěno plynulé zásobování těchto zemí. Zkušenosti ukazují, že takové prodeje nevedou k žádnému narušení trhu a přitom představují důležitou možnost odbytu.
(108) Množství šarží, které se prostřednictvím nabídkového řízení prodají do karibských zemí, je třeba odsouhlasit s běžnými kapacitami námořních plavidel, aby se dotyčným účastníkům snížily náklady na složení jistoty na řádné provedení. Lhůty k převzetí schváleného alkoholu musí být upraveny odpovídajícím způsobem.
(109) Pro prodej alkoholu vinného původu určeného jako pohonná hmota uvnitř Společenství prostřednictvím nabídkového řízení je třeba stanovit určité podmínky, aby byly zajištěny dodávky podnikům v určitém množství a aby byly zohledněny nutné investiční náklady zpracovatelů související s účelem použití, aniž by tím utrpěly aktivity směřující k prodeji nabízeného množství alkoholu.
(110) Je žádoucí stanovit, že se jedna veřejná dražba tohoto druhu může vztahovat na více šarží alkoholu, pokud je podstatné množství pro tento druh veřejné dražby vyhrazeno, a že s alkoholem v dotčených nádobách nebude manipulováno až do vydání poukázky na převzetí.
(111) V případě nabídkového řízení nebo veřejné dražby vypsané za účelem užití jako pohonná hmota, kdy probíhá fyzické přejímání a zpracovávání, se doporučuje přezkoumat nabídnutou cenu na hektolitr alkoholu o 100 % objemových každý třetí měsíc za využití koeficientů zveřejněných v příslušném oznámení o nabídkovém řízení, aby byly za schválený alkohol placeny ceny, které lépe odpovídají výkyvům světových tržních cen pohonných hmot.
(112) S přihlédnutím k velikosti některých nádob, ve kterých je uchováván alkohol získaný povinnou destilací, a k době skladování tohoto alkoholu, nelze prakticky přesně stanovit množství prodejného alkoholu nacházejícího se v některých nádobách.
(113) Proto by mělo být stanoveno, že každé nabídkové řízení je považováno za uzavřené, pokud se vztahuje na 99 až 101 % množství alkoholu uváděného na trh.
(114) Je žádoucí upřesnit, že prohlášení účastníka se vztahuje na jakékoliv reklamace ohledně jakosti a vlastností alkoholu v nabídkovém řízení, nikoliv na případné nedostatky, které účastník nemohl při předběžném posouzení odhalit a kvůli kterým se stává produkt nepoužitelným pro předpokládaný účel.
(115) Je nezbytné případně stanovit pro některé prodeje prostřednictvím nabídkového řízení, že schválený alkohol musí být denaturován přídavkem benzínu, aby bylo vyloučeno jeho užití k jiným účelům.
(116) Doporučuje se zavést režim jistot, které by zajišťovaly efektivní průběh nabídkového řízení a skutečné užití alkoholu k účelům stanoveným v nabídkovém řízení. Jistoty musí být stanoveny v takové výši, aby trh s alkoholem a lihovinami, které jsou vyráběny ve Společenství podle článku 31 nařízení (ES) č. 1493/1999, nemohl být narušen užitím alkoholu a lihovin k jinému účelu. Proto musí být brán zřetel na nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty, naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1932/1999. Protože se uvedené nařízení týká také vína, je žádoucí stanovit zásadní požadavky rovněž pro víno.
(117) Při přepravě pozemní a vodní cestou a při zpracování alkoholu před konečným použitím může dojít ke ztrátám alkoholu. Je vhodné přitom přihlédnout k příslušným technickým normám, aby byly tyto změny objemu alkoholu, které jsou zjištěny při nakládce a vykládce alkoholu, vyhodnoceny a pro každou výše uvedenou ztrátu byla stanovena zvláštní přípustná odchylka.
(118) Je vhodné stanovit celkovou povolenou ztrátu alkoholu následkem vícenásobné přepravy pozemní a vodní cestou v rámci nabídkového řízení na vývoz alkoholu, který je zpracováván v některé ze třetích zemí uvedených v tomto nařízení. Mimoto je třeba předepsat pro ztráty alkoholu následkem zpracovatelských úkonů v některé z těchto třetích zemí vyšší mezní hodnoty, než které platí ve Společenství, aby se zohlednily povětrnostní i jiné podmínky, jakož i menší výkonnost některých zařízení v těchto zemích.
(119) Je vhodné ukládat sankce za ztráty alkoholu, které přesahují stanovené mezní hodnoty, odnětím paušální částky jistoty na řádné provedení, která kryje pořizovací cenu alkoholu dodaného intervenční agentuře v rámci destilací podle článků 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999. Je vhodné uvolnit část jistoty na řádné provedení teprve poté, co vybraný účastník předloží doklady o všech ztrátách vzniklých v rámci daného nabídkového řízení, aby byla pozdržena postačující částka jistoty, která umožní v případě nedodržení ztrát alkoholu podle předpisů uložit sankce.
(120) U některých účelů užití stanovených v rámci nabídkového řízení je předem předepsáno, že alkohol získaný v nabídkovém řízení bude zcela nebo částečně rektifikován. Některé stanovené účely užití prodaného alkoholu vyžadují předcházející rektifikaci nebo dehydrataci. Oba tyto úkony mají za následek výrobu alkoholu se špatnou chutí, který již nelze použít k původním účelům předepsaným v nabídkovém řízení. Proto je třeba upravit podmínky pro uvolnění jistoty na řádné provedení.
(121) Kontrola užití alkoholu k účelům stanoveným v nabídkovém řízení musí zahrnovat alespoň takové prověření, jaké je běžné při dohledu nad tuzemským alkoholem. Doporučuje se přenést kontrolu nad stanoveným užitím nebo určením na společnost, která dohlíží na mezinárodní úrovni na řádný průběh nabídkových řízení. V rámci posílení a rozvoje vnitřního trhu by měly být prováděny fyzické kontroly na místě odeslání nebo určení zásilky alkoholu.
(122) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro víno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět tohoto nařízení
Právní úpravu Společenství týkající se mechanismů trhu s vínem tvoří hlava III nařízení (ES) č. 1493/1999 a toto nařízení.
Toto nařízení se týká prováděcích pravidel k nařízení (ES) č. 1493/1999, zejména pokud jde o podpory pro užití hroznů, hroznového moštu a zahuštěného hroznového moštu (hlava I), podpory soukromého skladování (hlava II) a destilaci (hlava III).
Článek 2
Obecná ustanovení
1. Členské státy mohou stanovit, že hospodářské subjekty, jejichž činnost byla poprvé zahájena v dotyčném hospodářském roce, mají podle tohoto nařízení nárok na podpory pouze pro takové produkty, které pochází ze zpracování hroznů z jejich sklizně.
2. Aniž je dotčen článek 30 tohoto nařízení, mohou producenti, na něž se v předcházejícím hospodářském roce vztahovaly povinnosti podle článků 27 a 28 nařízení (ES) č. 1493/1999, využít opatření podle tohoto nařízení pouze tehdy, jestliže prokáží, že v uvedeném hospodářském roce splnili své povinnosti ve vztahu k dodávkám nebo kontrolovanému stažení produktů.
HLAVA I
PODPORY NA UŽITÍ HROZNŮ, HROZNOVÉHO MOŠTU, ZAHUŠTĚNÉHO HROZNOVÉHO MOŠTU NEBO REKTIFIKOVANÉHO MOŠTOVÉHO KONCENTRÁTU
KAPITOLA I
VÝROBA HROZNOVÉ ŠŤÁVY
Článek 3
Předmět podpory
1. Touto kapitolou se stanoví prováděcí pravidla k režimu podpor podle čl. 35 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1493/1999. Tyto podpory se poskytují zpracovatelům, kteří:
a) jsou samostatnými nebo sdruženými producenty a kteří zpracovávají nebo nechávají zpracovávat hrozny pocházející z jejich vlastní sklizně, hroznový mošt a zahuštěný hroznový mošt pocházející z jejich vlastních hroznů na hroznovou šťávu nebo jiné poživatelné produkty získávané z hroznové šťávy, nebo
b) přímo nebo nepřímo nakupují od samostatných nebo sdružených producentů hrozny sklizené ve Společenství, jakož i hroznový mošt a zahuštěný hroznový mošt získaný výhradně z hroznů sklizených ve Společenství za účelem výroby hroznové šťávy nebo jiných poživatelných produktů získávaných z hroznové šťávy.
Použitá surovina musí pocházet výhradně z hroznů produkovaných ve Společenství.
2. Hroznová šťáva musí při použití k výrobě poživatelných produktů odpovídat směrnici Rady 93/77/EHS.
Článek 4
Částka podpory
Podpory na užití hroznů, hroznového moštu a zahuštěného hroznového moštu podle čl. 35 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1493/1999 se stanoví takto:
a) hrozny (na 100 kilogramů): 4,952 EUR,
b) hroznový mošt (na hektolitr): 6,193 EUR,
c) zahuštěný hroznový mošt (na hektolitr): 21,655 EUR.
Článek 5
Technické požadavky na zpracování
Produkty uvedené v čl. 4 odst. 1 tohoto nařízení musí být nezávadné, mít řádnou a uspokojivou obchodní jakost a vhodné pro zpracování na hroznovou šťávu. Hroznový mošt a mošt získaný z užitých hroznů musí vykazovat při 20 oC hustotu mezi 1,055 a 1,100 gramy na centimetr krychlový.
Článek 6
Správní pravidla pro zpracovatele
1. Zpracovatel, který provádí zpracovatelské úkony během celého hospodářského roku a hodlá využívat podporu podle čl. 35 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1493/1999, předloží před začátkem hospodářského roku nebo, pokud vyrábí hroznovou šťávu poprvé, před započetím této výroby, příslušnému orgánu členského státu, ve kterém se uskuteční zpracování, písemné prohlášení záměru, které obsahuje alespoň:
a) jméno nebo obchodní firmu a adresu zpracovatele;
b) tyto technické údaje:
i) druh suroviny (hrozny, hroznový mošt nebo zahuštěný hroznový mošt);
ii) místo skladování hroznového moštu a zahuštěného hroznového moštu určeného na zpracování;
iii) místo zpracování.
Členské státy mohou požadovat předložení čtvrtletních hlášení a doplňujících údajů ke kontrolním účelům.
2. Zpracovatel, který provádí zpracovatelské úkony ve stanovených lhůtách a hodlá využít podporu podle čl. 35 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1493/1999, předloží příslušným orgánům nejpozději tři pracovní dny před začátkem těchto zpracovatelských úkonů písemné prohlášení, které obsahuje zejména:
a) údaje podle odst. 1 písm. a) a b);
b) označení vinařské zóny, ze které pochází surovina, podle členění uvedeného v příloze III nařízení (ES) č. 1493/1999;
c) tyto technické údaje:
i) množství (v metrických centech moštových hroznů nebo v hektolitrech hroznového moštu, případně zahuštěného hroznového moštu);
ii) hustotu (pro hroznový mošt a zahuštěný hroznový mošt);
iii) datum začátku zpracování a předpokládanou dobu trvání.
Prohlášení se týká minimálního množství:
a) 1300 kilogramů pro moštové hrozny;
b) 10 hektolitrů pro hroznový mošt;
c) 3 hektolitrů pro zahuštěný hroznový mošt.
Členské státy mohou požadovat za účelem identifikace produktu doplňující údaje.
3. Zpracovatelé, kteří v hospodářském roce nepoužijí více než 50 tun hroznů, 800 hektolitrů hroznového moštu nebo 150 hektolitrů zahuštěného hroznového moštu k výrobě hroznové šťávy, předloží příslušným orgánům k začátku hospodářského roku prohlášení obsahující údaje podle odst. 1 písm. a) a b). Nemusí odevzdávat žádné jiné prohlášení podle odstavců 1 a 2.
4. Prohlášení a doplňující údaje uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 se předkládají alespoň ve dvou vyhotoveních, z nichž nejméně jeden se po řádném potvrzení příslušným orgánem zasílá zpět zpracovateli.
5. Zpracovatel vede účetnictví, ve kterém zaznamenává zejména následující údaje pocházející z průvodních dokladů nebo evidenčních knih podle článku 70 nařízení (ES) č. 1493/1999:
a) množství, hustotu a vinařskou zónu původu surovin denně přijímaných v podniku a případně jméno a adresu prodejce či prodejců;
b) množství a hustotu denně zpracovávaných surovin;
c) množství hroznové šťávy denně získávané zpracováním;
d) množství hroznové šťávy, které denně opouští jeho zařízení a jméno a adresu příjemce nebo příjemců.
Provádí-li zpracovatel sám v zařízení určeném k získávání šťávy některý z pracovních úkonů uvedených v čl. 7 odst. 1, případně mísení hroznové šťávy s jiným produktem, nepožadují se údaje uvedené v předcházejícím pododstavci písm. d). V takovém případě se dodatečně zaznamenává denně balené množství hroznové šťávy do evidenčních knih.
6. Doklady pro účetnictví podle odstavce 5 se předkládají kontrolním orgánům při každé kontrole.
Článek 7
Správní pravidla pro uživatele
1. Ve smyslu tohoto článku se "uživatelem" rozumí každý hospodářský subjekt, který není zpracovatelem hroznové šťávy a provádí některý z následujících pracovních úkonů: plnění, balení nebo obalovou úpravu, skladování za účelem prodeje v jednom nebo více podnicích, které jsou pověřeny výše nebo níže uvedenými pracovními úkony, nebo přípravu poživatelných produktů mísením s jiným produktem než hroznovou šťávou.
2. Jestliže zpracovatel neprovádí úkony podle odstavce 1 sám, musí v průvodních dokladech podle čl. 70 odst. 1 nařízení (ES) č. 1493/1999 uvést, zda požádal nebo má v úmyslu požádat o podporu pro zpracování hroznového moštu na hroznovou šťávu v rámci tohoto nařízení.
3. Je-li hroznová šťáva odesílána zpracovatelem uvnitř Společenství před plněním nebo před užitím k výrobě jiných poživatelných produktů skladujícímu podniku,
a) zašle tento skladující podnik průvodní doklad hroznové šťávy nejpozději patnáct dnů po obdržení produktu příslušnému orgánu místa vykládky,
b) příslušný orgán řádně potvrdí průvodní doklad podle písmene a) teprve potom, co se ujistil, že nejméně stejné množství, jaké bylo předmětem této zásilky, bylo spolu s odpovídajícím průvodním dokladem odesláno a doručeno stáčírně nebo podniku, který vyrábí poživatelné produkty podle tohoto nařízení.
Jestliže jsou splněny podmínky podle písmene b) prvního pododstavce, zašle příslušný orgán místa vykládky po obdržení průvodního dokladu podle písmene a) řádně potvrzený opis tohoto dokladu zpět zpracovateli/odesílateli dané hroznové šťávy.
4. Je-li hroznová šťáva odeslána zpracovatelem stáčírně uvnitř Společenství, zašle stáčírna do 15 dnů od obdržení produktu opis průvodního dokladu na příslušný orgán místa vykládky.
Nejpozději do 30 dnů po obdržení opisu zašle příslušný orgán místa vykládky řádně potvrzený opis průvodního dokladu zpět zpracovateli/odesílateli dotyčné hroznové šťávy.
Na žádost stáčírny nebo zpracovatele však zašle příslušný orgán místa vykládky nebo k tomuto účelu pověřený útvar řádně potvrzený opis průvodního dokladu přímo stáčírně nebo zpracovateli.
5. Je-li hroznová šťáva odesílána zpracovatelem uvnitř Společenství podniku, který vyrábí z hroznové šťávy jiné poživatelné produkty,
a) zašle producent těchto produktů průvodní doklad hroznové šťávy příslušnému orgánu nejpozději do patnácti dnů od obdržení tohoto produktu,
b) příslušný orgán řádně potvrdí průvodní doklady podle písmene a) teprve tehdy, jestliže má dostatečnou záruku toho, že tato hroznová šťáva je skutečně určena pro výrobu uvedených poživatelných produktů.
Existuje-li tato záruka, zašle příslušný orgán místa vykládky nejpozději do třiceti dnů od obdržení průvodního dokladu podle tohoto odstavce řádně potvrzený opis průvodního dokladu zpět zpracovateli/odesílateli dotyčné hroznové šťávy.
6. V případě uvedeném v tomto článku vede zpracovatel účetnictví, ve kterém zaznamenává zejména tyto údaje:
a) množství nebalené hroznové šťávy denně přijímané v jeho podniku a jméno a adresu odesílatele nebo zpracovatele,
b) množství nebalené hroznové šťávy denně opouštějící jeho podnik a jméno a adresu příjemce nebo příjemců,
c) denně balené množství hroznové šťávy a/nebo hroznové šťávy mísené s jinými produkty s uvedením množství hroznové šťávy použité při výrobě daného produktu.
7. Doklady pro vedení účetnictví podle odstavce 6 se předkládají kontrolním orgánům při každé kontrole.
Článek 8
Žádost o podporu
1. Za účelem získání podpory podá zpracovatel podle čl. 6 odst. 1 tohoto nařízení příslušnému orgánu nejpozději šest měsíců po ukončení hospodářského roku žádost nebo žádosti o podporu:
a) s opisem ročního nebo čtvrtletního hlášení nebo souhrnným přehledem,
b) s opisem nebo souhrnným přehledem podkladů pro vedení účetnictví podle čl. 6 odst. 5. Členské státy mohou požadovat, aby tyto opisy nebo souhrnný přehled byly řádně potvrzeny kontrolním orgánem.
2. Za účelem získání podpory podá zpracovatel podle čl. 6 odst. 2 tohoto nařízení příslušnému orgánu nejpozději šest měsíců po ukončení zpracovatelských úkonů žádost o podporu:
a) s opisem jeho prohlášení;
b) s opisem nebo souhrnným přehledem podkladů pro vedení účetnictví podle čl. 6 odst. 5. Členské státy mohou požadovat, aby tyto opisy nebo souhrnný přehled byly řádně potvrzeny kontrolním orgánem;
c) s opisem průvodního dokladu vyžadovaného pro přepravu suroviny do zařízení zpracovatele nebo souhrnným přehledem těchto podkladů. Členské státy mohou požadovat, aby tento opis nebo souhrnný přehled byly řádně potvrzeny kontrolním orgánem.
V žádosti o podporu se uvádí množství skutečně zpracované suroviny a den, ve kterém byly ukončeny zpracovatelské úkony.
3. Mimoto musí dotyční zpracovatelé předložit během šesti měsíců od obdržení řádného potvrzení podle článku 7 tohoto nařízení nebo od vývozu hroznové šťávy následující podklady:
a) opis průvodního dokladu řádně potvrzený příslušným orgánem podle článku 7,
b) opis průvodního dokladu s razítkem celního úřadu potvrzujícím vývoz.
4. Všechny podklady, které jsou zapotřebí pro poskytnutí podpory, musí být předloženy nejpozději šest měsíců od podání žádosti. Jestliže budou doklady předloženy během šesti měsíců po této lhůtě, sníží se podpora o 30 %. Později nebude podpora vyplacena vůbec.
Článek 9
Podmínky pro poskytnutí podpory
1. S výjimkou případů vyšší moci se poskytne podpora pouze na skutečně zpracované množství suroviny, aniž by byl překročen následující poměr mezi množstvím výchozí suroviny a získané hroznové šťávy:
a) 1,3 pro 100 kilogramů moštových hroznů na hektolitr hroznové šťávy,
b) 1,05 pro hektolitr hroznového moštu na hektolitr hroznové šťávy,
c) 0,30 pro hektolitr zahuštěného hroznového moštu na hektolitr hroznové šťávy.
Při výrobě zahuštěné hroznové šťávy se tyto koeficienty násobí 5.
2. S výjimkou případů vyšší moci se v případě, že zpracovatel nesplní některou z povinností podle tohoto nařízení, mimo povinnosti zpracovat surovinu uvedenou v žádosti na hroznovou šťávu, snižuje podpora, jež má být vyplacena, o částku stanovenou příslušným orgánem v závislosti na závažnosti porušení povinností.
3. V případě vyšší moci určí příslušný orgán opatření, která pokládá vzhledem k uvedeným skutečnostem za nezbytná.
Článek 10
Výplata podpory
Příslušný orgán vyplatí podporu za množství skutečně zpracované suroviny nejpozději tři měsíce po obdržení všech dokladů podle článku 8 tohoto nařízení s výjimkou
- případů vyšší moci,
- zavedení správního řízení za účelem ověření nároku na podporu. V takovém případě se provede výplata teprve po uznání nároku na podporu.
Článek 11
Poskytnutí zálohy
1. Zpracovatel může požádat o vyplacení zálohy ve výši podpory vypočítané podle surovin, u kterých podal doklad, že byly doručeny do jeho zpracovatelských zařízení, pokud složil jistotu ve prospěch intervenční agentury. Tato jistota činí 120 % uvedené částky. V takovém případě se za tím účelem nepožaduje dodání dokladů podle článku 8.
Podá-li zpracovatel v rámci tohoto nařízení více žádostí o podporu, může mu příslušný orgán nebo útvar za tímto účelem pověřený povolit poskytnutí pouze jedné jistoty. V takovém případě odpovídá složená jistota 120 % celkové částky vypočtené podle prvního pododstavce.
2. Záloha podle odstavce 1 bude vyplacena do tří měsíců od složení jistoty. Záloha se však neposkytuje před 1. lednem daného hospodářského roku.
3. Po kontrole všech podkladů podle článku 8 příslušným orgánem nebo pověřeným útvarem se jistota podle odstavce 1 zcela nebo částečně uvolní postupem podle článku 19 nařízení Komise (EHS) č. 2220/85. S výjimkou případů vyšší moci jistota propadá, jestliže množství je menší než 95 % množství, na které byla proplacena záloha.
Činí-li zpracované množství méně než 95 % množství, na které byla vyplacena záloha, získá zpracovatel nárok na podporu za skutečně zpracované množství.
Činí-li zpracované množství 95 až 99,9 % množství, na které byla vyplacena záloha, zůstává jistota složena pouze pro tu část, která nebyla během hospodářského roku zpracována.
KAPITOLA II
PODPORY NA UŽITÍ MOŠTU KE ZVÝŠENÍ OBSAHU ALKOHOLU VINAŘSKÝCH PRODUKTŮ
Článek 12
Předmět podpory
1. Podpory podle čl. 34 odst. 1 nařízení (ES) č. 1493/1999 se poskytují producentům stolního vína nebo jakostního vína stanovené pěstitelské oblasti (zkráceně "jakostního víno s. o."), kteří používají ve Společenství vyrobený zahuštěný hroznový mošt a rektifikovaný moštový koncentrát ke zvýšení přirozeného obsahu alkoholu v produktech uvedených v příloze V části C nařízení (ES) č. 1493/1999.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy rozhodnout, že podpora v množství do 10 hektolitrů zahuštěného hroznového moštu nebo rektifikovaného moštového koncentrátu může být poskytnuta jejich zpracovateli, jestliže se v případě kupujícího jedná o individuálního producenta, který tento produkt použije výhradně k obohacení svých produktů.
Členské státy stanoví prováděcí pravidla k tomuto opatření a sdělí je Komisi.
Článek 13
Částka podpory
1. Částka podpory uvedená v čl. 34 odst. 1 nařízení (ES) č. 1493/1999 se stanoví na % objemová možného obsahu alkoholu a hektolitr pro následující druhy produktů takto:
a) zahuštěný hroznový mošt z hroznů, které byly sklizeny v následujících oblastech:
- ve vinařských zónách CIII a) a CIII b): 1,699 EUR za % objemové a hektolitr,
- jiných: 1,446 EUR za % objemové a hektolitr;
b) rektifikovaný moštový koncentrát z hroznů, které byly sklizeny v těchto oblastech:
- ve vinařských zónách CIII a) a CIII b): 2,206 EUR za % objemové a hektolitr,
- jiných: 1,955 EUR za % objemové a hektolitr.
Pro hospodářské roky 2000/01 až 2002/03 odpovídá částka za rektifikovaný moštový koncentrát, který byl získán z hroznů sklizených mimo vinařské zóny CIII a) a CIII b) a který byl vyroben v zařízeních začínajících s výrobou rektifikovaného moštového koncentrátu ve Španělsku před 1. lednem 1986 a jinde před 30. červnem 1982, částce stanovené pro produkty z vinařské zóny CIII.
2. Možný obsah alkoholu produktů uvedených v odstavci 1 se stanoví tak, že údaje z převodní tabulky v příloze II tohoto nařízení se použijí na refraktometrickou metodu při 20 oC podle přílohy XIII nařízení (ES) č. 1622/2000, kterým se zavádí kodex Společenství pro enologické postupy a ošetření.
Článek 14
Žádost o podporu
Producenti, kteří hodlají využít podporu podle čl. 34 odst. 1 nařízení (ES) č. 1493/1999, podají příslušné intervenční agentuře žádost týkající se všech opatření ke zvýšení obsahu alkoholu podle uvedeného článku 34. Tato žádost musí být doručena intervenční agentuře do dvou měsíců od okamžiku, kdy byla poslední taková operace provedena.
K této žádosti se přikládají doklady o úkonech, na které se žádá podpora.
Článek 15
Podmínky pro poskytnutí podpory
1. Neprovede-li producent operaci uvedenou v čl. 34 odst. 1 nařízení (ES) č. 1493/1999 podle přílohy V části C nařízení (ES) č. 1493/1999, neposkytne se mu s výjimkou případu vyšší moci žádná podpora.
2. S výjimkou případů vyšší moci se v případě, že producent nesplní některou z povinností podle tohoto nařízení, mimo povinnosti podle odstavce 1, snižuje podpora, jež má být vyplacena, o částku stanovenou příslušným orgánem v závislosti na závažnosti porušení povinností.
3. V případě vyšší moci určí příslušný orgán opatření, která pokládá vzhledem k uvedeným skutečnostem za nezbytná.
Článek 16
Výplata podpory
Intervenční agentura poukáže producentovi podporu před koncem daného hospodářského roku s výjimkou:
a) případů vyšší moci;
b) zavedení správního řízení za účelem ověření nároku na podporu. V takovém případě se provede výplata teprve po uznání nároku na podporu.
Článek 17
Poskytnutí zálohy
1. S účinností od 1. ledna dotyčného hospodářského roku může zpracovatel požádat o vyplacení zálohy ve výši podpory vypočítané podle produktů použitých ke zvýšení obsahu alkoholu, pokud složil jistotu ve prospěch intervenční agentury. Tato jistota činí 120 % požadované podpory.
K žádosti se přikládají potřebné podklady podle čl. 14 odst. 2. Chybějící podklady musí být dodány do konce hospodářského roku.
2. Intervenční agentura vyplatí zálohu do tří měsíců od složení jistoty.
3. Po kontrole všech podkladů příslušným orgánem nebo pověřeným útvarem a při zohlednění vyplácené částky podpory se uvolní jistota zcela nebo částečně postupem podle článku 19 nařízení Komise (EHS) č. 2220/85.
KAPITOLA III
PODPORY K VÝROBĚ URČITÝCH PRODUKTŮ VE SPOJENÉM KRÁLOVSTVÍ A V IRSKU
Článek 18
Předmět a částka podpory
1. Podpora podle čl. 35 odst. 1 písm. b) a podle čl. 35 odst. 1 písm c) nařízení (ES) č. 1493/1999 se poskytuje:
a) zpracovatelům, kteří používají zahuštěný hroznový mošt získaný výhradně z hroznů z vinařských zón C III a) a C III b) k výrobě produktů položky 2206 00 kombinované nomenklatury ve Spojeném království a Irsku, pro něž podle přílohy VII části C bodu 3 nařízení (ES) č. 1493/1999 může být členským státem povoleno užití složeného výrazu obsahujícího slovo "víno", (dále jen "zpracovatel"). Částka této podpory činí 0,2379 EUR na kilogram;
b) hospodářským subjektům, které používají zahuštěný hroznový mošt získaný výhradně z hroznů sklizených ve Společenství jako hlavní složku produktů, které ve Spojeném království a v Irsku mohou být těmito hospodářskými subjekty uváděny do oběhu se zřetelným návodem, jak si má spotřebitel sám připravit nápoj napodobující víno (dále jen "hospodářský subjekt"). Částka této podpory činí 0,3103 EUR na kilogram;
2. Zahuštěný hroznový mošt, na který bude požadována podpora, musí být nezávadný, mít řádnou obchodní jakost a být vhodný pro užití k účelům uvedeným v čl. 35 odst. 1 písm. b) nebo písm. c) nařízení (ES) č. 1493/1999.
Článek 19
Žádost o podporu
1. Zpracovatel nebo hospodářský subjekt, který hodlá využít podpory podle čl. 35 odst. 1 písm. b) nebo podle čl. 35 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1493/1999, musí podat mezi 1. srpnem a 31. červencem dotyčného hospodářského roku písemnou žádost příslušnému orgánu toho členského státu, ve kterém bude zahuštěný hroznový mošt použit.
Tato žádost musí být podána nejméně sedm pracovních dnů před zahájením zpracování nebo výroby.
Lhůta sedmi pracovních dnů však může být zkrácena, jestliže to příslušný orgán písemně povolí.
2. Žádost o podporu musí být podána na množství nejméně 50 kilogramů zahuštěného hroznového moštu.
3. Žádost o podporu musí obsahovat alespoň tyto údaje:
a) jméno nebo obchodní firmu a adresu zpracovatele nebo hospodářského subjektu,
b) uvedení vinařské zóny podle přílohy III nařízení (ES) č. 1493/1999, ze které pochází zahuštěný hroznový mošt,
c) tyto technické údaje:
i) místo skladování,
ii) množství (v kilogramech nebo počtem nádob, pokud je zahuštěný hroznový mošt podle čl. 35 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1493/1999 plněn do nádob o obsahu do 5 kilogramů),
iii) hustotu,
iv) uhrazenou cenu,
v) místo, kde probíhají úkony podle čl. 35 odst. 1 písm. b) a čl. 35 odst. 1 písm.c) nařízení (ES) č. 1493/1999.
Členské státy mohou požadovat doplňující údaje k identifikaci zahuštěného hroznového moštu.
4. K žádosti o podporu se přikládá opis průvodního dokladu/průvodních dokladů vydaného/vydaných příslušným orgánem členského státu o přepravě zahuštěného hroznového moštu do zařízení zpracovatele nebo hospodářského subjektu.
Vinařská zóna, ve které byly čerstvé hrozny určené ke zpracování sklizeny, se uvádí do kolonky 8 průvodního dokladu.
Článek 20
Podmínky pro poskytnutí podpory
1. Zpracovatel nebo hospodářský subjekt musí veškeré množství zahuštěného hroznového moštu užít k účelům uvedeným v čl. 35 odst. 1 písm. b) a písm.c) nařízení (ES) č. 1493/1999, na které byla podána žádost o podporu. Oproti množství uvedenému v žádosti se povoluje snížení ve výši do 10 %.
2. Zpracovatel nebo hospodářský subjekt vede účetnictví, ve kterém zaznamenává zejména tyto údaje:
a) nakoupené a denně do provozovny doručené šarže zahuštěného hroznového moštu při uvedení podrobností požadovaných podle čl. 19 odst. 2 písm.b) a písm. c) tohoto nařízení a jméno a adresu prodejce či prodejců,
b) množství zahuštěného hroznového moštu denně používaného k účelům podle čl. 35 odst. 1 písm. b) a písm. c) nařízení (ES) č. 1493/1999,
c) množství denně vyráběného hotového produktu podle čl. 35 odst. 1 písm. b) a písm. c) nařízení (ES) č. 1493/1999 a množství denně opouštějící podnik, jakož jméno a adresu příjemce či příjemců.
3. Zpracovatel nebo hospodářský subjekt písemně nahlásí do jednoho měsíce příslušnému orgánu datum, kdy bylo celkové množství zahuštěného hroznového moštu, na který se vztahuje žádost o podporu, použito k účelům uvedeným v čl. 35 odst. 1 písm. b) nebo písm. c) nařízení (ES) č. 1493/1999, přičemž se přihlíží k přípustné odchylce podle odstavce 1.
4. Jestliže zpracovatel nebo hospodářský subjekt nesplní své povinnosti podle odstavce 1, nebude mu s výjimkou případu vyšší moci poskytnuta podpora.
5. S výjimkou případů vyšší moci se v případě, že zpracovatel nebo hospodářský subjekt nesplní některou z povinností podle tohoto nařízení, mimo povinnosti podle odstavce 1, sníží se podpora, jež má být vyplacena, o částku stanovenou příslušným orgánem v závislosti na závažnosti protiprávního jednání.
6. V případě vyšší moci určí příslušný orgán opatření, která pokládá vzhledem k uvedeným skutečnostem za nezbytná.
Článek 21
Výplata podpory
Příslušný orgán vyplatí podporu za skutečně použité množství zahuštěného hroznového moštu nejpozději tři měsíce po obdržení hlášení podle čl. 20 odst. 3 tohoto nařízení.
Článek 22
Poskytnutí zálohy
1. Zpracovatel a hospodářský subjekt podle článku 18 tohoto nařízení mohou požádat o vyplacení zálohy ve výši podpory, pokud složili ve prospěch příslušného orgánu jistotu, která činí 120 % požadované podpory.
2. Záloha podle odstavce 1 bude vyplacena do tří měsíců od složení jistoty, jestliže bude prokázáno zaplacení zahuštěného hroznového moštu.
3. Po kontrole všech podkladů uvedených v čl. 20 odst. 3 tohoto nařízení příslušným orgánem a při zohlednění vyplácené částky podpory se jistota podle odstavce 1 zcela nebo částečně uvolní postupem podle článku 19 nařízení Komise (EHS) č. 2220/85.
HLAVA II
PODPORA SOUKROMÉHO SKLADOVÁNÍ
Článek 23
Předmět této hlavy
Touto hlavou se stanoví prováděcí pravidla k režimu podpor soukromého skladování podle hlavy III kapitoly I nařízení (ES) č. 1493/1999.
Článek 24
Definice
Pro účely této hlavy se "produkty" rozumějí hroznový mošt, zahuštěný hroznový mošt, rektifikovaný moštový koncentrát a stolní víno, bez ohledu na hospodářský rok jejich výroby.
Článek 25
Částka podpory
Pro celé Společenství se stanoví následující paušální podpora pro skladování za den a hektolitr:
a) pro hroznový mošt: 0,01837 EUR,
b) pro zahuštěný hroznový mošt: 0,06152 EUR,
c) pro rektifikovaný moštový koncentrát: 0,06152 EUR,
d) pro stolní víno: 0,01544 EUR.
Článek 26
Pravidla týkající se příjemců podpory
1. Intervenční agentury uzavírají smlouvy o soukromém skladování pouze s producenty.
Ve smyslu této hlavy se "producentem" rozumí každá fyzická nebo právnická osoba nebo jejich seskupení, která zpracovává nebo nechává zpracovat:
a) čerstvé hrozny na hroznový mošt,
b) hroznový mošt na zahuštěný hroznový mošt nebo rektifikovaný moštový koncentrát,
c) čerstvé hrozny, hroznový mošt nebo částečně zkvašený hroznový mošt na víno.
K producentům jsou přidružena seskupení podle článku 39 nařízení (ES) č. 1493/1999 ve vztahu k množstvím získaným seskupením producentů. Povinnosti podle článku 2 tohoto nařízení se nadále vztahují na členy, kteří dodali víno na základě smlouvy.
2. Producent může uzavřít smlouvu pouze na produkt, který byl vyroben:
- jím samotným nebo
- na jeho odpovědnost a jehož je vlastníkem nebo
- v případě seskupení uvedeného v odst. 1 třetím pododstavci na odpovědnost člena tohoto seskupení.
3. Intervenční agentura členského státu může uzavírat smlouvy pouze na produkty skladované na území dotyčného státu.
4. Stejné produkty nemohou být současně předmětem smlouvy o soukromém skladování a úpravy podle čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 565/80 [3].
Článek 27
Vlastnosti produktů, na které může být poskytnuta podpora
Při uzavření smlouvy platí tyto podmínky:
a) hroznové mošty musí pocházet výhradně z odrůd zatříděných podle článku 19 nařízení (ES) č. 1493/1999 jako moštové odrůdy a jejich přirozený obsah alkoholu v % objemových nesmí být nižší než minimální přirozený obsah alkoholu stanovený pro vinařskou zónu, ze které pochází,
b) stolní vína
i) musí odpovídat minimálním požadavkům na jakost stanoveným v příloze II tohoto nařízení pro kategorii, na kterou je uzavírána smlouva;
ii) musí vykazovat obsah zbytkového cukru nejvýše 2 gramy na litr, s výjimkou stolních vín z Portugalska, pro která je povolen obsah zbytkového cukru do 4 gramů na litr;
iii) musí vykazovat dobrou stálost na vzduchu během 24 hodin;
iv) nesmí mít žádnou pachuť.
c) Produkty podle článku 24 tohoto nařízení nesmí překročit povolené nejvyšší hodnoty radioaktivity platné podle předpisů Společenství. Rozsah radioaktivní kontaminace produktu se kontroluje pouze tehdy, když si to vyžaduje stav, a jenom tak dlouho, jak to bylo shledáno nutným.
Článek 28
Množství, na které může být poskytnuta podpora
1. Celkové množství, na které uzavírá producent smlouvy o skladování, nemůže překročit množství uvedené pro dotyčný hospodářský rok v hlášení o produkci podle čl. 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 1493/1999 včetně množství, které producent sám získal po okamžiku předání tohoto hlášení a které je vykázáno v evidenčních knihách podle článku 70 nařízení (ES) č. 1493/1999.
2. Smlouvy se vztahují na množství alespoň 50 hektolitrů stolního vína, 30 hektolitrů hroznového moštu a 10 hektolitrů zahuštěného hroznového moštu a rektifikovaného moštového koncentrátu.
Článek 29
Uzavření smlouvy
1. Smlouva může být uzavřena, jestliže producent dodá pro každou nádobu, ve které je dotyčný produkt skladován, tyto údaje:
a) údaje k jeho identifikaci,
b) následující analytické údaje:
i) barva,
ii) obsah oxidu siřičitého,
iii) absence hybridních odrůd prokázaná pomocí malvidoldiglucosidu.
Pokud se jedná o hroznový mošt, zahuštěný hroznový mošt nebo rektifikovaný moštový koncentrát, obsahuje smlouva rovněž:
c) hodnotu odečtenou na refraktometru při teplotě 20 oC podle metody uvedené v příloze nařízení Komise (EHS) č. 558/93.
Pokud se jedná o stolní víno, udávají se následující analytická data:
d) celkový obsah alkoholu v % objemových,
e) skutečný obsah alkoholu v % objemových,
f) celkový obsah kyselin vyjádřený v gramech kyseliny vinné na litr nebo v miliekvivalentech na litr; v případě bílého vína mohou členské státy od tohoto údaje upustit,
g) obsah těkavých kyselin vyjádřený v gramech kyseliny octové na litr nebo v miliekvivalentech na litr; v případě bílého vína mohou členské státy od tohoto údaje upustit,
h) obsah zbytkového cukru,
i) stabilita na vzduchu během 24 hodin,
j) případný výskyt pachutí.
Tyto analytické údaje musí pocházet z úřední laboratoře podle článku 72 nařízení (ES) č. 1493/1999 a nesmí být starší třiceti dnů před uzavřením smlouvy.
2. Členské státy mohou omezit počet smluv uzavíraných s producentem během jednoho hospodářského roku.
3. Smlouvy pro stolní víno nemohou být uzavřeny před datem prvního stáčení daného vína.
4. Producenti, kteří hodlají uzavřít smlouvy o skladování stolního vína, sdělí intervenční agentuře při uzavírání smlouvy celkové množství stolního vína, které v běžném hospodářském roce vyrobili.
Za tím účelem předloží opis hlášení o produkci podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1493/1999 a případně knihy podle článku 28 tohoto nařízení. Jestliže hlášení nepostačuje, mohou předložit předběžné potvrzení.
5. Aniž je dotčen čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1493/1999, uvádí se ve smlouvě alespoň:
a) jméno a adresa dotyčných producentů,
b) jméno a adresa intervenční agentury,
c) druh produktu podle kategorií uvedených v článku 25 tohoto nařízení,
d) množství,
e) místo skladování,
f) první den skladovacího období,
g) výše podpory vyjádřená v eurech.
Pokud se jedná o stolní víno, obsahuje smlouva rovněž:
h) prohlášení, že bylo provedeno první stočení,
i) doložku, podle které může být sníženo množství o procentní sazbu stanovenou Komisí postupem podle článku 75 nařízení (ES) č. 1493/1999, jestliže smluvně uzavřené celkové množství znatelně překročí průměrné množství posledních tří hospodářských let. Tímto snížením nesmí však skladovaná množství překročit minimální množství podle čl. 28 odst. 2. Jestliže se provede snížení, zůstává pro období tohoto snížení nárok na celou podporu.
6. Členské státy mohou vyžadovat doplňující údaje za účelem identifikace dotyčného produktu.
Článek 30
Odchylky od článku 2 tohoto nařízení
Členské státy mohou povolit schválení smluv ještě předtím, než producent prokáže skutečnosti podle článku 2 tohoto nařízení, pokud tyto smlouvy obsahují prohlášení producenta, ve kterém potvrzuje, že splnil povinnosti podle uvedeného článku 2 nebo že splnil předpoklady podle hlavy III čl. 58 tohoto nařízení, a že se zavazuje dodatečně dodat zbývající množství odpovídající jeho závazkům ve lhůtě stanovené příslušným vnitrostátním orgánem.
Prohlášení podle odstavce 1 musí být podáno před 31. srpnem následujícího hospodářského roku.
Článek 31
Počátek skladovacího období
1. Prvním dnem skladovacího období je den následující po uzavření smlouvy.
2. Jestliže bude uzavřena smlouva o skladování na určité období, které začíná později než den po uzavření smlouvy, nesmí být první den skladování později než 16. února.
Článek 32
Konec skladovacího období
1. Smlouvy o skladování hroznového moštu, zahuštěného hroznového moštu a rektifikovaného moštového koncentrátu zanikají mezi 1. srpnem a 30. listopadem po jejich uzavření.
2. Smlouvy o skladování stolního vína zanikají mezi 1. zářím a 30. listopadem po jejich uzavření.
3. Za účelem stanovení data, kdy smlouvy zanikají, předají producenti intervenční agentuře nejméně 15 dnů předem prohlášení, ve kterém upřesní poslední den platnosti. Členské státy stanoví podmínky pro předložení tohoto prohlášení.
Jestliže není takové prohlášení předloženo, zaniká smlouva dnem 30. listopadu.
4. Producenti, kteří nepožádali o zálohu podle článku 40 tohoto nařízení, mohou od počátku pátého měsíce skladování uvádět na trh hroznový mošt a zahuštěný hroznový mošt určený k vývozu nebo k výrobě hroznové šťávy.
V takovém případě uvědomí producent intervenční agenturu podle odstavce 3.
Intervenční agentura se přesvědčí, že produkt byl použit k ohlášenému účelu.
Článek 33
Předčasné ukončení smlouvy na žádost producenta
1. Producenti, kteří nepožádali o zálohu podle článku 38 tohoto nařízení, mohou od 1. června ukončit smlouvy o skladování, jestliže jim to Komise s ohledem na vývoj trhu, na informace o stavu zásob a na odhady sklizně povolí.
2. Rozhodne-li Komise kromě toho o snížení množství podle čl. 29 odst. 5 písm. i) tohoto nařízení, mohou producenti během měsíce, který následuje po zveřejnění tohoto rozhodnutí, jednostranně vypovědět celou smlouvu nebo její část.
Článek 34
Prováděcí pravidla pro skladování
1. Po dobu skladování až do posledního dne platnosti smlouvy platí pro uskladněné produkty, že:
a) musí odpovídat dotyčným definicím podle přílohy I nařízení (ES) č. 1493/1999,
b) alespoň při ukončení smlouvy musí vykazovat předepsaný minimální obsah alkoholu pro dotyčný druh stolního vína,
c) nesmí být v obchodní úpravě v obalech o objemu menším než 50 litrů,
d) nesmí být dále plněny do obalů a
e) pokud se jedná o víno, musí být po uplynutí období skladování vhodné k nabízení nebo dodávání k přímé lidské spotřebě.
2. Aniž je dotčen článek 6, mohou být produkty, které jsou předmětem smlouvy, podrobeny pouze ošetřením nebo enologickým postupům potřebným k jejich nezávadné konzervaci. Pro víno není povolena změna objemu o více než 2 % objemu stanoveného ve smlouvě. U hroznového moštu nesmí tato změna překročit 3 %. Jestliže tyto produkty byly plněny do jiných nádob, zvyšuje se tato procentní sazba o 1 %. Pokud nejsou tyto procentní sazby během celého smluvního období překročeny, vzniká nárok na celou podporu. Při jejich překročení nárok na podporu zaniká.
3. Aniž je dotčen článek 33 tohoto nařízení, nesmí producent po dobu platnosti smlouvy prodávat ani jiným způsobem uvádět do na trh produkt, který je předmětem smlouvy.
Odchylně od prvního pododstavce se může producent po dobu platnosti smlouvy zavázat, že stolní víno, které je předmětem smlouvy, dodá po uplynutí platnosti smlouvy k destilaci podle hlavy III tohoto nařízení.
4. Producent intervenční agenturu uvědomí v předstihu, ve lhůtě stanovené členským státem, o všech změnách vzniklých během doby platnosti smlouvy, které se týkají:
a) místa skladování nebo
b) balení produktu. V takovém případě uvede nádobu, ve které bude produkt definitivně skladován.
5. Zamýšlí-li producent převézt produkt, který je předmětem smlouvy, na jiné místo skladování nacházející se v jiné obci nebo do jemu nenáležejícímu skladu, může tuto přepravu provést teprve po schválení intervenční agenturou, kterou o tom uvědomil podle odstavce 4.
6. Producenti, kteří uzavřeli smlouvu o soukromém skladování hroznového moštu, mohou tento mošt po dobu platnosti smlouvy zcela nebo částečně zpracovat na zahuštěný hroznový mošt nebo rektifikovaný moštový koncentrát.
Producenti, kteří uzavřeli smlouvu o soukromém skladování zahuštěného hroznového moštu, mohou tento mošt po dobu platnosti smlouvy zcela nebo částečně zpracovat na rektifikovaný moštový koncentrát.
Producenti mohou nechat proběhnout zpracovatelské úkony podle obou předcházejících pododstavců u třetí osoby, jestliže dotyčné produkty zůstanou v jejich vlastnictví a předtím odevzdali prohlášení. Kontrolu těchto úkonů provádí dotyčný členský stát.
7. Dotyční producenti písemně sdělí intervenční agentuře počátek zpracovatelských úkonů podle odstavce 6, místo skladování a druh balení.
Toto sdělení musí být předloženo intervenční agentuře nejméně 15 dnů před počátkem zpracovatelských úkonů.
Producenti předají intervenční agentuře během jednoho měsíce od posledního dne provádění zpracovatelských úkonů zprávu o výsledcích rozboru k získanému produktu, která obsahuje alespoň údaje předepsané v článku 29 tohoto nařízení.
8. Pro zpracování podle odstavce 6 odpovídá podpora na skladování produktu, který je předmětem smlouvy,
a) částce podle čl. 25 písm. a) tohoto nařízení při zpracování podle odst. 6 prvního pododstavce,
b) částce podle čl. 25 písm. b) tohoto nařízení při zpracování podle odst. 6 druhého pododstavce.
Podpora se vypočte pro celé období skladování na základě množství produktu, které bylo předmětem smlouvy před zpracováním.
Článek 35
Změny produktu během skladování
1. Jestliže po dobu platnosti smlouvy nesplňuje produkt, který je předmětem smlouvy, zcela nebo částečně podmínky čl. 34 odst. 1 tohoto nařízení, neprodleně o tom producent uvědomí intervenční agenturu, aniž je dotčen odstavec 3. Ke sdělení se přikládá zdůvodňující zpráva o výsledcích rozboru. Intervenční agentura ukončí smlouvu pro množství dotyčného produktu ke dni vystavení zprávy o výsledcích rozboru.
2. Jestliže se při kontrole intervenční agenturou nebo jiným kontrolním subjektem zjistí, že produkt, který je předmětem smlouvy, po dobu platnosti smlouvy již zcela nebo částečně nesplňuje podmínky čl. 34 odst. 1 tohoto nařízení, ukončí intervenční agentura smlouvu na množství dotyčného produktu ke dni, který určí.
Článek 36
Předpoklady pro poskytnutí podpory
1. S výjimkou případů vyšší moci:
a) nebude podpora poskytnuta, pokud producent nesplnil povinnosti podle čl. 34 odst. 1, 2, 3, 4, 5 a 7 tohoto nařízení nebo se odmítá podrobit kontrole;
b) bude podpora snížena, pokud producent nesplnil povinnosti podle tohoto nařízení nebo smlouvy, mimo povinností uvedených pod písmenem a); podpora se snižuje o částku, kterou na základě závažnosti protiprávního jednání stanoví příslušný orgán.
2. V uznaných případech vyšší moci stanoví intervenční agentura opatření, která pokládá vzhledem k okolnostem za nezbytná.
Článek 37
Výplata podpory
1. Podpora bude vyplacena nejpozději tři měsíce po dni zániku smlouvy, mimo:
a) případů vyšší moci;
b) případů, kdy z důvodu kontroly oprávněnosti podpory je zavedeno správní šetření. V takovém případě proběhne výplata teprve po uznání oprávněnosti podpory.
2. V případě ukončení smlouvy podle článků 33 nebo 36 tohoto nařízení odpovídá poměrný nárok na podporu skutečnému trvání smlouvy. Tato podpora bude vyplacena nejpozději tři měsíce po dnu ukončení smlouvy.
Článek 38
Poskytnutí zálohy
1. Producenti, kteří mají uzavřeny dlouhodobé smlouvy o skladování, obdrží na základě žádosti zálohu ve výši podpory vypočtené k datu ukončení smlouvy, pokud složili ve prospěch intervenční agentury jistotu ve výši 120 % částky podpory.
Záloha bude vyplacena nejpozději tři měsíce po složení jistoty.
Zbývající částka bude vyplacena nejpozději tři měsíce po dnu uzavření smlouvy.
2. Jistoty uvedené v odstavci 1 se podávají ve formě ručení institucí, která odpovídá kritériím členského státu, v němž se nachází příslušná intervenční agentura.
Jistota bude uvolněna, jakmile proběhne výplata zbývající částky.
Nebude-li podpora podle čl. 36 odst. 1 písm. a) splatná, propadá jistota v plné výši.
Jestliže má použití opatření podle čl. 36 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení za následek stanovení částky podpory, která je nižší než předem vyplacená částka, krátí se jistota o 120 % přeplacené částky podpory. Takto krácená jistota se uvolňuje nejpozději tři měsíce po dni uplynutí smlouvy.
3. V případě použití čl. 29 odst. 5 písm. i) provedou členské státy potřebné úpravy.
Článek 39
Vztah k jakostním vínům
Stolní víno, které bylo předmětem smlouvy o skladování, nemůže být později uznáno ani za jakostní víno s. o., ani použito k výrobě jakostního vína s. o., jakostního šumivého vína s. o., jakostního likérového vína s. o. nebo jakostního perlivého vína s.o. podle definicí uvedených v čl. 54 odst. 1 nařízení (ES) č. 1493/1999.
HLAVA III
DESTILACE
Uvedení
Článek 40
Předmět této hlavy
Touto hlavou se stanoví prováděcí pravidla pro destilaci podle hlavy III kapitoly II nařízení (ES) č. 1493/1999.
Článek 41
Definice
1. Pro účely této hlavy se rozumí:
a) "producentem":
i) pro kapitolu I této hlavy: každá fyzická nebo právnická osoba nebo jejich seskupení vyrábějící víno z čerstvých hroznů, hroznového moštu, částečně zkvašeného hroznového moštu nebo mladého vína v procesu kvašení pocházejících z vlastní produkce nebo nakoupených, a každá fyzická nebo právnická osoba nebo jejich seskupení, které podléhají závazkům podle článku 27 nařízení (ES) č. 1493/1999;
ii) pro kapitoly II a III této hlavy: každá fyzická nebo právnická osoba nebo jejich seskupení vyrábějící víno z čerstvých hroznů, hroznového moštu nebo částečně zkvašeného hroznového moštu pocházejících z vlastní produkce nebo nakoupených.
b) "palírnou": každá fyzická nebo právnická osoba nebo jejich seskupení
i) destilující víno, alkoholizované víno, vedlejší produkty z výroby vína nebo z jiného procesu zpracování hroznů a
ii) schválené příslušnými orgány členského státu, na jehož území se zařízení palírny nachází;
c) "producentem alkoholizovaného vína": každá fyzická nebo právnická osoba nebo jejich seskupení, s výjimkou palírny, která:
i) zpracovává víno na alkoholizované víno a
ii) je schválená příslušnými orgány členského státu, na jehož území se provozovna nachází;
d) "příslušnou intervenční agenturou":
i) pro příjem a povolování smluv nebo prohlášení o dodávkách k destilaci a smluv o dodávkách k výrobě alkoholizovaného vína: intervenční agentura určená členským státem, na jehož území se víno nachází v době, kdy je smlouva nebo prohlášení předloženo;
ii) pro výplatu podpory producenti alkoholizovaného vína podle článku 69: intervenční agentura určená členským státem, na jehož území se alkoholizované víno vyrábí;
iii) ve všech ostatních případech: intervenční agentura určená členským státem, na jehož území se destilace uskutečňuje.
2. Pro účely této hlavy se za palírnu považuje každá fyzická nebo právnická osoba nebo jejich seskupení, s výjimkou producentů alkoholizovaného vína, jestliže:
a) je schválena příslušnými orgány členského státu, na jehož území je usazena,
b) nakoupí u producenta podle odst. 1 písm. a) víno nebo vedlejší produkty z výroby vína nebo jiného procesu zpracování hroznů, které na své náklady nechá destilovat v uznané palírně, a
c) platí producenti za nakoupené produkty nejméně stanovenou minimální nánákupní cenu pro dotyčnou destilaci.
Osoby nebo seskupení považované za palírny mají stejná práva a povinnosti jako palírny.
3. Členské státy mohou v souladu s pravidly, která určí, stanovit, že pro účely uzavírání smluv a dodávání vína k destilaci, bude na žádost seskupení vinařských družstev považován za producenta toto seskupení pro celé množství vína vyrobeného a dodaného členy těchto vinařských družstev. Nositelem práv a povinností stanovených právními předpisy Společenství však nadále zůstávají jednotlivá vinařská družstva.
Pokud zamýšlí seskupení po dohodě s dotyčnými vinařskými družstvy v některém hospodářském roce požádat o destilaci podle této hlavy, zpraví o tom písemně intervenční agenturu. V takovém případě:
a) nemohou jednotlivá členská vinařská družstva individuálně ani podepsat smlouvy o destilaci ani dodávat víno k destilaci;
b) bude množství vína k destilaci dodané seskupením započteno členským vinařským družstvům, na jejichž účet se dodávka uskutečnila.
Porušení uvedených povinností uvedených v článku 2 tohoto nařízení jedním nebo více členskými vinařskými družstvy, aniž jsou dotčeny důsledky pro ně samotné, má za následek, že seskupení bude vyloučeno z dodávek určených pro destilaci v rozsahu množství vína, které mělo být doručeno vinařským družstvem, které povinnosti porušilo.
Členské státy, které uplatňují možnost danou tímto odstavcem, o tom uvědomí Komisi a sdělí opatření přijatá za tímto účelem. Komise zajistí informování ostatních členských států.
Článek 42
Schválení palírny
1. Příslušné orgány členských států udělí schválení palírnám zastoupeným na jejich území, které chtějí provádět destilační operace podle této hlavy, a sestaví seznam schválených palíren. Příslušné orgány však musí dohlédnout na to, aby do tohoto seznamu nezahrnuly takové schválené palírny, které nejsou schopny získávat destilací podle kapitoly I této hlavy produkty, jejichž obsah alkoholu činí nejméně 92 % objemových.
Příslušné orgány zajišťují aktualizaci uvedeného seznamu a členské státy sdělí Komisi všechny pozdější změny. Komise zajistí zveřejnění těchto seznamů a změn.
2. Schválení palírny může být příslušným orgánem dočasně nebo trvale odebráno, pokud palírna nesplnila povinnosti vyplývající z předpisů Společenství.
Článek 43
Alkohol získaný destilací
Destilací podle této hlavy mohou být získány pouze tyto produkty:
a) neutrální alkohol odpovídající definici v příloze III tohoto nařízení, nebo
b) vínovice nebo matolinová pálenka odpovídající definicím v čl. 1 odst. 4 písm. d) nebo v čl. 1 odst. 4 písm. f) nařízení (EHS) č. 1576/89 ze dne 29. května 1989, kterým se stanoví obecná pravidla pro definici, označování a obchodní úpravu lihovin [4], nebo
c) destilát nebo surový alkohol s obsahem alkoholu nejméně 52 % objemových.
Při získávání produktu uvedeného v prvním pododstavci písm. c) může být tento produkt používán jen pod úředním dohledem a pro tyto účely:
i) k výrobě alkoholických nápojů,
ii) ke zpracování na některý z produktů uvedených pod písmeny a) nebo b), s výjimkou matolinové pálenky,
iii) k výrobě alkoholu pro průmyslové užití.
Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění dodržování povinností podle druhého pododstavce.
Článek 44
Metody rozboru pro neutrální alkohol
Metody rozboru ve Společenství vztahující se k neutrálnímu alkoholu definovanému v příloze IV tohoto nařízení jsou uvedeny v příloze V tohoto nařízení.
KAPITOLA I
POVINNÁ DESTILACE
Část I: Destilace vedlejších produktů vinifikace
Článek 45
Povinnost dodat vedlejší produkty k destilaci
1. Producenti, kteří podléhají některé z povinností destilace uvedených v článku 27 nařízení (ES) č. 1493/1999, tuto povinnost splní, jestliže nejpozději 15. července daného hospodářského roku dodají do palírny:
a) celkové množství matolin a vinných kalů schválené palírně a
b) případně víno schválené palírně nebo schválenému producentovi alkoholizovaného vína.
Jestliže producent dodává do palírny, které bylo schválení odejmuto, může být dodané množství zaneseno do účetnictví, ale jakákoliv podpora ze strany Společenství je vyloučena.
2. Producenti, kteří nevinifikují nebo jinak nezpracovávají hrozny v družstevních zařízeních a kteří během dotyčného hospodářského roku nezískají více než 25 hektolitrů vína či moštu, nemusí provádět žádné dodávky.
V italské části vinařských zón C a ve vinařské zóně Portugalska mohou být producenti, kteří podléhají povinnosti podle odstavce 1, od této povinnosti osvobozeni tím, že bude použita možnost podle čl. 27 odst. 8 nařízení (ES) č. 1493/1999, pokud jejich vinifikace nebo jiné zpracování hroznů je omezeno na množství odpovídající od 25 do 40 hektolitrů vína.
Článek 46
Vlastnosti vedlejších produktů dodaných k destilaci
1. Odchylně od čl. 27 odst. 4 nařízení (ES) č. 1493/1999 činí množství alkoholu ve výrobcích dodaných k destilaci pro producenta, kteří dodávají matoliny za účelem výroby anthokyanů, nejméně 5 % objemových alkoholu ve víně. U jakostních bílých vín s. o. odpovídá toto množství nejméně 7 %.
2. Ke stanovení objemu alkoholu, který má být dodán ve formě produktů uvedených v článku 48 tohoto nařízení, se stanoví v různých vinařských zónách paušální přirozený obsah alkoholu v % objemových na:
a) 8,5 % pro zónu B,
b) 9,0 % pro zónu C I,
c) 9,5 % pro zónu C II,
d) 10,0 % pro zónu C III.
3. Vedlejší produkty vinifikace musí při předávání k destilaci vykazovat alespoň následující průměrné vlastnosti, aby náklady na destilaci nepřekročily přijatelné meze:
a) u matoliny:
i) ve vinařské zóně B: 2 litry čistého alkoholu na 100 kilogramů,
ii) ve vinařské zóně C: 2 litry čistého alkoholu na 100 kilogramů, pokud byly získány z odrůd, které nejsou pro dotyčnou správní jednotku zatříděny jako moštové odrůdy; 2,8 litru čistého alkoholu na 100 kilogramů, pokud byly získány z odrůd, které jsou pro dotyčnou správní jednotku zatříděny pouze jako moštové odrůdy;
b) u vinných kalů:
i) ve vinařské zóně B: 3 litry čistého alkoholu na 100 kilogramů, vlhkost 45 %,
ii) ve vinařské zóně C: 4 litry čistého alkoholu na 100 kilogramů, vlhkost 45 %.
4. Pro producenta dodávající víno ze své produkce octárnám se množství alkoholu, vyjádřené v čistém alkoholu, které je obsaženo ve víně dodaném k těmto účelům, odečítá od množství alkoholu, vyjádřeného v čistém alkoholu, které je obsaženo ve víně, jež je třeba dodat k destilaci, aby byla splněna povinnost podle čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 1493/1999.
Na producenty dodávající své víno nebo vedlejší produkty k pokusům kontrolovaným členskými státy se vztahují ustanovení článku 47 o nákupní ceně a podpora, která se vyplácí palírně, činí 0,277 EUR na % objemové a hektolitr.
V případě pokusů nesmí členský stát překročit na každý pokus množství 100 tun matolin a 100 tun vinných kalů.
Článek 47
Nákupní cena
1. Nákupní cena uvedená v čl. 27 odst. 9 nařízení (ES) č. 1493/1999 se vztahuje na zboží bez obalu vyplaceně palírna.
2. Palírna vyplatí producentovi nákupní cenu podle odstavce 1 za dodané množství do tří měsíců ode dne dodání tohoto množství palírně.
Pokud producent nepodá stížnost, může však palírna:
a) vyplatit producentovi nejpozději tři měsíce po dodání produktu zálohu ve výši 80 % nákupní ceny nebo
b) vyplatit zálohu podle písmene a) po dodání produktu a nejpozději jeden měsíc po předložení faktury, která pro dotyčný produkt musí být vystavena do 31. srpna následujícího po daném hospodářském roce.
Zbývající částku uhradí palírna producentovi nejpozději následujícího 31. října.
Článek 48
Podpora palírně
1. Částka podpory, která bude vyplacena palírně za destilaci podle článku 27 nařízení (ES) č. 1493/1999, se stanoví na základě objemových procent alkoholu na hektolitr destilací získaného produktu takto:
a) u neutrálního alkoholu:
i) paušální podpora 0,6279 EUR,
ii) podpora na matoliny 0,8453 EUR,
iii) podpora na víno a vinné kaly 0,4106 EUR;
b) u matolinové pálenky a destilátu
nebo surového alkoholu z matolin o obsahu alkoholu nejméně 52 % objemových: 0,3985 EUR;
c) u vínovice: 0,2777 EUR;
d) u surového alkoholu z vína a vinných kalů: 0,2777 EUR.
Prokáže-li palírna, že destilát nebo surový alkohol, který získala destilací matolin, nebude použit k výrobě matolinové pálenky, může jí být vyplacena dodatečná částka ve výši 0,3139 EUR na % objemové a hektolitr.
2. Pokud jde o odstupňované podpory uvedené v odst. 1 písm. a) pro alkohol z matolin, případně alkohol z vína a vinných kalů,
a) mohou o nich rozhodnout členské státy, jestliže používání paušální podpory podle bodu i) vede nebo může vést k tomu, že v některém regionu Společenství nebude možné destilovat některé vedlejší produkty vinifikace;
b) budou povinně používány pro palírny, které během hospodářského roku destilovaly některou surovinu z více než 60 % v rámci celkové provedené destilace.
3. Na množství vína dodané k destilaci, které přesahuje o více než 2 % povinnost producenta podle čl. 45 odst. 1 tohoto nařízení, se podpora neposkytuje.
Článek 49
Výjimky z povinnosti dodávek
1. Povinnostem podle článku 27 nařízení (ES) č. 1493/1999 nepodléhají:
a) producenti, kteří vedlejší produkty vinifikace pod kontrolou a za podmínek podle čl. 50 odst. 1 tohoto nařízení zlikvidují,
b) producenti jakostního aromatického šumivého vína, jakostního aromatického šumivého vína stanovených pěstitelských oblastí a jakostního aromatického perlivého vína stanovených pěstitelských oblastí, kteří tato vína vyrobili z nakoupených hroznových moštů nebo částečně zkvašených hroznových moštů stabilizovaných za účelem odstranění kalů.
2. Producenti, kteří neprovádějí vinifikaci ani jiné zpracování hroznů v družstevních zařízeních a kteří během dotyčného hospodářského roku nezískají více než 25 hektolitrů vína nebo moštu, jsou osvobozeni od dodávky.
3. Za část vinařské produkce skutečně dodané do palírny v rámci destilace podle článku 28 nařízení (ES) č. 1493/1999 mohou producenti pro destilaci podle čl. 27 odst. 3 uvedeného nařízení dodat pouze vedlejší produkty vinifikace.
Článek 50
Stažení
1. Možnost podle čl. 27 odst. 8 nařízení (ES) č. 1493/1999 mohou využít pouze producenti:
a) kteří jsou usazeni v produkčních oblastech, kde by destilace pro ně představovala nepřiměřeně velké zatížení. Seznam těchto produkčních oblastí sestaví příslušné orgány členských států a uvědomí o něm Komisi;
b) kteří nevinifikují ani jinak nezpracovávají hrozny v družstevních zařízeních a pro které malý objem nebo zvláštní vlastnosti výroby a poloha palíren by vedly k nepřiměřeně vysokým nákladům na destilaci.
2. Pro účely čl. 27 odst. 8 nařízení (ES) č. 1493/1999 je nutné vedlejší produkty stáhnout neprodleně, nejpozději koncem hospodářského roku, ve kterém vznikly. Stažení se s údajem o odhadovaném množstvím zaznamená do evidenční knihy podle článku 70 nařízení (ES) č. 1493/1999 nebo jej potvrdí příslušný orgán.
Stažení uvedených vinných kalů je považováno za uskutečněné, pokud kaly byly denaturovány, aby se zamezilo jejich užití při vinifikaci, a pokud je dodání takto denaturovaných kalů třetí osobě zaznamenáno v evidenčních knihách uvedených v předcházejícím pododstavci. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění kontroly těchto transakcí.
Členské státy, jejichž produkce vína přesahuje 25000 hektolitrů ročně, kontrolují na základě odebraných vzorků alespoň dodržení průměrného minimálního obsahu alkoholu podle článku 51 a včasné a úplné stažení vedlejších produktů.
Článek 51
Vlastnosti vedlejších produktů podléhajících stažení
Minimální obsah alkoholu vedlejších produktů vinifikace, které podléhají stažení pod kontrolou podle čl. 27 odst. 7 a čl. 27 odst. 8 nařízení (ES) č. 1493/1999, činí:
a) u matolin:
i) 2,1 litru na 100 kilogramů pro bílá jakostní vína s. o.,
ii) 3 litry na 100 kilogramů v ostatních případech;
b) u vinných kalů:
i) 3,5 litru na 100 kilogramů pro bílá jakostní vína s. o.,
ii) 5 litrů na 100 kilogramů v ostatních případech.
Část II: Destilace vín z odrůd s dvojím zatříděním
Článek 52
Povinnost dodat víno
Producenti podléhající destilační povinnosti podle článku 28 nařízení (ES) č. 1493/1999 splní své závazky, když dodají své víno nejpozději 15. července dotyčného hospodářského roku schválené palírně.
V případě podle článku 73 tohoto nařízení je povinnost splněna, jestliže víno je nejpozději 15. června dotyčného hospodářského roku dodáno schválenému producentovi alkoholizovaného vína.
Článek 53
Množství vína k dodání
1. Každý producent vína podle článku 28 nařízení (ES) č. 1493/1999 je povinen dodat množství vína ve výši vyrobeného množství. Toto množství se snižuje:
a) o množství, které odpovídá běžně vinifikovanému množství vypočítanému podle odstavce 2 tohoto článku,
b) o množství, u kterého producent prokáže, že bylo nejpozději 15. července daného hospodářského roku vyvezeno.
Navíc může producent od množství, jež má být dodáno, odečíst množství rovnající se nejvýše 10 hektolitrům.
2. V případě získávání vína z hroznů odrůd zatříděných současně jako moštové odrůdy a jako odrůdy určené k jiným účelům je celkovým množstvím běžně vinifikovaného vína pro každou správní jednotku průměr množství vyrobeného během hospodářských let:
- 1974/75 až 1979/80 ve Společenství složeném z deseti členských států,
- 1978/79 až 1983/84 ve Španělsku a Portugalsku,
- 1988/89 až 1993/94 v Rakousku.
U vína z odrůd révy, které jsou v téže správní jednotce zatříděny současně jako moštové odrůdy i jako odrůdy k výrobě vínovice, bude toto množství odečteno od množství použitého k jiné destilaci než k výrobě vínovice s označením původu.
Pro vína uvedená v prvním pododstavci bude běžně vinifikované množství na hektar stanoveno dotčeným členským státem, který pro stejné referenční období uvedené v prvním pododstavci stanoví podíl vína, jež bylo získáno z hroznů odrůd zatříděných ve stejné správní jednotce současně jako moštové odrůdy a jako odrůdy určené k jiným účelům.
3. U každého producenta se celkové vyrobené množství rovná součtu množství vín stanovených v čl. 53 odst. 1 vína a uvedených v prohlášení o produkci podle článku 18 nařízení (ES) č. 1493/1999 a množství vykázaného v evidenční knize podle článku 70 nařízení (ES) č. 1493/1999, která tento producent získal po datu předložení prohlášení o produkci z hroznů nebo moštu odrůd uvedených v článku 28 nařízení (ES) č. 1493/1999, jež jsou uvedeny v tomto prohlášení.
4. U vína z odrůd révy, které jsou ve správní jednotce zatříděny současně jako moštové odrůdy a jako odrůdy určené k výrobě vínovice, jsou členské státy od hospodářského roku 1998/99 oprávněny odchylně od odstavce 3 povolit, aby si producent, který obdržel od hospodářského roku 1997/98 na část vinic svého hospodářství prémie za konečné vzdání se vinohradnictví podle článku 8 nařízení (ES) č. 1493/1999, ponechal během pěti hospodářských let po klučení běžně vinifikované množství ve výši jako před klučením.
Článek 54
Výjimky z povinnosti dodávek
Na základě odchylky podle čl. 28 odst. 1 nařízení (ES) č. 1493/1999 může být víno uvedené ve zmíněném článku:
a) dopraveno za účelem splnění vývozních celních formalit na celní úřad a pak musí opustit celní území Společenství, nebo
b) za účelem zpracování na alkoholizované víno být dopraveno do zařízení schváleného producenta alkoholizovaného vína.
Článek 55
Nákupní cena
1. Nákupní cenu uvedenou v čl. 28 odst. 3 nařízení (ES) č. 1493/1999 vyplatí palírna producentovi za dodané množství do tří měsíců ode dne dodání do palírny. Tato cena je cena za zboží bez obalu ze závodu podnik producenta.
2. Pro víno uvedené v čl. 53 odst. 2 druhém pododstavci může v souladu s čl. 28 odst. 3 nařízení (ES) č. 1493/1999 Francie stanovit nákupní cenu pro producenta podléhající destilační povinnosti různě podle pravidla hektarového výnosu. Pravidla platná v tomto členském státě zaručí, že průměrná cena skutečně vyplacená za všechna destilovaná vína činí 1,34 EUR na % objemové a hektolitr.
Článek 56
Podpora palírně
Částka podpory, která bude vyplacena palírně podle čl. 28 odst. 5 písm. a) nařízení (ES) č. 1493/1999, se stanoví na základě objemových procent alkoholu na hektolitr destilací získaného produktu takto:
a) u neutrálního alkoholu: 0,7728 EUR
b) u vínovice, surového alkoholu a destilátu nebo surového alkoholu z matolin o obsahu alkoholu nejméně 52 % objemových: 0,6401 EUR.
Článek 57
Vlastnosti alkoholu získaného některými destilacemi
Přímou destilací vín, která byla získána z odrůd zatříděných pro správní jednotku současně jako moštové odrůdy i jako odrůdy určené k výrobě vínovice, může být získán pouze produkt o obsahu alkoholu nejméně 92 % objemových.
Část III: Společná ustanovení pro části I a II této kapitoly
Článek 58
Částečné dodávky
Producenti podléhající destilační povinnosti podle článků 45 a 52 tohoto nařízení, kteří dodali před 15. červencem běžného hospodářského roku nejméně 90 % množství odpovídajícího jejich povinnosti, mohou svou povinnost splnit tím, že zbývající množství dodají před termínem, který stanoví příslušný státní orgán a který nemůže být pozdější než 31. srpen následujícího hospodářského roku.
V takovém případě:
a) se nákupní cena zbývajícího množství podle prvního pododstavce a cena alkoholu získaného z tohoto množství a dodaného intervenční agentuře snižuje o částku, která odpovídá podpoře stanovené pro danou destilaci na neutrální alkohol podle čl. 48 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 56 písm. a) tohoto nařízení,
b) není vyplácena podpora na destilaci produktů, které nebyly intervenční agentuře dodány,
c) se povinnost považuje za splněnou ve lhůtě podle prvního pododstavce,
d) jsou příslušným orgánem destilační lhůty, lhůty k prokázání výplaty ceny uvedené pod písmenem a) a lhůty pro dodání alkoholu intervenční agentuře přizpůsobeny prodloužení dodacích lhůt.
Článek 59
Doklad o dodávce
Palírna vystaví producentovi před 31. srpnem následujícího hospodářského roku jako doklad o dodávce potvrzení, ve kterém jsou u dodaného produktu uvedeny alespoň druh, množství a skutečný obsah alkoholu v % objemových a data dodávek.
Dodává-li však producent produkty, které je povinen nechat destilovat v palírně nacházející se v členském státě jiném, než ve kterém byly tyto produkty získány, nechá palírna na dokladu předepsaném v článku 70 nařízení (ES) č. 1493/1999 potvrdit intervenční agenturou toho členského státu, ve kterém probíhá destilace, že tyto produkty byly palírnou převzaty. Takto doplněný opis dotyčného dokladu zašle palírna producentovi do jednoho měsíce ode dne obdržení produktu určeného k destilaci.
Článek 60
Doklady, jež palírna předkládá intervenční agentuře
1. Za účelem získání podpory podá palírna nejpozději 30. listopadu následujícího hospodářského roku intervenční agentuře žádost, v níž se ohledně množství, na které je žádána podpora, uvádí:
a) i) pro víno a vinné kaly seznam dodávek jednotlivých producentů, který obsahuje alespoň tyto údaje:
- druh, množství, barvu a obsah alkoholu,
- číslo dokladu podle čl. 70 odst. 1 nařízení (ES) č. 1493/1999, jestliže je tento doklad potřeba pro přepravu produktu do zařízení palírny, jinak odkaz na doklad používaný podle vnitrostátních právních předpisů;
ii) pro matoliny jmenný seznam producentů, kteří dodali matoliny, a údaje o množství alkoholu obsaženém v matolinách dodaných k destilaci podle článku 27 nařízení (ES) č. 1493/1999;
b) prohlášení, které je řádně potvrzeno příslušným orgánem pověřeným členským státem a obsahuje alespoň tyto údaje:
i) množství produktů získaných destilací v členění podle skupin produktů podle článku 44 tohoto nařízení,
ii) datum získání těchto produktů;
c) doklad o tom, že producentovi byla během stanovené lhůty zaplacena minimální nákupní cena stanovená pro dotyčnou destilaci.
Členské státy však po předcházejícím souhlasu Komise mohou stanovit zjednodušený postup pro předkládání dokladu o vyplacení minimální nákupní ceny za vedlejší produkty vinifikace určené k destilaci.
2. Jestliže destilaci provádí sám producent, nahrazují se podklady podle odstavce 1 prohlášením, které je řádně potvrzeno příslušným orgánem pověřeným členským státem a obsahuje alespoň tyto údaje:
a) druh, množství, barvu a obsah alkoholu produktu k destilaci,
b) množství produktů získaných destilací rozčleněné podle kategorií produktů uvedených v článku 43 tohoto nařízení,
c) data získání těchto produktů.
3. Doklad o platbě minimální ceny může být nahrazen dokladem o poskytnutí jistoty u intervenční agentury. Tato jistota činí 120 % požadované podpory.
V takovém případě musí palírna předložit nejpozději posledního dne měsíce února následujícího hospodářského roku intervenční agentuře doklad o tom, že v plné výši zaplatila nákupní cenu podle čl. 27 odst. 9 nebo čl. 28 odst. 3 nařízení (ES) č. 1493/1999.
4. V případě podle čl. 47 odst. 2 druhého pododstavce tohoto nařízení se doklad o platbě nákupní ceny nahrazuje dokladem o výplatě zálohy.
5. Intervenční agentura vyplatí palírně nebo - v případě odstavce 2 - producentovi podporu do tří měsíců od data obdržení žádosti, která obsahovala potřebné podklady.
6. Jestliže se zjistí, že palírna nezaplatila producentovi nákupní cenu, zaplatí odpovídající částku producentovi před 1. červencem roku následujícího po dotyčném hospodářském roce intervenční agentura, případně přes intervenční agenturu producentského členského státu.
Článek 61
Termíny destilačních úkonů
1. Víno, které bylo dodáno za účelem splnění povinnosti podle článku 27 nařízení (ES) č. 1493/1999, může být destilováno nejdříve od 1. ledna dotyčného hospodářského roku.
2. Palírny předají intervenční agentuře nejpozději 10. dne každého měsíce seznam o destilovaném množství v předcházejícím měsíci a o množství produktů získaném destilací, přičemž se tyto údaje člení podle kategorie produktů uvedených v článku 43 tohoto nařízení.
3. Destilační opatření nemohou být provedena po 31. červenci dotyčného hospodářského roku.
Článek 62
Dodání alkoholu intervenční agentuře
1. Aniž je dotčeno používání čl. 27 odst. 12 a čl. 28 odst. 6 nařízení (ES) č. 1493/1999, může palírna dodat intervenční agentuře nejpozději 30. listopadu po dotyčném hospodářském roce produkt, který vykazuje obsah alkoholu nejméně 92 % objemových.
Operace nezbytné k získávání produktů uvedených v prvním pododstavci se mohou uskutečnit buď v zařízení palírny, která uvedený produkt dodává intervenční agentuře, nebo v zařízeních smluvních palíren.
S výjimkou použití odst. 2 druhého pododstavce tohoto článku nemůže palírna dodávající intervenční agentuře fyzicky uchovávat dodávaný alkohol ve svých vlastních zařízeních; tento alkohol musí být skladován v prostorách spravovaných intervenční agenturou.
2. Cena, jež má být placena intervenční agenturou palírně za dodaný surový alkohol, se stanoví za % objemová na hektolitr takto:
a) u destilace podle článku 27 nařízení (ES) č. 1493/1999:
i) paušální cena: 1,654 EUR
ii) alkohol z matolin: 1,872 EUR
iii) alkohol z vína a vinných kalů: 1,437 EUR;
b) u destilace podle článku 28 nařízení (ES) č. 1493/1999:
- cena: 1,799 EUR.
Jestliže bude alkohol skladován v zařízeních, ve kterých byl získán, zkrátí se výše uvedené ceny o 0,5 EUR na hektolitr alkoholu.
3. Rozlišené ceny za alkohol z matolin a alkohol z vína nebo vinných kalů podle odst. 2 písm. a)
a) mohou být používány na základě rozhodnutí členských států, jestliže užití paušální ceny vede nebo může vést k tomu, že v některých regionech Společenství některý nebo některé vedlejší produkty vinifikace nemohou být destilovány;
b) se povinně použijí ve všech palírnách, jestliže během hospodářského roku v rámci veškeré provedené destilace činí tato surovina více než 60 %.
4. Získala-li palírna nárok na podporu podle článků 48 a 56 tohoto nařízení, snižuje se cena podle odstavce 2 o částku, která odpovídá částce této podpory.
5. Intervenční agentura vyplatí palírně cenu nejpozději tři měsíce od dodání alkoholu, pokud byly podány podklady a doklady podle článku 60.
KAPITOLA II
DOBROVOLNÁ DESTILACE
Článek 63
Zahájení destilace podle článku 29 nařízení (ES) č. 1493/1999
1. V každém hospodářském roce se destilace stolního vína a vína vhodného k získávání stolního vína podle článku 29 nařízení (ES) č. 1493/1999 zahajuje od 1. září.
2. Množství stolního vína a vína vhodného k získávání stolního vína, které může každý producent nechat destilovat, je omezeno na 40 % maximální produkce tohoto vína nahlášené během posledních tří hospodářských let, včetně běžného roku, pokud hlášení již proběhlo. V případě používání výše uvedené procentní sazby je produkovaným množstvím stolního vína množství, které je uvedeno ve sloupci "stolní víno" v hlášení o produkci podle čl. 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 1493/1999.
3. Každý producent, který vyrobil stolní víno a víno vhodné k získávání stolního vína, může podepsat smlouvu nebo prohlášení podle článku 65 tohoto nařízení. Ke smlouvě musí být přiložen doklad o složení jistoty ve výši 5 EUR na hektolitr. Tyto smlouvy jsou nepřevoditelné.
4. Členské státy oznámí Komisi 5. a 20. dne každého měsíce nebo prvního následujícího pracovního dne celkové smluvní množství, na které byly uzavřeny smlouvy o destilaci během období od 16. do 31. dne předchozího měsíce, případně od 1. do 15. dne běžného měsíce.
5. Členské státy mohou dotyčné smlouvy schválit po uplynutí lhůty deseti pracovních dnů od oznámení Komisi podle odstavce 4, jestliže Komise mezitím nepřijme žádná zvláštní opatření. Členské státy oznámí Komisi celkový objem takto schválených smluv nejpozději společně s příštím oznámením podle odstavce 4.
6. Jestliže množství, na které byly uzavřeny smlouvy a které bylo sděleno Komisi ke dni stanovenému v odstavci 4, přesáhnou množství, na něž byly vyčleněny prostředky, nebo hrozí, že toto množství přesáhnou, nebo jestliže toto množství značně překračuje absorpční kapacitu odvětví konzumního alkoholu nebo hrozí-li, že tuto kapacitu značně překročí, stanoví Komise jednotnou procentní sazbu přijetí pro množství sjednaná v dotyčných smlouvách a/nebo pozastaví oznámení nových smluv. V takovém případě bude uvolněna jistota uvedená v odstavci 3 na sjednané, ale nepřijaté množství.
V případě neobvyklého vývoje uzavírání smluv nebo hrozby vážného narušení plynulosti běžného zásobování produkty destilace, může Komise stanovit procentní sazbu přijetí pro uzavřené smlouvy nebo pozastavit oznámení nových smluv.
7. Uzavřené smlouvy, které nebyly Komisi oznámeny v souladu s odstavcem 4, nemohou být schváleny.
8. Jistota podle odstavce 3 se uvolňuje poměrně k dodaným množstvím, jestliže producent prokáže dodávku do palírny.
9. Množství sjednané v každé smlouvě musí být dodáno palírně nejpozději 30. června daného hospodářského roku.
Článek 64
Částka podpory
1. Podpora, která má být vyplacena palírně nebo v případech uvedených v čl. 70 odst. 3 tohoto nařízení producentovi za víno destilované podle této kapitoly, se na základě objemových procent alkoholu na hektolitr produktu získaného destilací stanoví takto:
a) hlavní podpora podle čl. 29 odst. 4 nařízení (ES) č. 1493/1999:
- 1,751 EUR na % objemové a hektolitr pro surový alkohol a vínovici,
- 1,884 EUR na % objemové a hektolitr pro neutrální alkohol;
b) vedlejší podpora podle čl. 29 odst. 6 nařízení (ES) č. 1493/1999: 0,0336 EUR na den a hektolitr.
2. Palírna, která zamýšlí požadovat vedlejší podporu, sdělí intervenční agentuře množství a vlastnosti produktu, který hodlá skladovat a předpokládané datum počátku skladování. Toto sdělení se musí uskutečnit nejpozději 30 dnů před datem počátku skladování.
Předpokládané datum počátku skladování je považováno za skutečné datum v případě, že intervenční agentura nevznese námitky ve výše uvedené lhůtě 30 dnů.
3. Vedlejší podpora podle odst. 1 písm. b) může být poskytnuta pouze:
- na množství alkoholu nad 100 hektolitrů v nádobách o objemu větším než 100 hektolitrů,
- nejvýše na dvanáct měsíců od 1. prosince,
- nejméně na šest měsíců.
Palírny mohou od 1. června ukončit skladování alkoholu, pokud to Komise povolí na základě stavu tohoto odvětví.
4. Při hlavní podpoře vyplatí intervenční agentura palírně nebo v případech uvedených v čl. 65 odst. 2 producentovi podporu vypočtenou podle odstavce 1 tohoto článku do tří měsíců ode dne prokázání skutečností podle čl. 65 odst. 10 tohoto nařízení.
Intervenční agentura vyplatí vedlejší podporu do tří měsíců od ukončení doby skladování.
5. Alkohol, na který je podle tohoto článku vyplácena podpora, nemůže být později nakoupen orgánem veřejné moci. Pokud však přesto palírna chce svůj alkohol orgánu veřejné moci prodat, musí předtím vrátit dotyčné podpory.
6. Odchylně od odstavce 5 platí, že mají-li orgány veřejné moci program prodeje alkoholu, kterým nezasahuje do tradičního užití, např. nějaký agroenviromentální program pro prodej alkoholu do odvětví pohonných hmot, nevztahuje se odstavec 5 na množství prodané v rámci takového programu.
KAPITOLA III
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ PRO KAPITOLY I A II
Část I: Všeobecně
Článek 65
Dodavatelská smlouva
1. Jakýkoli producent, který hodlá dodat víno ze své vlastní výroby pro jednu z destilačních operací uvedených v článcích 29 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999, uzavře dodavatelskou smlouvu nebo dodavatelské smlouvy (dále jen "smlouva") s palírnou nebo více palírnami. Tuto smlouvu předloží k odsouhlasení příslušné intervenční agentuře do dne, jenž bude stanoven, a za podmínek stanovených členským státem.
Současně se smlouvou prokáže intervenční agentuře, že skutečně vyrobil množství vína určené k dodávce a že toto množství je v jeho držbě. Tyto skutečnosti se nemusí prokazovat v členských státech, jejichž správní orgány je již mají k dispozici z jiných důvodů.
Producenti, na které se vztahují povinnosti podle článků 27 a 28 nařízení (ES) č. 1493/1999, palírně rovněž prokáží, že splnili tyto závazky během období stanoveného v čl. 2 odst. 2 tohoto nařízení.
2. Smlouva u dotyčného vína uvádí alespoň:
a) množství; toto množství musí být větší než 10 hektolitrů,
b) různé vlastnosti, zejména barvu.
Producent může dodávat víno k destilaci jen tehdy, pokud příslušná intervenční agentura schválila smlouvu. Příslušný orgán může omezit počet uzavřených smluv na jednoho producenta.
Uskutečňuje-li se destilace v jiném členském státě než v tom, ve kterém byla smlouva schválena, zašle intervenční agentura, která schválila smlouvu, opis intervenční agentuře prvního členského státu.
3. Producenti podle odstavce 1 tohoto článku, kteří:
a) disponují vlastním destilačním zařízením a mají v úmyslu provádět destilaci podle této kapitoly,
b) mají v úmyslu nechat tuto destilaci provést v některém smluvním zařízení některé schválené palírny, předloží příslušné intervenční agentuře prohlášení o povolení dodávky k destilaci (dále jen "prohlášení") před termínem, jenž bude stanoven.
Producenti, na které se vztahují povinnosti podle článků 27 a 28 nařízení (ES) č. 1493/1999, rovněž předloží příslušné intervenční agentuře doklad o tom, že tyto povinnosti splnili během období stanoveného v čl. 2 odst. 2 tohoto nařízení.
4. Pro účely odstavce 3 se smlouva doplňuje:
a) v případě podle odst. 3 prvního pododstavce písm. a) prohlášením,
b) v případě podle odst. 3 prvního pododstavce písm. b) prohlášením, které je přiloženo k dodavatelské smlouvě o smluvní destilaci uzavřené mezi producentem a palírnou.
5. Vlastnosti vína určeného k destilaci se nemohou lišit od vlastností uvedených ve smlouvě nebo prohlášení podle tohoto článku.
Podpora se neposkytuje:
a) v případě, že množství vína skutečně dodané k destilaci nedosahuje 95 % množství uvedeného ve smlouvě nebo v prohlášení;
b) na množství vína, které přesahuje 105 % množství uvedeného ve smlouvě nebo v prohlášení;
c) na množství vína, které překračuje maximální množství stanovené pro dotyčnou destilaci.
6. Palírna zaplatí producentovi za dodané víno cenu podle článku 29 nebo 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 v závislosti na objemových procentech alkoholu a hektolitrech. Tato cena je cena za zboží bez obalu ze závodu podnik producenta.
7. Palírna vyplatí producentovi minimální nákupní cenu podle odstavce 6 do tří měsíců od uskutečnění dodávky, pokud producent prokázal příslušnému orgánu během dvou měsíců od dodání vína skutečnost podle odst. 1 třetího pododstavce tohoto článku. Bude-li tato skutečnost prokázána až po uplynutí lhůty dvou měsíců, zaplatí palírna do jednoho měsíce od té doby.
8. Palírna sdělí intervenční agentuře ve stanovené lhůtě následující a předá tyto podklady:
a) pro každého producenta, který dodal víno, a pro každé dodané množství: barvu a skutečný obsah alkoholu vína a číslo průvodního dokladu podle článku 70 nařízení (ES) č. 1493/1999 pro přepravu vína do zařízení palírny,
b) doklad o tom, že během stanovené lhůty bylo destilováno celkové množství vína uvedené ve smlouvě nebo v prohlášení,
c) doklad o tom, že producentovi byla zaplacena ve stanovené lhůtě nákupní cena podle odstavce 7 tohoto nařízení.
V případě uvedeném v odstavci 9 se předkládá intervenční agentuře pouze doklad podle písmene b).
Palírny předají intervenčním agenturám nejpozději 10. dne každého měsíce zprávu o destilovaném množství vína za uplynulý měsíc a o množství produktů získaných destilací, přičemž se tyto údaje člení podle kategorie produktů uvedených v článku 43 tohoto nařízení.
9. Uskuteční-li destilaci sám producent, který má současně funkci palírny, nebo ji uskuteční palírna na účet producenta, pak také producent uvádí příslušné intervenční agentuře údaje podle odstavce 8.
10. Členské státy při kontrole vín uvedených ve smlouvách kontrolují na základě odebraných reprezentativních vzorků alespoň:
a) skutečnou produkci a skutečné držení producentem množství vína určeného pro dodávky,
b) podle údajů ve smlouvě příslušnost vína ke kategorii, na kterou byla destilace zahájena.
Kontrola se provádí v libovolném termínu mezi předložením smlouvy a dodávkou palírně. Členské státy, které disponují účinným kontrolním systémem pro zjištění dodržování prvního pododstavce písm. a), mohou omezit svou kontrolu na příjem do palírny.
Článek 66
Záloha
1. Palírna nebo v případě uvedeném v čl. 65 odst. 3 tohoto nařízení producent mohou požádat o vyplacení zálohy ve výši podpory dotyčné destilace, pokud složili jistotu ve prospěch intervenční agentury. Tato jistota činí 120 % uvedené částky.
Částka podle prvního pododstavce bude vypočtena podle % objemu alkoholu vína uvedeného ve smlouvě nebo prohlášení o dodávkách, a hektolitrů tohoto vína nebo podle hektolitrů čistého alkoholu v rámci vedlejší podpory podle čl. 64 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení. Intervenční agentura vyplatí zálohu do tří měsíců po předložení dokladu o složení jistoty, jestliže byla smlouva schválena.
2. Intervenční agentura po předložení dokladů podle čl. 65 odst. 8 uvolní jistotu ve stanovené lhůtě.
Článek 67
Spoluúčast EZOZF na nákladech destilačních opatření
1. Záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu se podílí na výdajích intervenčních agentur za převzetí alkoholu.
Částka tohoto podílu se rovná podpoře stanovené podle článků 48, 56 a čl. 68 písm. a) tohoto nařízení a článku 3 nařízení (ES) č. 1493/1999.
2. Na tento podíl se vztahují články 4 a 6 nařízení (ES) č. 1258/19991 [5].
Část II: Alkoholizované víno
Článek 68
Zpracování na alkoholizované víno
1. Víno určené k destilaci podle tohoto nařízení může být zpracováno na alkoholizované víno. V takovém případě může být destilací alkoholizovaného vína získána pouze vínovice.
2. Výroba alkoholizovaného vína probíhá pod úřední kontrolou.
Za tím účelem:
a) musí doklady a evidenční knihy podle článku 70 nařízení (ES) č. 1493/1999 uvádět zvýšení skutečného obsahu alkoholu v % objemových při udání odpovídajícího obsahu před přidáním a po přidání destilátu do vína,
b) musí být pod dohledem úředního subjektu před zpracováním na alkoholizované víno odebrán vzorek vína ke stanovení skutečného obsahu alkoholu v % objemových v úřední laboratoři nebo v laboratoři pracující pod úřední kontrolou,
c) předá producent alkoholizovaného vína dvě zprávy o výsledku rozboru obsahující údaje podle písmene b), přičemž jedna zpráva se odesílá intervenční agentuře členského státu, ve kterém je alkoholizované víno vyráběno.
3. Výroba alkoholizovaného vína probíhá během stejného období, jako je období stanovené pro dotyčnou destilaci.
4. Členské státy mohou omezit místa výroby alkoholizovaného vína, pokud jsou tato omezení nezbytná k zajištění co nejvhodnějších pravidel kontroly.
Článek 69
Výroba alkoholizovaného vína
1. Jestliže se použije možnost uvedená v čl. 68 odst. 1 a alkoholizované víno není vyráběno palírnou nebo na její účet, uzavře producent dodavatelskou smlouvu s povoleným producentem alkoholizovaného vína a tuto předloží příslušné intervenční agentuře ke schválení.
Jestliže je producent současně schváleným producentem alkoholizovaného vína a hodlá-li sám provést výrobu alkoholizovaného vína, nahrazuje se smlouva podle prvního pododstavce prohlášením o dodávce.
2. Na smlouvy a prohlášení podle odstavce 1 se vztahují ustanovení přijatá členskými státy.
3. Producent alkoholizovaného vína zaplatí producentovi za dodané víno alespoň minimální nákupní cenu stanovenou pro destilaci podle článků 27, 28, 29 případně 30 nařízení (ES) č. 1493/1999, přičemž tato cena je cena za zboží bez obalu:
a) vyplaceně provozovna producenta alkoholizovaného vína v případě destilace podle čl. 27 odst. 9 nařízení (ES) č. 1493/1999,
b) ze závodu provozovna producenta vína v ostatních případech.
S výhradou nezbytných úprav podléhá producent alkoholizovaného vína povinnostem, které se podle této hlavy vztahují na palírnu.
Částka podpory, jež má být vyplacena producentovi alkoholizovaného vína, se stanoví podle objemových procent skutečného obsahu alkoholu a hektolitrů vína takto:
- na destilaci podle článku 27 nařízení (ES) č. 1493/1999: 0,2657 EUR,
- na destilaci podle článku 28 nařízení (ES) č. 1493/1999: 0,6158 EUR,
- na destilaci podle článku 29 nařízení (ES) č. 1493/1999: 0,1715 EUR.
Podporu vyplatí příslušná intervenční agentura producentovi alkoholizovaného vína za podmínky, že dotyčný producent složí jistotu ve výši 120 % podpory, kterou má obdržet. Tato jistota však není nezbytná, jestliže jsou podmínky pro výplatu podpory splněny předem.
Vyrábí-li producent alkoholizované víno v rámci různých ustanovení nařízení (ES) č. 1493/1999 o destilaci, může složit pouze jednu jistotu. V takovém případě je výše jistoty 120 % všech podpor vyplácených producentovi alkoholizovaného vína na uvedené destilace.
Intervenční agentura uvolní jistotu po té, co ve stanovené lhůtě obdrží:
a) doklad o destilaci celkového množství alkoholizovaného vína uvedeného ve smlouvě nebo prohlášení, která proběhla ve stanovených lhůtách,
b) doklad o platbě minimální nákupní ceny podle článků 27, 28, 29 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999, která proběhla ve stanovené lhůtě.
V případě podle odst. 1 druhého pododstavce předá producent intervenční agentuře pouze doklad podle písmene a).
Článek 70
Destilace v jiném členském státu
1. Uskuteční-li se destilace alkoholizovaného vína v jiném členském státě než ve státě, ve kterém byla schválena smlouva nebo prohlášení, může být odchylně od čl. 69 odst. 4 tohoto nařízení vyplacena podpora na různé destilace palírně, pokud tato palírna do dvou měsíců od uplynutí lhůty stanovené k provedení dotyčné destilace podá žádost intervenční agentuře členského státu, na jehož území byla destilace provedena.
2. K žádosti podle odstavce 1 se přikládá:
a) doklad, ve kterém producent alkoholizovaného vína postupuje nárok na podporu palírně, s uvedením dotyčného množství alkoholizovaného vína a částky podpory; doklad musí být potvrzen příslušnými orgány členského státu, na jehož území proběhla výroba alkoholizovaného vína;
b) opis smlouvy nebo prohlášení podle čl. 69 odst. 1, které musí být schváleny příslušnou intervenční agenturou;
c) opis zprávy o výsledku rozboru podle článku 68;
d) doklad o zaplacení minimální nákupní ceny vína jeho producentovi;
e) doklad podle článku 70 nařízení (ES) č. 1493/1999 pro přepravu alkoholizovaného vína do palírny, ze kterého je zřejmé zvýšení skutečného obsahu alkoholu prostřednictvím údaje o obsahu alkoholu před přidáním a po přidání destilátu do vína, vyjádřeno v % objemových;
f) doklad o destilaci dotyčného alkoholizovaného vína.
3. V případě podle odstavce 1 nemusí producent alkoholizovaného vína skládat jistotu podle čl. 69 odst. 4.
4. Intervenční agentura vyplatí podporu nejpozději tři měsíce po předložení žádosti a dokladů uvedených v odstavci 2.
Článek 71
Zvláštní pravidla
1. V případě podle čl. 74 odst. 1 tohoto nařízení se předkládá dodavatelská smlouva nebo prohlášení o výrobě alkoholizovaného vína ke schválení příslušné intervenční agentuře nejpozději 31. prosince daného hospodářského roku. Intervenční agentura sdělí producentovi výsledek schvalovacího procesu do 15 dnů od data obdržení smlouvy nebo prohlášení.
2. V případě destilace podle článku 27 nařízení (ES) č. 1493/1999 může být výroba alkoholizovaného vína zahájena nejdříve 1. ledna dotyčného hospodářského roku, přičemž musí být v každém případě smlouva nebo prohlášení schváleny.
3. Producent zašle intervenční agentuře nejpozději 10. dne každého měsíce seznam množství vína, které dotyčný producent dodal během předcházejícího měsíce.
4. Aby mohl producent získat podporu, podá nejpozději 30. listopadu následujícího hospodářského roku intervenční agentuře žádost, ke které je přiložen doklad o složení jistoty podle čl. 69 odst. 4 tohoto nařízení.
Podpora bude vyplacena nejpozději tři měsíce po předložení dokladu o složení jistoty podle předcházejícího pododstavce, v každém případě teprve po schválení smlouvy nebo prohlášení.
5. S výhradou čl. 69 odst. 4 tohoto nařízení se jistota uvolňuje pouze tehdy, pokud byly podklady podle čl. 69 odst. 4 tohoto nařízení předloženy příslušné intervenční agentuře do 12 měsíců od obdržení smlouvy.
6. Jestliže se zjistí, že producent alkoholizovaného vína nezaplatil producentovi nákupní cenu, uhradí intervenční agentura producentovi před 1. červnem hospodářského roku, který následuje po dodání vína, částku ve výši podpory, případně přes intervenční agenturu členského státu producenta.
Část III: Správní ustanovení
Článek 72
Případy vyšší moci
1. Jestliže z důvodu vyšší moci nebude produkt určený k destilaci celkově nebo částečně destilován,
a) informuje o tom producent neprodleně intervenční agenturu členského státu, ve kterém se nacházejí jeho vinné sklepy, pokud případ vyšší moci nastal u produktu k destilaci v době, kdy jím mohl producent právně disponovat;
b) uvědomí o tom ve všech ostatních případech palírna neprodleně intervenční agenturu členského státu, ve kterém se nachází její destilační zařízení.
V případech podle prvního pododstavce stanoví informovaná intervenční agentura opatření, která považuje vzhledem k danému stavu za nezbytná. Může zejména souhlasit s prodloužením stanovených lhůt.
2. V případech podle odst. 1 prvního pododstavce písm. a) a jestliže se sklepy producenta a destilační zařízení nacházejí ve dvou členských státech, spolupracují intervenční agentury obou členských států při přímé výměně informací pro používání odstavce 1.
V případu podle odst. 1 prvního pododstavce písm. b) může informovaná intervenční agentura zmocnit také palírnu v případě smluvní destilace - za souhlasu producenta - k převodu práv a závazků na dosud nedestilované množství produktů na jinou palírnu.
Článek 73
Kontrola destilačních úkonů
1. Kontrola vlastností produktů dodaných k destilaci, zvláště množství, barva a obsah alkoholu, se provádí na základě:
a) dokladu podle článku 70 nařízení (ES) č. 1493/1999 přiloženého k přepravě;
b) rozboru vzorků, které jsou odebrány úředním subjektem členského státu při vstupu produktu do palírny. Tento odběr se může uskutečnit odebráním reprezentativního vzorku;
c) případně smluv uzavřených podle této hlavy.
Rozbory se provádějí ve schválených laboratořích podle článku 72 nařízení (ES) č. 1493/1999, které sdělují výsledek intervenční agentuře členského státu, v němž se uskutečňuje destilace.
Jestliže nebude vystaven doklad uvedený v prvním pododstavci písm. a) podle platných předpisů Společenství, uskuteční se kontrola vlastností produktu určeného k destilaci na základě rozboru podle prvního pododstavce písm. b).
Zástupce úředního subjektu ověří množství destilovaného produktu, termín destilace a množství a vlastnosti získaného produktu.
2. Výsledek ověření části vína, které je předmětem smlouvy, je platný pro celkové množství vína, které je předmětem této smlouvy.
3. Členské státy mohou stanovit použití indikátoru. Členské státy nemohou na svém území na základě přítomnosti indikátoru bránit uvádění do oběhu produktů určených k destilaci nebo produktů destilace.
Jestliže budou k destilaci dodávány produkty podle tohoto nařízení od více producentů, mohou členské státy stanovit, že se přeprava uskuteční společně. V takovém případě se provede kontrola vlastností produktů podle článku 70 tohoto nařízení v souladu s pravidly přijatými dotyčnými členskými státy.
4. Členské státy, které využívají možnosti stanovené v odstavci 3, o tom uvědomí Komisi a sdělí jí, která ustanovení přijaly za tímto účelem. V případě uvedeném v odst. 3 prvním pododstavci uvědomí Komise ostatní členské státy.
Článek 74
Porušení této hlavy
1. Jestliže z posouzení podkladů vyplývá, že producent nesplnil u celkového dodaného množství produktu nebo jeho části podmínky stanovené v předpisech Společenství pro dotyčnou destilaci, sdělí příslušná intervenční agentura tuto skutečnost palírně a producentovi.
2. Pro množství produktů uvedená v odstavci 1 nemusí palírna dodržet cenu uvedenou v článcích 27, 28, 29 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999.
3. Aniž je dotčen článek 2 tohoto nařízení, platí, že nesplní-li producent nebo palírna pro celkové dodané množství produktu nebo jeho část podmínky stanovené v předpisech Společenství pro dotyčnou destilaci,
a) nevzniká pro dotyčné množství nárok na podporu;
b) nemůže palírna dodat intervenční agentuře produkty destilace dotyčného množství produktu.
Jestliže již byla podpora vyplacena, vybere ji intervenční agentura od palírny zpět.
Pokud se již uskutečnila dodávka produktu získaného destilací, vybere intervenční agentura od palírny částku odpovídající částce podpory stanovené pro danou destilaci.
Jestliže však budou překročeny lhůty stanovené tímto nařízením, může být rozhodnuto o snížení podpory.
4. Intervenční agentura vybere od producenta částku ve výši podpory vyplacené palírně, pokud producent nesplnil podmínky stanovené v předpisech Společenství pro danou destilaci z některého z těchto důvodů:
a) producent nepředložil ve stanovené lhůtě prohlášení o sklizni, produkci nebo zásobách;
b) producent předložil prohlášení o sklizni, produkci nebo zásobách, které příslušný orgán členského státu považuje za neúplné nebo nepřesné a chybějící nebo nepřesné údaje jsou zásadní pro uplatňování dotyčných opatření;
c) producent nesplnil povinnosti podle článku 37 nařízení (ES) č. 1493/1999 a toto porušení povinností bylo zjištěno nebo palírně oznámeno teprve poté, co proběhla výplata minimální ceny podle dřívějšího prohlášení.
Článek 75
Sankce
1. Mimo případů vyšší moci:
a) jestliže palírna nesplnila povinnosti podle této hlavy nebo bránila kontrole, nevyplatí se jí podpora;
b) jestliže palírna nesplní některou svou povinnost s výjimkou povinností podle písmene a), sníží příslušný orgán podporu o částku v závislosti na závažnosti porušení povinností.
2. V případech vyšší moci rozhodne příslušný orgán o opatřeních, která považuje vzhledem k okolnostem za nezbytná.
3. V případě, kdy palírna nesplní své povinnosti ve stanovených lhůtách, snižuje se podpora takto:
a) vzhledem k výplatě nákupní ceny producentovi podle čl. 47 odst. 2, článku 55 a čl. 65 odst. 7 se po dobu jednoho měsíce krátí podpora za každý den zpoždění o 1 %. Po uplynutí tohoto měsíce se již žádná podpora neposkytuje;
b) pokud jde o
i) předání dokladu o výplatě nákupní ceny podle čl. 60 odst. 1 a čl. 65 odst. 8,
ii) podání žádosti o podporu podle čl. 60 odst. 1 a čl. 64 odst. 2 druhého pododstavce a čl. 65 odst. 8,
iii) dodání alkoholu podle čl. 62 odst. 1,
iv) předání seznamu destilovaného množství a získaných produktů podle čl. 61 odst. 2,
v) předání seznamu množství dodaného k výrobě alkoholizovaného vína podle čl. 71 odst. 3,
snižuje se podpora po dobu dvou měsíců o 0,5 % za každý den.
Po uplynutí těchto dvou měsíců se již žádná podpora neposkytuje.
Jestliže byla podpora vyplacena předem, bude odpovídající podíl jistoty uvolněn poměrně ke splatné podpoře. Pokud není žádná podpora splatná, propadá celá jistota.
4. Členské státy uvědomí Komisi o případech použití odstavce 1 a o rozhodnutích týkajících se žádostí v případech vyšší moci.
Část IV: Snížení nákupní ceny pro víno podle článku 32 nařízení (ES) č. 1493/1999
Článek 76
Snížení nákupní ceny některých obohacených vín
1. Nákupní cena vína dodaného k destilaci podle článků 29 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 se sníží o následující částky:
- v zóně A: 0,3626 EUR,
- v zóně B: 0,3019 EUR,
- v zóně C: 0,1811 EUR.
Snížení podle prvního pododstavce se nepoužije:
a) na víno, které bylo dodáno producenty, kteří se vzdali v dotyčném hospodářském roce všech podpor stanovených podle článku 34 nařízení (ES) č. 1493/1999, z oblasti, v níž se může uskutečnit zvýšení obsahu alkoholu pouze přídavkem hroznového moštu. V takovém případě předloží producent palírně opis o vzdání se dotyčných podpor, který je řádně potvrzen příslušným orgánem jmenovaným členským státem;
b) na víno, které bylo dodáno do palírny po termínech stanovených pro jednotlivé vinařské zóny přílohou V částí G bodem 7 nařízení (ES) č. 1493/1999 a bylo dodáno producentem, který doložil příslušným orgánům, že během hospodářského roku ani nezvýšil obsah alkoholu ve své produkci stolního vína přídavkem sacharosy, ani nepodal žádost o podporu podle článku 34 uvedeného nařízení;
c) na víno a vinařské produkty, pro které členské státy v dotyčném hospodářském roce nepovolily žádné zvýšení obsahu alkoholu.
2. Částka za množství vína dodané do palírny podle tohoto odstavce, snížená podle odstavce 1, se vyplácí buď přímo producentovi, který o to požádal před 1. srpnem příslušný orgán a v daném hospodářském roce nezvýšil obsah alkoholu ve svém stolním vínu přídavkem sacharózy ani nepodal žádost o podporu podle článku 34 nařízení (ES) č. 1493/1999, nebo palírně.
Producentům, kteří před 1. srpnem podali žádost a kteří během hospodářského roku nezvýšili obsah alkoholu ve svém stolním víně přídavkem sacharózy nebo o uvedenou podporu žádali pouze pro určitou část celkového množství stolního vína dodaného během hospodářského roku, je částka podle prvního pododstavce vyplácena na množství, které odpovídá rozdílu mezi množstvím stolního vína dodaného k destilaci a množstvím stolního vína, u kterého byl zvýšen obsah alkoholu.
Příslušné orgány členských států mohou od těchto producentů vyžadovat doklady, podle kterých lze ověřit opodstatněnost žádosti.
Článek 77
Snížení podpory podle článku 76
V případě vína, které je dodáno k destilaci podle článku 76 tohoto nařízení a na které bylo uplatněno snížení nákupní ceny, se:
a) podpora, jež má být vyplacena palírnám,
b) cena, jež má být zaplacena palírnám za dodávku intervenčním agenturám podle článku 30 nařízení (ES) č. 1493/1999,
c) podíl EZOZF na výdajích intervenční agentury za převzetí alkoholu podle článku 30 nařízení (ES) č. 1493/1999
snižuje o částku rovnající se snížení podle článku 76.
KAPITOLA IV
ODBYT ALKOHOLU Z DESTILACE PODLE KAPITOLY I TÉTO HLAVY A PŘÍPADNĚ PODLE ČLÁNKU 30 NAŘÍZENÍ (ES) Č. 1493/1999
Článek 78
Předmět tohoto oddílu a definice
1. Tímto oddílem se stanoví prováděcí pravidla pro odbyt alkoholu z destilace podle článků 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999 (dále jen "alkohol").
Odbyt se může uskutečnit buď za účelem nového průmyslového užití (pododdíl I) nebo k výhradnímu užití jako pohonné hmoty ve třetích zemích (pododdíl II) nebo jako bioethanol ve Společenství (pododdíl III).
2. Pro účely tohoto oddílu se "nabídkovým řízením" rozumí svobodná soutěž zájemců na základě výzvy k předkládání nabídek nebo na základě postupu od ní odvozeného, přičemž vybrána bude nabídka toho zájemce, který předloží nabídku slučitelnou s tímto nařízením a nejvýhodnější.
Pododdíl I: Odbyt alkoholu za účelem nového průmyslového užití
Článek 79
Definice "nového průmyslového užití"
Aniž je dotčen čl. 31 odst. 2 nařízení (ES) č. 1493/1999, může Komise vypsat nabídkové řízení na malé projekty uskutečňované ve Společenství, jejichž podstatou je mimo jiné nové průmyslové užití alkoholu, např.:
a) vytápění skleníků,
b) sušení krmiv,
c) palivo pro kotelny, zejména pro kotelny cementáren,
a pro zpracování zboží určeného k vývozu producentem, který v posledních dvou letech se nejméně jedenkrát podílel na aktivním zušlechťovacím styku, mimo postupů sestávajících pouze z další destilace, rektifikace, odstranění vody, čištění nebo denaturace alkoholu.
Jestliže je alkohol určen k vývozu do třetích zemí ve formě určitého zboží, musí být prokázáno, že v předcházejících dvou letech mohl být užíván alkohol ze třetích zemí k výrobě téhož vývozního zboží v rámci aktivního zušlechťovacího styku.
Článek 80
Zahájení nabídkového řízení
Komise zahájí postupem podle článku 75 nařízení (ES) č. 1493/1999 nabídkové řízení na odbyt alkoholu z destilace podle článků 27, 28 a 30 uvedeného nařízení za účelem nového průmyslového užití. Množství alkoholu zařazené do tohoto nabídkového řízení nesmí ročně překročit 400000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových
Článek 81
Oznámení o nabídkovém řízení
Oznámení o nabídkovém řízení se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto oznámení uvede:
a) zvláštní podmínky nabídkového řízení a název a adresy příslušných intervenčních agentur,
b) množství alkoholu o 100 % objemových, které je předmětem nabídkového řízení,
c) nádobu nebo více nádob tvořících jednu šarži na členský stát,
d) minimální cenu, která může být přijata, případně rozlišenou podle způsobu užití,
e) jistoty složené účastníkem podle čl. 82 odst. 5 a jistoty na řádné provedení podle čl. 84 odst. 3 písm. b) tohoto nařízení.
Článek 82
Podmínky pro nabídky
1. Kromě údajů uvedených v článku 97 uvede nabídka:
a) množství alkoholu, na které se nabídka vztahuje, členěné podle skladovacích nádob a vyjádřené v hektolitrech alkoholu o 100 % objemových;
b) číslo nádoby alkoholu zařazeného do nabídkového řízení, v níž je alkohol skladován; tyto skladovací nádoby se nacházejí v tomtéž členském státě;
c) přesné průmyslové užití alkoholu;
d) druh vyváženého zboží, pokud je předepsaným užitím alkoholu jeho vývoz do třetích zemí ve formě zboží.
2. Nabídka může obsahovat upozornění, že je považována za podanou pouze tehdy, pokud se výběr týká celkového množství uvedeného účastníkem v nabídce.
3. Účastník může podat pouze jednu nabídku na jeden druh alkoholu, způsob konečného užití a nabídkového řízení. Jestliže podá více nabídek, jsou všechny neplatné.
4. Nabídka musí být doručena intervenční agentuře příslušného členského státu nejpozději ve 12 hodin bruselského času dne uvedeného v oznámení o nabídkovém řízení. Tento den se musí nacházet mezi 15. a 25. dnem po zveřejnění oznámení o nabídkovém řízení.
5. Nabídka je platná pouze tehdy, když před uplynutím lhůty pro podání nabídky se prokáže, že byla složena účastnická jistota ve prospěch příslušné intervenční agentury.
6. Příslušná intervenční agentura sdělí Komisi do dvou pracovních dnů od uplynutí lhůty pro předložení nabídky jmenný seznam účastníků, jejichž nabídky lze podle článku 97 tohoto nařízení přijmout, nabízené ceny, požadovaná množství, místo skladování, druh daného alkoholu a přesné budoucí užití.
Článek 83
Přijetí nebo zamítnutí nabídky
1. Komise rozhodne o přijetí nebo zamítnutí postupem podle článku 75 nařízení (ES) č. 1493/1999 podle množství doručených nabídek a případně podle zamýšleného konečného užití alkoholu.
2. Komise sestaví seznam přijatých nabídek a zohlední přitom nejvyšší nabídky v sestupném pořadí až do vyčerpání množství alkoholu uvedeného v oznámení o nabídkovém řízení.
3. Vztahuje-li se více vyhovujících nabídek zcela nebo částečně na stejné nádoby, schválí Komise dotyčné množství alkoholu tomu účastníkovi, který předkládá absolutně nejvyšší nabídky.
Komise může v rozhodnutí uvedeném v odstavci 1 navrhnout účastníkům, jejichž nabídkám podle prvního pododstavce nemůže vyhovět, aby nahradili dotyčné množství alkoholu alkoholem stejného druhu. V takovém případě jsou považovány za podané odpovídající nabídky, pokud dotyční účastníci písemně nevyjádří nesouhlas s tímto převodem u příslušné intervenční agentury ve lhůtě deseti pracovních dnů ode dne oznámení rozhodnutí Komise uvedeného v odst. 5 písm. a) tohoto článku.
Za tím účelem Komise svým rozhodnutím za souhlasu příslušné intervenční agentury sdělí, ve kterých nádobách je skladováno náhradní množství alkoholu.
4. Pokud bylo doručeno více nabídek se stejnou cenou, které překračují oznámené množství alkoholu, udělí příslušná intervenční agentura souhlas k tomuto množství:
a) buď poměrně vzhledem k množství požadovaným v nabídkách,
b) nebo rozdělením množství stejným dílem na všechny účastníky,
c) nebo losováním.
5. Komise:
a) oznámí rozhodnutí přijatá podle tohoto článku těm členským státům a intervenčním agenturám, jež mají v držbě alkohol, na který byla učiněna nabídka;
b) zveřejní výsledky nabídkového řízení ve zjednodušené formě v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 84
Oznámení o výběru nabídky
1. Intervenční agentura neprodleně sdělí každému účastníkovi doporučeným dopisem s potvrzením o doručení, zda byla jeho nabídka vybrána.
2. Intervenční agentura vystaví každému vybranému účastníkovi prohlášení o výběru nabídky, které potvrzuje, že jeho nabídka byla přijata.
Jestliže náhrada navržená Komisí při používání čl. 83 odst. 3 tohoto nařízení nebyla účastníkem zamítnuta, vystaví prvního pracovního dne po uplynutí lhůty podle čl. 83 odst. 3 druhého pododstavce poslední věty příslušná intervenční agentura prohlášení o výběru nabídky ve smyslu prvního pododstavce.
3. Do dvou týdnů od obdržení sdělení podle odstavce 1, a v případě použití odst. 2 druhého pododstavce tohoto článku po vystavení oznámení o výběru nabídky
a) si nechá každý účastník doručit intervenční agenturou prohlášení o výběru nabídky podle odstavce 2;
b) složí každý účastník ve prospěch příslušné intervenční agentury jistotu na řádné provedení, jejímž účelem je zajistit užití alkoholu pro účel stanovený v jeho nabídce.
Článek 85
Převzetí alkoholu
1. Převzetí alkoholu probíhá po předložení poukázky na převzetí, které vystavuje intervenční agentura po zaplacení daného množství. Toto množství se stanoví s přesností na hektolitr alkoholu o 100 % objemových.
2. Vlastnictví alkoholu, na které byla vystavena poukázka na převzetí, přechází na vybraného účastníka ke dni uvedenému na poukázce, nemůže však vzniknout později než pět dnů od vystavení poukázky; dotyčné množství je považováno za vyskladněné k tomuto dni. Od tohoto dne nese kupující riziko krádeže, ztráty či zničení a náklady na skladování pro nepřevzatý alkohol.
3. V poukázce na převzetí je uveden termín, do kterého musí být fyzicky převzato zaplacené množství alkoholu ze skladu příslušné intervenční agentury.
4. Převzetí alkoholu musí být uzavřeno čtyři měsíce ode dne doručení prohlášení o výběru nabídky.
5. Použití alkoholu zařazeného do nabídkového řízení musí být uzavřeno dva roky ode dne prvního převzetí.
Pododdíl II: Odbyt alkoholu za účelem výhradního užití jako pohonné hmoty ve třetích zemích
Článek 86
Podmínky nabídkového řízení uvedeného v tomto pododdílu
Každé čtvrtletí zahájí Komise postupem podle článku 75 nařízení (ES) č. 1493/1999 několik jednotlivých nabídkových řízení na vývoz do stanovených třetích zemí za účelem užití jako pohonné hmoty, přičemž množství zařazeného do každého nabídkového řízení je nejméně 50000 hektolitrů vinného alkoholu a za čtvrtletí celkem nepřekročuje 600000 hektolitrů alkoholu o 100 % objemových.
Tento alkohol musí:
1. být dovezen do některé z následujících třetích zemí a tam musí být dehydratován:
a) Kostarika,
b) Guatemala,
c) Honduras, včetně Swan Islands,
d) El Salvador,
e) Nikaragua,
f) Svatý Kryštof a Nevis,
g) Bahamy,
h) Dominikánská republika,
i) Antigua a Barbuda,
j) Dominika,
k) Britské Panenské ostrovy a Montserrat,
l) Jamajka,
m) Svatá Lucie,
n) Svatý Vincenc, včetně severní Grenady,
o) Barbados,
p) Trinidad a Tobago,
q) Belize,
r) Grenada, včetně jižní Grenady,
s) Aruba,
t) Nizozemské Antily (Curaçao, Bonaire, Svatý Eustach, Saba a jižní část Svatého Martina),
u) Guyana,
v) Americké Panenské ostrovy,
w) Haiti;
2. být používán pouze jako pohonná hmota ve třetí zemi.
Článek 87
Oznámení o nabídkovém řízení
1. Oznámení o nabídkovém řízení se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto oznámení uvede:
a) náležitosti pro podání nabídky;
b) stanovené užití a/nebo účel určení alkoholu;
c) minimální cenu, na kterou mohou být podávány nabídky;
d) adresy útvaru Komise, kterému se nabídky podávají;
e) lhůty pro převzetí alkoholu podle čl. 91 odst. 10 tohoto nařízení;
f) náležitosti pro obdržení vzorku;
g) platební podmínky;
h) údaje o tom, zda alkohol musel být denaturován.
2. Každé oznámení o nabídkovém řízení se vztahuje na jednotlivou šarži, přičemž alkohol z této šarže může být skladován ve více členských státech.
3. V oznámení o nabídkovém řízení mohou být vyloučeny některé země určení podle čl. 86 bodu 1.
Článek 88
Nabídky
1. Každý účastník může na jedno oznámení podle tohoto pododdílu II podat pouze jednu nabídku. Pokud podá více nabídek, jsou všechny nabídky neplatné.
2. Nabídka musí obsahovat údaje o místu konečného užití schváleného alkoholu a závazek účastníka dodržet toto určení.
3. Nabídka musí dále obsahovat doklad vydaný po oznámení o nabídkovém řízení o tom, že účastník má závazky s hospodářským subjektem v odvětví paliv z některé ze třetích zemí uvedených v článku 86 tohoto nařízení, který se zavázal alkohol zařazený do nabídkového řízení dehydratovat v některé z těchto zemí a vyvézt jej k výhradnímu určení jako pohonné hmoty.
4. Nabídka musí být doručena příslušnému útvaru Komise nejpozději ve 12 hodin bruselského času dne uvedeného v oznámení o nabídkovém řízení jako dne pro podání nabídky.
5. Nabídka je platná pouze tehdy, když bude ve lhůtě pro podání nabídky předložen doklad, že byla složena jistota ve prospěch příslušné intervenční agentury.
Dotyčná účastnická jistota činí 4 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových a musí být složena na celkové množství nabídnuté k prodeji.
6. Pro účely odstavce 5:
a) potvrdí příslušná intervenční agentura účastníkům neprodleně složení účastnických jistot na množství, kterým se daná intervenční agentura zabývá;
b) předají příslušné intervenční agentury Komisi do dvou pracovních dnů od uplynutí lhůty pro podání nabídky seznam ověřených a přijatých účastnických jistot.
7. Dodržení nabídky po uplynutí lhůty pro podání nabídek a složení jistoty pro zajištění vývozu a/nebo jistoty na řádné provedení je zásadním požadavkem ve smyslu článku 20 nařízení Komise (EHS) č. 2220/85.
Článek 89
Přijetí nebo zamítnutí nabídky
1. Komise postupem podle článku 75 nařízení (ES) č. 1493/1999 rozhodne o přijetí nebo zamítnutí podaných nabídek v nejkratší možné době.
2. Po přijetí nabídek vybere Komise účastníka, který podal nejvýhodnější nabídku; v případě stejných cenových nabídek rozhodne losování.
3. Komise:
a) uvědomí účastníky dopisem s potvrzením o doručení o tom, že jejich nabídka nebyla přijata;
b) oznámí přijatá rozhodnutí členským státům, které mají alkohol v držbě, a vybraným účastníkům;
c) zveřejní výsledky nabídkového řízení ve zjednodušené formě v Úředním věstníku Evropských společenství.
4. Účastnická jistota podle čl. 88 odst. 5 tohoto nařízení bude uvolněna, pokud nebyla nabídka přijata nebo pokud vybraný účastník složil jistotu na zajištění vývozu a na řádný průběh daného nabídkového řízení.
Článek 90
Prohlášení o výběru nabídky
Intervenční agentura vystaví každému vybranému účastníkovi prohlášení o výběru nabídky, které potvrzuje, že jeho nabídka byla přijata.
Toto prohlášení je předáváno do 20 dnů od obdržení sdělení uvedeného v čl. 89 odst. 3 tohoto nařízení.
Článek 91
Převzetí alkoholu
1. Intervenční agentura mající v držbě alkohol a vybraný účastník sestaví společně předběžný plán pro postupné převzetí alkoholu.
2. Před každým převzetím alkoholu a nejpozději dnem vystavení poukázky na převzetí složí vybraný účastník intervenční agentuře jistotu na včasný vývoz a jistotu na řádný průběh.
3. Jistota na řádný průběh činí 30 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových.
4. Jistota na včasný vývoz činí 3 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových; skládá se na každé jednotlivé množství alkoholu, které je předmětem poukázky na převzetí.
5. Před převzetím schváleného množství alkoholu odebere intervenční agentura a vybraný účastník vzorek alkoholu, který bude podroben zkoušce objemovému obsahu alkoholu.
Jestliže výsledek rozboru tohoto vzorku prokáže rozdíl mezi obsahem alkoholu k převzetí schváleného alkoholu a alkoholu oznámeného v nabídkovém řízení, pak:
a) intervenční agentura to ještě téhož dne sdělí útvarům Komise, skladům a vybraným účastníkům;
b) vybraný účastník může:
i) buď převzít šarže se stanovenými vlastnostmi s výhradou souhlasu Komise,
ii) nebo odříct převzetí dotyčné šarže.
V každém případě vybraný účastník uvědomí intervenční agenturu a Komisi stejný den způsobem, který je stanoven v příloze V tohoto nařízení.
Pokud je tento požadavek splněn, vybraný účastník, který odmítl přijmout dotyčnou volbu, je okamžitě zproštěn všech závazků souvisejících s touto šarží.
6. V případě odmítnutí zboží vybraným účastníkem, jak je uvedeno v odstavci 5, připraví příslušná intervenční agentura do nejvýše osmi dnů jiné množství alkoholu předepsané jakosti, a to bez dodatečných výdajů.
7. Převzetí alkoholu probíhá po předložení poukázky na převzetí, které vystavuje intervenční agentura, jež má alkohol v držbě, po zaplacení převzatého množství. Toto množství se stanoví s přesností na hektolitr alkoholu o 100 % objemových.
Poukázka na převzetí se vystavuje na množství alespoň 2500 hektolitrů; výjimkou jsou poslední přejímky v rámci členského státu.
V poukázce na převzetí se uvádí datum, do kterého se musí uskutečnit fyzické převzetí alkoholu ze skladu příslušné intervenční agentury. Tímto datem je nejpozději pátý den.
8. Vlastnictví alkoholu, na který byla vystavena poukázka na převzetí, přechází na vybraného účastníka dnem uvedeným na poukázce, nemůže však vzniknout později než pět dnů od vystavení poukázky; dotyčné množství je považováno za vyskladněné k tomuto okamžiku. Od tohoto okamžiku nese kupující riziko krádeže, ztráty či zničení a náklady na skladování pro nepřevzatý alkohol.
9. Zpozdí-li se vybraný účastník oproti dohodnutému termínu fyzického převzetí dané šarže alkoholu o více než pět pracovních dnů, čímž zatíží intervenční agenturu, převezme patřičné zvýšené náklady členský stát.
10. Fyzické převzetí alkoholu ze skladu příslušné intervenční agentury musí být ukončeno ve lhůtě šesti měsíců.
11. Použití schváleného alkoholu musí být ukončeno do dvou let ode dne prvního převzetí.
12. Intervenční agentura, která má alkohol v držbě, uvolní jistotu na zajištění vývozu alkoholu pro takové množství alkoholu, u něhož byl předložen doklad, že bylo ve stanovené lhůtě vyvezeno. Odchylně od článku 23 nařízení (EHS) č. 2220/85 a s výjimkou případů vyšší moci, propadá v případě překročení lhůty určené k vývozu jistota na zajištění vývozu ve výši 5 EUR na hektolitr alkoholu o 100 % objemových, a to ve výši:
a) 15 % ve všech případech,
b) 0,33 % zbývající částky po odečtení těchto 15 % na každý den překročení této vývozní lhůty.
13. Jistota na řádné provedení se uvolňuje v souladu s čl. 100 odst. 3 písm. b) tohoto nařízení.
Pododdíl III: Odbyt alkoholu za účelem užití jako bioethanol ve Společenství
Článek 92
Podmínky pro nabídkové řízení podle tohoto pododdílu
1. Do tří měsíců od rozhodnutí podle článku 89 tohoto nařízení může Komise postupem podle článku 75 nařízení (ES) č. 1493/1999 zahájit nabídkové řízení na odbyt alkoholu.
2. Alkohol je přidělen podnikům usazeným v Evropském společenství a musí být použit v odvětví pohonných hmot.
3. K tomuto účelu bude sestaven seznam schválených podniků. Tento seznam se zveřejňuje v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství a je pravidelně aktualizován.
Členské státy sdělí Komisi jména podniků, které považují za způsobilé a které podaly žádost doloženou těmito doklady:
- prohlášením podniku, že je způsobilý každoročně použít nejméně 50000 hektolitrů alkoholu,
- sídlem podniku a umístěním zařízení, ve kterém bude alkohol zpracováván,
- kopií plánů zařízení pro získávání bioethanolu na pohonné hmoty s uvedením kapacity a druhu produkce,
- kopií schválení těchto zařízení vystavených orgány jednotlivých států,
- potvrzením orgánů jednotlivých států, že v zařízení bude alkohol používán pouze jako bioethanol, který bude dále používán pouze v odvětví pohonných hmot,
- sídlem rafinerie schválené pro odbyt paliva až na úroveň spotřebitelů, s výjimkou případu, že schválený podnik převezme odbyt sám.
Komise na základě podkladů vyhodnotí vhodnost podniku a o tomto vyhodnocení informuje podniky, které podaly žádost.
Článek 93
Veřejná dražba
1. Oznámení o veřejné dražbě alkoholu se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto oznámení uvede:
a) množství alkoholu nabízeného k prodeji;
b) nádoby a místa jejich skladování;
c) prodejní ceny;
d) výše jistoty na řádné provedení; podniky se však mohou rozhodnout, že nahradí jistoty složené na jednotlivé soutěže trvalou jistotou;
e) náležitosti pro obdržení vzorku;
f) platební podmínky.
2. Objem alkoholu určený k prodeji sestává ze šarží stejného množství. Šarže jsou sestavovány Komisí. Jestliže Komise postupem podle článku 75 nařízení (ES) č. 1493/1999 nerozhodne jinak, je tolik šarží, kolik je uvedeno v seznamu schválených podniků a jednotlivé šarže se přidělují všem schváleným podnikům uvedeným v seznamu. Pokud některý podnik nepřijme alkohol nabídnutý k prodeji, musí to sdělit intervenční agentuře a Komisi do 30 dnů od zveřejnění oznámení o veřejné dražbě. Na nepřijatý alkohol se po datu oznámení zamítnutí nevztahuje zákaz fyzického pohybu podle čl. 95 odst. 2 tohoto nařízení a může být prodán při další veřejné dražbě.
3. Prodejní cena alkoholu odpovídá nejvyšší ceně při nejsoučasnějším nabídkovém řízení uvedeném v pododdílu II kapitoly III hlavy III tohoto nařízení, zvýšené o částku stanovenou na každý hektolitr postupem podle článku 75 nařízení (ES) č. 1493/1999.
4. Komise oznámí přidělení alkoholu dotyčným podnikům a členským státům, jež mají tento alkohol v držbě.
5. Mimo případů, kdy vybraný účastník složil trvalou jistotu, předloží do 30 dnů od dne oznámení podle odstavce 2 doklad o tom, že byla u příslušné intervenční agentury složena jistota na řádné provedení s cílem zajistit, že alkohol bude použit jako bioethanol v odvětví pohonných hmot.
6. Převzetí alkoholu musí být uzavřeno tři měsíce od oznámení rozhodnutí Komise o výběru.
Článek 94
Převzetí alkoholu
Na veřejnou dražbu se vztahují čl. 91 odst. 1, čl. 91 odst. 7, čl. 91 odst. 8 a čl. 91 odst. 11 tohoto nařízení.
Pododdíl IV: Obecná a kontrolní ustanovení
Článek 95
Podmínky pro alkohol
1. Pro přípravu oznámení o nabídkovém řízení na alkohol požádá Komise členské státy o sdělení informací, v nichž bude uvedeno:
a) množství vyjádřené v hektolitrech alkoholu o 100 % objemových, které může být zařazeno do nabídkového řízení;
b) daný druh alkoholu;
c) jakost šarže při stanovení nejnižší a nejvyšší mezní hodnoty vlastností uvedených v čl. 96 odst. 4 písm. d) bodu i) a ii) tohoto nařízení.
Dotyčné členské státy sdělí Komisi do 12 dnů od doručení tohoto požadavku místa a přesná čísla šarží různých nádob s alkoholem, které vykazují stanovené jakostní vlastnosti pro celkové množství, které odpovídá alespoň množství alkoholu uvedeného v prvním pododstavci písm. a) tohoto článku.
2. Po sdělení členských států podle odst. 1 druhého pododstavce nemůže být s alkoholem v dotyčných nádobách nijak nakládáno, dokud nebude na něj vydáno poukázka na převzetí.
Tento zákaz se nevztahuje na nádoby, které nejsou uvedeny v příslušných oznámeních o nabídkovém řízení nebo veřejné dražbě na alkohol nebo v rozhodnutí Komise podle článků 83 až 89 tohoto nařízení.
Alkohol v nádobách, které jsou uvedeny ve sdělení členských států podle odstavce 1 tohoto článku, mohou intervenční agentury, jež mají alkohol v držbě, nahradit po dohodě s Komisí alkoholem stejného druhu nebo může být, zejména z logistických důvodů, až do vydání příslušného poukazu na převzetí smísen s jiným alkoholem dodávaným intervenční agenturou.
3. Členské státy, které mají v držbě alkohol, jehož se týká nabídkové řízení nebo veřejná dražba, informují měsíčně Komisi o stavu fyzického přebírání alkoholu, na který se vztahuje dotyčné zahájené nabídkové řízení.
Článek 96
Podmínky pro šarže
1. Alkohol se předává po šaržích.
2. Šarže sestává z množství alkoholu dostatečně homogenní jakosti, které může být rozděleno na více nádob, více míst a více členských států.
3. Každá šarže má vlastní číslo. Při číslování šarží budou číslicím předcházet písmena "ES".
4. Každá šarže je popsána. Tento popis obsahuje alespoň tyto údaje:
a) místo skladování šarže, včetně číselného označení k identifikaci nádob, ve kterých se nachází alkohol, a množství alkoholu v každé nádobě;
b) celkové množství alkoholu vyjádřené v hektolitrech alkoholu o 100 % objemových. Toto množství je třeba stanovit s přesností na 1 %;
c) pro každou nádobu minimální obsah alkoholu v % objemových a
d) pokud možno jakost šarže, přičemž se uvádí dolní a horní mezní hodnota u těchto údajů:
i) obsahu kyselin vyjádřeného v gramech kyseliny octové na hektolitr alkoholu o 100 % objemových,
ii) obsahu methanolu vyjádřeného v gramech na hektolitr alkoholu o 100 % objemových;
e) údajů týkajících se intervenčních opatření při výrobě alkoholu a údaje vztahující se k příslušným článkům nařízení (ES) č. 1493/1999.
5. Pokud některé nabídkové řízení sestává z více šarží, bude popsána podle odstavce 4 pouze první šarže nebo první dvě šarže do maximálního množství 1 milionu hektolitrů čistého alkoholu o 100 % objemových.
Článek 97
Obecné podmínky pro nabídky
1. Nabídka je platná pouze tehdy, pokud bude doručena písemně a mimo údaje podle pododdílu I nebo II obsahuje:
a) číslo oznámení o nabídkovém řízení;
b) jméno a adresu účastníka;
c) nabízenou cenu vyjádřenou v eurech na hektolitr čistého alkoholu o 100 % objemových;
d) závazek účastníka dodržovat všechny předpisy daného nabídkového řízení;
e) prohlášení účastníka, ve kterém:
i) se vzdá reklamací na jakost a vlastnosti případně přiděleného produktu,
ii) souhlasí se všemi kontrolami ohledně účelu určení a užití alkoholu,
iii) je připraven předložit doklad o užití alkoholu za podmínek stanovených v oznámení.
2. Nabídka je platná pouze tehdy, když:
a) je účastník usazen ve Společenství;
b) se týká celé šarže.
3. Platná nabídka nemůže být vzata zpět.
4. Nabídka může být zamítnuta, jestliže účastník nezaručuje řádné splnění svých povinností.
Článek 98
Vzorky
1. Po zveřejnění oznámení o nabídkovém řízení a až do uplynutí lhůty, jež je v něm uvedena pro podání nabídek, může každý zájemce obdržet vzorek k prodeji nabízeného alkoholu po úhradě 2 EUR na litr. Množství dodané jednotlivým zájemcům však nesmí překročit pět litrů na nádobu. Pro odbyt podle pododdílu III může být vzorek doručen při platbě stejné částky do 30 dnů od oznámení veřejné dražby.
2. Po uplynutí lhůty pro podání nabídek:
a) může účastník nebo schválený podnik uvedený v článku 92 obdržet vzorky alkoholu prodávaného v nabídkovém řízení,
b) může účastník nebo schválený podnik uvedený v článku 92, kterým byla schválena náhrada podle čl. 83 odst. 3 tohoto nařízení, obdržet vzorky navrženého náhradního alkoholu.
Tyto vzorky mohou obdržet v intervenční agentuře po úhradě 10 EUR na litr, množství však nesmí překročit pět litrů na nádobu.
3. Intervenční agentura členského státu, na jehož území je alkohol držen, přijme potřebná opatření, aby umožnila zájemcům řádný výkon práv podle odstavce 2.
4. Zjistí-li vybraný účastník nebo podnik podle článku 92 ve lhůtě k převzetí dotyčné šarže alkoholu předepsané v článcích 85, 91 nebo 94 tohoto nařízení, že množství alkoholu prodávaného v nabídkovém řízení je pro předepsané účely užití nezpůsobilé na základě skrytých vad, které kvůli své povaze nemohly být odhaleny kontrolou před přidělením alkoholu, a potvrdí-li toto zjištění příslušná intervenční agentura, může Komise rozhodnout o nabídnutí náhradního množství alkoholu vybranému účastníkovi. Po dohodě s příslušnou intervenční agenturou je označena nádoba, ve které je toto náhradní množství skladováno. Nepodá-li vybraný účastník do deseti pracovních dnů od oznámení dotyčného rozhodnutí Komise o náhradním množství alkoholu písemnou námitku proti této náhradě, rozumí se tím, že s touto náhradou souhlasí.
Článek 99
Požadavky na denaturaci a/nebo označování
1. Pokud je vyžadována denaturace alkoholu, musí být za kontroly příslušného členského státu denaturováno stanovené množství alkoholu mezi okamžikem vydání poukázky na převzetí a fyzickým převzetím tohoto alkoholu. Odpovídající náklady na denaturaci jsou na účet vybraného účastníka.
2. Denaturace se uskuteční přídavkem právě 1 % benzinu do množství alkoholu o 100 % objemových.
3. Denaturace se uskuteční v nádobě určené k tomuto účelu.
Článek 100
Požadavky týkající se jistot
Pro účely tohoto nařízení:
1. a) pro účastnickou jistotu je zásadním požadavkem ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85 dodržení nabídky po uplynutí lhůty pro nabídky a složení jistoty na řádné provedení;
b) pro jistotu na řádné provedení je zásadním požadavkem ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85 skutečné užití převzatého alkoholu k účelům stanoveným v nabídkovém řízení a úplné fyzické převzetí alkoholu ze skladů každé dotčené intervenční agentury před uplynutím stanovené lhůty.
2. a) Alkohol prodávaný v nabídkovém řízení musí být zcela použit k účelům stanoveným v nabídkovém řízení bez ohledu na případné ztráty alkoholu během přepravy a během zpracovatelských úkonů nutných pro konečné užití alkoholu.
Každá případná ztráta alkoholu je přijata pouze tehdy, jestliže byla ověřena v místě konečného užití nebo v případě alkoholu určeného k vývozu v místě, ve kterém alkohol opustil celní území Společenství, a jestliže byla potvrzena příslušným kontrolním orgánem a/nebo byla-li vytvořena mezinárodní společnost pro dohled v souladu s článkem 102 tohoto nařízení, touto společností, pokud ztráta nepřekračuje mezní hodnoty podle písmene b).
b) Mimo případů vyšší moci bude zadržena jistota ve výši 96 EUR na hektolit na řádné provedení, pokud v dále uvedených úkonech překročí ztráty alkoholu následující mezní hodnoty:
i) 0,05 % skladovaného množství alkoholu na měsíc skladování v případě ztrát alkoholu způsobených odparem;
ii) 0,4 % vyskladněného množství alkoholu v případě ztrát způsobených jednou nebo více přepravami pozemní cestou;
iii) 1 % vyskladněného množství alkoholu v případě ztrát způsobených jednou nebo více přepravami pozemní cestou společně s jednou či více námořními nebo říčními přepravami;
iv) 2 % vyskladněného množství alkoholu v případě ztrát způsobených pozemními nebo námořními přepravami, které jsou požadovány v rámci nabídkového řízení na vývoz alkoholu do třetích zemí podle článku 86 tohoto nařízení;
v) 0,9 % rektifikovaného množství alkoholu v případě ztrát způsobených rektifikací ve Společenství;
vi) 0,9 % množství alkoholu, který byl dehydratován, v případě vzniku ztráty způsobené dehydratací, které bylo u tohoto alkoholu provedeno ve Společenství;
vii) 1,2 % rektifikovaného množství alkoholu v případě ztrát způsobených rektifikací provedenou v některé třetí zemi uvedené v článku 86 tohoto nařízení;
viii) 1,2 % množství alkoholu, který byl dehydratován, v případě vzniku ztráty způsobené dehydratací, které bylo u tohoto alkoholu provedeno v některé třetí zemi uvedené v článku 86 tohoto nařízení.
Procentní sazbu uvedenou v bodu iv) a/nebo bodu v) lze uplatnit současně s procentními sazbami uvedenými bodech i) a ii).
Procentní sazbu uvedenou v bodu vi) a/nebo vii) lze uplatnit současně s procentní sazbou uvedenou v bodu iii).
Pro použití výše uvedených procentních sazeb určují množství alkoholu příslušné kontrolním orgány potvrzením o kalibraci nebo obdobnými doklady.
c) Pro alkohol, který byl prodán v nabídkovém řízení pro nové průmyslové užití a musí být před předepsaným užitím rektifikován, je považováno užití za odpovídající účelu a splněné v plném rozsahu, pokud alespoň 90 % veškerého množství alkoholu převzatého v rámci daného nabídkového řízení bude použito k těmto účelům; vybraný účastník uvědomí Komisi o množství, určení a užití produktu získaného rektifikací. Ztráty však nesmí překročit mezní hodnoty uvedené pod písmenem b).
3. a) Jistota účastníka se uvolňuje bezprostředně poté, co nebyla přijata nabídka účastníka nebo jakmile vybraný účastník splní předpoklady podle odst. 1 písm. a).
b) Jistotu na řádné provedení uvolní každá zapojená intervenční agentura bezprostředně poté, co vybraný účastník předal dotyčné intervenční agentuře doklady požadované v bodech 2 a 3, jakož i v hlavě V nařízení (EHS) č. 2220/85 na jím převzaté množství.
c) Odchylně od článku 27 nařízení (EHS) č. 2220/85 se částka ve výši 10 % jistoty na řádné provedení uvolňuje teprve poté, co vybraný účastník předložil příslušné intervenční agentuře doklady o užití alkoholu na převzaté množství, ze kterých vyplývají ztráty alkoholu v rámci daného nabídkového řízení. Nejsou-li tyto doklady předloženy ve lhůtě 12 měsíců od stanoveného termínu pro konečné užití alkoholu, propadá částka ve výši 96 EUR na hektolitr ztrát alkoholu, které překročí mezní hodnotu stanovenou v bodě 2.
Článek 101
Kontrolní opatření
1. Příslušné členské státy přijmou opatření nezbytná k usnadnění úkonů uvedených v této kapitole a k zajištění souladu s příslušnými předpisy Společenství. Jmenují jeden nebo několik subjektů, které pověří kontrolou dodržování těchto předpisů.
Kontrola zahrnuje alespoň ověřování rovnocenná ověřováním používaným při dohledu nad tuzemským alkoholem, v každém případě však alespoň:
a) fyzickou kontrolu přepravovaného množství alkoholu;
b) dohled nad užitím alkoholu prostřednictvím nenahlášených a častých, nejméně jednou měsíčně prováděných kontrol;
c) kontroly účetnictví, evidenčních knih, způsobů užití a skladovaných zásob.
V případě denaturovaného alkoholu se provádí přezkoumání nejméně jednou za dva měsíce.
2. Členské státy stanoví, které doklady, evidenční knihy a ostatní podklady nebo údaje musí předložit vybraný účastník. Uvědomí Komisi o kontrolních opatřeních stanovených podle odstavce 1. Komise případně sdělí příslušnému členskému státu zjištění nezbytná pro zajištění účinné kontroly.
3. Opatření přijatá členskými státy jsou Komisi sdělována před začátkem kontroly.
Článek 102
Účast mezinárodní společnosti pro dohled
V oznámení o nabídkovém řízení může být vyžadována účast mezinárodní společnosti pro dohled nad řádným prováděním nabídkového řízení, zejména nad konečným určením a/nebo konečným užitím alkoholu. S tím související náklady a náklady na provedené kontroly a rozbory podle článku 99 tohoto nařízení kryje vybraný účastník.
HLAVA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 103
Sdělení Komisi
1. Členské státy Komisi sdělují:
a) každý měsíc v případě destilace podle článku 29 nařízení (ES) č. 1493/1999:
i) destilované množství vína;
ii) množství alkoholu, na které se vztahuje vedlejší podpora;
b) každé dva měsíce v případě destilace podle článků 27, 28 a 30 nařízení (ES) č. 1493/1999:
i) destilované množství vína, vinných kalů a alkoholizovaného vína;
ii) případně s rozlišením mezi neutrálním alkoholem, surovým alkoholem a vínovicí:
- množství vyrobené v předcházejícím období;
- množství převzaté intervenčními agenturami před stanoveným datem na základě předpisů Společenství nebo jednotlivých států;
- množství prodané týmiž intervenčními agenturami před stanoveným datem;
- množství, které mají tytéž intervenční agentury v držbě před stanoveným datem.
Rovněž sdělují u množství prodaného těmito intervenčními agenturami prodejní ceny a oznamují produkty, které byly přepravovány v rámci Společenství nebo vyváženy;
c) deset dnů před koncem každého čtvrtletí rozhodnutí o žádostech o zohlednění případů vyšší moci a o souvisejících opatřeních přijatých příslušnými orgány v případech podle následujících ustanovení tohoto nařízení:
i) článku 9,
ii) článku 10,
iii) čl. 11 odst. 3,
iv) článku 15,
v) článku 16,
vi) čl. 20 odst. 4, 5 a 6,
vii) článku 36,
viii) článku 37,
ix) článku 72,
x) čl. 75 odst. 1,
xi) čl. 100 odst. 2 písm. b);
d) nejpozději 31. prosince běžného hospodářského roku v případě podpor na soukromé skladování podle hlavy III kapitoly I nařízení (ES) č. 1493/1999 a hlavy II tohoto nařízení:
- množství zpracovaného hroznového moštu a získané množství zahuštěného hroznového moštu nebo rektifikovaného moštového koncentrátu během trvání smlouvy;
e) nejpozději 5. března běžného hospodářského roku:
- v případě podpor na soukromé skladování podle hlavy III kapitoly I nařízení (ES) č. 1493/1999 a hlavy II tohoto nařízení:
- množství produktů, které jsou na základě smlouvy skladovány 16. února;
- v případě podpor podle článku 34 nařízení (ES) č. 1493/1999 a hlavy I kapitoly II tohoto nařízení:
- počet producentů, kteří obdrželi podporu,
- množství obohaceného vína,
- množství k tomu použitého zahuštěného hroznového moštu a rektifikovaného moštového koncentrátu, vyjádřeno v % objemových možného obsahu alkoholu a hektolitrech;
f) nejpozději 30. dubna za předcházející hospodářský rok:
i) v případě podpor podle čl. 35 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1493/1999 a hlavy I kapitoly I tohoto nařízení:
- množství surovin, na které byla požadována podpora, přičemž tyto suroviny jsou členěny podle druhu a vinařské zóny, z níž pocházejí,
- množství surovin, na které byla poskytnuta podpora, přičemž tyto suroviny jsou členěny podle druhu a vinařské zóny, z níž pocházejí;
ii) v případě podpor podle čl. 35 odst. 1 písm. b) a čl. 35 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1493/1999 a hlavy I kapitoly II tohoto nařízení:
- množství hroznového moštu a zahuštěného hroznového moštu, na které bylo žádáno o podporu, rozčleněno podle vinařských zón z nichž pochází,
- množství hroznového moštu a zahuštěného hroznového moštu, na které byla podpora poskytnuta, rozčleněno podle vinařských zón z nichž pochází,
- ceny za hroznový mošt a zahuštěný hroznový mošt uhrazené zpracovateli a hospodářskými subjekty;
iii) případy, ve kterých palírna nebo producent alkoholizovaného vína nesplnili své povinnosti, a v důsledku toho přijatá opatření.
Článek 104
Lhůty a termíny
Lhůty, data a termíny uvedené v tomto nařízení se stanoví podle nařízení (EHS, Euratom) č. 1182/71. Ustanovení čl. 3 odst. 4 uvedeného nařízení se nevztahuje na stanovení doby skladování podle hlavy II tohoto nařízení.
Článek 105
Zrušení
Zrušují se nařízení (EHS) č. 2682/77, (EHS) č. 1059/83, (EHS) č. 3461/85, (EHS) č. 441/88, (EHS) č. 2598/88, (EHS) č. 2640/88, (EHS) č. 2641/88, (EHS) č. 2721/88, (EHS) č. 2728/88, (EHS) č. 3105/88, (EHS) č. 1238/92, (EHS) č. 377/93 a (EHS) č. 2192/93.
Článek 106
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. srpna 2000.
Následující nařízení se však použijí do dne 31. srpna 2000 na produkty hospodářského roku 1999/2000:
- nařízení (EHS) č. 1059/83,
- nařízení (EHS) č. 2640/88,
- nařízení (EHS) č. 2641/88,
- nařízení (EHS) č. 2728/88,
- nařízení (EHS) č. 2721/88,
- nařízení (EHS) č. 3105/88.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. července 2000.
Verordnung (EG) Nr. 1623/2000 der Kommission
vom 25. Juli 2000
mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 über die gemeinsame Marktorganisation für Wein bezüglich der Marktmechanismen
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 des Rates über die gemeinsame Marktorganisation für Wein(1), insbesondere auf die Artikel 24, 25, 26, 33, 34, 35, 36 und 80,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1) Titel III der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 enthält die allgemeinen Bestimmungen über die Marktmechanismen im Weinsektor und verweist für weiere Angaben auf von der Kommission zu erlassende Durchführungsbestimmungen.
(2) Bisher waren diese Durchführungsbestimmungen über zahlreiche Gemeinschaftsverordnungen verteilt. Im Interesse der Wirtschaftsbeteiligten der Gemeinschaft wie auch der Verwaltungen, die mit der Anwendung der Gemeinschaftsregelung beauftragt sind, empfiehlt es sich, diese Vorschriften in einer einzigen Verordnung zusammenzufassen.
(3) Diese Verordnung muß die bestehende Regelung enthalten und sie an die neuen Anforderungen der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 anpassen. Jedoch sind Änderungen vorzunehmen, die diese Regelung kohärenter machen, vereinfachen und gewisse noch vorhandene Lücken schließen, um ein umfassendes gemeinschaftliches Regelwerk in diesem Bereich zu schaffen. Auch sind einige Vorschriften im Hinblick auf größere Rechtssicherheit bei ihrer Anwendung zu präzisieren.
(4) Mit Artikel 35 Absatz 1 Buchstabe a) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 wurde eine Regelung über die Gewährung einer Beihilfe für die Verwendung von in der Gemeinschaft erzeugtem Traubenmost und konzentriertem Traubenmost zur Herstellung von Traubensaft oder anderen, aus Traubensaft gewonnenen genießbaren Erzeugnissen eingeführt.
(5) Diese anderen genießbaren Erzeugnisse sind zu präzisieren.
(6) Wirtschaftlich dient die Beihilferegelung dem Zweck, die Verwendung von Grundstoffen aus Weinreben mit Ursprung in der Gemeinschaft anstelle eingeführter Grundstoffe zur Herstellung von Traubensaft oder anderen, aus Traubensaft gewonnenen genießbaren Erzeugnissen zu fördern. Die Beihilfe ist daher den Verwendern von Grundstoffen, d. h. den Verarbeitungsbetrieben, zu gewähren.
(7) Die Beihilfe wird nur für Grundstoffe gewährt, die die für die Verarbeitung zu Traubensaft erforderlichen qualitativen Merkmale aufweisen. Es ist daher insbesondere vorzuschreiben, daß die Trauben und der Traubenmost, für die eine Erklärung abgegeben wird, bei 20 °C eine Dichte zwischen 1,055 und 1,100 Gramm je Kubikzentimeter aufweisen müssen.
(8) Für die Anwendung der Beihilferegelung sind Verwaltungsvorschriften erforderlich, die sowohl die Kontrolle des Ursprungs als auch die Kontrolle der Zweckbestimmung des Erzeugnisses ermöglichen, für das die Beihilfe gewährt werden kann.
(9) Um ein ordnungsgemäßes Funktionieren der Beihilferegelung und der Kontrollen sicherzustellen, ist vorzusehen, daß die interessierten Verarbeitungsbetriebe eine schriftliche Erklärung vorlegen, die die notwendigen Angaben für die Kontrolle der Verarbeitungsverfahren enthält.
(10) Um einen übermäßigen Verwaltungsaufwand sowohl für die betreffenden Verarbeiter als auch für die Verwaltung zu vermeiden, muß die vorherige schriftliche Erklärung nicht von Verarbeitern abgegeben werden, die nur eine begrenzte Menge Trauben oder Traubenmost je Wirtschaftsjahr verwenden. Diese Menge ist festzusetzen. Die betreffenden Verarbeiter müssen die zuständigen Behörden ihres Mitgliedstaats jedoch zu Beginn des Wirtschaftsjahres über ihre Absicht unterrichten, eine bestimmte Menge Trauben oder Traubenmost zu verarbeiten.
(11) Ist der Verarbeiter nicht selber der Verwender des betreffenden Erzeugnisses, so ist für die Kontrollbehörden, besonders wenn sie sich in einem anderen Mitgliedstaat als der Verarbeiter befinden, nicht immer deutlich, ob es sich um einen Traubenmost, für den die in dieser Verordnung vorgesehene Beihilfe noch nicht gezahlt wurde, oder um einen Traubensaft handelt, für den bereits ein Beihilfeantrag gestellt wurde. Daher ist im Begleitdokument des betreffenden Erzeugnisses eine Angabe über die etwaige Stellung eines Beihilfeantrags vorzusehen.
(12) Damit sich die Beihilferegelung mengenmäßig nachhaltig auf die Verwendung von aus der Gemeinschaft stammenden Grundstoffen auswirken kann, ist für jedes Erzeugnis, für das eine Erklärung abgegeben werden kann, eine Mindestmenge festzusetzen.
(13) Gemäß Artikel 35 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 ist ein Teil der Beihilfe für Werbekampagnen zur Förderung des Traubensaftverbrauchs bestimmt. Zur Finanzierung dieser Kampagnen ist der Prozentsatz der Beihilfe so festzusetzen, daß ausreichende Mittel für eine erfolgreiche Förderung des Erzeugnisses zur Verfügung stehen.
(14) Die Verarbeitung erfolgt sowohl in Betrieben, die diese Tätigkeit nur gelegentlich übernehmen, als auch in Betrieben, die ständig damit beschäftigt sind. Die Durchführungsbestimmungen zur Beihilferegelung müssen diesen Strukturunterschieden Rechnung tragen.
(15) Damit die zuständigen Stellen der Mitgliedstaaten die notwendigen Kontrollen durchführen können, sollten die Verpflichtungen des Verarbeitungsbetriebs hinsichtlich der Führung von Ein- und Ausgangsbüchern präzisiert werden.
(16) Zur Vermeidung unnötiger Ausgaben und aus Gründen der Kontrolle ist es angezeigt, einen Hoechstwert für das Verhältnis zwischen dem eingesetzten Grundstoff und dem mit den üblichen Verarbeitungstechniken gewonnenen Traubensaft vorzuschreiben.
(17) Aus kommerziellen Gründen müssen einige Marktteilnehmer den Traubensaft vor der Abfuellung lange Zeit lagern. Aus diesem Grunde ist eine Vorauszahlungsregelung mit dem Ziel einzuführen, daß den Betrieben die Beihilfen im voraus gezahlt werden, wobei die zuständigen Stellen durch eine geeignete Sicherheitsleistung gegen das Risiko einer unrechtmäßigen Zahlung abzusichern sind. Es empfiehlt sich daher, die Fristen für die Vorauszahlung sowie die Modalitäten für die Freigabe der geleisteten Sicherheit festzulegen.
(18) Betriebe, die die Beihilfe in Anspruch nehmen wollen, müssen einen Antrag stellen, dem eine Reihe von Belegen beizufügen ist. Um eine einheitliche Anwendung des Systems in den Mitgliedstaaten zu gewährleisten, sind Fristen für die Antragstellung sowie für die Zahlung der Beihilfe an die Verarbeitungsbetriebe vorzusehen.
(19) Gemäß Artikel 44 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 sind die Weinbereitung und die Weinanreicherung mit Traubensaft untersagt. Um die Einhaltung dieser Bestimmung zu gewährleisten, sind die Verpflichtungen und die besonderen Kontrollen, denen die Verarbeitungsbetriebe und die Abfueller von Traubensaft unterliegen, zu präzisieren.
(20) Mit Artikel 34 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 wurde eine Regelung zur Gewährung einer Beihilfe für die Verwendung von konzentriertem Traubenmost und rektifiziertem Traubenmostkonzentrat gemeinschaftlicher Erzeugung zur Erhöhung des Alkoholgehalts von Weinen eingeführt.
(21) Gemäß Artikel 36 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 sollten die Durchführungsbestimmungen insbesondere die Voraussetzungen für die Gewährung dieser Beihilfe umfassen. Auf dieser Grundlage ist die Maßnahme für die Kleinerzeuger zu präzisieren. Es sollte ferner vorgesehen werden, daß nur Erzeuger, die ihre Gemeinschaftsverpflichtungen während eines bestimmten Zeitraums erfuellt haben, diese Maßnahme in Anspruch nehmen können.
(22) Die Anreicherung durch Zusatz von konzentriertem Traubenmost und rektifiziertem Traubenmostkonzentrat sowie die vorrätigen Mengen dieser Erzeugnisse müssen den zuständigen Stellen gemeldet werden. Die Mengen dieser Erzeugnisse, die für die Anreicherung verwendet werden oder verwendet worden sind, müssen in den in Artikel 70 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 vorgesehenen Ein- und Ausgangsbüchern eingetragen werden. Infolgedessen brauchen keine zusätzlichen Unterlagen eingereicht zu werden, um in den Genuß der Beihilfe zu gelangen.
(23) Damit die betreffende Beihilferegelung einheitlich angewandt wird, sollte die Festsetzung des potentiellen Alkoholgehalts des Mostes auf Gemeinschaftsebene vereinheitlicht werden.
(24) Der Gestehungspreis von Traubenmost für die Herstellung von konzentriertem Traubenmost und rektifiziertem Traubenmostkonzentrat hängt von dessen potentiellem natürlichem Alkoholgehalt ab. Um dieser Tatsache Rechnung zu tragen und Störungen der Handelsströme zu vermeiden, ist es unerläßlich, die Beihilfe zu differenzieren, indem für konzentrierten Traubenmost und rektifiziertes Traubenmostkonzentrat von den südlichsten Rebflächen der Gemeinschaft, die herkömmlicherweise Traubenmost mit dem höchsten natürlichen Alkoholgehalt erzeugen, ein höherer Betrag festgesetzt wird.
(25) Mit Artikel 35 Absatz 1 Buchstaben b) und c) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 wurde für Traubenmost und konzentrierten Traubenmost aus den Weinbauzonen C III a) und C III b), die im Vereinigten Königreich und in Irland zur Herstellung bestimmter Erzeugnisse der Unterposition 220600 der Kombinierten Nomenklatur verwendet werden, sowie für in der Gemeinschaft erzeugten konzentrierten Traubenmost, der zur Herstellung bestimmter im Vereinigten Königreich und in Irland mit einer Anweisung für die Zubereitung eines Nachahmungserzeugnisses von Wein in Verkehr gebrachter Erzeugnisse verwendet wird, eine Beihilferegelung eingeführt.
(26) Die in Artikel 35 Absatz 1 Buchstabe c) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 aufgezählten Erzeugnisse, die unter die Unterposition 220600 der Kombinierten Nomenklatur fallen, werden gegenwärtig ausschließlich aus konzentriertem Traubenmost hergestellt. Es empfiehlt sich daher, z.Z. nur eine Beihilfe für die Verwendung von konzentriertem Traubenmost festzusetzen.
(27) Für die Durchführung der Beihilferegelung sind Verwaltungsvorschriften erforderlich, die sowohl die Kontrolle des Ursprungs als auch die Kontrolle der Bestimmung des beihilfefähigen Erzeugnisses ermöglichen.
(28) Um das ordnungsgemäße Funktionieren der Beihilfe- und Überwachungsregelung zu gewährleisten, sollte vorgesehen werden, daß die betreffenden Verarbeiter und Hersteller einen schriftlichen Antrag mit den zur Identifizierung des Erzeugnisses und für eine Überwachung der Arbeiten notwendigen Angaben einreichen.
(29) Damit sich die Beihilferegelung mengenmäßig nachhaltig auf die Verwendung von Gemeinschaftserzeugnissen auswirken kann, ist für jedes Erzeugnis, für das ein Antrag gestellt werden kann, eine Mindestmenge festzusetzen.
(30) Es ist klarzustellen, daß die Beihilfe nur für Erzeugnisse gewährt wird, die den qualitativen Mindestanforderungen für ihre Verwendung zu den in Artikel 35 Absatz 1 Buchstaben b) und c) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten Zwecken entsprechen.
(31) Damit die zuständigen Stellen der Mitgliedstaaten die notwendigen Kontrollen durchführen können, sollten die Verpflichtungen der Marktteilnehmer hinsichtlich der Führung von Ein- und Ausgangsbüchern präzisiert werden.
(32) Es sollte vorgesehen werden, daß der Anspruch auf Beihilfe zu dem Zeitpunkt erworben wird, zu dem die Verarbeitungsvorgänge abgeschlossen sind. Um den Verlusten bei der Verarbeitung Rechnung zu tragen, sollte für die tatsächlich verarbeitete Menge eine Abweichung von 10 % nach unten gegenüber der im Antrag genannten Menge zulässig sein.
(33) Aus technischen Gründen müssen die Marktteilnehmer abgesetzte Erzeugnisse lange vor der Herstellung einlagern. Unter diesen Umständen ist eine Vorschußregelung mit dem Ziel einzuführen, daß den Betrieben die Beihilfen im voraus gezahlt werden, wobei die zuständigen Stellen durch eine angemessene Sicherheit gegen die Gefahr einer unrechtmäßigen Zahlung geschützt werden. Daher sind die Fristen für die Vorauszahlung sowie die Modalitäten für die Freigabe der Sicherheit genau festzulegen.
(34) In Titel III Kapitel I der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 sind Beihilfen für die private Lagerhaltung von Tafelwein, Traubenmost, konzentriertem Traubenmost und rektifiziertem Traubenmostkonzentrat vorgesehen. Gemäß Artikel 24 Absatz 2 der genannten Verordnung ist Voraussetzung für die Gewährung der Beihilfe, daß Lagerverträge abgeschlossen werden. Es sind Durchführungsbestimmungen für Abschluß, Inhalt, Geltungsdauer und Wirkungen dieser Verträge zu erlassen.
(35) Der Begriff des Erzeugers ist zu definieren, und es ist - unter Berücksichtigung der Verpflichtungen, denen er unterworfen werden muß - zu fordern, daß er Eigentümer des eingelagerten Erzeugnisses ist.
(36) Eine wirksame Kontrolle der den Lagerverträgen unterliegenden Erzeugnisse ist unerläßlich. Dafür ist u.a. vorzusehen, daß eine Interventionsstelle eines Mitgliedstaats Verträge nur für in dem Hoheitsgebiet dieses Mitgliedstaats gelagerte Mengen abschließen kann und daß sie über alle das Erzeugnis oder den Lagerort betreffenden Änderungen unterrichtet werden muß.
(37) Zur Vereinheitlichung der Bestimmungen über den Abschluß der Verträge sind diese nach einem für die gesamte Gemeinschaft einheitlichen Schema abzuschließen, das hinreichend genau ist, um die Identifizierung des betreffenden Erzeugnisses zu ermöglichen.
(38) Die bisherigen Erfahrungen mit den einzelnen Regelungen der privaten Lagerhaltung von landwirtschaftlichen Erzeugnissen zeigen, daß festgelegt werden muß, inwieweit die Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 1182/71 des Rates für die Festlegung der bei diesen Regelungen vorgesehenen Fristen, Daten und Terminen Anwendung findet; außerdem müssen die Anfangs- und Endtermine der vertragsmäßigen Lagerhaltung genau bestimmt werden.
(39) In Artikel 3 Absatz 4 der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 1182/71 ist vorgesehen, daß die Fristen, bei denen der letzte Tag ein Feiertag, ein Sonntag oder ein Samstag ist, mit Ablauf der letzten Stunde des folgenden Arbeitstags enden. Die Anwendung dieser Vorschrift auf die Lagerverträge kann unter Umständen nicht im Interesse der Lagerhalter liegen; sie kann nämlich zu einer ungleichen Behandlung führen, wenn die letzten Lagertage verschoben werden. Es muß daher bei der Festsetzung des letzten Tages der vertragsmäßigen Lagerhaltung von dieser Vorschrift abgewichen werden.
(40) Um sicherzustellen, daß der Abschluß der Verträge die Entwicklung der Marktpreise beeinflußt, ist vorzuschreiben, daß Verträge nur über nennenswerte Mengen abgeschlossen werden dürfen.
(41) Die Lagerbeihilfe muß auf Erzeugnisse begrenzt werden, welche die Entwicklung der Marktpreise beeinflussen. Sie darf daher nur für nicht abgefuellte Erzeugnisse gewährt werden. Aus den gleichen Gründen dürfen die Verträge nur Erzeugnisse einer ausreichenden Qualitätsstufe betreffen. In bezug auf Tafelweine muß zum einen der Abschluß der Lagerverträge auf Weine beschränkt werden, deren Bereitung bereits fortgeschritten ist; zum anderen dürfen die für die Konservierung erforderlichen Behandlungen oder önologischen Verfahren während der Vertragsdauer nicht behindert werden.
(42) Um die qualitative Verbesserung der Erzeugnisse zu fördern, empfiehlt es sich, den Mindestalkoholgehalt für Wein und Traubenmost festzusetzen, die Gegenstand von Lagermaßnahmen sein können. Zu dem gleichen Zweck ist außerdem die Möglichkeit vorzusehen, für Tafelwein, der Gegenstand von Lagerverträgen ist, je nach Qualität der Weinlese strengere Bedingungen festzusetzen.
(43) Um Mißbräuchen vorzubeugen, sollte präzisiert werden, daß ein Tafelwein, der Gegenstand eines Lagervertrags war, nicht als Qualitätswein b.A. anerkannt werden kann.
(44) Um zu vermeiden, daß die von einem Vertrag erfaßten Erzeugnisse die Marktlage beeinflussen, müssen ihre Vermarktung sowie bestimmte vorbereitende Maßnahmen während der Vertragsdauer untersagt werden.
(45) Gemäß Artikel 26 Absatz 1 dritter Gedankenstrich der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 kann Traubenmost, für den ein langfristiger Lagervertrag geschlossen worden ist, während der Vertragslaufzeit zu konzentriertem Traubenmost oder zu rektifiziertem Traubenmostkonzentrat verarbeitet werden. Da es sich bei dieser Verarbeitung um einen üblichen Vorgang handelt, ist diese Möglichkeit als Dauerlösung vorzusehen.
(46) Die Interventionsstelle ist über jede Verarbeitung von vertraglich eingelagertem Traubenmost zu unterrichten, damit sie die erforderlichen Kontrollen durchführen kann.
(47) Die Verarbeitung von Traubenmost zu konzentriertem Traubenmost und rektifiziertem Traubenmostkonzentrat bewirkt volumenmäßig eine Verringerung des eingelagerten Erzeugnisses und damit eine Senkung der Lagerhaltungskosten. Da andererseits das gewonnene Erzeugnis einen größeren Wert besitzt, wird die Senkung der Lagerhaltungskosten durch eine Erhöhung der Zinsen ausgeglichen. Bei Verarbeitung des Erzeugnisses erscheint es daher gerechtfertigt, während der gesamten Laufzeit des Vertrages den Beihilfebetrag auf der Höhe zu belassen, die auf der Grundlage der vor der Verarbeitung im Rahmen eines Vertrages eingelagerten Traubenmostmengen berechnet wird. Die gewonnenen Erzeugnisse müssen außerdem die in den Gemeinschaftsbestimmungen vorgeschriebenen Merkmale aufweisen.
(48) Die Höhe der Beihilfe für die private Lagerhaltung ist unter Berücksichtigung der technischen Lagerhaltungskosten und der Zinsen festzusetzen. Diese Kosten können für die verschiedenen Arten von Erzeugnissen unterschiedlich sein, während sich die Zinsen nach dem Wert der betreffenden Erzeugnisse bemessen. Um dieser Tatsache Rechnung zu tragen und außerdem die Verwaltung der Verträge zu vereinfachen, empfiehlt es sich, den Beihilfebetrag je Tag und Hektoliter nach Tafelwein- und Traubenmostgruppen festzusetzen. Gemäß Artikel 25 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 ist die Beihilfe für konzentrierten Traubenmost festzusetzen, indem auf den Betrag der Beihilfe für Traubenmost ein Koeffizient von 1,5 angewendet wird. Die in der vorliegenden Verordnung festgesetzten Beträge können jedoch geändert werden, wenn deutliche Schwankungen der Marktpreise der Erzeugnisse oder der Zinssätze auftreten.
(49) Ferner ist die Möglichkeit einer Verkürzung der Lagerzeit vorzusehen, falls die ausgelagerten Erzeugnisse zur Ausfuhr bestimmt sind. Der Nachweis, daß die Erzeugnisse ausgeführt worden sind, ist wie im Falle von Erstattungen gemäß der Verordnung (EG) Nr. 800/1999 der Kommission vom 15. April 1999 über gemeinsame Durchführungsvorschriften für Ausfuhrerstattungen bei landwirtschaftlichen Erzeugnissen(2) zu erbringen.
(50) Um die Wirksamkeit der Maßnahme zu gewährleisten und gleichzeitig den Verwaltungsnotwendigkeiten der Interventionsstellen Rechnung zu tragen, sollte die Auszahlung der Beihilfen innerhalb bestimmter Fristen erfolgen. Um jedoch die Erzeuger bei langfristigen Verträgen finanziell zu entlasten, ist es zweckmäßig, die Mitgliedstaaten zur Einführung einer Vorschußregelung, die mit entsprechenden Sicherheitsleistungen verbunden ist, zu ermächtigen.
(51) Sind bei Ablauf eines Lagervertrags für Tafelwein die Voraussetzungen für den Abschluß eines neuen Vertrages für dasselbe Erzeugnis gegeben, so können die Vertragsabschlußformalitäten auf Antrag des Erzeugers vereinfacht werden.
(52) Auf dem Markt für Traubenmost und konzentrierten Traubenmost, der zur Bereitung von Traubensaft bestimmt ist, ergeben sich Veränderungen. Zur Begünstigung der Verwendung der Rebenerzeugnisse für andere Zwecke als die Weinbereitung sollte Traubenmost und konzentrierter Traubenmost, der vertraglich gebunden und zur Bereitung von Traubensaft bestimmt ist, ab dem fünften Monat der Vertragslaufzeit auf Antrag des Erzeugers bei der Interventionsstelle vermarktet werden dürfen. Diese Möglichkeit sollte auch zur Förderung der Ausfuhr der genannten Erzeugnisse geschaffen werden.
(53) Es empfiehlt sich, die Erzeugnisse festzulegen, die durch Destillation gewonnen werden können, und im besonderen die Mindestqualitätsmerkmale für neutralen Alkohol zu definieren. Bei der Festlegung dieser Merkmale ist einerseits dem derzeitigen Stand der technologischen Entwicklung und andererseits der Notwendigkeit Rechnung zu tragen, die Erzeugung von Alkohol sicherzustellen, der unter normalen Bedingungen für verschiedene Verwendungszwecke vermarktet werden kann.
(54) Die Kontrolle der zur Destillation vorgesehenen Erzeugnisse muß verstärkt werden.
(55) Für die in den Artikeln 29 und 30 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 vorgesehenen Destillationen sollte vorgesehen werden, daß die Erzeuger mit den Brennereien Lieferverträge schließen, die der Genehmigung der Interventionsstelle unterliegen, damit der Destillationsablauf und die Einhaltung der den beiden Parteien obliegenden Verpflichtungen kontrolliert werden können. Eine solche Regelung bietet außerdem die Möglichkeit, die quantitativen Auswirkungen der Destillation auf den Markt besser zu verfolgen. Eine Anpassung des Vertragsvorschriften ist jedoch erforderlich, um dem Umstand Rechnung zu tragen, daß es einerseits Erzeuger gibt, die eine Destillationsmaßnahme in Lohnarbeit vornehmen wollen, und andererseits Erzeuger, die selber über Brennereianlagen verfügen.
(56) Durch besondere Vorschriften ist unter anderem sicherzustellen, daß der zu einer freiwilligen Destillation gelieferte Wein vom Erzeuger selbst erzeugt wurde. Hierfür hat der Erzeuger nachzuweisen, daß er den für die Lieferung bestimmten Wein tatsächlich erzeugt und im Besitz hat. Es bedarf ferner einer Regelung für eine ausreichende Kontrolle der wesentlichen Merkmale der Destillationsverträge.
(57) Aufgrund der bisherigen Erfahrungen muß eine gewisse zulässige Abweichung von der Weinmenge und dem vorhandenen Alkoholgehalt des Weins, die im Liefervertrag angegeben sind, vorgesehen werden.
(58) Für die Zahlung der Beihilfen an die Brenner durch die Interventionsstelle sind Fristen vorzusehen. Es empfiehlt sich ferner vorzusehen, daß die Beihilfe dem Brenner im voraus gezahlt werden kann. Damit die Interventionsstellen nicht ungerechtfertigten Risiken ausgesetzt sind, sind Regeln über eine Sicherheitsleistung vorzusehen.
(59) Die Erfahrung hat gezeigt, daß es bei der in den Artikeln 27 und 28 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten Destillation für die Erzeuger nicht immer einfach ist, genau die Erzeugnismengen zu berechnen, die sie liefern müssen, um ihrer Verpflichtung nachzukommen. Der Ablauf der vorgesehenen Lieferfrist darf für die Erzeuger, die fast die Gesamtheit der erforderlichen Mengen geliefert haben und nur noch kleinere Anpassungen vornehmen müssen, nicht Folgen nach sich ziehen, die in keinem Verhältnis zu dem begangenen Verstoß stehen. Deshalb erscheint es angebracht, die Verpflichtung der Erzeuger als fristgerecht erfuellt zu betrachten, sofern sie die Restmengen nachliefern.
(60) Die in den Artikeln 27 und 28 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten Destillationen sind für die Herstellung des Gleichgewichts auf dem Tafelweinmarkt und indirekt für die strukturelle Anpassung des Weinpotentials an die Nachfrage von wesentlicher Bedeutung. Aus diesem Grunde ist dafür Sorge zu tragen, daß sie streng nach Vorschrift durchgeführt werden und alle Beteiligten tatsächlich die Mengen liefern, die ihrer Destillationsverpflichtung entsprechen. Es zeigte sich, daß der Ausschluß von den Interventionsmaßnahmen in einigen Fällen nicht als Garantie dafür ausreicht, daß der Betreffende seinen Verpflichtungen nachkommt. Daher muß die Möglichkeit zum Erlaß zusätzlicher Gemeinschaftsmaßnahmen für den Fall vorgesehen werden, daß ein Erzeuger seinen Verpflichtungen nicht innerhalb der festgesetzten Frist, aber vor einem noch zu bestimmenden anderen Zeitpunkt nachkommt.
(61) Durch die verschiedenen Destillationen im Weinsektor kann neutraler Alkohol gewonnen werden, der im Anhang dieser Verordnung anhand von Kriterien für seine Zusammensetzung definiert ist. Um die Einhaltung dieser Kriterien überprüfen zu können, sind gemeinschaftliche Analysemethoden festzulegen.
(62) Diese Methoden müssen für alle Handelsgeschäfte und alle Kontrollmaßnahmen verbindlich sein. In Anbetracht der begrenzten Möglichkeiten des Handels ist es jedoch angebracht, eine beschränkte Anzahl gebräuchlicher Verfahren zuzulassen, die eine schnelle und ausreichend sichere Bestimmung der gesuchten Bestandteile des neutralen Alkohols ermöglichen.
(63) Als gemeinschaftliche Analysemethoden sind solche zu wählen, die allgemein anerkannt sind, um ihre einheitliche Anwendung zu gewährleisten.
(64) Um die Ergebnisse der Anwendung der in der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 aufgeführten Analysemethoden vergleichen zu können, empfiehlt es sich, die Begriffe für die Wiederholbarkeit und Vergleichbarkeit der mit diesen Methoden erzielten Ergebnisse zu definieren.
(65) Der Ankaufspreis gilt bei der obligatorischen Destillation frei Brennerei. In bestimmten Fällen übernimmt der Brenner aus praktischen Gründen die Beförderung. Damit diese oftmals notwendige Praxis nicht behindert wird, sollte festgelegt werden, daß in diesem Fall der Ankaufspreis um die Beförderungskosten vermindert wird.
(66) Die Verpflichtung zur Destillation stellt eine erhebliche Belastung für die nicht zusammengeschlossenen Erzeuger dar, die nur eine geringe Weinmenge erzeugen. Aufgrund dieser Verpflichtung müßten sie für die Beförderung ihres Traubentresters und ihres Weintrubs Kosten tragen, die in keinem Verhältnis zu den Einnahmen stehen, die sie aus dem gewonnenen Alkohol erhalten würden. Diesen Erzeugern ist somit die Lieferungspflicht zu erlassen.
(67) Es ist darauf hinzuweisen, daß die Erzeuger für den tatsächlich an eine der Brennereien gemäß Artikel 28 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 gelieferten Teil ihrer Weinerzeugung nur verpflichtet sind, die Nebenerzeugnisse der Weinbereitung im Rahmen der Destillation gemäß Artikel 27 der genannten Verordnung zu liefern.
(68) In bestimmten Anbaugebieten bedeutet die Destillation der Nebenerzeugnisse für die dieser Verpflichtung unterliegenden Erzeuger geringer Mengen eine unverhältnismäßig große Belastung. Auf Antrag des für sie zuständigen Mitgliedstaats sollte ihnen gestattet werden, sich von ihrer Verpflichtung dadurch zu befreien, daß sie die Nebenerzeugnisse unter Kontrolle beseitigen.
(69) Die Erzeuger, die ihren Traubentrester zur Herstellung von Önocyanin anliefern, liefern im allgemeinen nicht fermentierten Traubentrester. Die Behandlungen, denen dieser Trester zur Extraktion von Önocyanin unterworfen wird, machen ihn in der Folge zur Gärung und Destillation ungeeignet. Diese Erzeuger sind also nach Maßgabe ihrer für diese Herstellung bestimmten Traubentresterlieferungen freizustellen.
(70) Die Verwendung von im Rahmen der obligatorischen Destillation zu lieferndem Wein zur Weinessigherstellung kann die an die Interventionsstellen gelieferten Alkoholmengen verringern. Die Erzeuger können also von der Verpflichtung, den zur vollständigen Abwicklung der obligatorischen Destillation gegebenenfalls erforderlichen Wein zu destillieren, unter der Voraussetzung befreit werden, daß sie diesen Wein an die Essigindustrie liefern.
(71) Werden Nebenerzeugnisse der Weinbereitung gemäß Artikel 27 Absätze 7 und 8 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 unter Kontrolle beseitigt, so ist die vollständige Beseitigung der Nebenerzeugnisse der Traubenverarbeitung vor Ende des Wirtschaftsjahres, in dem sie gewonnen wurden, zu gewährleisten. Zur Erreichung dieses Ziels ist eine angemessene Kontrollregelung vorzusehen, ohne daß dadurch insbesondere in Mitgliedstaaten mit sehr geringer Weinerzeugung unverhältnismäßig hohe Verwaltungskosten anfallen.
(72) Bei der Erbringung des Nachweises über die Lieferung des Traubentresters, Weintrubs und Weins an die Brenner ist danach zu unterscheiden, ob der Brenner im selben Mitgliedstaat wie der Erzeuger oder in einem anderen Mitgliedstaat niedergelassen ist.
(73) Die Brenner können gemäß Artikel 27 Absatz 11 und Artikel 28 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 entweder eine Beihilfe für das zu destillierende Erzeugnis erhalten oder der Interventionsstelle das aus der Destillation gewonnene Erzeugnis liefern. Die Höhe der Beihilfe ist nach Maßgabe des Marktpreises für die verschiedenen Erzeugnisse, die aus der Destillation gewonnen werden können, festzusetzen.
(74) Um in den Genuß der Beihilfe zu kommen, müssen die Betreffenden einen Antrag einreichen und gleichzeitig bestimmte Nachweise vorlegen. Art und Anzahl der verlangten Nachweise müssen die vorhandenen Unterschiede zwischen Wein und Weintrub einerseits und Traubentrester andererseits berücksichtigen. Um ein einheitliches Funktionieren der Regelung in den Mitgliedstaaten zu gewährleisten, ist vorzusehen, daß bei der Einreichung des Antrags sowie der Zahlung der den Brennern geschuldeten Beihilfe noch festzusetzende Fristen einzuhalten sind. Ferner ist die Verhältnismäßigkeit der Maßnahmen für den Fall zu sichern, daß der Brenner seine Hauptpflichten zwar eingehalten, den Nachweis jedoch zu spät erbracht hat.
(75) Der von den Interventionsstellen für die ihnen gelieferten Erzeugnisse zu zahlende Preis muß nach Maßgabe der durchschnittlichen Beförderungs- und Destillationskosten für das betreffende Erzeugnis festgesetzt werden.
(76) Für Erzeugnisse, die den Interventionsstellen im Rahmen der Destillation gemäß Artikel 27 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 geliefert werden, ist ein einheitlicher Pauschalpreis festzusetzen, der für alle Erzeugnisse unabhängig von ihrem Grundstoff gilt.
(77) In bestimmten Gebieten der Gemeinschaft bedingt das Verhältnis zwischen den Traubentrestermengen einerseits und den Wein- und Weintrubmengen andererseits, daß die durchschnittlichen Destillationskosten von denjenigen abweichen, die zur Festsetzung des Pauschalpreises angewandt wurden. Diese Lage führt in bestimmten dieser Gebiete dazu oder droht dazu zu führen, daß es wirtschaftlich unmöglich wird, die Verpflichtung zur Destillation der Nebenerzeugnisse der Weinbereitung zu erfuellen. Es erweist sich also als notwendig, zusammen mit dem Pauschalpreis Preise festzusetzen, die nach dem Grundstoff und Ursprung des aus der Destillation gewonnenen Erzeugnisses gestaffelt sind, wobei den Mitgliedstaaten jedoch die Möglichkeit gelassen wird, die Anwendung letzterer Preise in denjenigen Gebieten zu beschließen, in denen die Anwendung des Pauschalpreises die genannten Schwierigkeiten zur Folge hat.
(78) Die Inanspruchnahme dieser Möglichkeit darf keine Mehrausgaben für die Interventionsstelle und damit den EAGFL mit sich bringen. Die nach dem Ursprung des Alkohols gestaffelten Preise und der Pauschalpreis sind deshalb so aufeinander abzustimmen, daß das gewogene Mittel der nach dem Ursprung des Alkohols gestaffelten Preise nicht höher ist als der Pauschalpreis.
(79) Solange es noch keine Marktorganisation für Äthylalkohol auf Gemeinschaftsebene gibt, müssen die Interventionsstellen, die mit der Vermarktung des Alkohols beauftragt sind, den sie im Rahmen der Destillationen gemäß den Artikeln 27 und 28 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 übernehmen, ihn zu einem Preis weiterverkaufen, der unter dem Ankaufspreis liegt. Es ist vorzusehen, daß die Differenz zwischen dem Ankaufspreis und dem Verkaufspreis für diesen Alkohol im Rahmen eines Pauschalbetrags vom EAGFL, Abteilung Garantie, übernommen wird.
(80) Artikel 29 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 sieht eine Destillation vor, um den Weinmarkt zu stützen und so die kontinuierliche Versorgung von Teilen des Trinkalkoholsektors mit Produkten aus der Destillation von Wein zu fördern. Zur Berücksichtigung der Überschüsse am Ende des Wirtschaftsjahres empfiehlt es sich, diese Maßnahme am 1. September jedes Wirtschaftsjahres auszulösen.
(81) Damit die Kommission ihrer Aufgabe gerecht werden kann, für den Absatz von bestimmtem, aus Wein gewonnenem Alkohol Sorge zu tragen, bedarf sie einer besseren Kenntnis über die Transaktionen auf dem Markt für Alkohol. Deshalb haben die Mitgliedstaaten der Kommission nicht nur über Alkohol aus der obligatorischen Destillation Angaben zu machen, sondern in gleicher Weise auch über Alkohol aus der freiwilligen Destillation im Besitz der Interventionsstellen.
(82) Die Merkmale, denen die Erzeugnisse für die Destillation entsprechen müssen, sind genauer festzulegen.
(83) Die physische Kontrolle der bei der Brennerei eingehenden Erzeugnisse muß hinreichend repräsentativ sein.
(84) Es ist festzulegen, welche Folgen die Nichteinhaltung der Verpflichtungen durch den Erzeuger hat. Es erscheint jedoch zweckmäßig, daß die Kommission Bestimmungen darüber erläßt, inwieweit Brennereien, die gewisse Verwaltungsfristen nicht eingehalten haben, Anspruch auf Beihilfe haben, und zwar insbesondere im Hinblick auf den Grundsatz der Verhältnismäßigkeit.
(85) Es sind Maßnahmen vorzusehen, die es ermöglichen, Fälle höherer Gewalt zu berücksichtigen, welche die vorgesehene Destillation verhindern können.
(86) Um eine entsprechende Kontrolle der Destillationsmaßnahmen sicherzustellen, empfiehlt es sich, die Brenner einem Zulassungssystem zu unterstellen.
(87) Zur Berücksichtigung der tatsächlichen Marktlage bei dem zur Destillation bestimmten Wein sollte dieser Wein sowohl von den Brennern als auch von den Herstellern zu Brennwein verarbeitet werden dürfen. Außerdem ist die allgemeine Regelung anzupassen.
(88) Die Mitgliedstaaten sollten hinsichtlich der Orte, an denen Brennwein hergestellt werden darf, Beschränkungen vorsehen können, um die bestmögliche Kontrolle sicherzustellen.
(89) Die Bedingungen für die Zahlung des Ankaufspreises für Wein, die Auszahlung der Beihilfe an den Hersteller von Brennwein, die Gewährung des Vorschusses auf diese Beihilfe sowie für die Leistung und Freigabe einer Sicherheit sind genauer festzulegen.
(90) Der Zusatz eines Indikators zu dem zur Destillation bestimmten Wein stellt ein wirksames Kontrollelement dar. Es ist darauf hinzuweisen, daß das Vorhandensein eines solchen Indikators das Inverkehrbringen dieses Weins und der daraus gewonnenen Erzeugnisse nicht verhindern darf.
(91) Um den Gepflogenheiten Rechnung zu tragen, die in einigen Mitgliedstaaten für den Transport der Erzeugnisse, insbesondere in geringeren Mengen, zur Brennerei bestehen, sollten die Mitgliedstaaten eine gemeinsame Beförderung zulassen können.
(92) Gemäß Artikel 32 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 wird für bestimmte Destillationen der Ankaufspreis für Wein gesenkt, der Erzeugern zu zahlen ist, die den Alkoholgehalt durch Zugabe von Saccharose oder von konzentriertem Traubenmost erhöht haben, für den die Beihilfe nach Artikel 34 dieser Verordnung beantragt oder gewährt wurde.
(93) Es ist äußerst schwierig, den Zusammenhang zwischen der Erhöhung des Alkoholgehalts durch den einzelnen Erzeuger und dem zur Destillation gelieferten Wein festzustellen. Aus diesem Grund läßt sich der wirtschaftliche Vorteil des einzelnen Erzeugers nur um den Preis eines übermäßigen, die Zahlung der Beihilfen verzögernden und die Interventionsmaßnahmen insgesamt in Frage stellenden Verwaltungsaufwands genau bestimmen. Es ist angezeigt, eine Verringerung des Ankaufspreises vorzusehen, die sich auf die durchschnittliche Erhöhung des natürlichen Alkoholgehalts in den einzelnen Weinbauzonen stützt. Zur Vermeidung eines übermäßigen, mit einer systematischen Kontrolle sämtlicher Erzeuger hinsichtlich der Erhöhung des Alkoholgehalts verbundenen Verwaltungsaufwands muß eine pauschale Senkung des Ankaufspreises für den innerhalb einer Zone oder eines Teils einer Zone zur Destillation gelieferten Wein vorgesehen werden.
(94) Es ist angemessen, daß Erzeuger den vollen Preis erhalten, die den Alkoholgehalt bei keinem Teil ihrer Tafelweinerzeugung durch Zugabe von Saccharose oder konzentriertem Traubenmost, für den die Beihilfe nach Artikel 34 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 gewährt wurde, erhöht haben. Außerdem sollten Erzeuger, die dieses Verfahren nur auf einen Teil ihrer zur Destillation gelieferten Erzeugung angewandt haben, den vollen Preis für eine Menge erhalten, die dem Unterschied zwischen der gelieferten Menge und der angereicherten Menge entspricht.
(95) Die Beihilfe für das aus der Destillation hervorgegangene Erzeugnis sowie der Preis des von der Interventionsstelle im Rahmen der Destillation gemäß Artikel 28 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 übernommenen Erzeugnisses müssen angepaßt werden, um der Verringerung des Ankaufspreises für den Wein Rechnung zu tragen.
(96) Der Alkoholmarkt in der Gemeinschaft ist durch die Bestände aus den Interventionen gemäß den Artikeln 27, 28 und 30 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 gekennzeichnet.
(97) Damit die Käufer gleich behandelt werden, empfiehlt es sich, für jede Ausschreibung besondere Durchführungsbestimmungen zu erlassen.
(98) Es erscheint zweckmäßig, daß die Alkoholbestände je nach Verwendung und Zweckbestimmung des betreffenden Alkohols sowie des ausgeschriebenen Alkohols mit 100 % vol im Wege verschiedener Ausschreibungsverfahren abgesetzt werden.
(99) Da durch die Ausschreibung der bestmögliche Preis erzielt werden soll, muß, wenn die Kommission beschließt, den Angeboten stattzugeben, der Zuschlag dem Bieter erteilt werden, der den höchsten Preis bietet. Außerdem ist der Fall zu regeln, daß mehrere Angebote auf den gleichen Preis lauten und sich auf ein und dieselbe Partie beziehen.
(100) Damit neue, von den Wirtschaftsbeteiligten in Betracht gezogene Verwendungszwecke in bestimmtem Umfang in Industriebetrieben erprobt und längerfristig Möglichkeiten für den Absatz von gemeinschaftlichem Alkohol ohne Störung des Marktes für alkoholische Getränke erschlossen werden können, sollten unter gewissen Voraussetzungen Angebote über höchstens 5000 hl eingereicht werden können.
(101) Von den im Rahmen des aktiven Veredelungsverkehrs für die Ausfuhr vorgenommenen Verarbeitungen sollten diejenigen festgelegt werden, die der tatsächlichen industriellen Verwendung vergleichbar sind.
(102) Um sicherzustellen, daß die tatsächliche Verwendung des aufgrund einer Ausschreibung verkauften Alkohols den Alkoholmarkt nicht beeinträchtigt, muß die vorgesehene Verwendung in den diesbezüglichen Angeboten klar ausgewiesen werden.
(103) Außerdem sollte ein Bieter ein Angebot je Alkoholsorte, Art der Endverwendung und Ausschreibung abgeben können. Es sind die rechtlichen Folgen darzustellen, die sich ergeben, wenn ein Bieter mehr als ein Angebot einreicht.
(104) Damit der Wettbewerb mit Erzeugnissen, die sich durch den Alkohol ersetzen lassen, nicht beeinträchtigt wird, muß die Kommission die Angebote ablehnen können.
(105) Damit dem größtmöglichen Teil der eingereichten Angebote, bei denen die gebotenen Preise ausreichend sind und sich für die vorgesehene Endverwendung neue industrielle Absatzmärkte erschließen lassen, entsprochen werden kann, sollten Bieter, die entsprechende Angebote eingereicht haben, innerhalb bestimmter Grenzen Ersatzpartien erhalten können. Auf diese Weise könnten der Verkauf von Gemeinschaftsalkohol gesteigert und die Bestände abgebaut werden, deren Verwaltung hohe Kosten aufwirft.
(106) Trotz der für die ausgeschriebene Gesamtmenge Alkohol geltenden Toleranz muß der vor der Übergabe des Übernahmescheins zu zahlende Preis unter Zugrundelegung einer auf 1 hl genau bestimmten Alkoholmenge von 100 % vol berechnet werden.
(107) Es sind regelmäßig Verkäufe im Wege der Ausschreibung an Länder im karibischen Raum zur ausschließlichen Endverwendung des zugeschlagenen Alkohols im Kraftstoffsektor durchzuführen, um eine kontinuierliche Versorgung dieser Länder zu gewährleisten. Die Erfahrung hat gezeigt, daß solche Verkäufe kaum zu Marktstörungen führen können und eine wichtige Absatzmöglichkeit darstellen.
(108) Der Umfang der Partien, die im Wege der Ausschreibung an Länder des karibischen Raums verkauft werden, ist auf die normalerweise eingesetzten Kapazitäten der Seetransportmittel abzustimmen, um so die Kosten für die Leistung der Sicherheit für die ordnungsgemäße Durchführung durch die betreffenden Wirtschaftsbeteiligten zu verringern. Die Fristen für die Übernahme des zugeschlagenen Alkohols sind entsprechend anzupassen.
(109) Bestimmte Bedingungen für den Verkauf von Weinalkohol im Wege der öffentlichen Versteigerung zur Verwendung als Kraftstoff innerhalb der Gemeinschaft sind festzulegen, um die Belieferung der Unternehmen in bestimmtem Maß zu gewährleisten und den für diesen Verwendungszweck erforderlichen Kosten für Investitionen in den Verarbeitungsbetrieben Rechnung zu tragen, ohne daß hierdurch die Bewegung der zum Verkauf angebotenen Alkoholmenge behindert wird.
(110) Es ist vorzusehen, daß sich eine öffentliche Versteigerung dieser Art auf mehrere Alkoholpartien beziehen kann, wenn erhebliche Mengen für diese Art der öffentlichen Versteigerung vorbehalten sind, und daß Alkohol in den diesbezüglichen Behältnissen bis zur Ausstellung eines entsprechenden Übernahmescheins nicht mehr bewegt werden darf.
(111) Im Falle einer Ausschreibung oder einer öffentlichen Versteigerung zur Verwendung als Kraftstoff, die materielle Übernahmen und Verarbeitungen über mehrere Jahre erfordert, empfiehlt es sich, den vom Bieter gebotenen Preis je Hektoliter Alkohol von 100 % vol jeden dritten Monat durch Anwendung eines in der betreffenden Ausschreibungsbekanntmachung bezeichneten Koeffizienten zu berichtigen, damit für den zugeschlagenen Alkohol Preise gezahlt werden, die den Schwankungen der Weltmarktpreise für Kraftstoffe besser gerecht werden.
(112) Unter Berücksichtigung der Größe einiger Behälter, in denen aus der obligatorischen Destillation gewonnener Alkohol aufbewahrt wird, und der Länge der Lagerzeit dieses Alkohols läßt sich in der Praxis die Menge des in einigen Behältern befindlichen, absetzbaren Alkohols nicht genau feststellen.
(113) Es sollte deshalb vorgesehen werden, daß jede Ausschreibung, die sich auf eine vermarktete Menge Alkohol zwischen 99 und 101 % der zum Verkauf angebotenen Alkoholmenge erstreckt, als durchgeführt gilt.
(114) Es ist klarzustellen, daß sich die Erklärung des Bieters, auf jegliche Beschwerden hinsichtlich der Qualität und der Merkmale des ausgeschriebenen Alkohols zu verzichten, nicht auf etwaige verborgene Mängel erstreckt, die der Bieter als solche nicht durch eine Voruntersuchung feststellen kann und die das Erzeugnis für die vorgesehene Verwendung untauglich machen.
(115) Überdies ist für bestimmte Ausschreibungsverkäufe vorzusehen, daß der zugeschlagene Alkohol gegebenenfalls durch Zusatz von Benzin denaturiert werden muß, um seine Verwendung zu anderen Zwecken auszuschließen.
(116) Es empfiehlt sich, Sicherheiten vorzusehen, damit die effiziente Abwicklung des Ausschreibungsverfahrens sowie die tatsächliche Verwendung des Alkohols zu dem in der betreffenden Ausschreibung vorgesehenen Zweck gewährleistet sind. Die Sicherheiten sind so hoch festzusetzen, daß der Markt für Alkohol und Spirituosen, die in der Gemeinschaft gemäß Artikel 31 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 erzeugt werden, nicht durch eine zweckfremde Verwendung gestört wird. Daher sollte auf die Verordnung (EWG) Nr. 2220/85 der Kommission vom 22. Juli 1985 mit gemeinsamen Durchführungsbestimmungen zur Regelung der Sicherheiten für landwirtschaftliche Erzeugnisse Bezug genommen werden. Da die genannte Verordnung auch den Wein betrifft, sind die entsprechenden Hauptpflichten festzulegen.
(117) Bei der Beförderung auf dem Land- und Seeweg sowie bei der Verarbeitung von Alkohol vor der Endverwendung kann es zu Alkoholverlusten kommen. Dabei ist den einschlägigen technischen Normen Rechnung zu tragen, um diese Veränderungen des Alkoholvolumens, die beim Laden und Entladen des Alkohols festgestellt werden, zu beurteilen und für jeden der vorgenannten Verluste eine spezifische Toleranzgrenze festzusetzen.
(118) Es ist eine allgemeine Toleranzgrenze vorzuschreiben für Alkoholverluste infolge vielfacher Beförderungen auf dem Land- und Seeweg im Rahmen einer Ausschreibung für die Ausfuhr von Alkohol, der in einem der in dieser Verordnung genannten Drittländer verarbeitet wird. Außerdem ist für Alkoholverluste infolge von Verarbeitungsvorgängen in einem dieser Drittländer eine höhere Toleranzgrenze als für dieselben Vorgänge in der Gemeinschaft vorzuschreiben, um den operationellen, Witterungs- und anderen Bedingungen sowie der Tatsache Rechnung zu tragen, daß bestimmte Anlagen in diesen Ländern weniger leistungsfähig sind.
(119) Die Alkoholverluste, die die festgesetzten Toleranzgrenzen überschreiten, sind durch den Einzug eines Pauschalbetrags der Sicherheit für die ordnungsgemäße Durchführung zu bestrafen, die den Gestehungspreis des Alkohols deckt, der im Rahmen der Destillationen nach den Artikeln 27, 28 und 30 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 an die Interventionsstelle geliefert wird. Es ist angebracht, einen Teil der Sicherheit für die ordnungsgemäße Durchführung erst freizugeben, nachdem der Zuschlagsempfänger Nachweise über alle bei der betreffenden Ausschreibung aufgetretenen Verluste erbracht hat, so daß ein ausreichender Sicherheitsbetrag einbehalten wird, um die nicht den Vorschriften entsprechenden Alkoholverluste zu bestrafen.
(120) Bestimmte, im Rahmen einer Ausschreibung vorgesehene Verwendungszwecke setzen voraus, daß der zugeschlagene Alkohol ganz oder teilweise rektifiziert wird. Bestimmte vorgesehene Verwendungszwecke des verkauften Alkohols erfordern eine vorherige Rektifizierung oder einen vorherigen Wasserentzug. Diese beiden Vorgänge haben die Erzeugung von Alkohol schlechten Geschmacks zur Folge, der nicht mehr zu den ursprünglich für diese Ausschreibungen vorgesehenen Zwecken verwendet werden kann. Die Bedingungen, unter denen die Sicherheit für die ordnungsgemäße Durchführung freigegeben wird, sind daher anzupassen.
(121) Die Kontrolle der Verwendung des Alkohols zu dem in der Ausschreibung vorgesehenen Zweck muß Überprüfungen umfassen, die mindestens den bei der Überwachung von heimischem Alkohol üblichen Überprüfungen entsprechen. Es empfiehlt sich, die Kontrolle bestimmter Verwendungen oder Bestimmungen einer Gesellschaft zu übertragen, die die ordnungsgemäße Durchführung der Ausschreibung international überwacht. Im Zuge des fortschreitenden Ausbaus des Binnenmarkts sollten an den Ausgangs- und Bestimmungsorten der Alkoholtransporte Bestandskontrollen vorgenommen werden.
(122) Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsausschusses für Wein -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Gegenstand dieser Verordnung
Die Gemeinschaftsregelung für die Marktmechanismen im Weinsektor besteht aus Titel III der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 und aus der vorliegenden Verordnung.
Diese Verordnung betrifft die Durchführungsbestimmungen zu der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999, insbesondere bezüglich der Beihilfen für die Verwendung von Trauben, Traubenmost und konzentriertem Traubenmost (Titel I), der Beihilfen für die private Lagerhaltung (Titel II) und der Beihilfen für die Destillation (Titel III).
Artikel 2
Allgemeine Vorschriften
(1) Die Mitgliedstaaten können festlegen, daß Marktteilnehmer, die ihre Tätigkeit in dem betreffenden Wirtschaftsjahr zum ersten Mal ausüben, Anspruch auf die Beihilfen gemäß dieser Verordnung nur für die Erzeugnisse haben, die aus der Verarbeitung von Trauben aus eigener Ernte stammen.
(2) Unbeschadet des Artikels 30 dieser Verordnung können Erzeuger, für die im vorangegangenen Wirtschaftsjahr die Verpflichtungen gemäß den Artikeln 27 und 28 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 galten, nur dann die in der vorliegenden Verordnung vorgesehenen Maßnahmen in Anspruch nehmen, wenn sie nachweisen, daß sie in dem genannten Wirtschaftsjahr ihren Verpflichtungen in bezug auf Lieferung oder kontrollierte Rücknahme nachgekommen sind.
TITEL I
BEIHILFEN FÜR DIE VERWENDUNG VON TRAUBEN, TRAUBENMOST, KONZENTRIERTEM TRAUBENMOST ODER REKTIFIZIERTEM TRAUBENMOSTKONZENTRAT
KAPITEL I
HERSTELLUNG VON TRAUBENSAFT
Artikel 3
Gegenstand der Beihilfe
(1) Dieses Kapitel enthält die Durchführungsbestimmungen zur Beihilferegelung gemäß Artikel 35 Absatz 1 Buchstabe a) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999. Diese Beihilfe wird Verarbeitungsbetrieben gewährt,
a) die selbst Erzeuger oder Mitglied einer Erzeugergemeinschaft sind und die aus ihrer eigenen Ernte stammenden Trauben sowie den Traubenmost und das Traubenmostkonzentrat, die ausschließlich aus Trauben ihrer eigenen Ernte gewonnen worden sind, zu Traubensaft oder anderen, aus Traubensaft gewonnenen genießbaren Erzeugnissen verarbeiten oder verarbeiten lassen, oder
b) die direkt oder indirekt von den Erzeugern oder den Mitgliedern einer Erzeugergemeinschaft die in der Gemeinschaft erzeugten Trauben sowie den Traubenmost und das Traubenmostkonzentrat, die ausschließlich aus in der Gemeinschaft erzeugten Trauben gewonnen worden sind, zur Herstellung von Traubensaft oder anderen, aus Traubensaft gewonnenen genießbaren Erzeugnissen ankaufen.
Der verwendete Grundstoff muß ausschließlich aus in der Gemeinschaft angebauten Trauben stammen.
(2) Bei der Verwendung zur Herstellung genießbarer Erzeugnisse muß der Traubensaft der Bestimmungen der Richtlinie 93/77/EWG entsprechen.
Artikel 4
Beihilfebetrag
Die Beihilfen für die Verwendung von Trauben, Traubenmost und konzentriertem Traubenmost gemäß Artikel 35 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 werden in folgender Höhe festgesetzt:
a) Trauben (je 100 kg): 4,952 EUR
b) Traubenmost (je Hektoliter): 6,193 EUR
c) konzentrierter Traubenmost (je Hektoliter): 21,655 EUR
Artikel 5
Technische Anforderungen für die Verarbeitung
Die in Artikel 4 Absatz 1 dieser Verordnung aufgeführten Erzeugnisse müssen von einwandfreier, handelsüblicher Qualität und für die Verarbeitung zu Traubensaft geeignet sein. Der Traubenmost und der aus den verwendeten Trauben gewonnene Most müssen bei 20 °C eine Dichte zwischen 1,055 und 1,100 Gramm je Kubikzentimeter aufweisen.
Artikel 6
Für die Verarbeiter geltende Verwaltungsvorschriften
(1) Der Verarbeitungsbetrieb, der während des gesamten Wirtschaftsjahres Verarbeitungsverfahren durchführt und die Beihilfe gemäß Artikel 35 Absatz 1 Buchstabe a) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 in Anspruch nehmen will, legt der zuständigen Stelle des Mitgliedstaats, in dem die Verarbeitung vorgenommen wird, vor Beginn des Wirtschaftsjahrs oder, wenn er zum ersten Mal Traubensaft herstellt, vor Beginn dieser Herstellung eine schriftliche Absichtserklärung vor, die mindestens folgende Angaben enthält:
a) Name oder Firmenname sowie Anschrift des Verarbeiters;
b) folgende technische Angaben:
i) Art der Grundstoffe (Trauben, Traubenmost oder konzentrierter Traubenmost);
ii) Lagerort der für die Verarbeitung bestimmten Traubenmoste und konzentrierten Traubenmoste;
iii) Verarbeitungsort.
Die Mitgliedstaaten können die Vorlage von Quartalsmeldungen sowie zu Kontrollzwecken zusätzliche Informationen verlangen.
(2) Der Verarbeitungsbetrieb, der die Verarbeitungsverfahren zu bestimmten Zeitpunkten durchführt und der die Beihilfe gemäß Artikel 35 Absatz 1 Buchstabe a) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 in Anspruch nehmen will, legt den zuständigen Stellen spätestens drei Werktage vor Beginn dieser Verarbeitungsverfahren eine schriftliche Erklärung vor, die insbesondere folgende Angaben enthält:
a) die Angaben gemäß Absatz 1 Buchstaben a) und b);
b) die Weinbauzone, aus der die Grundstoffe stammen, gemäß der Einteilung von Anhang III der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999;
c) folgende technische Angaben:
i) Menge (in Dezitonnen Weintrauben oder in Hektoliter Traubenmost bzw. konzentriertem Traubenmost);
ii) Dichte (für Traubenmost und konzentrierten Traubenmost);
iii) Datum des Beginns der Verarbeitung und ihre voraussichtliche Dauer.
Die Erklärung betrifft eine Mindestmenge von:
a) 1300 Kilogramm für Weintrauben;
b) 10 Hektoliter für Traubenmost;
c) 3 Hektoliter für konzentrierten Traubenmost.
Die Mitgliedstaaten können zur Identifizierung des Erzeugnisses zusätzliche Angaben verlangen.
(3) Die Verarbeiter, die je Wirtschaftsjahr eine Hoechstmenge von 50 Tonnen Trauben, 800 hl Traubenmost bzw. 150 hl konzentrierten Traubenmost zur Herstellung von Traubensaft verwenden, legen den zuständigen Stellen zu Beginn des Wirtschaftsjahres eine Erklärung vor, die die Angaben gemäß Absatz 1 Buchstaben a) und b) enthält. Sie müssen keine Erklärungen gemäß den Absätzen 1 und 2 dieses Artikels abgeben.
(4) Die in den Absätzen 1, 2 und 3 genannten Erklärungen und Programme werden mindestens in zwei Exemplaren vorgelegt, von denen wenigstens eins, mit einem Sichtvermerk der zuständigen Stelle versehen, an den Verarbeitungsbetrieb zurückgesandt wird.
(5) Der Verarbeitungsbetrieb führt Ein- und Ausgangsbücher, in denen insbesondere folgende aus den Begleitdokumenten oder Büchern gemäß Artikel 70 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 stammende Angaben vermerkt werden:
a) Menge und Dichte der täglich im Betrieb eintreffenden Grundstoffe und gegebenenfalls Name und Anschrift des oder der Verkäufer(s);
b) Menge und Dichte der täglich verarbeiteten Grundstoffe;
c) Menge des täglich aus der Verarbeitung gewonnenen Traubensafts;
d) Traubensaftmengen, die täglich den Betrieb verlassen, sowie Name und Anschrift des oder der Empfänger(s).
Führt der Verarbeitungsbetrieb selbst in den für die Saftgewinnung bestimmten Anlagen einen der Arbeitsgänge gemäß Artikel 7 Absatz 1, gegebenenfalls in einer Mischung mit anderen Erzeugnissen, durch, so werden die im vorstehenden Unterabsatz Buchstabe d) genannten Angaben nicht verlangt. In diesem Fall sind in den Ausgangs- und Eingangsbüchern zusätzlich die täglich abgefuellten Traubensaftmengen anzugeben.
(6) Die Belege für die Buchführung gemäß Absatz 5 werden den Kontrollinstanzen bei jeder Überprüfung vorgelegt.
Artikel 7
Für die Verwender geltende Verwaltungsvorschriften
(1) Im Sinne dieses Artikels ist der "Verwender" jeder Marktteilnehmer, der nicht der Verarbeiter des Traubensaftes ist und einen der folgenden Arbeitsgänge durchführt: Abfuellung, Verpackung oder Aufmachung, Lagerhaltung zum Verkauf an einen oder mehrere Betriebe, die mit den vorgenannten oder im folgenden genannten Arbeitsgängen beauftragt sind, oder Zubereitung - durch Mischung mit anderen Erzeugnissen als Traubenmost - der genießbaren Erzeugnisse.
(2) Führt der Verarbeiter die Arbeitsgänge gemäß Absatz 1 nicht selber durch, so muß er auf dem Begleitdokument gemäß Artikel 70 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 angeben, ob er für die Verarbeitung des Traubenmostes zu Traubensaft im Rahmen dieser Verordnung einen Beihilfeantrag bereits gestellt hat oder stellen wird.
(3) Wird der Traubensaft vom Verarbeiter innerhalb der Gemeinschaft vor dem Abfuellen oder vor der Verwendung zur Herstellung anderer genießbarer Erzeugnisse an einen Lagerbetrieb versandt, so
a) übersendet der Lagerbetrieb das Begleitdokument des Traubensaftes spätestens fünfzehn Tage nach Erhalt des Erzeugnisses an die zuständige Stelle des Entladeortes,
b) versieht die zuständige Stelle das unter Buchstabe a) genannte Begleitdokument erst dann mit dem Sichtvermerk, wenn sie sich vergewissert hat, daß eine mindestens gleich große Menge wie diejenige, die Gegenstand dieser Versendung war, mit einem entsprechenden Begleitdokument an einen Abfueller oder einen Betrieb, der die genießbaren Erzeugnisse gemäß dieser Verordnung herstellt, versandt wurde und bei diesen Verwendern eingetroffen ist.
Sind die Bedingungen gemäß Absatz 1 Buchstabe b) erfuellt, so sendet die zuständige Stelle des Entladeortes nach Eingang des unter Buchstabe a) genannten Begleitdokuments die mit einem ordnungsgemäßen Sichtvermerk versehene Kopie dieses Begleitdokuments an den Verarbeiter/Absender des betreffenden Traubensaftes zurück.
(4) Wird der Traubensaft vom Verarbeiter innerhalb der Gemeinschaft an einen Abfueller versandt, so übersendet dieser innerhalb von fünfzehn Tagen nach Erhalt des Erzeugnisses eine Kopie des Begleitdokuments an die zuständige Stelle des Entladeortes.
Spätestens zwei Wochen nach Eingang der Kopie sendet die zuständige Stelle des Entladeortes die mit einem ordnungsgemäßen Sichtvermerk versehene Kopie an den Verarbeiter/Absender des betreffenden Traubensafts zurück.
Auf Antrag des Abfuellers oder des Verarbeiters wird die von der zuständigen oder für diesen Zweck ermächtigten Stelle des Entladeortes mit einem Sichtvermerk versehene Kopie des Begleitdokuments dem Abfueller oder Verarbeiter direkt übersandt.
(5) Wird der Traubensaft vom Verarbeiter innerhalb der Gemeinschaft an einen Betrieb versandt, der andere aus Traubensaft gewonnene genießbare Erzeugnisse herstellt, so
a) übersendet der Hersteller dieser Erzeugnisse das Begleitdokument des Traubensaftes spätestens fünfzehn Tage nach Erhalt des Erzeugnisses an die zuständige Stelle,
b) versieht die zuständige Stelle die unter Buchstabe a) genannten Begleitdokumente erst dann mit dem Sichtvermerk, wenn ihr hinlängliche Garantien dafür vorliegen, daß der betreffende Traubensaft tatsächlich zur Herstellung der betreffenden genießbaren Erzeugnisse bestimmt ist.
Liegen diese Garantien vor, so sendet die zuständige Stelle des Entladeortes spätestens dreißig Tage nach Eingang des in diesem Absatz genannten Begleitdokuments die mit einem ordnungsgemäßen Sichtvermerk versehene Kopie dieses Begleitdokuments an den Verarbeiter/Absender des betreffenden Traubensaftes zurück.
(6) Im Falle dieses Artikels führt der Verwender Ein- und Ausgangsbücher, die insbesondere folgende Angaben enthalten:
a) die täglich in seinem Betrieb eintreffenden nicht aufgemachten Mengen an Traubensaft sowie Name und Anschrift des Absenders oder Verarbeiters,
b) die täglich seinen Betrieb verlassenden nicht aufgemachten Mengen an Traubensaft sowie Name und Anschrift des oder der Empfänger(s),
c) die täglich aufgemachten Mengen an Traubensaft und/oder mit anderen Erzeugnissen vermischtem Traubensaft mit Angabe der bei der Herstellung der betreffenden Erzeugnisse verwendeten Traubensaftmengen.
(7) Die Belege für die Buchführung nach Absatz 6 werden den Kontrollinstanzen bei jeder Überprüfung vorgelegt.
Artikel 8
Beihilfeantrag
(1) Um in den Genuß der Beihilfe zu kommen, stellt der in Artikel 6 Absatz 1 dieser Verordnung genannte Verarbeitungsbetrieb bei der zuständigen Stelle spätestens sechs Monate nach Ablauf des Wirtschaftsjahres einen oder mehrere Beihilfeanträge, denen folgende Unterlagen beigefügt sind:
a) Kopie der jährlichen oder vierteljährlichen Meldungen oder eine zusammenfassende Übersicht,
b) Kopie der Buchführungsunterlagen gemäß Artikel 6 Absatz 5 dieser Verordnung oder eine zusammenfassende Übersicht dieser Unterlagen. Die Mitgliedstaaten können verlangen, daß diese Kopie oder diese zusammenfassende Übersicht mit dem Sichtvermerk einer Kontrollinstanz versehen wird.
(2) Um in den Genuß der Beihilfe zu kommen, stellt der in Artikel 6 Absatz 2 dieser Verordnung genannte Verarbeitungsbetrieb bei der zuständigen Stelle spätestens sechs Monate nach Abschluß der Verarbeitungsverfahren einen Beihilfeantrag, dem folgende Unterlagen beigefügt sind:
a) Kopie der Erklärung, die er besitzt;
b) Kopie oder zusammenfassende Übersicht der Buchführungsunterlagen gemäß Artikel 6 Absatz 5. Die Mitgliedstaaten können verlangen, daß diese Kopie oder diese zusammenfassende Übersicht mit dem Sichtvermerk einer Kontrollinstanz versehen wird;
c) Kopie des für den Transport der Grundstoffe zu den Betriebsstätten des Verarbeiters erforderlichen Begleitdokuments oder eine zusammenfassende Übersicht dieser Unterlagen. Die Mitgliedstaaten können eine Beglaubigung dieser Kopie oder dieser zusammenfassenden Übersicht durch eine Kontrollinstanz verlangen.
In dem Beihilfeantrag ist die Menge der tatsächlich verarbeiteten Grundstoffe sowie der Tag anzugeben, an dem die Verarbeitungsverfahren abgeschlossen worden sind.
(3) Außerdem müssen die betreffenden Verarbeitungsbetriebe innerhalb von sechs Monaten nach Anbringung des Sichtvermerks gemäß Artikel 7 dieser Verordnung oder nach der Ausfuhr des Traubensafts je nach Fall folgende Unterlagen vorlegen:
a) Kopie des von der zuständigen Stelle gemäß Artikel 7 mit einem Sichtvermerk versehenen Begleitdokuments,
b) Kopie des Begleitdokuments mit einem die Ausfuhr bestätigenden Stempel der Zollbehörde.
(4) Alle Unterlagen, die für die Gewährung der Beihilfe erforderlich sind, sind spätestens sechs Monate nach Einreichung des Antrags vorzulegen. Werden die Belege innerhalb von sechs Monaten nach diesem Termin vorgelegt, verringert sich die Beihilfe um 30 %. Bei Überschreitung einer noch längeren Zeitspanne wird keine Beihilfe gezahlt.
Artikel 9
Voraussetzungen für die Gewährung der Beihilfe
(1) Außer in Fällen höherer Gewalt wird die Beihilfe nur nach Maßgabe der tatsächlich verarbeiteten Grundstoffmengen gezahlt, ohne folgendes Verhältnisse zwischen dem Ausgangserzeugnis und dem gewonnenen Traubensaft zu überschreiten:
a) 1,3 für 100 kg Weintrauben auf einen Hektoliter Traubensaft;
b) 1,05 für einen Hektoliter Traubenmost auf einen Hektoliter Traubensaft;
c) 0,30 für einen Hektoliter konzentrierten Traubenmost auf einen Hektoliter Traubensaft.
Bei der Herstellung von konzentriertem Traubensaft werden diese Koeffizienten mit 5 multipliziert.
(2) Kommt ein Verarbeiter einer der ihm nach dieser Verordnung obliegenden Verpflichtungen außer der Verpflichtung, die im Beihilfeantrag aufgeführten Grundstoffe zu Traubensaft zu verarbeiten, nicht nach, so wird - außer in Fällen höherer Gewalt - die Beihilfe von der zuständigen Stelle je nach Schwere der Pflichtverletzung gekürzt.
(3) Im Falle höherer Gewalt bestimmt die zuständige Stelle die Maßnahmen, die sie angesichts des angeführten Sachverhalts für notwendig erachtet.
Artikel 10
Zahlung der Beihilfe
Die zuständige Stelle überweist die Beihilfe für die Menge der tatsächlich verarbeiteten Grundstoffe spätestens drei Monate nach Eingang aller in Artikel 8 dieser Verordnung genannten Belege außer
- im Falle höherer Gewalt;
- wenn zur Überprüfung des Beihilfeanspruchs eine Verwaltungsuntersuchung eingeleitet wurde. In diesem Fall erfolgt die Zahlung erst, wenn der Anspruch auf die Beihilfe anerkannt worden ist.
Artikel 11
Gewährung eines Vorschusses
(1) Sofern der Verarbeiter eine Sicherheit zugunsten der Interventionsstelle geleistet hat, kann er einen Vorschuß in Höhe der Beihilfe beantragen, berechnet nach den Grundstoffen, für die er den Nachweis erbringt, daß sie in seinen Verarbeitungsanlagen eingetroffen sind. Die Sicherheit beläuft sich auf 120 % des genannten Betrages. In diesem Fall wird die Vorlage der Belege gemäß Artikel 8 nicht zu diesem Zweck verlangt.
Stellt der Verarbeiter im Rahmen dieser Verordnung mehrere Beihilfeanträge, so kann ihm die zuständige oder die für diesen Zweck ermächtigte Stelle gestatten, nur eine Sicherheit zu leisten. In diesem Fall entspricht die zu leistende Sicherheit 120 % der gesamten gemäß dem ersten Unterabsatz berechneten Beträge
(2) Der in Absatz 1 genannte Vorschuß wird innerhalb von drei Monaten nach Hinterlegung der Sicherheit gezahlt. Die Vorauszahlung erfolgt jedoch nicht vor dem 1. Januar des betreffenden Wirtschaftsjahres.
(3) Nach Überprüfung aller in Artikel 8 genannten Unterlagen durch die zuständige oder die ermächtigte Stelle wird die in Absatz 1 genannte Sicherheit je nach Fall ganz oder teilweise nach dem Verfahren des Artikels 19 der Verordnung (EWG) Nr. 2220/85 der Kommission freigegeben. Außer in Fällen höherer Gewalt verfällt die Sicherheit, wenn die Menge weniger als 95 % der Menge ausmacht, für die der Vorschuß gezahlt worden ist.
Beläuft sich die verarbeitete Menge auf weniger als 95 % der Menge, für die der Vorschuß gezahlt worden ist, so behält der Verarbeitungsbetrieb seinen Anspruch auf die Beihilfe für die tatsächlich verarbeitete Menge.
Beläuft sich die verarbeitete Menge auf 95 bis 99,9 % der Menge, für die der Vorschuß gezahlt worden ist, so gilt die Sicherheitsleistung nur für den Teil, der im Verlauf des Wirtschaftsjahres nicht verarbeitet wurde.
KAPITEL II
BEIHILFEN FÜR DIE VERWENDUNG VON MOST ZUR ERHÖHUNG DES ALKOHOLGEHALTS DER WEINBAUERZEUGNISSE
Artikel 12
Gegenstand der Beihilfe
(1) Die Beihilfe gemäß Artikel 34 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 wird Erzeugern von Tafelwein oder Qualitätswein bestimmter Anbaugebiete (Qualitätswein b.A.) gewährt, die in der Gemeinschaft hergestellten konzentrierten Traubenmost und rektifiziertes Traubenmostkonzentrat zur Erhöhung des natürlichen Alkoholgehalts der in Anhang V Abschnitt C der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten Erzeugnisse verwenden.
(2) In Abweichung von Absatz 1 können die Mitgliedstaaten beschließen, daß die Beihilfe bei einem Volumen von höchstens 10 hl konzentriertem Traubenmost oder rektifiziertem Traubenmostkonzentrat dem Verarbeiter von konzentriertem Traubenmost und rektifiziertem Traubenmostkonzentrat gewährt werden kann, wenn es sich bei dem Käufer um einen Einzelerzeuger handelt, der das Erzeugnis ausschließlich zur Anreicherung seiner Erzeugnisse verwendet.
Die Mitgliedstaaten legen die Maßnahmen zur Durchführung dieser Regelung fest und teilen sie der Kommission mit.
Artikel 13
Beihilfebetrag
(1) Der in Artikel 34 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannte Beihilfebetrag wird je potentiellem % vol und je Hektoliter für folgende Erzeugniskategorien festgesetzt:
a) Konzentrierter Traubenmost aus Trauben, die in folgenden Gebieten geerntet wurden:
- in den Weinbauzonen CIII a) und CIII b) 1,699 EUR/ % vol/hl,
- anderswo 1,446 EUR/ % vol/hl;
b) Rektifiziertes Traubenmostkonzentrat aus Trauben, die in folgenden Gebieten geerntet wurden:
- in den Weinbauzonen CIII a) und CIII b) 2,206 EUR/ % vol/hl,
- anderswo 1,955 EUR/ % vol/hl.
Für die Weinwirtschaftsjahre 2000/01 bis 2002/03 entspricht der Betrag für rektifiziertes Traubenmostkonzentrat, das aus nicht in den Weinbauzonen CIII a) und CIII b) geernteten Trauben gewonnen und in Anlagen hergestellt wurde, die mit der Herstellung von rektifiziertem Traubenmostkonzentrat in Spanien vor dem 1. Januar 1986 und anderswo vor dem 30. Juni 1982 begonnen haben, jedoch dem für die Erzeugnisse der Weinbauzonen CIII vorgesehenen Betrag.
(2) Der potentielle Alkoholgehalt der in Absatz 1 genannten Erzeugnisse wird bestimmt, indem die Angaben aus der Umrechnungstabelle in Anhang II dieser Verordnung auf die durch die Refraktometer-Methode gemäß Anhang XIII der Verordnung (EG) Nr. 1622/2000 zur Einführung eines Gemeinschaftskodex der önologischen Verfahren und Behandlungen bei 20 °C ermittelten Zahlenwerte angewandt werden.
Artikel 14
Beihilfeantrag
Erzeuger, die in den Genuß der in Artikel 34 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten Beihilfe gelangen möchten, stellen bei der zuständigen Interventionsstelle einen Antrag für sämtliche Maßnahmen zur Erhöhung des Alkoholgehalts gemäß dem genannten Artikel 34. Dieser Antrag muß der Interventionsstelle innerhalb der zwei Monate zugehen, die auf den Zeitpunkt folgen, zu dem die letzte Maßnahme durchgeführt wurde.
Diesem Antrag sind die Unterlagen über die Vorgänge beizufügen, für welche die Beihilfe beantragt wird.
Artikel 15
Voraussetzungen für die Gewährung der Beihilfe
(1) Führt ein Erzeuger den in Artikel 34 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten Vorgang nicht gemäß Anhang V Buchstabe C der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 aus, so steht ihm, ausgenommen im Falle höherer Gewalt, keine Beihilfe zu.
(2) Kommt ein Erzeuger einer der ihm gemäß dieser Verordnung obliegenden Verpflichtungen, außer der in Absatz 1 genannten Verpflichtung, nicht nach, so wird die zu zahlende Beihilfe, ausgenommen im Falle höherer Gewalt, um einen Betrag vermindert, den die zuständige Stelle je nach Schwere der begangenen Übertretung festsetzt.
(3) Im Falle höherer Gewalt bestimmt die zuständige Stelle die Maßnahmen, die sie angesichts des angeführten Sachverhalts für notwendig erachtet.
Artikel 16
Zahlung der Beihilfe
Die Interventionsstelle zahlt dem Erzeuger die Beihilfe vor Ende des betreffenden Wirtschaftsjahres, außer
a) im Falle höherer Gewalt;
b) wenn zur Überprüfung des Beihilfeanspruchs eine Verwaltungsuntersuchung eingeleitet wurde. In diesem Fall erfolgt die Zahlung erst, wenn der Anspruch auf die Beihilfe anerkannt worden ist.
Artikel 17
Gewährung eines Vorschusses
(1) Mit Wirkung vom 1. Januar des betreffenden Wirtschaftsjahres kann der Erzeuger beantragen, daß ihm für die zur Erhöhung des Alkoholgehalts verwendeten Erzeugnisse ein der Beihilfe entsprechender Vorschuß gezahlt wird, sofern er bei der Interventionsstelle eine Sicherheit geleistet hat. Diese Sicherheit beträgt 120 % der beantragten Beihilfe.
Dem Antrag sind die verfügbaren Unterlagen gemäß Artikel 14 Absatz 2 beizufügen. Die fehlenden Unterlagen sind bis zum Ende des Wirtschaftsjahres nachzureichen.
(2) Die Interventionsstelle zahlt den Vorschuß innerhalb von drei Monaten nach der Sicherheitsleistung.
(3) Nach Überprüfung aller Unterlagen durch die zuständige oder die ermächtigte Stelle und unter Berücksichtigung des zu zahlenden Beihilfebetrags wird die Sicherheit je nach Fall ganz oder teilweise nach dem Verfahren des Artikels 19 der Verordnung (EWG) Nr. 2220/85 der Kommission freigegeben.
KAPITEL III
BEIHILFEN ZUR HERSTELLUNG BESTIMMTER ERZEUGNISSE IM VEREINIGTEN KÖNIGREICH UND IN IRLAND
Artikel 18
Gegenstand der Beihilfe und Beihilfebetrag
(1) Die Beihilfe gemäß Artikel 35 Absatz 1 Buchstaben b) und c) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 wird gewährt
a) an Verarbeiter, die konzentrierten Traubenmost, der ausschließlich aus Trauben aus den Weinbauzonen C III a) und C III b) gewonnen wurde, verwenden, um im Vereinigten Königreich und in Irland Erzeugnisse der Unterposition 2206 0 0 der Kombinierten Nomenklatur herzustellen, für die gemäß Anhang VII Buchstabe C Punkt 3 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 die Verwendung einer zusammengesetzten Bezeichnung, die das Wort "Wein" enthält, von diesen Mitgliedstaaten zugelassen werden kann, nachstehend "Verarbeiter" genannt; der Betrag dieser Beihilfe beläuft sich auf 0,2379 EUR/kg;
b) an Marktteilnehmer, die ausschließlich aus Trauben aus der Gemeinschaftserzeugung gewonnenen konzentrierten Traubenmost als Hauptbestandteil einer Reihe von Erzeugnissen verwenden, die im Vereinigten Königreich und in Irland von diesen Marktteilnehmern mit einer sichtbaren Anweisung für die beim Verbraucher vorzunehmende Zubereitung eines Getränks, das ein Nachahmungserzeugnis von Wein ist, in den Verkehr gebracht werden, nachstehend "Marktteilnehmer" genannt. Der Betrag dieser Beihilfe beläuft sich auf 0,3103 EUR/kg.
(2) Der konzentrierte Traubenmost, für den die Beihilfe beantragt wird, muß von gesunder, handelsüblicher Qualität und für die Verwendung zu den in Artikel 35 Absatz 1 Buchstabe b) oder c) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten Zwecken geeignet sein.
Artikel 19
Beihilfeantrag
(1) Verarbeiter oder Marktteilnehmer, die in den Genuß der in Artikel 35 Absatz 1 Buchstabe b) oder c) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten Beihilfe gelangen wollen, müssen diese zwischen dem 1. August und dem 31. Juli des betreffenden Wirtschaftsjahres schriftlich bei der zuständigen Stelle des Mitgliedstaats beantragen, in dem der konzentrierte Traubenmost verwendet wird.
Der Antrag muß mindestens sieben Arbeitstage vor Beginn der Verarbeitung oder Herstellung gestellt werden.
Die Frist von sieben Arbeitstagen kann jedoch unter der Voraussetzung verkürzt werden, daß die zuständige Stelle dies schriftlich genehmigt.
(2) Ein Beihilfeantrag muß für mindestens 50 kg konzentrierten Traubenmost gestellt werden.
(3) Der Beihilfeantrag muß mindestens folgende Angaben enthalten:
a) Name oder Firmenname sowie Anschrift des Verarbeiters oder Marktteilnehmers,
b) Angabe der Weinbauzone gemäß Anhang III der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999, aus der der konzentrierte Traubenmost stammt,
c) folgende technische Angaben:
i) Ort der Lagerung,
ii) Menge (in kg oder, wenn der in Artikel 35 Absatz 1 Buchstabe c) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannte konzentrierte Traubenmost in Behältnissen mit einem Inhalt bis zu 5 kg abgefuellt ist, Anzahl der Behältnisse),
iii) Dichte,
iv) gezahlte Preise,
v) Ort, an dem die Arbeitsgänge gemäß Artikel 35 Absatz 1 Buchstaben b) und c) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 stattfinden.
Die Mitgliedstaaten können zur Identifizierung des konzentrierten Traubenmostes zusätzliche Angaben verlangen.
(4) Dem Beihilfeantrag ist eine Kopie des oder der von der zuständigen Stelle des Mitgliedstaats ausgestellten Begleitdokumente(s) über den Transport des konzentrierten Traubenmostes zum Betrieb des Verarbeiters oder des Marktteilnehmers beizufügen.
Die Weinbauzone, in der die zur Verarbeitung bestimmten frischen Trauben geerntet wurden, wird in Spalte 8 des Begleitdokuments eingetragen.
Artikel 20
Voraussetzungen für die Gewährung der Beihilfe
(1) Der Verarbeiter oder Marktteilnehmer muß zu den in Artikel 35 Absatz 1 Buchstabe b) und c) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten Zwecken die gesamte Menge des konzentrierten Traubenmostes verwenden, für die die Beihilfe beantragt wurde. Gegenüber der im Antrag genannten Menge ist eine Abweichung von 10 % nach unten zulässig.
(2) Der Verarbeiter oder Marktteilnehmer führt Ein- und Ausgangsbücher, aus denen unter anderem folgendes hervorgeht:
a) die gekauften und täglich in seinem Betrieb eingegangenen Partien von konzentriertem Traubenmost unter Angabe der in Artikel 19 Absatz 2 Buchstaben b) und c) dieser Verordnung geforderten Einzelheiten sowie Namen und Anschrift des oder der Verkäufer(s),
b) die täglich zu den in Artikel 35 Absatz 1 Buchstabe b) und c) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten Zwecken verwendeten Mengen von konzentriertem Traubenmost,
c) die Menge der in Artikel 35 Absatz 1 Buchstabe b) und c) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten täglich hergestellten Fertigerzeugnisse sowie die Mengen, die täglich seinen Betrieb verlassen, mit Angabe von Namen und Anschrift des oder der Empfänger(s).
(3) Der Verarbeiter oder Marktteilnehmer meldet der zuständigen Stelle binnen einem Monat schriftlich, zu welchem Zeitpunkt die gesamte Menge des konzentrierten Traubenmostes, auf den sich ein Beihilfeantrag bezieht, zu den in Artikel 35 Absatz 1 Buchstabe b) oder c) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten Zwecken unter Berücksichtigung der Abweichung nach Absatz 1 verwendet worden ist.
(4) Kommt ein Verarbeiter oder Marktteilnehmer seinen Verpflichtungen gemäß Absatz 1 nicht nach, so steht ihm, außer im Falle höherer Gewalt, keine Beihilfe zu.
(5) Kommt ein Verarbeiter oder Marktteilnehmer einer der ihm kraft dieser Verordnung obliegenden Verpflichtungen, außer der in Absatz 1 genannten Verpflichtung, nicht nach, so wird die zu zahlende Beihilfe, außer im Falle höherer Gewalt, um einen Betrag vermindert, den die zuständige Stelle je nach Schwere der begangenen Übertretung festsetzt.
(6) Im Falle höherer Gewalt bestimmt die zuständige Stelle die Maßnahmen, die sie angesichts des angeführten Sachverhalts für notwendig erachtet.
Artikel 21
Zahlung der Beihilfe
Die zuständige Stelle zahlt die Beihilfe für die Menge des tatsächlich verwendeten konzentrierten Traubenmostes spätestens drei Monate nach Erhalt der in Artikel 20 Absatz 3 dieser Verordnung genannten Meldung aus.
Artikel 22
Gewährung eines Vorschusses
(1) Die in Artikel 18 dieser Verordnung genannten Verarbeiter und Marktteilnehmer können beantragen, daß ihnen ein Vorschuß in Höhe der Beihilfe gezahlt wird, sofern sie im Namen der zuständigen Stelle eine Sicherheit geleistet haben, die 120 % dieses Betrages entspricht.
(2) Der in Absatz 1 genannte Vorschuß wird innerhalb von drei Monaten nach Hinterlegung der Sicherheit und unter der Voraussetzung, daß der Nachweis für die Zahlung des konzentrierten Traubenmostes erbracht wurde, gezahlt.
(3) Nach Überprüfung aller in Artikel 20 Absatz 3 dieser Verordnung genannten Unterlagen durch die zuständige Stelle und unter Berücksichtigung des zu zahlenden Beihilfebetrags wird die in Absatz 1 genannte Sicherheit je nach Fall ganz oder teilweise nach dem Verfahren des Artikels 19 der Verordnung (EWG) Nr. 2220/85 der Kommission freigegeben.
TITEL II
BEIHILFE FÜR DIE PRIVATE LAGERHALTUNG
Artikel 23
Gegenstand dieses Titels
Mit diesem Titel werden die Durchführungsbestimmungen zur Beihilferegelung für die private Lagerhaltung gemäß Titel III Kapitel I der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 festgelegt.
Artikel 24
Begriffsbestimmungen
Im Sinne dieses Titels gelten - unabhängig vom Wirtschaftsjahr ihrer Erzeugung - als "Erzeugnisse" Traubenmost, konzentrierter Traubenmost, rektifiziertes Traubenmostkonzentrat und Tafelwein.
Artikel 25
Beihilfebetrag
Die für die gesamte Gemeinschaft einheitliche Beihilfe zur Lagerhaltung wird je Tag und Hektoliter wie folgt pauschal festgesetzt:
a) für Traubenmost: 0,01837 EUR,
b) für konzentrierte Traubenmost: 0,06152 EUR,
c) für rektifiziertes Traubenmostkonzentrat: 0,06152 EUR,
d) für Tafelwein: 0,01544 EUR.
Artikel 26
Vorschriften bezüglich der Beihilfeempfänger
(1) Die Interventionsstellen schließen Verträge über private Lagerhaltung nur mit Erzeugern ab.
Als Erzeuger im Sinne dieses Titels gilt jede natürliche oder juristische Person oder jeder Zusammenschluß dieser Personen, die/der
a) frische Trauben zu Traubenmost,
b) Traubenmost zu konzentriertem Traubenmost oder rektifiziertem Traubenmostkonzentrat,
c) frische Trauben, Traubenmost oder teilweise gegorenen Traubenmost zu Tafelwein
verarbeitet oder verarbeiten läßt. Den Erzeugern gleichgestellt sind Zusammenschlüsse gemäß Artikel 39 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 bezüglich der von den zusammengeschlossenen Erzeugern produzierten Mengen. Die Verpflichtungen gemäß Artikel 2 dieser Verordnung gelten weiterhin für die Mitglieder, die die Weine geliefert haben, die Gegenstand des Vertrags sind.
(2) Ein Erzeuger kann einen Vertrag nur für ein Erzeugnis abschließen, das
- von ihm selber
- oder unter seiner Verantwortung hergestellt wurde und dessen Eigentümer er ist,
- oder das im Falle der in Absatz 1 Unterabsatz 3 genannten Zusammenschlüsse unter der Verantwortung der Mitglieder dieser Zusammenschlüsse hergestellt wurde.
(3) Die Interventionsstelle eines Mitgliedstaats kann Verträge nur für in dem Hoheitsgebiet dieses Mitgliedstaats eingelagerte Erzeugnisse schließen.
(4) Dieselben Erzeugnisse dürfen nicht zugleich Gegenstand eines Vertrages zur privaten Lagerhaltung sein und unter die Regelung gemäß Artikel 5 Absatz 1 der Verordnung (EWG) Nr. 565/80 des Rates gestellt werden.
Artikel 27
Merkmale der beihilfefähigen Erzeugnisse
Beim Abschluß eines Vertrages gelten folgende Bedingungen:
a) Traubenmoste müssen ausschließlich von Sorten stammen, die gemäß Artikel 19 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 als Rebsorten klassifiziert worden sind, und ihr natürlicher Alkoholgehalt darf nicht niedriger sein als der natürliche Mindestalkoholgehalt, der für die Weinbauzone, aus der sie stammen, vorgesehenen festgelegt ist.
b) Tafelweine müssen
i) den in Anhang II dieser Verordnung für das betreffende Wirtschaftsjahr festgelegten Mindestqualitätsanforderungen der Kategorie entsprechen, für die der Vertrag geschlossen wird;
ii) einen Gehalt an reduzierenden Zuckern von höchstens 2 g/l aufweisen, ausgenommen Tafelweine aus Portugal, für die ein Gehalt an reduzierenden Zuckern von 4g/l zulässig ist;
iii) eine gute Luftbeständigkeit während 24 Stunden aufweisen;
iv) frei von Geschmacksfehlern sein.
c) Die Erzeugnisse gemäß Artikel 24 dieser Verordnung dürfen die nach der Gemeinschaftsregelung geltenden zulässigen Radioaktivitätshöchstwerte nicht überschreiten. Das Ausmaß der radioaktiven Verseuchung des Erzeugnisses wird nur kontrolliert, wenn es die Lage erfordert, und nur solange, wie es für notwendig befunden wird.
Artikel 28
Beihilfefähige Erzeugnismengen
(1) Die Gesamtmenge, für die ein Erzeuger Lagerverträge abschließt, darf nicht die in der Erzeugungsmeldung gemäß Artikel 18 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 für das betreffende Wirtschaftsjahr angegebene Menge zuzüglich der Menge überschreiten, die der Erzeuger selbst nach dem Zeitpunkt für die Abgabe dieser Meldung gewonnen hat und die in den Büchern gemäß Artikel 70 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 ausgewiesen ist.
(2) Die Verträge gelten für eine Mindestmenge von 50 Hektolitern bei Tafelwein, 30 Hektolitern bei Traubenmost und 10 Hektolitern bei konzentriertem Traubenmost und rektifiziertem Traubenmostkonzentrat.
Artikel 29
Abschluß der Verträge
(1) Ein Vertrag kann nur abgeschlossen werden, wenn der Erzeuger folgende Angaben für jeden Behälter liefert, in dem das betreffende Erzeugnis gelagert ist:
a) Angaben zu dessen Identifizierung,
b) folgende analytische Daten:
i) Farbe,
ii) Schwefeldioxidgehalt,
iii) Sortenreinheit von roten Erzeugnissen, nachgewiesen mit Hilfe von Malvidoldiglucosid.
Handelt es sich um Traubenmost, konzentrierten Traubenmost oder rektifiziertes Traubenmostkonzentrat, so enthält der Vertrag ferner:
c) den bei 20 °C durch die Refraktometer-Methode gemäß dem Anhang der Verordnung (EWG) Nr. 558/93 der Kommission ermittelten Wert.
Handelt es sich um Tafelwein, so werden darüber hinaus folgende analytische Daten angegeben:
d) gesamter Alkoholgehalt,
e) Gehalt an vorhandenem Alkohol,
f) Gesamtsäuregehalt in g Weinsäure/l oder in Milliäquivalent/l; bei Weißwein können die Mitgliedstaaten jedoch auf diese Angabe verzichten;
g) Gehalt an fluechtiger Säure in g Essigsäure/l oder Milliäquivalent/l; bei Weißwein können die Mitgliedstaaten jedoch auf diese Angabe verzichten;
h) Gehalt an reduzierenden Zuckern;
i) Beständigkeit an der Luft während 24 Stunden;
j) etwaiges Auftreten von Geschmacksfehlern.
Diese analytischen Daten werden von einem amtlichen Labor gemäß Artikel 72 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 innerhalb von 30 Tagen vor Vertragsabschluß ermittelt.
(2) Die Mitgliedstaaten können die Zahl der Verträge begrenzen, die ein Erzeuger pro Wirtschaftsjahr unterzeichnen kann.
(3) Verträge für Tafelwein dürfen nicht vor dem Zeitpunkt des ersten Abstichs des betreffenden Weins abgeschlossen werden.
(4) Erzeuger, die Lagerhaltungsverträge für Tafelwein abschließen wollen, teilen der Interventionsstelle bei Beantragung des Vertragsabschlusses die Gesamtmenge Tafelwein mit, die sie im laufenden Wirtschaftsjahr erzeugt haben.
Zu diesem Zweck legen sie eine Kopie der Erzeugungsmeldung(en) gemäß Artikel 18 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 und gegebenenfalls der Bücher gemäß Artikel 28 dieser Verordnung vor. Ist die Meldung noch nicht verfügbar, so kann eine vorläufige Bescheinigung vorgelegt werden.
(5) Unbeschadet von Artikel 25 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 sind im Vertrag zumindest anzugeben:
a) Name und Anschrift der betreffenden Erzeuger,
b) Name und Anschrift der Interventionsstelle,
c) Art des Erzeugnisses entsprechend den in Artikel 25 dieser Verordnung genannten Kategorien,
d) Menge,
e) Lagerort,
f) erster Tag der Lagezeit;
g) Höhe der Beihilfe, ausgedrückt in Euro.
Handelt es sich um Tafelwein, so enthält der Vertrag ferner
h) die Erklärung, daß der erste Abstich vorgenommen wurde;
i) eine Klausel, nach der die Menge um einen von der Kommission nach dem Verfahren des Artikels 75 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 festzusetzenden Prozentsatz verringert werden kann, wenn die Gesamtmenge, über die Verträge abgeschlossen wurden, den Durchschnitt der Mengen der letzten drei Wirtschaftsjahre spürbar überschreitet. Durch diese Verringerung dürfen die gelagerten Mengen allerdings nicht die in Artikel 28 Absatz 2 genannten Mindestmengen unterschreiten. Erfolgt eine Verringerung, so besteht für den Zeitraum dieser Verringerung nach wie vor Anspruch auf die gesamte Beihilfe.
(6) Die Mitgliedstaaten können zur Identifizierung des betreffenden Erzeugnisses zusätzliche Angaben verlangen.
Artikel 30
Abweichung von Artikel 2 dieser Verordnung
Die Mitgliedstaaten können die Genehmigung der Verträge noch vor Erbringen des Nachweises gemäß Artikel 2 dieser Verordnung durch den Erzeuger zulassen, sofern diese Verträge eine Erklärung des Erzeugers enthalten, in der dieser bescheinigt, daß er den Verpflichtungen gemäß dem genannten Artikel 2 nachgekommen ist oder daß er die Voraussetzungen gemäß Titel III Artikel ... dieser Verordnung erfuellt, und sich verpflichtet, die seinen Verpflichtungen entsprechenden Restmengen innerhalb der von der zuständigen nationalen Behörde festgesetzten Frist nachzuliefern.
Der Nachweis gemäß Absatz 1 wird vor dem 31. August des folgenden Wirtschaftsjahres erbracht.
Artikel 31
Beginn der Lagerzeit
(1) Der erste Tag der Lagerzeit ist der Tag, der auf den Tag des Vertragsabschlusses folgt.
(2) Wird jedoch ein Vertrag für eine Lagerzeit abgeschlossen, die später als am Tag nach Vertragsabschluß beginnt, so darf der erste Tag der Lagerzeit nicht später sein als der 16. Februar.
Artikel 32
Ende der Lagerzeit
(1) Verträge über die Lagerung von Traubenmost, konzentriertem Traubenmost und rektifiziertem Traubenmostkonzentrat werden zwischen dem 1. August und 30. November nach ihrem Abschluß ungültig.
(2) Verträge über die Lagerung von Tafelwein werden zwischen dem 1. September und 30. November nach ihrem Abschluß ungültig.
(3) Zur Bestimmung des Datums, an dem die Verträge ungültig werden, übermitteln die Erzeuger der Interventionsstelle mindestens 15 Tage im voraus eine Anmeldung, in der der letzte Gültigkeitstag vermerkt ist. Die Mitgliedstaaten legen die Bedingungen für die Vorlage dieser Anmeldung fest.
Das Datum, an dem die genannten Verträge ungültig werden, ist andernfalls der 30. November.
(4) Erzeuger, die keinen Vorschuß gemäß Artikel 40 dieser Verordnung beantragt haben, dürfen ab Beginn des fünften Lagerhaltungsmonats Traubenmost und konzentrierten Traubenmost für die Ausfuhr oder für die Herstellung von Traubensaft auf den Markt bringen.
In diesem Fall unterrichten die Erzeuger die Interventionsstelle gemäß Absatz 3.
Die Interventionsstelle überzeugt sich, daß das Erzeugnis für den angemeldeten Zweck verwendet wurde.
Artikel 33
Vorzeitige Beendung des Vertrags auf Antrag des Erzeugers
(1) Sofern die Kommission angesichts der Entwicklung der Marktlage, der Informationen über die Lagerbestände und der Erntevorausschätzungen die diesbezügliche Genehmigung erteilt, können die Erzeuger, die keinen Vorschuß gemäß Artikel 38 dieser Verordnung beantragt haben, die Lagerhaltungsverträge ab 1. Juni beenden.
(2) Beschließt die Kommission außerdem eine Verringerung der Mengen gemäß Artikel 29 Absatz 5 Buchstabe i) dieser Verordnung, so können die Erzeuger den Vertrag in dem Monat, der auf den der Veröffentlichung dieses Beschlusses folgt, ganz oder teilweise einseitig kündigen.
Artikel 34
Durchführungsbestimmungen zur Lagerhaltung
(1) Für die Lagerzeit und bis zum letzten Tag der Geltungsdauer eines Vertrags gilt für die eingelagerten Erzeugnisse, daß sie
a) den jeweiligen Begriffsbestimmungen gemäß Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 entsprechen müssen,
b) zumindest den bei Abschluß des Vertrags für die betreffende Tafelweinkategorie vorgeschriebenen Mindestalkoholgehalt aufweisen müssen,
c) nicht in Behältnissen von weniger als 50 Liter Inhalt aufgemacht sein dürfen,
d) nicht weiter abgefuellt werden dürfen und
e) sofern es sich um Wein handelt, geeignet sein müssen, um nach Ablauf der Lagerzeit zum direkten Verzehr angeboten oder geliefert zu werden.
(2) Unbeschadet von Artikel 6 dürfen die Erzeugnisse, die Gegenstand des Vertrags sind, nur den für ihre einwandfreie Konservierung erforderlichen Behandlungen oder önologischen Verfahren unterzogen werden. Für Wein ist eine Veränderung des Volumens um nicht mehr als 2 % des im Vertrag festgelegten Volumens zulässig. Bei Traubenmost darf diese Veränderung 3 % nicht übersteigen. Falls die Erzeugnisse in andere Behältnisse umgefuellt wurden, werden diese Prozentsätze um 1 % erhöht. Werden diese Prozentsätze während der gesamten Laufzeit des Vertrags nicht überschritten, so besteht Anspruch auf die gesamte Beihilfe. Bei einer Überschreitung verfällt der Anspruch auf Beihilfe.
(3) Unbeschadet des Artikels 33 dieser Verordnung darf der Erzeuger während der Geltungsdauer des Vertrages das Erzeugnis, das Gegenstand des Vertrags ist, weder zum Verkauf anbieten noch verkaufen noch auf andere Weise in den Handel bringen.
In Abweichung von Unterabsatz 1 kann sich der Erzeuger während der Geltungsdauer des Vertrags verpflichten, den Tafelwein, der Gegenstand des Vertrags ist, bei Ablauf des Vertrags zu einer Destillationsmaßnahme gemäß Titel III dieser Verordnung zu liefern.
(4) Der Erzeuger setzt innerhalb einer vom Mitgliedstaat festzusetzenden Frist die Interventionsstelle im voraus von allen während der Geltungsdauer des Vertrags eintretenden Veränderungen in Kenntnis, die folgendes betreffen:
a) den Lagerort oder
b) die Aufmachung des Erzeugnisses. In diesem Fall gibt er die Behälter an, in denen das Erzeugnis endgültig gelagert wird.
(5) Beabsichtigt der Erzeuger, das Erzeugnis, das Gegenstand des Vertrags ist, an einen Lagerort, der in einer anderen Ortschaft gelegen ist, oder an einen ihm nicht gehörenden Lagerplatz zu verbringen, so kann er diesen Transport erst durchführen, wenn ihn die gemäß Absatz 4 in Kenntnis gesetzte Interventionsstelle genehmigt hat.
(6) Erzeuger, die einen Vertrag zur privaten Lagerhaltung von Traubenmost geschlossen haben, können diesen Most während der Gültigkeitsdauer des Vertrags ganz oder teilweise zu konzentriertem Traubenmost oder rektifiziertem Traubenmostkonzentrat verarbeiten.
Erzeuger, die einen Vertrag zur privaten Lagerhaltung von konzentriertem Traubenmost geschlossen haben, können diesen während der Gültigkeitsdauer des Vertrags ganz oder teilweise zu rektifiziertem Traubenmostkonzentrat verarbeiten.
Die Erzeuger können die Verarbeitungsvorgänge gemäß den beiden vorstehenden Unterabsätzen von Dritten durchführen lassen, sofern die betreffenden Erzeugnisse ihr Eigentum bleiben und sie eine vorherige Erklärung abgegeben haben. Die Kontrolle dieser Vorgänge erfolgt durch den jeweiligen Mitgliedstaat.
(7) Die betreffenden Erzeuger teilen der Interventionsstelle schriftlich den Beginn der in Absatz 6 genannten Verarbeitungsvorgänge, den Lagerort und die Art der Abfuellung mit.
Diese Mitteilung muß mindestens 15 Tage vor Beginn der Verarbeitungsvorgänge bei der Interventionsstelle vorliegen.
Die Erzeuger übermitteln der Interventionsstelle innerhalb eines Monats nach dem Abschlußtag der Verarbeitungsvorgänge ein Analysebulletin zu dem gewonnenen Erzeugnis, in dem zumindest die in Artikel 29 dieser Verordnung vorgeschriebenen Angaben enthalten sind.
(8) Für die Verarbeitung gemäß Absatz 6 beläuft sich die Beihilfe zur Lagerhaltung des Erzeugnisses, das Gegenstand des Vertrags ist, auf
a) den Betrag gemäß Artikel 25 Buchstabe a) dieser Verordnung bei Verarbeitung gemäß Absatz 6 Unterabsatz 1,
b) den Betrag gemäß Artikel 25 Buchstabe b) dieser Verordnung bei Verarbeitung gemäß Absatz 6 Unterabsatz 2.
Die Beihilfe wird für die gesamte Lagerdauer auf der Grundlage der Erzeugnismengen berechnet, die vor der Verarbeitung Gegenstand des Vertrags waren.
Artikel 35
Veränderungen des Erzeugnisses während der Lagerung
(1) Erfuellt ein Erzeugnis, das Gegenstand eines Vertrags ist, während der Geltungsdauer des Vertrags ganz oder teilweise nicht mehr die Bedingungen des Artikels 34 Absatz 1 dieser Verordnung, so setzt der Erzeuger unbeschadet des Absatzes 3 die Interventionsstelle unverzüglich hiervon in Kenntnis. Zur Begründung wird der Mitteilung ein Analysebulletin beigefügt. Die Interventionsstelle beendet den Vertrag für die Menge des betreffenden Erzeugnisses zum Zeitpunkt der Erstellung des Analysebulletins.
(2) Wird bei einer Kontrolle durch die Interventionsstelle oder eine andere Kontrollstelle festgestellt, daß ein Erzeugnis, das Gegenstand eines Vertrags ist, während der Geltungsdauer des Vertrages ganz oder teilweise die Bedingungen des Artikels 34 Absatz 1 dieser Verordnung nicht mehr erfuellt, so beendet die Interventionsstelle den Vertrag für die Menge des betreffenden Erzeugnisses zu dem von ihr bestimmten Zeitpunkt.
Artikel 36
Voraussetzungen für die Gewährung der Beihilfe
(1) Außer im Falle höherer Gewalt
a) wird die Beihilfe nicht fällig, wenn der Erzeuger seine Verpflichtungen nach Artikel 34 Absätze 1, 2, 3, 4, 5 und 7 dieser Verordnung nicht erfuellt oder sich weigert, sich Kontrollen zu unterwerfen;
b) wird die Beihilfe, wenn der Erzeuger eine seiner Verpflichtungen nach dieser Verordnung oder dem Vertrag, ausgenommen die unter Buchstabe a) genannten Verpflichtungen, nicht erfuellt, um einen Betrag vermindert, den die zuständige Behörde je nach Schwere der begangenen Übertretung festsetzt.
(2) In anerkannten Fällen höherer Gewalt legt die Interventionsstelle die Maßnahmen fest, die sie angesichts der Umstände für notwendig erachtet.
Artikel 37
Zahlung der Beihilfe
(1) Die Beihilfe wird spätestens drei Monate nach dem Tag des Vertragsablaufs gezahlt außer
a) im Falle höherer Gewalt;
b) wenn zur Überprüfung des Beihilfeanspruchs eine Verwaltungsuntersuchung eingeleitet wurde. In diesem Fall erfolgt die Zahlung erst, wenn der Beihilfeanspruch anerkannt ist.
(2) Bei Beendigung des Vertrages gemäß Artikel 33 oder 36 dieser Verordnung besteht ein Beihilfeanspruch anteilmäßig für die tatsächliche Vertragsdauer. Diese Beihilfe wird spätestens drei Monate nach dem Tag der Vertragsbeendigung gezahlt.
Artikel 38
Gewährung eines Vorschusses
(1) Erzeuger, die einen langfristigen Lagerhaltungsvertrag geschlossen haben, erhalten auf Antrag einen Vorschuß in Höhe der bei Vertragsabschluß berechneten Beihilfe, sofern bei der Interventionsstelle eine Sicherheit von 120 % des Beihilfebetrags geleistet wurde.
Der Vorschuß wird spätestens drei Monate nach dem Nachweis der Sicherheitsleistung überwiesen.
Der Restbetrag wird spätestens drei Monate nach dem Tag des Vertragsablaufs ausgezahlt.
(2) Die in Absatz 1 genannten Sicherheiten werden in Form einer Bürgschaft eines Instituts gestellt, das den Kriterien des Mitgliedstaats der betreffenden Interventionsstelle entspricht.
Die Sicherheiten werden freigegeben, sobald die Auszahlung des Restbetrags erfolgt.
Wird die Beihilfe gemäß Artikel 36 Absatz 1 Buchstabe a) nicht fällig, so verfallen die Sicherheiten in voller Höhe.
Führt die Anwendung der Maßnahmen gemäß Artikel 36 Absatz 1 Buchstabe b) dieser Verordnung zur Festsetzung eines Beihilfebetrags, der unter dem bereits ausgezahlten Betrag liegt, so wird der Sicherheitsbetrag um 120 % des zuviel bezahlten Beihilfebetrags gekürzt. Die so gekürzte Sicherheit wird spätestens drei Monate nach dem Tag des Vertragsablaufs freigegeben.
(3) Im Falle der Anwendung der Bestimmung von Artikel 29 Absatz 5 Buchstabe i) nehmen die Mitgliedstaaten die erforderlichen Anpassungen vor.
Artikel 39
Bezug zu den Qualitätsweinen
Ein Tafelwein, der Gegenstand eines Lagervertrags war, darf später weder als Qualitätswein b.A. anerkannt noch für die Herstellung eines Qualitätsweins b.A., eines Qualitätsschaumweins b.A., eines Qualitätslikörweins b.A. oder eines Qualitätsperlweins b.A. gemäß den Definitionen in Artikel 54 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 verwendet werden.
TITEL III
DESTILLATION
Artikel 40
Gegenstand dieses Titels
Mit diesem Titel werden die Durchführungsbestimmungen zu den Destillationen gemäß Titel III Kapitel II der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 festgelegt.
Artikel 41
Begriffsbestimmungen
(1) Im Sinne dieses Titels sind
a) Erzeuger:
i) nach Kapitel I dieses Titels: jede natürliche oder juristische Person oder jede Vereinigung solcher Personen, die aus frischen Trauben, Traubenmost, teilweise gegorenem Traubenmost oder Jungwein, die aus der Eigenproduktion stammen oder aufgekauft wurden, Wein erzeugt hat, sowie jede natürliche oder juristische Person oder jede Vereinigung solcher Personen, die den Verpflichtungen von Artikel 27 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 unterliegt;
ii) nach den Kapiteln II und III dieses Titels: jede natürliche oder juristische Person oder jede Vereinigung solcher Personen, die aus frischen Trauben, Traubenmost oder teilweise gegorenem Traubenmost, die aus der Eigenproduktion stammen oder aufgekauft wurden, Wein erzeugt hat.
b) Brenner: jede natürliche oder juristische Person oder jede Vereinigung solcher Personen, die
i) Wein, Brennwein, Nebenerzeugnisse der Weinbereitung oder andere Traubenerzeugnisse destilliert und
ii) von den zuständigen Behörden des Mitgliedstaats zugelassen ist, auf dessen Gebiet sich die Brennereianlagen befinden;
c) Brennweinhersteller: jede natürliche oder juristische Person oder jede Vereinigung solcher Personen, mit Ausnahme des Brenners, die
i) Wein zu Brennwein verarbeitet und
ii) von den zuständigen Behörden des Mitgliedstaats zugelassen ist, auf dessen Gebiet sich ihr Betrieb befindet;
d) zuständige Interventionsstelle:
i) für die Annahme und Genehmigung der Verträge oder Erklärungen über die Lieferung zur Herstellung von Brennwein: die Interventionsstelle, die von dem Mitgliedstaat bezeichnet ist, auf dessen Gebiet sich der Wein zum Zeitpunkt der Vorlage des Vertrags oder der Erklärung befindet;
ii) für die Zahlung der Beihilfe an den Brennweinhersteller gemäß Artikel 69: die Interventionsstelle, die von dem Mitgliedstaat bezeichnet ist, auf dessen Gebiet die Brennweinherstellung erfolgt;
iii) in allen anderen Fällen: die Interventionsstelle, die von dem Mitgliedstaat bezeichnet ist, auf dessen Gebiet die Destillation erfolgt.
(2) Im Sinne dieses Titels werden dem Brenner jede natürliche oder juristische Person oder jede Vereinigung solcher Personen, mit Ausnahme des Brennweinherstellers, gleichgestellt, die
a) von den zuständigen Behörden des Mitgliedstaats, auf dessen Gebiet sie niedergelassen ist, anerkannt ist;
b) bei einem Erzeuger gemäß Absatz 1 Buchstabe a) Wein oder Nebenerzeugnisse der Weinbereitung oder andere Traubenerzeugnisse kauft, um sie auf eigene Rechnung durch einen anerkannten Brenner destillieren zu lassen, und
c) dem Erzeuger für das von ihm gekaufte Erzeugnis zumindest den für die betreffende Destillation festgesetzten Mindestankaufspreis zahlt.
Die dem Brenner gleichgestellte Person oder Vereinigung hat die gleichen Rechte und Pflichten wie dieser.
(3) Die Mitgliedstaaten können nach von ihnen festzulegenden Bestimmungen vorsehen, daß zum Zwecke des Abschlusses von Verträgen sowie der Lieferung von Wein zur Destillation den Erzeugern auf Antrag die Vereinigungen von Genossenschaftskellereien für die Weinmengen gleichgestellt werden, die von den angeschlossenen Genossenschaftskellereien erzeugt und angeliefert werden. Anspruchsberechtigt und verantwortlich für die Erfuellung der Auflagen im Sinne der Gemeinschaftsregelung bleiben jedoch weiterhin die Kellereien.
Will die Vereinigung im Einvernehmen mit den betreffenden Genossenschaftskellereien für ein bestimmtes Wirtschaftsjahr eine der in Artikel 1 Buchstabe a) genannten Destillationen in Anspruch nehmen, so unterrichtet sie die Interventionsstelle schriftlich davon. In diesem Fall
a) können die angeschlossenen Genossenschaftskellereien einzeln weder Destillationsverträge abschließen noch Wein zu der betreffenden Destillation anliefern;
b) werden die von der Vereinigung zur Destillation gelieferten Weinmengen den angeschlossenen Genossenschaftskellereien angerechnet, für deren Rechnung die Lieferung erfolgt.
Hinsichtlich der Anwendung von Artikel 2 dieser Verordnung führt die Nichteinhaltung der darin genannten Verpflichtungen durch eine oder mehrere angeschlossene Genossenschaftskellereien, unbeschadet der Folgen für diese Kellereien selbst, dazu, daß die Vereinigung für die Weinmengen, die für die Rechnung der Genossenschaftskellereien geliefert wurden, die den Verstoß begangen haben, von den Lieferungen zu der betreffenden Destillation ausgeschlossen wird.
Die Mitgliedstaaten, die von der Möglichkeit dieses Absatzes Gebrauch machen, teilen dies der Kommission mit und unterrichten sie über die von ihnen zu diesem Zweck getroffenen Maßnahmen. Die Kommission sorgt für die Unterrichtung der übrigen Mitgliedstaaten.
Artikel 42
Zulassung der Brenner
(1) Die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten erteilen den in ihrem Gebiet niedergelassenen Brennern, die die in diesem Titel genannten Destillationsmaßnahmen durchführen wollen, die Zulassung und stellen ein Verzeichnis der zugelassenen Brenner auf. Die zuständigen Behörden könnten jedoch davon absehen, in dieses Verzeichnis diejenigen zugelassenen Brenner aufzunehmen, die nicht in der Lage sind, im Rahmen der in Kapitel I dieses Titels genannten Destillationen Erzeugnisse zu gewinnen, deren Alkoholgehalt bei 92 % vol oder darüber liegt.
Die zuständigen Behörden halten das Verzeichnis auf dem neusten Stand, und die Mitgliedstaaten teilen der Kommission alle späteren Änderungen mit. Die Kommission sorgt für die Veröffentlichung dieses Verzeichnisses und dieser Änderungen.
(2) Die Zulassung eines Brenners kann von der zuständigen Behörde zeitweilig oder endgültig entzogen werden, wenn dieser den ihm aus den Gemeinschaftsbestimmungen erwachsenen Verpflichtungen nicht nachkommt.
Artikel 43
Durch Destillation gewonnener Alkohol
Durch die in diesem Titel genannten Destillationen dürfen nur folgende Erzeugnisse gewonnen werden:
a) ein neutraler Alkohol, der der Begriffsbestimmung in Anhang III dieser Verordnung entspricht, oder
b) ein Branntwein oder Trester, der der Begriffsbestimmung in Artikel 1 Absatz 4 Buchstabe d) oder f) der Verordnung (EWG) Nr. 1576/89 des Rates vom 29. Mai 1989 zur Festlegung der allgemeinen Regeln für die Begriffsbestimmung, Bezeichnung und Aufmachung von Spirituosen(3) entspricht, oder
c) ein Destillat oder ein Rohalkohol mit einem Alkoholgehalt von mindestens 52 % vol.
Bei Gewinnung des in Unterabsatz 1 Buchstabe c) genannten Erzeugnisses darf dieses Erzeugnis nur unter amtlicher Kontrolle und zu folgenden Zwecken verwendet werden:
i) zur Herstellung eines alkoholischen Getränks,
ii) zur Verarbeitung zu einem der unter Buchstabe a) oder b) genannten Erzeugnisse mit Ausnahme von Branntwein aus Traubentrester,
iii) zur Herstellung von Alkohol für industrielle Zwecke.
Die Mitgliedstaaten treffen die erforderlichen Maßnahmen, um die Einhaltung der in Unterabsatz 2 genannten Verpflichtung zu gewährleisten.
Artikel 44
Analysemethode für neutralen Alkohol
Die gemeinschaftliche Analysemethode für den in Anhang IV dieser Verordnung definierten neutralen Alkohol ist in Anhang V dieser Verordnung aufgeführt.
KAPITEL I
OBLIGATORISCHE DESTILLATION
Abschnitt I - Destillation der Nebenerzeugnisse der Weinbereitung
Artikel 45
Verpflichtung zur Lieferung der Nebenerzeugnisse zur Destillation
(1) Die Erzeuger, die einer der beiden in Artikel 27 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten Verpflichtungen zur Destillation unterliegen, kommen dieser Verpflichtung nach, indem sie spätestens am 15. Juli des betreffenden Wirtschaftsjahres folgende Erzeugnisse an einen Brenner liefern:
a) die Gesamtmenge an Traubentrester und Weintrub an eine zugelassene Brennerei und
b) gegebenenfalls den Wein an eine zugelassene Brennerei oder einen zugelassenen Brennweinherstellungsbetrieb.
Liefert der Erzeuger an einen Brenner, dem die Zulassung entzogen wurde, so können die gelieferten Mengen verbucht werden, jegliche Unterstützung durch die Gemeinschaft ist jedoch ausgeschlossen.
(2) Erzeuger, die keine Weinbereitung oder andere Verarbeitung von Trauben in Erzeugergemeinschaftsanlagen durchgeführt haben und die Laufe des betreffenden Weinwirtschaftsjahres nicht mehr als 25 hl Wein oder Most gewinnen, brauchen keine Lieferung vorzunehmen.
Im italienischen Teil der Weinbauzonen C sowie in der Weinbauzone Portugals können Erzeuger, die der Verpflichtung gemäß Absatz 1 unterliegen, von dieser Verpflichtung ausgenommen werden, indem von der Möglichkeit gemäß Artikel 27 Absatz 8 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 Gebrauch gemacht wird, wenn sich ihre Weinbereitung oder eine andere Traubenverarbeitung auf eine mehr als 25 und höchstens 40 Hektoliter Wein entsprechende Menge erstreckt hat.
Artikel 46
Merkmale der zur Destillation gelieferten Nebenerzeugnisse
(1) In Abweichung von Artikel 27 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 beträgt die Alkoholmenge in den zur Destillation gelieferten Erzeugnissen für Erzeuger, die Traubentrester zur Herstellung von Önocyanin liefern, mindestens 5 % der in dem Wein enthaltenen Volumenteile an Alkohol. Bei Weißweinen entspricht diese Menge mindestens 7 %.
(2) Zur Bestimmung der Volumenanteile an Alkohol, die in Form der in Artikel 48 dieser Verordnung genannten Erzeugnisse zur Destillation zu liefern sind, wird der in den verschiedenen Weinbauzonen zu berücksichtigende natürliche pauschale Alkoholgehalt festgesetzt auf:
a) 8,5 % für die Zone B,
b) 9,0 % für die Zone C I,
c) 9,5 % für die Zone C II,
d) 10,0 % für die Zone C III.
(3) Die Nebenerzeugnisse der Weinbereitung müssen bei ihrer Ablieferung zur Destillation mindestens folgende durchschnittliche Merkmale aufweisen, damit die Destillationskosten in akzeptablen Grenzen gehalten werden:
a) Traubentrester:
i) in der Weinbauzone B: 2 Liter reiner Alkohol/100 kg,
ii) in der Weinbauzone C: 2 Liter reiner Alkohol/100 kg, wenn sie aus Sorten gewonnen worden sind, die in der Rebsortenklassifizierung für die betreffende Verwaltungseinheit als andere als Keltertraubensorten eingetragen sind; 2,8 Liter reiner Alkohol/100 kg, wenn sie aus Sorten gewonnen worden sind, die in der Klassifizierung für die betreffende Verwaltungseinheit lediglich als Keltertraubensorten eingetragen sind;
b) Weintrub:
i) in der Weinbauzone B: 3 Liter reiner Alkohol/100 kg, 45 % Feuchtigkeit,
ii) in der Weinbauzone C: 4 Liter reiner Alkohol/100 kg, 45 % Feuchtigkeit.
(4) Für die Erzeuger, die Wein ihrer Erzeugung an die Essigindustrie liefern, wird die in reinem Alkohol ausgedrückte Alkoholmenge, die in den für diese Zwecke gelieferten Weinen enthalten ist, von der in reinem Alkohol ausgedrückten Alkoholmenge abgezogen, die in dem Wein enthalten ist, der in Erfuellung der Verpflichtung gemäß Artikel 27 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 zur Destillation zu liefern ist.
Für die Erzeuger, die ihren Wein oder ihre Nebenerzeugnisse für von den Mitgliedstaaten kontrollierte Versuche liefern, gelten die Bestimmungen von Artikel 47 über den Ankaufspreis und beträgt die den Brenner zu zahlende Beihilfe 0,277 EUR/ % vol/hl.
Im Falle von Versuchen darf der Mitgliedstaat pro Versuch die Menge von 100 Tonnen Traubentrester und 100 Tonnen Weintrub nicht überschreiten.
Artikel 47
Ankaufspreis
(1) Der in Artikel 27 Absatz 9 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannte Ankaufspreis gilt für nicht abgefuellte Ware frei Brennerei.
(2) Der Brenner zahlt dem Erzeuger den in Absatz 1 genannten Ankaufspreis für die gelieferte Menge innerhalb von drei Monaten ab dem Tag der Lieferung dieser Menge an die Brennerei
Falls der Erzeuger keinen Einspruch erhebt, kann der Brenner jedoch
a) dem Erzeuger spätestens drei Monate nach Lieferung der Erzeugnisse einen Vorschuß in Höhe von 80 % des Ankaufspreises zahlen oder
b) den unter Buchstabe a) genannten Vorschuß nach Lieferung der Erzeugnisse und spätestens einen Monat nach Vorlage der Rechnung zahlen, die für die betreffenden Erzeugnisse vor dem 31. August auszustellen ist, der auf das betreffende Wirtschaftsjahr folgt.
Der Restbetrag wird dem Erzeuger vom Brenner spätestens am darauffolgenden 31. Oktober ausgezahlt.
Artikel 48
Beihilfe für den Brenner
(1) Der Betrag der Beihilfe, die dem Brenner für die im Rahmen einer Destillation gemäß Artikel 27 der Verordnung (EWG) Nr. 1493/1999 zu destillierten Erzeugnisse zu zahlen ist, wird je Volumenprozent Alkohol und je Hektoliter des aus der Destillation gewonnenem Erzeugnisses folgendermaßen festgesetzt:
a) Neutraler Alkohol:
i) Pauschalbeihilfe 0,6279 EUR
ii) Beihilfe für Traubentrester 0,8453 EUR
iii) Beihilfe für Wein und Weintrub 0,4106 EUR
b) Branntwein aus Traubentrester und Destillat oder
Rohalkohol aus Traubentrester mit einem Alkoholgehalt von mindestens 52 % vol:0,3985 EUR
c) Branntwein aus Wein: 0,2777 EUR
d) Rohalkohol aus Wein und Weintrub 0,2777 EUR.
Erbringt der Brenner den Nachweis, daß das Destillat oder der Rohalkohol, das bzw. den er durch die Destillation von Traubentrester erhalten hat, nicht zur Herstellung von Branntwein aus Traubentrester verwendet wurde, so kann ihm ein zusätzlicher Betrag in Höhe von 0,3139 EUR/ % vol/hl gezahlt werden.
(2) Die in Absatz 1 Buchstabe a) genannten gestaffelten Beihilfen für Alkohol aus Traubentrester bzw. Alkohol aus Wein und Weintrub
a) können von den Mitgliedstaaten beschlossen werden, wenn die Anwendung der Pauschalbeihilfe gemäß Ziffer i) dazu führt oder führen kann, daß in einigen Regionen der Gemeinschaft ein oder mehrere Nebenerzeugnisse der Weinbereitung nicht mehr destilliert werden können;
b) werden zwangsläufig auf die Brenner angewandt, bei denen im Laufe eines Wirtschaftsjahres ein Grundstoff im Rahmen der insgesamt durchgeführten Destillation mehr als 60 % ausgemacht hat.
(3) Für die zur Destillation gelieferten Weinmengen, die um mehr als 2 % über die Verpflichtung des Erzeugers gemäß Artikel 45 Absatz 1 dieser Verordnung hinausgehen, wird keine Beihilfe gezahlt.
Artikel 49
Befreiung von der Lieferpflicht
(1) Den Verpflichtungen gemäß Artikel 27 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 sind nicht unterworfen:
a) die Erzeuger, die die Nebenerzeugnisse der Weinbereitung unter Kontrolle und unter den Bedingungen von Artikel 51 Absatz 1 dieser Verordnung beseitigen,
b) die Erzeuger von aromatischen Qualitätsschaumweinen, aromatischen Qualitätsschaumweinen bestimmter Anbaugebiete und aromatischen Qualitätsperlweinen bestimmter Anbaugebiete, die diese Weine aus angekauftem, zur Eliminierung des Trubs stabilisiertem Traubenmost oder teilweise gegorenem Traubenmost hergestellt haben.
(2) Die Erzeuger, die keine Weinbereitung oder andere Verarbeitung von Trauben in Genossenschaftseinrichtungen durchgeführt haben und die im Laufe des betreffenden Weinwirtschaftsjahres nicht mehr als 25 Hektoliter Wein oder Most gewinnen, brauchen ihre Erzeugung nicht abzuliefern.
(3) Für den Teil ihrer im Rahmen der Destillationen nach Artikel 28 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 tatsächlich an die Brennerei gelieferten Weinerzeugung brauchen die Erzeuger für die Destillation nach Artikel 27 Absatz 3 der genannten Verordnung nur die Nebenerzeugnisse der Weinbereitung zu liefern.
Artikel 50
Beseitigung
(1) Von der Möglichkeit gemäß Artikel 27 Absatz 8 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 dürfen nur Erzeuger Gebrauch machen,
a) die in Erzeugungsgebieten ansässig sind, in denen die Destillation für sie eine unverhältnismäßig große Belastung bedeutet. Das Verzeichnis dieser Erzeugungsgebiete wird von den zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten aufgestellt. Diese setzen die Kommission davon in Kenntnis;
b) die keine Weinbereitung oder andere Verarbeitung von Trauben in Genossenschaftseinrichtungen vorgenommen haben und für die der geringe Umfang oder die besonderen Merkmale der Erzeugung und die Lage der Destillationsanlagen zu unverhältnismäßig hohen Destillationskosten führen.
(2) Zur Anwendung von Artikel 27 Ansatz 8 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 sind die Nebenerzeugnisse unverzüglich, spätestens am Ende des Wirtschaftsjahres, in dem sie angefallen sind, zu beseitigen. Die Beseitigung wird mit Angabe der geschätzten Mengen entweder in der Buchführung nach Artikel 70 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 vermerkt oder durch die zuständige Behörde bescheinigt.
Die Beseitigung des betreffenden Weintrubs gilt als erfolgt, wenn der Trub denaturiert wird, um seine Verwendung bei der Weinbereitung unmöglich zu machen, und wenn die Lieferung des so denaturierten Trubs an Dritte in der im vorstehenden Unterabsatz genannten Buchführung vermerkt wird. Die Mitgliedstaaten treffen die erforderlichen Maßnahmen, um die Kontrolle dieser Transaktionen zu gewährleisten.
Die Mitgliedstaaten, deren Weinerzeugung 25000 hl/Jahr übersteigt, kontrollieren stichprobenweise mindestens, ob der in Artikel 51 genannte durchschnittliche Mindestalkoholgehalt eingehalten und die Nebenerzeugnisse rechtzeitig und vollständig beseitigt wurden.
Artikel 51
Merkmale der zu beseitigenden Nebenerzeugnisse
Der Mindestalkoholgehalt der Nebenerzeugnisse der Weinbereitung, die gemäß Artikel 27 Absätze 7 und 8 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 unter Kontrolle beseitigt werden, beträgt:
a) Traubentrester:
i) 2,1 Liter/100 kg bei weißem Qualitätswein b.A.,
ii) 3 Liter/100 kg in anderen Fällen.
b) Weintrub:
i) 3,5 Liter/100 kg bei weißem Qualitätswein b.A.,
ii) 5 Liter/100 kg in anderen Fällen.
Abschnitt II - Destillation von Weinen aus Sorten mit doppelter Klassifizierung
Artikel 52
Verpflichtung zur Lieferung von Wein
Die der Destillationspflicht gemäß Artikel 28 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 unterliegenden Erzeuger kommen ihrer Verpflichtung nach, indem sie ihren Wein spätestens am 15. Juli des betreffenden Wirtschaftsjahres an eine zugelassene Brennerei liefern.
In dem in Artikel 73 dieser Verordnung genannten Fall ist der Verpflichtung Genüge geleistet, wenn der Wein bis spätestens 15. Juni des betreffenden Wirtschaftsjahres an einen zugelassenen Brennweinherstellungsbetrieb geliefert wird.
Artikel 53
Zu liefernde Weinmenge
(1) Bei dem in Artikel 28 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten Wein ist jeder Erzeuger verpflichtet, eine Weinmenge in Höhe der von ihm erzeugten Gesamtmenge zu liefern. Diese Menge wird vermindert:
a) um die Menge, die der gemäß Absatz 2 dieses Artikels berechneten üblicherweise zu Wein verarbeiteten Menge entspricht,
b) um die Menge, für welche er nachweist, daß sie spätestens am 15. Juli des betreffenden Wirtschaftsjahres ausgeführt worden ist.
Darüber hinaus kann der Erzeuger von der zu liefernden Menge eine Menge von höchstens 10 Hektolitern abziehen.
(2) Für jede Verwaltungseinheit entspricht die normalerweise für die Weinbereitung verwendete Gesamtmenge dem Durchschnitt der in den nachstehenden Wirtschaftsjahren für die Weinbereitung verwendete Menge bei Wein aus Rebsorten, die in der Klassifizierung sowohl als Keltertrauben als auch als für einen anderen Verwendungszweck bestimmte Sorte geführt werden:
- 1974/75 bis 1979/80 in der Zehnergemeinschaft,
- 1978/79 bis 1983/84 in Spanien und in Portugal
- 1988/89 bis 1993/94 in Österreich.
Bei Wein aus Rebsorten, die in der Klassifizierung einer Verwaltungseinheit sowohl als Keltertrauben als auch als für die Herstellung von Branntwein aus Wein bestimmte Sorten geführt werden, wird diese Menge jedoch von der für eine andere Destillation als diejenige zur Herstellung von Branntwein aus Wein mit Ursprungsbezeichnung verwendeten Menge abgezogen.
Für die in Unterabsatz 1 genannten Weine wird die normalerweise für die Weinbereitung verwendete Menge je Hektar von den betreffenden Mitgliedstaaten festgesetzt, indem für denselben in Unterabsatz 1 genannten Bezugszeitraum die jeweiligen Anteile der Weine festgesetzt werden, die in der Klassifizierung einer Verwaltungseinheit sowohl als Keltertrauben als auch als für einen anderen Verwendungszweck bestimmte Sorte geführt werden.
(3) Für jeden Erzeuger entspricht die erzeugte Gesamtmenge der Summe aus den Mengen des in Artikel 53 Paragraph 1 wie auch in der Erzeugungsmeldung gemäß Artikel 18 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten Weins und den in den Ein- und Ausgangsbüchern nach Artikel 70 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 ausgewiesenen Mengen, die er nach dem Zeitpunkt der Vorlage der Erzeugungsmeldung aus Trauben oder Most aus den in Artikel 28 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten Traubensorten, die in der Erntemeldung aufgeführt sind, gewonnen hat.
(4) Ab dem Wirtschaftsjahr 1998/99 sind die Mitgliedstaaten abweichend von Paragraph 3 bei Wein aus Rebsorten, die in der Klassifizierung einer Verwaltungseinheit sowohl als Keltertrauben als auch als für die Herstellung von Branntwein aus Wein bestimmte Sorten geführt werden, ermächtigt, für den Erzeuger, der ab dem Wirtschaftsjahr 1997/98 für einen Teil der Rebfläche seines Betriebs die Prämie für die endgültige Aufgabe des Weinbaus gemäß Artikel 8 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 erhalten hat, während der fünf auf die Rodung folgenden Wirtschaftsjahre die normalerweise für die Weinbereitung verwendete Menge in der Höhe beizubehalten, die sie vor der Rodung erreicht hatte.
Artikel 54
Ausnahmen von der Lieferpflicht
In Anwendung der Möglichkeit von Artikel 28 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 kann der dort genannte Wein:
a) zwecks Erfuellung der Ausfuhrzollförmlichkeiten zu einer Zollstelle befördert werden und danach das Zollgebiet der Gemeinschaft verlassen, oder
b) zwecks Verarbeitung zu Brennwein zu den Anlagen eines zugelassenen Brennweinherstellers befördert werden.
Artikel 55
Ankaufspreis
(1) Der in Artikel 28 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannte Ankaufspreis wird dem Erzeuger vom Brenner für die gelieferte Menge innerhalb von drei Monaten ab dem Datum der Ablieferung in der Brennerei gezahlt. Dieser Preis gilt für nicht abgefuellte Ware ab Erzeugerbetrieb.
(2) Für den in Artikel 53 Absatz 2 Unterabsatz 2 genannten Wein kann der Ankaufspreis von Frankreich gemäß Artikel 28 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 nach Maßgabe des Hektarertrags für die Destillationspflichtigen unterschiedlich festgesetzt werden. Die in diesem Mitgliedstaat geltenden Bestimmungen gewährleisten, daß sich der für alle destillierten Weine tatsächlich gezahlte Durchschnittspreis auf 1,34 EUR/hl/ % vol beläuft.
Artikel 56
Beihilfe für den Brenner
Der Betrag der Beihilfe gemäß Artikel 28 Absatz 5 Buchstabe a) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 wird je Volumenprozent Alkohol und je Hektoliter des aus der Destillation gewonnenem Erzeugnisses folgendermaßen festgesetzt:
a) Neutraler Alkohol 0,7728 EUR
b) Branntwein aus Wein, Rohalkohol und Weindestillat 0,6401 EUR
Artikel 57
Merkmale des durch bestimmte Destillationen gewonnenen Alkohols
Aus der direkten Destillation von Wein, der aus Sorten gewonnen wurde, die in der Klassifizierung für eine Verwaltungseinheit sowohl als Keltertraubensorten als auch als für die Herstellung von Branntwein aus Wein bestimmte Sorten geführt werden, darf nur ein Erzeugnis mit einem Alkoholgehalt von mindestens 92 % vol gewonnen werden.
Abschnitt III - Gemeinsame Bestimmungen für die Abschnitte I und II dieses Kapitels
Artikel 58
Teillieferungen
Die einer der Destillationsverpflichtungen gemäß den Artikeln 45 und 52 dieser Verordnung unterliegenden Erzeuger, die vor dem 15. Juli des laufenden Wirtschaftsjahres mindestens 90 % der ihrer Verpflichtung entsprechenden Menge geliefert haben, können diese Verpflichtung dadurch erfuellen, daß sie die Restmenge vor einem von der zuständigen staatlichen Behörde festzusetzenden Zeitpunkt liefern, der nicht nach dem 31. August des folgenden Wirtschaftsjahres liegen darf.
In diesem Fall
a) werden der Ankaufspreis der in Unterabsatz 1 genannten Restmengen sowie der Preis des daraus gewonnenen und der Interventionsstelle gelieferten Alkohols um einen Betrag verringert, der der Beihilfe entspricht, die für die betreffende Destillation für neutralen Alkohol gemäß Artikel 48 Absatz 1 Buchstabe a) Ziffer i) und Artikel 56 Buchstabe a) dieser Verordnung festgesetzt wurde,
b) wird keine Beihilfe für Destillationserzeugnisse gezahlt, die nicht an die Interventionsstelle geliefert werden,
c) gilt die Verpflichtung als innerhalb der Frist gemäß Absatz 1 erfuellt,
d) werden die Destillationsfristen, die Fristen für den Nachweis der Zahlung des Preises gemäß Buchstabe a) und die Fristen für die Lieferung des Alkohols an die Interventionsstelle von der zuständigen Behörde der Verlängerung der Lieferfrist angepaßt.
Artikel 59
Nachweis der Lieferung
Der Brenner stellt dem Erzeuger vor dem 31. August des folgenden Wirtschaftsjahres als Nachweis der Lieferung eine Bescheinigung aus, in der mindestens die Art, die Menge und der vorhandene Alkoholgehalt des gelieferten Erzeugnisses sowie die Lieferdaten angegeben sind.
Liefert jedoch ein Erzeuger die Erzeugnisse, die er destillieren lassen muß, an eine Brennerei in einem anderen Mitgliedstaat als demjenigen, in dem diese Erzeugnisse gewonnen wurden, so läßt der Brenner von der Interventionsstelle des Mitgliedstaats, in dem die Destillation stattfindet, in dem in Artikel 70 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 vorgesehenen Dokument bescheinigen, daß diese Erzeugnisse von der Brennerei übernommen worden sind. Eine Abschrift dieses mit dem entsprechenden Vermerk versehenen Dokuments wird innerhalb eines Monats ab dem Tag des Erhalts der zu destillierenden Erzeugnisse vom Brenner an den Erzeuger übersandt.
Artikel 60
Der Interventionsstelle vom Brenner vorzulegende Nachweise
(1) Um in den Genuß der Beihilfe zu gelangen, reicht der Brenner spätestens am 30. November, der auf das betreffende Wirtschaftsjahr folgt, bei der Interventionsstelle einen Antrag ein, dem er für die Mengen, für die die Beihilfe beantragt wird, folgendes beifügt:
a) i) bei Wein und Weintrub eine Aufstellung der Lieferungen der einzelnen Erzeuger mit mindestens folgenden Angaben:
- Art, Menge, Farbe und Alkoholgehalt,
- Nummer des Dokuments gemäß Artikel 70 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999, wenn dieses Dokument für die Beförderung der Erzeugnisse bis zu den Anlagen der Brennerei erforderlich ist, andernfalls den Hinweis auf das gemäß den einzelstaatlichen Bestimmungen verwendete Dokument;
ii) bei Traubentrester eine Namensliste der Erzeuger, die ihm Trester geliefert haben, sowie Angaben über die Alkoholmengen, die in dem für die Destillation nach Artikel 27 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 gelieferten Trester enthalten sind;
b) eine Erklärung, die von der vom Mitgliedstaat bezeichneten zuständigen Stelle mit einem Sichtvermerk versehen ist und mindestens folgende Angaben enthält:
i) die aus der Destillation gewonnenen Erzeugnismengen, aufgeteilt nach den Gruppen von Erzeugnissen gemäß Artikel 44 dieser Verordnung,
ii) die Zeitpunkte der Gewinnung dieser Erzeugnisse.
c) den Nachweis dafür, daß dem Erzeuger innerhalb der vorgesehenen Frist der für die betreffende Destillation vorgesehene Mindestankaufspreis gezahlt wurde.
Die Mitgliedstaaten können jedoch nach vorheriger Zustimmung der Kommission vereinfachte Verfahren für die Vorlage des Nachweises der Zahlung des Mindestankaufspreises für die Destillation der Nebenerzeugnisse der Weinbereitung vorsehen.
(2) Wird die Destillation vom Erzeuger selbst durchgeführt, so werden die Unterlagen nach Absatz 1 durch eine Erklärung ersetzt, die von der zuständigen Stelle des Mitgliedstaats mit einem Sichtvermerk versehen wird und mindestens folgende Angaben enthält:
a) Art, Menge, Farbe und Alkoholgehalt des zu destillierenden Erzeugnisses,
b) die Mengen der aus der Destillation gewonnenen Erzeugnisse, aufgeteilt nach den Gruppen von Erzeugnissen gemäß Artikel 43 dieser Verordnung,
c) die Zeitpunkte der Gewinnung dieser Erzeugnisse.
(3) Anstelle eines Nachweises der Zahlung des Mindestpreises kann der Nachweis der Stellung einer Sicherheit zugunsten der Interventionsstelle erbracht werden. Diese Sicherheit beträgt 120 % der beantragten Beihilfe.
In diesem Fall ist der Nachweis dafür, daß der Brenner den in Artikel 27 Absatz 9 oder Artikel 28 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten Ankaufspreis vollständig bezahlt hat, der Interventionsstelle spätestens am letzten Tag des Monats Februar vorzulegen, der auf das betreffende Wirtschaftsjahr folgt.
(4) In dem in Artikel 47 Absatz 2 Unterabsatz 2 dieser Verordnung genannten Fall wird der Nachweis für die Zahlung des Ankaufspreises durch den Nachweis für die Zahlung des Vorschusses ersetzt.
(5) Die Interventionsstelle zahlt dem Brenner oder - in den Fällen des Absatzes 2 - dem Erzeuger die Beihilfe innerhalb von drei Monaten ab dem Datum der Einreichung des Antrags, dem die erforderlichen Unterlagen beigefügt wurden.
(6) Stellt sich heraus, daß der Brenner dem Erzeuger nicht den Ankaufspreis gezahlt hat, so zahlt die Interventionsstelle dem Erzeuger vor dem 1. Juni des Jahres nach dem betreffenden Wirtschaftsjahr einen der Beihilfe entsprechenden Betrag, gegebenenfalls über die Interventionsstelle des Erzeugermitgliedstaats.
Artikel 61
Termine der Destillationsmaßnahmen
(1) Zur Erfuellung der Verpflichtung gemäß Artikel 27 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 gelieferter Wein darf erst ab 1. Januar des betreffenden Wirtschaftsjahres destilliert werden.
(2) Die Brennereien übermitteln der Interventionsstelle spätestens am 10. jedes Monats für den Vormonat eine Aufstellung über die destillierten Weinmengen und die bei der Destillation gewonnenen Erzeugnismengen, wobei die Erzeugnisgruppen gemäß Artikel 43 dieser Verordnung gesondert aufzuführen sind.
(3) Die Destillationsmaßnahmen dürfen erst nach dem 31. Juli des betreffenden Wirtschaftsjahres durchgeführt werden.
Artikel 62
Lieferung des Alkohols an die Interventionsstelle
(1) Unbeschadet der Anwendung von Artikel 27 Absatz 12 und Artikel 28 Absatz 6 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 kann der Brenner der Interventionsstelle bis spätestens 30. November nach dem betreffenden Wirtschaftsjahr das Erzeugnis liefern, das einen Alkoholgehalt von mindestens 92 % vol aufweist.
Die Maßnahmen, die zur Gewinnung des in Unterabsatz 1 genannten Erzeugnisses erforderlich sind, können entweder in den Anlagen des Brenners, der das genannte Erzeugnis an die Interventionsstelle liefert, oder in den Anlagen eines die Destillation in Lohnarbeit vornehmenden Brenners durchgeführt werden.
Außer bei Anwendung von Absatz 2 Unterabsatz 2 dieses Artikels darf der Brenner, der an die Interventionsstelle liefert, den gelieferten Alkohol physisch nicht in seinen eigenen Räumlichkeiten aufbewahren. Dieser Alkohol muß vielmehr in Räumlichkeiten aufbewahrt werden, die von der Interventionsstelle verwaltet werden.
(2) Der von der Interventionsstelle für den gelieferten Rohalkohol an den Brenner zu zahlende Preis wird folgendermaßen in % vol/hl festgesetzt:
a) Destillation gemäß Artikel 27 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999:
i) Pauschalpreis: 1,654 EUR
ii) Alkohol aus Traubentrester: 1,872 EUR
iii) Alkohol aus Wein und Weintrub: 1,437 EUR
b) Destillation gemäß Artikel 28 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999:
- Preis: 1,799 EUR
Wird der Alkohol in den Räumlichkeiten gelagert, in denen er gewonnen wurde, so werden die vorgenannten Preise um 0,5 EUR/hl Alkohol gekürzt.
(3) Die in Absatz 2 Buchstabe a) genannten gestaffelten Preise für Alkohol aus Traubentrester und Alkohol aus Wein oder Weintrub
a) können von den Mitgliedstaaten beschlossen werden, wenn die Anwendung der des Pauschalpreises dazu führt oder führen kann, daß in einigen Regionen der Gemeinschaft ein oder mehrere Nebenerzeugnisse der Weinbereitung nicht mehr destilliert werden können;
b) werden zwangsläufig auf die Brenner angewandt, bei denen im Laufe eines Wirtschaftsjahres ein Grundstoff im Rahmen der insgesamt durchgeführten Destillation mehr als 60 % ausgemacht hat.
(4) Hat der Brenner die Beihilfe gemäß den Artikeln 48 und 56 dieser Verordnung in Anspruch genommen, so werden die in Absatz 2 aufgeführten Preise um einen Betrag verringert, der dem Betrag dieser Beihilfe entspricht.
(5) Die Interventionsstelle zahlt dem Brenner den Preis spätestens drei Monate nach der Lieferung des Alkohols, sofern die Unterlagen und Nachweise gemäß Artikel 60 erbracht wurden.
KAPITEL II
FREIWILLIGE DESTILLATIONEN
Artikel 63
Eröffnung der Destillation gemäß Artikel 29 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999
(1) In jedem Wirtschaftsjahr ist die Destillation von Tafelwein und zur Gewinnung von Tafelwein geeignetem Wein gemäß Artikel 29 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 ab 1. September eröffnet.
(2) Die Menge Tafelwein und zur Gewinnung von Tafelwein geeignetem Wein, die jeder Erzeuger destillieren lassen kann, ist auf 40 % der höchsten Erzeugung dieser Weine begrenzt, die in den letzten drei Wirtschaftsjahren gemeldet wurde, einschließlich des laufenden Wirtschaftsjahres, wenn bereits eine Meldung darüber vorliegt. Im Falle der Anwendung des vorgenannten Prozentsatzes ist die erzeugte Menge Tafelwein die in der Spalte "Tafelwein" der Erzeugungsmeldung gemäß Artikel 18 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 aufgeführte Weinmenge.
(3) Jeder Erzeuger, der Tafelwein und zur Gewinnung von Tafelwein geeigneten Wein erzeugt hat, kann einen Vertrag oder eine Erklärung gemäß Artikel 65 dieser Verordnung unterzeichnen. Dem Vertrag muß der Nachweis für die Leistung einer Sicherheit in Höhe von 5 EUR/hl beiliegen. Diese Verträge sind nicht übertragbar.
(4) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission am 5. und 20. jedes Monats oder am ersten darauffolgenden Arbeitstag die Gesamtmenge der Verträge mit, die für diese Destillation während der Zeit vom 16. bis 31. des Vormonats bzw. von 1. bis 15. des laufenden Monats abgeschlossen wurden.
(5) Die Mitgliedstaaten können die betreffenden Verträge nach einer Frist von zehn Arbeitstagen nach der in Absatz 4 genannten Mitteilung an die Kommission genehmigen, sofern die Kommission inzwischen keine besonderen Maßnahmen getroffen hat. Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission die Gesamtmenge der so genehmigten Verträge spätestens zusammen mit der nächsten in Absatz 4 genannten Mitteilung mit.
(6) Überschreiten die Mengen, für die Verträge abgeschlossen und die der Kommission an dem gemäß Absatz 4 festgesetzten Tag mitgeteilt wurden, die mit den verfügbaren Haushaltsmitteln vereinbaren Mengen oder gehen sie weit über die Aufnahmefähigkeit des Trinkalkoholsektors hinaus oder droht eine dieser beiden Gefahren, so setzt die Kommission einen einheitlichen Annahmeprozentsatz für die in den betreffenden Verträgen vereinbarten Mengen fest und/oder setzt die Mitteilung neuer Verträge aus. In diesem Fall wird die in Absatz 3 genannte Sicherheit für die vereinbarten, aber nicht akzeptierten Mengen freigegeben.
Die Kommission kann außerdem im Falle einer anormalen Entwicklung der Vertragsabschlüsse oder einer ernsthaften Gefahr von Verzerrungen bei der Kontinuität der herkömmlichen Versorgung mit Destillationserzeugnissen einen Annahmeprozentsatz für die abgeschlossenen Verträge festsetzen oder die Mitteilung neuer Verträge aussetzen.
(7) Abgeschlossene Verträge, die der Kommission nicht gemäß den Bestimmungen von Absatz 4 mitgeteilt worden sind, können nicht genehmigt werden.
(8) Die Sicherheit gemäß Absatz 3 wird nach Maßgabe der gelieferten Mengen freigegeben, wenn der Erzeuger den Nachweis für die Lieferung an die Brennerei erbringt.
(9) Die in jedem Vertrag vereinbarten Mengen müssen spätestens am 30. Juni des Wirtschaftsjahres an die Brennerei geliefert werden.
Artikel 64
Beihilfebetrag
(1) Die Beihilfe, die dem Brenner oder in den Fällen gemäß Artikel 70 Absatz 3 dieser Verordnung dem Erzeuger für den im Rahmen der in diesem Kapitel behandelten Destillation gebrannten Wein zu zahlen ist, wird je Volumenprozent Alkohol und je Hektoliter des aus der Destillation gewonnenem Erzeugnisses folgendermaßen festgesetzt:
a) primäre Beihilfe gemäß Artikel 29 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999:
- 1,751 EUR/ % vol/hl für Rohalkohol und Branntwein aus Wein,
- 1,884 EUR/ % vol/hl für neutralen Alkohol;
b) sekundäre Beihilfe gemäß Artikel 29 Absatz 6 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999: 0,0336 EUR/Tag/hl.
(2) Der Brenner, der beabsichtigt, die sekundäre Beihilfe in Anspruch zu nehmen, teilt der Interventionsstelle die Menge und die Merkmale des Erzeugnisses mit, das er zu lagern gedenkt, sowie das voraussichtliche Datum des Beginns der Lagerung. Diese Mitteilung muß spätestens 30 Tage vor dem Datum des Beginns der Lagerung erfolgen.
Das voraussichtliche Datum des Beginns der Lagerung gilt als das tatsächliche Datum, es sei denn, die Interventionsstelle erhebt innerhalb der vorgenannten Frist von 30 Tagen Einspruch.
(3) Die unter Buchstabe b) des Absatzes 1 genannte sekundäre Beihilfe kann nur
- für eine Alkoholmenge von nicht weniger als 100 hl in Behältnissen mit einem Fassungsvermögen von nicht weniger als 100 hl
- während eines Hoechstzeitraums von zwölf Monaten ab dem 1. Dezember,
- während eines Mindestzeitraums von sechs Monaten gewährt werden.
Die Brenner können die Lagerung des Alkohols ab 1. Juni beenden, sofern die Kommission dies infolge der Lage dieses Sektors zuläßt.
(4) Bei der primären Beihilfe zahlt die Interventionsstelle dem Brenner oder, in den Fällen gemäß Artikel 65 Absatz 2, dem Erzeuger die nach Absatz 1 dieses Artikels berechnete Beihilfe innerhalb von drei Monaten ab dem Tag der Vorlage der Nachweise gemäß Artikel 65 Absatz 10 dieser Verordnung.
Die Interventionsstelle zahlt die sekundäre Beihilfe innerhalb von drei Monaten nach Ende der Lagerzeit.
(5) Alkohol, für den die Beihilfen nach diesem Artikel gezahlt werden, kann später nicht von den staatlichen Behörden gekauft werden. Möchte der Brenner trotzdem seinen Alkohol an die staatlichen Behörden verkaufen, so muß er zuvor die betreffenden Beihilfen zurückzahlen.
(6) Abweichend von Absatz 5 gilt jedoch folgendes: Wenden die staatlichen Behörden ein Alkoholverkaufsprogramm an, das die traditionellen Verwendungen nicht behindert, wie zum Beispiel ein umweltgerechtes Programm zum Alkoholverkauf im Kraftstoffsektor, so gilt Absatz 5 nicht für die im Rahmen eines solchen Programms verkauften Mengen.
KAPITEL III
GEMEINSAME VORSCHRIFTEN FÜR DIE KAPITEL I UND II
Abschnitt I - Allgemeines
Artikel 65
Liefervertrag
(1) Jeder Erzeuger, der Wein seiner eigenen Erzeugung zu der in den Artikeln 29 und 30 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten Destillation zu liefern beabsichtigt, schließt mit einem oder mehreren Brennern einen oder mehrere Lieferverträge (nachstehend "Vertrag" genannt) ab. Dieser Vertrag wird der zuständigen Interventionsstelle vor zu einem noch festzusetzenden Zeitpunkt nach von den Mitgliedstaaten festgelegten Modalitäten zur Genehmigung vorgelegt.
Gleichzeitig mit dem Vertrag wird der Interventionsstelle der Nachweis dafür vorgelegt, daß der Erzeuger die zur Lieferung bestimmte Menge Wein tatsächlich erzeugt und im Besitz hat. Dieser Nachweis braucht in den Mitgliedstaaten, in denen die Verwaltung darüber schon in anderem Rahmen verfügt, nicht erbracht zu werden.
Die Erzeuger, für die die Verpflichtungen gemäß den Artikeln 27 und 28 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 gelten, legen den Brennern ferner den Nachweis dafür vor, daß sie diesen Verpflichtungen während des in Artikel 2 Absatz 2 dieser Verordnung festgesetzten Zeitraums nachgekommen sind.
(2) In dem Vertrag ist für den betreffenden Wein mindestens folgendes anzugeben:
a) die Menge; diese Menge darf nicht kleiner sein als 10 Hektoliter,
b) die verschiedenen Merkmale, insbesondere die Farbe.
Der Erzeuger darf den Wein nur zur Destillation liefern, wenn der Vertrag von der zuständigen Interventionsstelle genehmigt worden ist. Die zuständige Behörde kann die von jedem Erzeuger abgeschlossene Anzahl Verträge begrenzen.
Erfolgt die Destillation in einem anderen Mitgliedstaat als demjenigen, in dem der Vertrag genehmigt wurde, so übermittelt die Interventionsstelle, die den Vertrag genehmigt hat, eine Kopie an die Interventionsstelle des ersten Mitgliedstaats.
(3) Die in Absatz 1 dieses Artikels genannten Erzeuger, die
a) selbst über Brennereianlagen verfügen und beabsichtigen, die in diesem Kapitel genannte Destillation durchzuführen,
b) die Absicht haben, diese Destillation in den Anlagen einer zugelassenen Brennerei, die Lohnarbeiten durchführt, vornehmen zu lassen,
legen der zuständigen Interventionsstelle vor einem noch festzusetzenden Zeitpunkt eine Erklärung über die Lieferung zur Destillation (nachstehend "Erklärung" genannt) zur Genehmigung vor.
Die Erzeuger, für die die Verpflichtungen gemäß den Artikeln 27 und 28 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 gelten, legen der zuständigen Interventionsstelle ferner den Nachweis darüber vor, daß sie diesen Verpflichtungen während des in Artikel 2 Absatz 2 dieser Verordnung festgesetzten Bezugszeitraums nachgekommen sind.
(4) Für die Zwecke von Absatz 3 wird der Vertrag wie folgt ersetzt:
a) in dem in Absatz 3 Unterabsatz 1 Buchstabe a) genannten Fall durch die Erklärung,
b) in dem in Absatz 3 Unterabsatz 1 Buchstabe b) genannten Fall durch die Erklärung, der ein zwischen dem Erzeuger und dem Brenner geschlossener Liefervertrag über die Destillation in Lohnarbeit beigefügt wird.
(5) Die Merkmale des zur Destillation bestimmten Weins dürfen nicht von den im Vertrag oder der Erklärung gemäß diesem Artikel genannten Merkmalen abweichen.
In folgenden Fällen wird keine Beihilfe gewährt:
a) wenn die tatsächlich zur Destillation gelieferte Weinmenge 95 % der im Vertrag oder der Erklärung aufgeführten Menge unterschreitet;
b) für die Weinmenge, die 105 % der im Vertrag oder der Erklärung aufgeführten Menge überschreitet;
c) für die Weinmenge, die die bei der betreffenden Destillation einzuhaltende Hoechstmenge überschreitet.
(6) Der Brenner zahlt dem Erzeuger für den ihm gelieferten Wein die gemäß Artikel 29 oder 30 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 festgesetzten Preise je Volumenprozent Alkohol und je Hektoliter. Dieser Preis gilt für nicht abgefuellte Ware ab Betrieb des Erzeugers.
(7) Der Brenner zahlt dem Erzeuger den in Absatz 6 genannten Mindestankaufspreis innerhalb von drei Monaten nach der Lieferung, sofern der Erzeuger der zuständigen Behörde innerhalb von zwei Monaten nach Lieferung des Weins den Nachweis gemäß Absatz 1 Unterabsatz 3 dieses Artikels erbracht hat. Wird dieser Nachweis erst nach Ablauf der Frist von zwei Monaten erbracht, so zahlt der Brenner innerhalb von einem Monat.
(8) Der Brenner teilt der Interventionsstelle innerhalb der vorgeschriebenen Fristen folgendes mit und übermittelt ihr folgende Unterlagen:
a) Für jeden Erzeuger, der ihm Wein geliefert hat, und für jede Lieferung die Menge, die Farbe und den vorhandenen Alkoholgehalt des Weins sowie die Nummer des Begleitdokuments gemäß Artikel 70 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 für die Beförderung des Weins in die Anlagen des Brenners;
b) den Nachweis dafür, daß innerhalb der vorgeschriebenen Fristen die gesamte im Vertrag oder in der Erklärung aufgeführten Weinmenge destilliert worden ist,
c) den Nachweis dafür, daß er dem Erzeuger innerhalb der vorgeschrieben Fristen den in Absatz 7 dieses Artikels genannten Ankaufspreis gezahlt hat.
In dem in Absatz 9 dargestellten Fall wird der Interventionsstelle nur der unter Buchstabe b) genannte Nachweis vorgelegt.
Die Brennereien übermitteln der Interventionsstelle spätestens am 10. jedes Monats für den Vormonat eine Aufstellung über die destillierten Weinmengen und die bei der Destillation gewonnenen Erzeugnismengen, wobei die Erzeugnisklassen gemäß Artikel 43 dieser Verordnung gesondert aufzuführen sind.
(9) Erfolgt die Destillation durch den Erzeuger selbst in seiner Funktion als Brenner oder durch einen Brenner, der für die Rechnung des Erzeugers handelt, so macht auch der Erzeuger gegenüber der zuständigen Interventionsstelle die in Absatz 8 aufgeführten Angaben.
(10) Die Mitgliedstaaten überprüfen die Weine, die in den Verträgen aufgeführt sind, anhand repräsentativer Stichproben zumindest der folgenden Elemente:
a) tatsächliche Erzeugung und tatsächlicher Besitz der zur Lieferung bestimmten Menge Wein durch den Erzeuger,
b) Zugehörigkeit des Weins gemäß der Angabe im Vertrag zu der Kategorie, für die die Destillation eröffnet wurde.
Die Kontrolle wird zu einem beliebigen Zeitpunkt zwischen der Vorlage des Vertrages und der Ankunft in die Brennerei vorgenommen. Die Mitgliedstaaten. die über ein wirksameres Kontrollsystem für die Überprüfung der Einhaltung von Unterabsatz 1 Buchstabe a) verfügen, können die Kontrolle auf die Ankunft in der Brennerei beschränken.
Artikel 66
Vorschuß
(1) Der Brenner oder, in dem in Artikel 65 Absatz 3 dieser Verordnung genannten Fall, der Erzeuger, kann beantragen, daß ihm ein der Beihilfe für die betreffende Destillation entsprechender Vorschuß gezahlt wird, sofern er bei der Interventionsstelle eine Sicherheit geleistet hat. Diese Sicherheit beträgt 120 % des genannten Betrags.
Der in Absatz 1 genannte Betrag wird je Volumenprozent Alkohol, wie es für den Wein im Vertrag oder der Liefererklärung angegeben ist, und je Hektoliter dieses Weins oder je Hektoliter reinen Alkohols im Rahmen der in Artikel 64 Absatz 1 Buchstabe b) dieser Verordnung genannten sekundären Beihilfe berechnet. Der Vorschuß wird von der Interventionsstelle innerhalb der drei Monate gezahlt, die auf die Vorlage des Nachweises für die Sicherheit folgen, sofern der Vertrag genehmigt wird.
(2) Die Sicherheit wird von der Interventionsstelle nach fristgerechter Vorlage der in Artikel 65 Absatz 8 genannten Nachweise freigegeben.
Artikel 67
Beteiligung des EAGFL an den Kosten für die Destillationsmaßnahmen
(1) Der Europäische Ausrichtungs- und Garantiefonds für die Landwirtschaft, Abteilung Garantie, beteiligt sich an den Ausgaben der Interventionsstellen für die Übernahme des Alkohols.
Der Betrag dieser Beteiligung entspricht der gemäß den Artikeln 48, 56 und 68 Buchstabe a) dieser Verordnung sowie Artikel 3 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 festgesetzten Beihilfe.
(2) Die Artikel 4 und 6 der Verordnung (EG) Nr. 1258/1999(4) gelten für diese Beteiligung.
Abschnitt II - Brennwein
Artikel 68
Verarbeitung zu Brennwein
(1) Der zu einer der Destillationen gemäß dieser Verordnung bestimmte Wein kann zu Brennwein verarbeitet werden. In diesem Fall darf aus der Destillation des Brennweins nur ein Branntwein gewonnen werden.
(2) Die Herstellung des Brennweins erfolgt unter amtlicher Kontrolle.
Zu diesem Zweck:
a) müssen das oder die Dokumente und das oder die Bücher nach Artikel 70 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 die Erhöhung des vorhandenen Alkoholgehalts in Volumenprozent unter Angabe des entsprechenden Gehalts vor und nach Hinzufügung des Destillats zum Wein enthalten,
b) wird unter Aufsicht einer amtlichen Stelle vor der Verarbeitung zu Brennwein eine Probe des Weins zur Bestimmung des vorhandenen Alkoholgehalts in einem amtlichen oder einem unter amtlicher Aufsicht arbeitenden Laboratorium entnommen,
c) werden zwei Analysebulletins über die unter Buchstabe b) genannte Analyse dem Brennweinhersteller übermittelt, der eines davon der Interventionsstelle des Mitgliedstaats übersendet, in dem der Brennwein hergestellt worden ist.
(3) Die Herstellung des Brennweins erfolgt während des Zeitraums, der für die betreffende Destillation festgesetzt worden ist.
(4) Die Mitgliedstaaten können hinsichtlich der Orte, an denen Brennwein hergestellt werden darf, Beschränkungen vorsehen, soweit dies erforderlich ist, um die bestmögliche Kontrolle sicherzustellen.
Artikel 69
Herstellung von Brennwein
(1) Wird von der in Artikel 68 Absatz 1 vorgesehenen Möglichkeit Gebrauch gemacht und wird der Brennwein nicht vom Brenner oder für seine Rechnung hergestellt, so schließt der Erzeuger einen Liefervertrag mit einem zugelassenen Brennweinerzeuger und legt ihn der zuständigen Interventionsstelle zur Genehmigung vor.
Ist der Erzeuger jedoch als Hersteller von Brennwein zugelassen und beabsichtigt er, die Brennweinherstellung selbst vorzunehmen, so wird der in Unterabsatz 1 genannte Vertrag durch eine Erklärung über die Lieferung ersetzt.
(2) Für die in Absatz 1 genannten Verträge und Erklärungen gelten die von den Mitgliedstaaten erlassenen Bestimmungen.
(3) Der Brennweinhersteller zahlt dem Erzeuger für den gelieferten Wein mindestens den für die Destillationen der Artikel 27, 28, 29 bzw. 30 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 festgesetzten Mindestankaufspreis für Wein, wobei dieser Preis für nicht abgefuellte Ware gilt:
a) im Falle der Destillation nach Artikel 27 Absatz 9 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 ab Erzeugerbetrieb.
b) in den übrigen Fällen ab Erzeugerbetrieb.
Vorbehaltlich der erforderlichen Anpassungen ist der Brennweinhersteller den Verpflichtungen unterworfen, die nach diesem Titel für den Brenner gelten.
Der Betrag der dem Brennweinhersteller zu zahlenden Beihilfe wird je Volumenprozent vorhandener Alkohol und je Hektoliter Wein wie folgt festgesetzt:
- für die Destillation gemäß Artikel 27 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999: 0,2657 EUR,
- für die Destillation gemäß Artikel 28 der Verordnung (EG) 1493/1999: 0,6158 EUR,
- für die Destillation gemäß Artikel 29 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999: 0,1715 EUR.
Die Beihilfe wird dem Brennweinhersteller von der zuständigen Interventionsstelle unter der Bedingung gezahlt, daß er eine Sicherheit in Höhe von 120 % der zu erhaltenden Beihilfe leistet. Diese Sicherheit ist jedoch nicht erforderlich, wenn die Bedingungen für die Zahlung der Beihilfe bereits erfuellt werden.
Nimmt der Hersteller die Brennweinherstellung im Rahmen von unter verschiedene Bestimmungen der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 fallenden Destillationen vor, so steht es ihm frei, nur eine Sicherheit zu leisten. In diesem Fall entspricht die Sicherheit 120 % aller dem Brennweinhersteller für die genannten Destillationen zu zahlenden Beihilfen.
Die Sicherheit wird von der Interventionsstelle freigegeben, nachdem innerhalb der vorgesehenen Frist folgende Nachweis erbracht wurden:
a) der Nachweis für die Destillation der im Vertrag oder der Erklärung angegebenen Gesamtmenge Brennwein innerhalb der vorgesehenen Fristen,
b) der Nachweis für die Zahlung des Mindestankaufspreises gemäß den Artikeln 27, 28 29 und 30 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 innerhalb der vorgesehenen Fristen.
Im Falle von Absatz 1 Unterabsatz 2 erbringt der Erzeuger der Interventionsstelle lediglich den unter dem ersten Gedankenstrich vorgesehenen Nachweis.
Artikel 70
Destillation in einem anderen Mitgliedstaat
(1) Erfolgt die Destillation von Brennwein in einem anderen Mitgliedstaat als demjenigen, in dem der Vertrag oder die Erklärung genehmigt worden ist, so kann abweichend von Artikel 69 Absatz 4 dieser Verordnung die Beihilfe für die verschiedenen Destillationen an den Brenner gezahlt werden, sofern dieser innerhalb von zwei Monaten nach Ablauf der zur Durchführung der betreffenden Destillationen vorgesehenen Frist einen Antrag bei der Interventionsstelle des Mitgliedstaats stellt, auf dessen Gebiete diese Destillation vorgenommen wurde.
(2) Dem Antrag nach Absatz 1 sind beizufügen:
a) ein Dokument, in dem der Brennweinhersteller den Beihilfeanspruch an den Brenner abtritt, mit Angabe der betreffenden Brennweinmengen und des Betrags der betreffenden Beihilfe; das Dokument muß einen Sichtvermerk der zuständigen Behörden des Mitgliedstaats tragen, auf dessen Gebiet die Brennweinherstellung erfolgt ist;
b) eine Abschrift des Vertrages oder der Erklärung gemäß Artikel 69 Absatz 1, die von der zuständigen Interventionsstelle genehmigt worden sein müssen;
c) eine Abschrift des in Artikel 68 genannten Analysebulletins;
d) der Nachweis über die Zahlung des Mindestankaufspreises des Weins an den Erzeuger;
e) das Dokument gemäß Artikel 70 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 für die Beförderung von Brennwein in die Brennerei, aus dem die Erhöhung des vorhandenen Alkoholgehalts, ausgedrückt in % vol, durch Angabe des entsprechenden Alkoholgehalts vor und nach dem Zusatz des Destillats zum Wein ersichtlich ist;
f) der Nachweis für die Destillation des betreffenden Brennweins.
(3) In dem in Absatz 1 vorgesehenen Fall ist die Sicherheitsleistung gemäß Artikel 69 Absatz 4 durch den Brennweinhersteller nicht erforderlich.
(4) Die Interventionsstelle zahlt die Beihilfe spätestens drei Monate nach Vorlage des Antrags und der in Absatz 2 genannten Unterlagen aus.
Artikel 71
Spezifische Bestimmungen
(1) In dem in Artikel 74 Absatz 1 dieser Verordnung genannten Fall wird der Liefervertrag oder die Erklärung über die Herstellung von Brennwein der zuständigen Interventionsstelle spätestens am 31. Dezember des betreffenden Wirtschaftsjahres zur Genehmigung vorgelegt. Die Interventionsstelle teilt dem Erzeuger das Ergebnis des Genehmigungsverfahrens innerhalb von fünfzehn Tagen nach dem Datum der Einreichung des Vertrags oder der Erklärung mit.
(2) Im Falle der Destillation gemäß Artikel 27 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 kann die Brennweinherstellung frühestens ab dem 1. Januar des betreffenden Wirtschaftsjahres vorgenommen werden, wobei der Vertrag oder die Erklärung auf jeden Fall genehmigt worden sein müssen.
(3) Der Hersteller sendet der Interventionsstelle spätestens am 10. jedes Monats eine Aufstellung der ihm im Verlauf des Vormonats angelieferten Weinmengen.
(4) Um in den Genuß der Beihilfe zu kommen, reicht der Hersteller spätestens am 30. November nach dem betreffenden Wirtschaftsjahr bei der zuständigen Interventionsstelle einen Antrag ein, dem er den Nachweis über die Leistung einer Sicherheit nach Artikel 69 Absatz 4 dieser Verordnung beifügt.
Die Beihilfe wird spätestens drei Monate nach Vorlage des im vorherigen Abschnitt erwähnten Nachweises über die Leistung einer Sicherheit und auf jeden Fall erst nach der Genehmigung des Vertrags oder der Erklärung gezahlt.
(5) Vorbehaltlich Artikel 69 Absatz 4 dieser Verordnung wird die Sicherheit nur freigegeben, wenn die in Artikel 69 Absatz 4 dieser Verordnung genannten Unterlagen innerhalb von 12 Monaten nach Einreichung des Antrags bei der zuständigen Interventionsstelle vorgelegt werden.
(6) Erweist sich, daß der Brennweinhersteller dem Erzeuger nicht den Ankaufspreis gezahlt hat, so zahlt die Interventionsstelle dem Erzeuger vor dem 1. Juni des Wirtschaftsjahres, das auf das der Weinlieferung folgt, einen Betrag in Höhe der Beihilfe, gegebenenfalls über die Interventionsstelle des Erzeugermitgliedstaats.
Abschnitt III - Verwaltungsvorschriften
Artikel 72
Fälle höherer Gewalt
(1) Kann aus Gründen höherer Gewalt das zu destillierende Erzeugnis in seiner Gesamtheit oder teilweise nicht destilliert werden, so
a) unterrichtet der Erzeuger, falls der Fall höherer Gewalt das zu destillierende Erzeugnis zu einem Zeitpunkt betroffen hat, als er rechtlich darüber verfügen konnte, unverzüglich die Interventionsstelle des Mitgliedstaats, in dem sich seine Kellerei befindet;
b) unterrichtet der Brenner in allen anderen Fällen unverzüglich die Interventionsstelle des Mitgliedstaats, in dem sich die Brennereianlagen befinden.
In den in Unterabsatz 1 genannten Fällen legt die unterrichtete Interventionsstelle die Maßnahmen fest, die ihrer Ansicht nach aufgrund des angegebenen Umstandes erforderlich sind. Sie kann insbesondere eine Verlängerung der vorgesehenen Fristen gewähren.
(2) In dem in Absatz 1 Unterabsatz 1 Buchstabe a) genannten Fall arbeiten, falls sich die Kellerei des Erzeugers und die Brennereianlagen in zwei verschiedenen Mitgliedstaaten befinden, die Interventionsstellen der beiden betreffenden Mitgliedstaaten zur Anwendung des Absatzes 1 im Rahmen eines unmittelbaren Informationsaustausches zusammen.
In dem in Absatz 1 Unterabsatz 1 Buchstabe b) genannten Fall kann die unterrichtete Interventionsstelle auch den Brenner bei einer Destillation in Lohnarbeit - unter Vorbehalt der Zustimmung des Erzeugers - ermächtigen, seine Rechte und Pflichten für die noch nicht destillierte Erzeugnismenge an einen anderen Brenner abzutreten.
Artikel 73
Kontrolle der Destillationsmaßnahmen
(1) Die Kontrolle der Merkmale der zur Destillation gelieferten Erzeugnisse, insbesondere der Menge, Farbe und des Alkoholgehalts, erfolgt auf der Grundlage:
a) des Dokuments gemäß Artikel 70 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999, das die Beförderung begleitet;
b) einer Analyse von Stichproben, die beim Eingang des Erzeugnisses bei der Brennerei unter Kontrolle einer amtlichen Stelle des Mitgliedstaats, in dessen Gebiet sich die Brennerei befindet, entnommen werden. Diese Entnahme kann mittels repräsentativer Stichproben erfolgen;
c) gegebenenfalls der nach diesem Titel geschlossenen Verträge.
Die Analysen werden von zugelassenen Laboratorien gemäß Artikel 72 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 durchgeführt, die das Ergebnis der Interventionsstelle des Mitgliedstaats übermitteln, in dem die Destillation stattfindet.
Wird gemäß den geltenden Gemeinschaftsbestimmungen das in Unterabsatz 1 Buchstabe a) genannte Dokument nicht ausgestellt, so erfolgt die Kontrolle der Merkmale des zur Destillation bestimmten Erzeugnisses auf der Grundlage der Analysen gemäß Buchstabe b) desselben Absatzes.
Ein Vertreter einer amtlichen Stelle überprüft die Menge des destillierten Erzeugnisses, den Destillationszeitpunkt sowie die Mengen und Eigenschaften der gewonnenen Erzeugnisse.
(2) Das Ergebnis der Prüfung eines Teils des Weins, der Gegenstand eines Vertrags ist, gilt für die gesamte Menge Wein, die Gegenstand dieses Vertrags ist.
(3) Die Mitgliedstaaten können ferner die Verwendung eines Indikators vorsehen. Die Mitgliedstaaten dürfen sich nicht unter Berufung auf das Vorhandensein eines Indikators dem Inverkehrbringen eines zur Destillation bestimmten Erzeugnisses oder der aus diesem Erzeugnis gewonnenen Destillate auf ihrem Gebiet widersetzen.
Die Mitgliedstaaten können vorsehen, daß die Beförderung gemeinsam erfolgt, wenn in dieser Verordnung genannte Erzeugnisse von mehreren Erzeugern zur Destillation geliefert werden. In diesem Fall wird die Kontrolle der Merkmale der Erzeugnisse gemäß Artikel 70 dieser Verordnung nach den von den betreffenden Mitgliedstaaten festgelegten Modalitäten vorgenommen.
(4) Die Mitgliedstaaten, die von der Möglichkeit gemäß Absatz 3 Gebrauch machen, teilen dies der Kommission mit und unterrichten sie über die von ihnen zu diesem Zweck getroffenen Maßnahmen. In dem in Absatz 3 Unterabsatz 1 genannten Fall sorgt die Kommission für die Unterrichtung der anderen Mitgliedstaaten.
Artikel 74
Verstöße gegen diesen Titel
(1) Geht aus der Überprüfung des Sachverhalts hervor, daß der Erzeuger für die Gesamtheit oder einen Teil der gelieferten Erzeugnisse die in den Gemeinschaftsbestimmungen für die betreffende Destillation vorgesehenen Bedingungen nicht erfuellt, so teilt die zuständige Interventionsstelle dies dem Brenner und dem Erzeuger mit.
(2) Für die in Absatz 1 genannten Erzeugnismengen braucht der Brenner nicht den in den Artikeln 27, 28, 29 und 30 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 genannten Preis einzuhalten.
(3) Unbeschadet des Artikels 2 dieser Verordnung gilt folgendes: Erfuellen der Erzeuger oder der Brenner für die Gesamtheit oder einen Teil der an die Brennerei gelieferten Erzeugnisse nicht die in den Gemeinschaftsbestimmungen vorgesehenen Bedingungen für die betreffende Destillation, so
a) besteht für die betreffenden Mengen kein Anspruch auf Beihilfe;
b) darf der Brenner die aus der Destillation der betreffenden Mengen gewonnenen Erzeugnisse nicht an die Interventionsstelle abliefern.
Wurde die Beihilfe bereits gezahlt, so zieht die Interventionsstelle die Beihilfe beim Brenner wieder ein.
Ist die Lieferung der aus der Destillation gewonnenen Erzeugnisse bereits erfolgt, so zieht die Interventionsstelle von der Brennerei einen Betrag ein, der dem Betrag der für die betreffende Destillation vorgesehenen Beihilfe entspricht.
Werden jedoch die in dieser Verordnung vorgesehenen jeweiligen Fristen überschritten, so kann eine Verringerung der Beihilfe beschlossen werden.
(4) Die Interventionsstelle zieht beim Erzeuger einen Betrag in Höhe der dem Brenner gezahlten Beihilfe ein, wenn der Erzeuger die in den Gemeinschaftsbestimmungen für die betreffende Destillation vorgesehenen Bedingungen aus einem der folgenden Grunde nicht erfuellt:
a) Dieser Erzeuger hat die Erklärung über Ernte, Erzeugung oder Bestände nicht fristgerecht vorgelegt;
b) er hat eine Erklärung über Ernte, Erzeugung oder Bestände vorgelegt, die von der zuständigen Behörde des Mitgliedstaats als unvollständig oder ungenau angesehen wird, und die fehlenden oder ungenauen Angaben sind für die Anwendung der betreffenden Maßnahme von wesentlicher Bedeutung;
c) er ist den Verpflichtungen gemäß Artikel 37 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 nicht nachgekommen, und der Verstoß ist erst festgestellt oder dem Brenner mitgeteilt worden, nachdem die Zahlung des Mindestpreises aufgrund von früheren Erklärungen bereits erfolgt war.
Artikel 75
Strafmaßnahmen
(1) Außer im Falle höherer Gewalt gilt folgendes:
a) wenn der Brenner die ihm nach diesem Titel obliegenden Verpflichtungen nicht erfuellt oder sich weigert, Kontrollen vornehmen zu lassen, wird die Beihilfe nicht gezahlt;
b) wenn der Brenner eine der ihm obliegenden Verpflichtungen mit Ausnahme der Verpflichtung von Buchstabe a) nicht erfuellt, verringert die zuständige Behörde die Beihilfe je nach Schwere des begangenen Verstoßes um einen festen Betrag.
(2) In den Fällen höherer Gewalt entscheidet die zuständige Behörde über die erforderlichen Maßnahmen aufgrund der geltend gemachten Umstände.
(3) In dem Fall, in dem der Brenner seinen Verpflichtungen nicht innerhalb der gesetzten Fristen nachkommt, verringert sich die Beihilfe wie folgt:
a) Bezüglich der Zahlung des Ankaufspreises an den Erzeuger gemäß Artikel 47 Absatz 2, Artikel 55 und Artikel 65 Absatz 7 wird die Beihilfe einen Monat lang pro Tag Verspätung um 1 % gekürzt. Nach Ablauf dieses Monats wird keine Beihilfe mehr gezahlt.
b) Bezüglich
i) der Übermittlung des Nachweises der Zahlung des Ankaufspreises gemäß Artikel 60 Absatz 1 und Artikel 65 Absatz 8,
ii) der Einreichung des Beihilfeantrags gemäß Artikel 60 Absatz 1 und Artikel 64 Absatz 2 Unterabsatz 2 und Artikel 65 Absatz 8
iii) der Lieferung des Alkohols gemäß Artikel 62 Absatz 1,
iv) der Übermittlung einer Aufstellung der destillierten Mengen und der gewonnenen Erzeugnisse gemäß Artikel 61 Absatz 2,
v) der Übermittlung einer Aufstellung der zur Brennweinherstellung gelieferten Mengen gemäß Artikel 71 Absatz 3
wird die Beihilfe zwei Monate lang um 0,5 % pro Tag gekürzt.
Nach Ablauf dieser zwei Monate wird keine Beihilfe mehr gezahlt.
Wurde eine Beihilfe im voraus gezahlt, so wird die entsprechende Sicherheit anteilsmäßig zur fälligen Beihilfe freigegeben. Ist keine Beihilfe fällig, so verfällt die Sicherheit.
(4) Die Mitgliedstaaten unterrichten die Kommission über die Anwendungsfälle von Absatz 1 sowie über die Entscheidungen bei Anträgen auf Berücksichtigung von Fällen höherer Gewalt.
Abschnitt IV - Verringerung des Ankaufspreises für Wein gemäß Artikel 32 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999
Artikel 76
Verringerung des Ankaufspreises bestimmter angereicherter Weine
(1) Der Ankaufspreis für den zu einer Destillation gemäß den Artikeln 29 und 30 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 gelieferten Wein wird um folgende Beträge verringert:
- Zone A: 0,3626 EUR,
- Zone B: 0,3019 EUR,
- Zone C: 0,1811 EUR.
Die Verringerung gemäß Unterabsatz 1 gilt nicht:
a) für Wein, der von Erzeugern der Gebiete geliefert wird, in denen die Erhöhung des Alkoholgehalts nur durch Zusatz von Traubenmost erfolgen darf, und die für das fragliche Wirtschaftsjahr auf jegliche Beihilfe gemäß Artikel 34 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 verzichten. In diesem Fall legt der Erzeuger der Brennerei eine Kopie über den Verzicht auf die betreffende Beihilfe vor, die von der vom Mitgliedstaat bezeichneten zuständigen Behörde ordnungsgemäß abgezeichnet worden ist;
b) für Wein, der bei der Brennerei nach den für die einzelnen Weinbauzonen in Anhang V Absatz G Nummer 7 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 vorgesehenen Zeitpunkten eintrifft und von einem Erzeuger geliefert wird, der den zuständigen Behörden den Nachweis erbringt, daß er im Laufe des Wirtschaftsjahres weder den Alkoholgehalt seiner Tafelweinerzeugung durch Zugabe von Saccharose erhöht noch für diese Erzeugung einen Antrag auf Gewährung der Beihilfe gemäß Artikel 34 der genannten Verordnung gestellt hat;
c) für Weine und Weinkategorien, für die die Mitgliedstaaten die Erhöhung des Alkoholgehalts nicht zulassen oder für das betreffende Wirtschaftsjahr nicht zugelassen haben.
(2) Ein Betrag in Höhe der Verringerung gemäß Absatz 1 für die an eine der Brennereien gemäß besagtem Absatz gelieferte Menge Wein wird an die Erzeuger gezahlt, die dies vor dem 1. August bei der zuständigen Behörde entweder unmittelbar oder durch eine Brennerei beantragt und im betreffenden Wirtschaftsjahr weder den Alkoholgehalt ihrer Tafelweinerzeugung durch Zugabe von Saccharose erhöht noch für diese Erzeugung einen Antrag auf Gewährung der Beihilfe gemäß Artikel 34 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 gestellt haben.
Erzeugern, die vor dem 1. August einen Antrag stellen und die im Laufe des Wirtschaftsjahres den Alkoholgehalt durch Zugabe von Saccharose nicht erhöht haben oder die die genannte Beihilfe nur für einen Teil der an sämtliche Brennereien im Laufe des Wirtschaftsjahres gelieferten Mengen ihres Tafelweins beantragt haben, wird der Betrag gemäß Unterabsatz 1 für die Menge gezahlt, die dem Unterschied zwischen der Tafelweinmenge entspricht, die diese Erzeuger zur Destillation liefern und der Menge Tafelwein, deren Alkoholgehalt erhöht wurde.
Die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten können von diesen Erzeugern Belege verlangen, mit denen sich die Begründetheit des Antrags nachprüfen läßt.
Artikel 77
Verringerung der Beihilfen gemäß Artikel 76
Bei Wein, der für eine der Destillationen gemäß Artikel 76 dieser Verordnung geliefert wird und auf den die Verringerung angewandt wurde, wird
a) die an die Brennereien zu zahlende Beihilfe,
b) der den Brennereien für die Lieferung an eine Interventionsstelle gemäß Artikel 30 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 zu zahlende Preis,
c) die Beteiligung des EAGFL (Europäischer Ausrichtungs- und Garantiefonds für die Landwirtschaft) an den Ausgaben der Interventionsstelle für die Übernahme des Alkohols gemäß Artikel 30 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999
um einen Betrag in Höhe der Verringerung gemäß Artikel 76 gesenkt.
KAPITEL IV
ABSATZ VON ALKOHOL AUS DER DESTILLATION GEMÄSS KAPITEL I DIESES TITELS UND GEGEBENENFALLS ARTIKEL 30 DER VERORDNUNG (EG) NR. 1493/1999
Artikel 78
Gegenstand dieses Abschnitts und Begriffsbestimmungen
(1) Dieser Abschnitt enthält die Durchführungsbestimmungen zum Absatz von Alkohol aus der Destillation gemäß den Artikeln 27, 28 und 30 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 (nachstehend "Alkohol" genannt).
Der Absatz kann entweder zu neuen industriellen Verwendungen (Unterabschnitt I) oder zur ausschließlichen Verwendung als Kraftstoff in Drittländern (Unterabschnitt II) oder zur Verwendung als Bioethanol in der Gemeinschaft (Unterabschnitt III) erfolgen.
(2) Eine Ausschreibung im Sinne dieses Abschnitts ist eine Aufforderung an Kaufinteressenten, sich durch Einreichung von Angeboten oder daraus abgeleitete Verfahren zu bewerben, wobei der Zuschlag demjenigen erteilt wird, der unter Beachtung dieser Verordnung das günstigste Angebot eingereicht hat.
Unterabschnitt I - Absatz des Alkohols zu neuen industriellen Verwendungen
Artikel 79
Bestimmung des Begriffs "neue industrielle Verwendungen"
Unbeschadet von Artikel 31 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 kann die Kommission eine Ausschreibung für in der Gemeinschaft durchzuführende Kleinprojekte eröffnen, unter anderem mit dem Ziel neuer industrieller Verwendungen, wie:
a) Beheizung von Gewächshäusern,
b) Trocknung von Futtermitteln,
c) Brennstoff für Kesselanlagen, insbesondere von Zementfabriken,
sowie zur Verarbeitung zu Ausfuhrwaren für industrielle Zwecke durch einen Unternehmer, der in den letzten beiden Jahren mindestens einmal am aktiven Veredelungsverkehr beteiligt war, ausgenommen Vorgänge, die nur in erneuter Destillation, Rektifizierung, Wasserentzug, Reinigung oder Denaturierung des Alkohols bestehen.
Ist der Alkohol für die Ausfuhr in Form von bestimmten Waren in Drittländer bestimmt, so muß nachgewiesen werden, daß in den zwei Vorjahren Alkohol aus Drittländern zur Herstellung derselben Ausfuhrwaren im Rahmen des aktiven Veredelungsverkehrs verwendet werden durfte.
Artikel 80
Eröffnung der Ausschreibung
Die Kommission eröffnet gemäß Artikel 75 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 eine Ausschreibung für den Absatz von Alkohol aus den Destillationen gemäß Artikel 27, 28 und 30 besagter Verordnung zu neuen industriellen Verwendungen. Für den Zuschlag im Rahmen dieser Ausschreibung stehen jährlich höchstens 400000 Hektoliter Alkohol von 100 % vol zur Verfügung.
Artikel 81
Bekanntmachung der Ausschreibung
Die Ausschreibungen werden im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften bekanntgegeben.
Diese Bekanntmachung betrifft:
a) die besonderen Bedingungen der Ausschreibung sowie Name und Anschrift der betreffenden Interventionsstellen,
b) die in hl Alkohol von 100 % vol ausgedrückte Alkoholmenge, die Gegenstand der Ausschreibung ist,
c) je Mitgliedstaat ein Behältnis oder mehrere eine Partie bildende Behältnisse,
d) den Mindestpreis, zu dem Angebote eingereicht werden können, gegebenenfalls differenziert nach Endverwendungen,
e) die Teilnahmesicherheit gemäß Artikel 87 Absatz 5 und die Sicherheit für die ordnungsgemäße Durchführung gemäß Artikel 89 Absatz 3 Buchstabe b) dieser Verordnung.
Artikel 82
Bedingungen für die Angebote
(1) Zusätzlich zu den in Artikel 97 dieser Verordnung aufgeführten Angaben enthält das Angebot:
a) die Alkoholmenge, auf die sich das Angebot bezieht, aufgeteilt nach Lagerbehältnissen und ausgedrückt in hl Alkohol von 100 % vol;
b) die Nummer der Lagerbehältnisse des Alkohols, auf den sich das Angebot bezieht; diese Lagerbehältnisse befinden sich in einem einzigen Mitgliedstaat;
c) den genauen industriellen Verwendungszweck des Alkohols;
d) die Art der auszuführenden Ware, wenn die für den Alkohol vorgeschriebene Verwendung seine Ausfuhr in Form von Waren in Drittländer ist.
(2) Das Angebot kann den Hinweis enthalten, daß es nur dann als eingereicht gilt, wenn der Zuschlag die ganze vom Bieter in seinem Angebot angegebenen Menge betrifft.
(3) Der Bieter darf je Alkoholsorte, Art der Endverwendung und Ausschreibung nur ein Angebot einreichen. Reicht er jeweils mehrere Angebote ein, so sind alle Angebote ungültig.
(4) Das Angebot muß bei der Interventionsstelle des betreffenden Mitgliedstaats spätestens um 12 Uhr Brüsseler Zeit des in der Bekanntmachung der Ausschreibung genannten Tages für die Einreichung der Angebote eingehen. Dieser Tag muß zwischen dem 15. und 25. Tag nach dem Tag der Veröffentlichung der Bekanntmachung der Ausschreibung liegen.
(5) Das Angebot ist nur gültig, wenn vor Ablauf der Angebotsfrist der Nachweis erbracht worden ist, daß eine Teilnahmesicherheit zugunsten der betreffenden Interventionsstelle geleistet worden ist.
(6) Die betreffende Interventionsstelle teilt der Kommission innerhalb von zwei Arbeitstagen nach Ablauf der Angebotsfrist für die bei ihr eingereichten Angebote das Namensverzeichnis der Bieter, deren Angebot gemäß Artikel 97 dieser Verordnung berücksichtigt werden kann, die gebotenen Preise, die beantragten Mengen, den Lagerort, die Art des betreffenden Alkohols und die vorgesehene Verwendung mit.
Artikel 83
Annahme oder Ablehnung der Angebote
(1) Die Kommission beschließt nach dem Verfahren des Artikels 75 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 nach Maßgabe der eingereichten Angebote und gegebenenfalls je nach der für den Alkohol vorgesehenen Endverwendung, diese Angebote anzunehmen oder abzulehnen.
(2) Die Kommission erstellt das Verzeichnis der angenommenen Angebote und berücksichtigt dabei die höchsten Angebote in abnehmender Reihenfolge, bis die in der Bekanntmachung der Ausschreibung genannte Alkoholmenge ausgeschöpft ist.
(3) Erstrecken sich mehrere Angebote, denen stattgegeben werden kann, ganz oder teilweise auf dieselben Behältnisse, so schlägt die Kommission die betreffende Alkoholmenge dem Bieter zu, der das absolut höchste Angebot eingereicht hat.
Die Kommission kann in dem in Absatz 1 dieses Artikels vorgesehenen Beschluß vorsehen, daß den Bietern, deren Angeboten gemäß dem ersten Unterabsatz nicht stattgegeben werden kann, vorgeschlagen wird, die betreffende Menge Alkohol durch eine Menge Alkohol derselben Art zu ersetzen. In diesem Fall werden die betreffenden Angebote berücksichtigt, sofern die Bieter einen solchen Ersatz nicht innerhalb von zehn Arbeitstagen nach der in Absatz 5 Buchstabe a) dieses Artikels genannten Mitteilung der Kommissionsbeschlüsse bei der zuständigen Interventionsstelle schriftlich ablehnen.
Zu diesem Zweck gibt die Kommission in ihrem Beschluß im Einvernehmen mit der betreffenden Interventionsstelle an, in welchem Behälter die Ersatzalkoholmenge gelagert ist.
(4) Sind mehrere preisgleiche Angebote eingereicht worden, mit denen die ausgeschriebene Alkoholmenge überschritten wird, so erteilt die betreffende Interventionsstelle den Zuschlag für die betreffende Menge:
a) entweder im Verhältnis zu den jeweiligen Angebotsmengen
b) oder durch einvernehmliche Aufteilung der Menge auf die Bieter
c) oder durch Auslosung.
(5) Die Kommission
a) teilt die in Anwendung dieses Artikels getroffenen Beschlüsse lediglich den Mitgliedstaaten und Interventionsstellen mit, die über Alkohol verfügen, für den ein Angebot berücksichtigt wurde;
b) veröffentlicht die Ergebnisse der Ausschreibung in vereinfachter Form im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften.
Artikel 84
Zuschlagserklärung
(1) Die Interventionsstelle teilt jedem Bieter unverzüglich durch Einschreiben mit Rückschein mit, ob seinem Angebot der Zuschlag erteilt wurde.
(2) Die Interventionsstelle hält für jeden Zuschlagsempfänger eine Zuschlagserklärung bereit, die bescheinigt, daß sein Angebot berücksichtigt wurde.
Wird der von der Kommission in Anwendung von Artikel 83 Absatz 3 dieser Verordnung vorgeschlagene Ersatz vom Bieter nicht abgelehnt, so erstellt die betreffende Interventionsstelle die in Unterabsatz 1 genannte Zuschlagserklärung am ersten Arbeitstag nach Ablauf der Frist gemäß Artikel 83 Absatz 3 Unterabsatz 2 letzter Satz.
(3) Innerhalb von zwei Wochen nach Erhalt der Mitteilung gemäß Absatz 1 und, bei Anwendung von Absatz 2 Unterabsatz 2 dieses Artikels, nach Erstellung der Zuschlagserklärung
a) läßt sich der Zuschlagsempfänger von der Interventionsstelle die Zuschlagserklärung gemäß Absatz 2 aushändigen;
b) weist der Zuschlagsempfänger bei der zuständigen Interventionsstelle die Leistung einer Sicherheit für die ordnungsgemäße Durchführung nach, deren Zweck es ist, die Verwendung des Alkohols für den in seinem Angebot vorgesehenen Zweck zu gewährleisten.
Artikel 85
Übernahme des Alkohols
(1) Die Übernahme des Alkohols erfolgt gegen Vorlage eines Übernahmescheins, den die Interventionsstelle nach Bezahlung der betreffenden Menge ausstellt. Diese Menge ist auf 1 hl Alkohol von 100 % vol genau zu bestimmen.
(2) Das Eigentum an dem Alkohol, für den ein Übernahmeschein ausgestellt worden ist, geht zu dem auf diesem Schein angegebenen Zeitpunkt, der nicht später als fünf Tage nach Ausstellung des Scheins liegen darf, auf den Zuschlagsempfänger über; die betreffenden Mengen gelten als zu diesem Zeitpunkt ausgelagert. Ab diesem Zeitpunkt trägt der Käufer das Risiko des Diebstahls, Verlusts oder der Vernichtung sowie die Lagerkosten für den nicht übernommenen Alkohol.
(3) In dem Übernahmeschein ist der Termin angegeben, bis zu dem die materielle Übernahme des bezahlten Alkohols aus dem Lager der betreffenden Interventionsstelle erfolgen muß.
(4) Die Übernahme des Alkohols muß vier Monate nach dem Datum des Empfangs der Mitteilung abgeschlossen sein.
(5) Die Verwendung des zugeschlagenen Alkohols muß in den zwei Jahren nach dem Tag der ersten Übernahme abgeschlossen sein.
Unterabschnitt II - Absatz des Alkohols zur ausschließlichen Verwendung als Kraftstoff in Drittländern
Artikel 86
Bedingungen für die Ausschreibung nach diesem Unterabschnitt
Jedes Vierteljahr eröffnet die Kommission für die Ausfuhr nach bestimmten Drittländern zur ausschließlichen Endverwendung als Kraftstoff nach dem Verfahren des Artikels 75 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 mehrere Einzelausschreibungen, von denen sich jede auf eine Menge von mindestens 50000 Hektolitern Weinalkohol bezieht und die sich pro Vierteljahr zusammen auf höchstens 600000 Hektoliter Alkohol von 100 % vol belaufen.
Dieser Alkohol
1) muß in eines der folgenden Drittländer eingeführt und dort einem Wasserentzug unterzogen werden:
a) Costa Rica,
b) Guatemala,
c) Honduras, einschließlich der Schwaneninseln,
d) El Salvador,
e) Nicaragua,
f) St. Kitts und Nevis,
g) Bahamas,
h) Dominikanische Republik,
i) Antigua und Barbuda,
j) Dominica,
k) Britische Jungferninseln und Montserrat,
l) Jamaika,
m) St. Lucia,
n) St. Vincent, einschließlich der nördlichen Grenadinen,
o) Barbados,
p) Trinidad und Tobago,
q) Belize,
r) Grenada, einschließlich der südlichen Grenadinen,
s) Aruba,
t) Niederländische Antillen (Curaçao, Bonaire, St. Eustatius, Saba und der südliche Teil von St. Martin),
u) Guyana,
v) Amerikanische Jungferninseln,
w) Haiti;
2) darf nur als Kraftstoff in einem Drittland verwendet werden.
Artikel 87
Bekanntmachung der Ausschreibung
(1) Die Bekanntmachung der Ausschreibung wird im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften veröffentlicht.
Diese Bekanntmachung betrifft:
a) die Formalitäten für die Einreichung des Angebots;
b) die für den Alkohol vorgesehene Verwendung und/oder endgültige Zweckbestimmung;
c) den Mindestpreis, zu dem Angebote eingereicht werden können;
d) die Anschrift der Kommissionsdienststelle, bei der die Angebote einzureichen sind;
e) die Übernahmefrist gemäß Artikel 91 Absatz 10 dieser Verordnung;
f) die Formalitäten für den Erhalt einer Probe;
g) die Zahlungsbedingungen;
h) Angaben darüber, ob der Alkohol denaturiert werden muß.
(2) Jede Bekanntmachung bezieht sich auf eine einzelne Partie, wobei der Alkohol dieser Partie in mehreren Mitgliedstaaten gelagert sein kann.
(3) In der Ausschreibungsbekanntmachung können gewisse der in Artikel 86 Nummer 1 aufgeführten Bestimmungsländer ausgeschlossen werden.
Artikel 88
Angebote
(1) Jeder Bieter darf je Ausschreibung gemäß diesem Unterabschnitt II nur ein Angebot einreichen. Reicht er mehrere Angebote ein, so sind alle Angebote ungültig.
(2) Um berücksichtigt zu werden, muß das Angebot die Angabe des Ortes für die Endverwendung des zugeschlagenen Alkohols und die Verpflichtung des Bieters enthalten, diese Bestimmung einzuhalten.
(3) Das Angebot muß ferner nach der Bekanntmachung der Ausschreibung erstellte Nachweise darüber enthalten, daß der Bieter bindende Verpflichtungen mit einem Wirtschaftsbeteiligten aus dem Kraftstoffsektor in einem der in Artikel 86 dieser Verordnung aufgeführten Drittländer eingegangen ist, der sich verpflichtet, dem zugeschlagenen Alkohol in einem dieser Länder das Wasser zu entziehen sowie ihn zur ausschließlichen Verwendung als Kraftstoff auszuführen.
(4) Das Angebot muß bei der zuständigen Dienststelle der Kommission spätestens um 12 Uhr Brüsseler Zeit des in der Ausschreibungsbekanntmachung genannten Tages für die Abgabe der Angebote eingehen.
(5) Ein Angebot ist nur gültig, wenn vor Ablauf der Angebotsfrist der Nachweis erbracht worden ist, daß die Teilnahmesicherheit zugunsten der jeweiligen Interventionsstelle geleistet worden ist.
Die betreffende Teilnahmesicherheit beläuft sich auf 4 EUR je Hektoliter Alkohol von 100 % vol und muß für die gesamte zum Verkauf stehende Menge geleistet werden.
(6) Zur Anwendung von Absatz 5
a) bescheinigen die betreffenden Interventionsstellen den Bietern unverzüglich die Leistung der Teilnahmesicherheit für die Mengen, mit denen die jeweilige Interventionsstelle befaßt ist;
b) übermitteln die betreffenden Interventionsstellen der Kommission innerhalb von zwei Arbeitstagen nach Ablauf der Angebotsfrist das Verzeichnis der überprüften und angenommenen Teilnahmesicherheiten.
(7) Für die Teilnahmesicherheit sind die Aufrechterhaltung des Angebotes nach Ablauf der Angebotsfrist und die Leistung der Sicherheit zur Gewährleistung der Ausfuhr und/oder der Sicherheit für die ordnungsgemäße Durchführung die Hauptpflichten im Sinne von Artikel 20 der Verordnung (EWG) Nr. 2220/85 der Kommission.
Artikel 89
Annahme oder Ablehnung der Angebote
(1) Die Kommission beschließt nach dem Verfahren des Artikels 75 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 innerhalb kürzester Zeit nach Maßgabe der eingereichten Angebote, diese Angebote anzunehmen oder abzulehnen.
(2) Bei Annahme der Angebote erteilt die Kommission dem günstigsten Angebot den Zuschlag; bei preisgleichen Angeboten erfolgt der Zuschlag durch Losentscheid.
(3) Die Kommission
a) unterrichtet die Bieter, deren Angebote nicht berücksichtigt wurden, durch Einschreiben mit Rückschein;
b) unterrichtet die Mitgliedstaaten, die über Alkohol verfügen, sowie den Zuschlagsempfänger über ihren Beschluß;
c) veröffentlicht die Ergebnisse der Ausschreibung in vereinfachter Form im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften.
(4) Die in Artikel 88 Absatz 5 dieser Verordnung genannte Teilnahmesicherheit wird freigegeben, wenn das Angebot nicht berücksichtigt wurde oder der Zuschlagsempfänger die gesamte Sicherheit zur Gewährleistung der Ausfuhr und die gesamte Sicherheit für die ordnungsgemäße Durchführung für die betreffende Ausschreibung geleistet hat.
Artikel 90
Zuschlagserklärung
Die Interventionsstelle hält für jeden Zuschlagsempfänger eine Zuschlagserklärung bereit, die bescheinigt, daß sein Angebot berücksichtigt wurde.
Diese Erklärung ist innerhalb von 20 Tagen nach Erhalt der Benachrichtigung gemäß Artikel 89 Absatz 3 dieser Verordnung zu erteilen.
Artikel 91
Übernahme des Alkohols
(1) Die Interventionsstelle, die über den Alkohol verfügt, und der Zuschlagsempfänger erstellen einvernehmlich einen vorläufigen Zeitplan für die gestaffelte Übernahme des Alkohols.
(2) Vor jeglicher Übernahme des Alkohols und spätestens am Tag der Erteilung des Übernahmescheins leistet der Zuschlagsempfänger bei der Interventionsstelle eine Sicherheit zur Gewährleistung der fristgerechten Ausfuhr sowie eine Sicherheit für die ordnungsgemäße Durchführung.
(3) Die Sicherheit für die ordnungsgemäße Durchführung beläuft sich auf 30 EUR je Hektoliter Alkohol von 100 % vol.
(4) Die Sicherheit zur Gewährleistung der fristgerechten Ausfuhr beläuft sich auf 3 EUR je Hektoliter Alkohol von 100 % vol; sie ist für jede einzelne Alkoholmenge zu leisten, die Gegenstand eines Übernahmescheins ist.
(5) Vor der Übernahme des zugeschlagenen Alkohols entnehmen die Interventionsstelle und der Zuschlagsempfänger jeweils eine Stichprobe des Alkohols, die auf ihren in Volumenprozent ausgedrückten Alkoholgehalt untersucht wird.
Zeigt das endgültige Analyseergebnis dieser Stichprobe einen Unterschied zwischen dem Alkoholgehalt des zu übernehmenden Alkohols und dem Alkoholgehalt des in der Ausschreibungsbekanntmachung genannten Alkohols, so gelten nachstehende Bestimmungen:
a) Die Interventionsstelle setzt die Dienststellen der Kommission sowie den Lagerhalter und den Zuschlagsempfänger noch am selben Tag davon in Kenntnis;
b) der Zuschlagsempfänger kann:
i) entweder die Partie mit den festgestellten Merkmalen vorbehaltlich der Zustimmung der Kommission übernehmen
ii) oder die Übernahme der betreffenden Partie ablehnen.
In beiden Fällen setzt der Zuschlagsempfänger die Interventionsstelle und die Kommission gemäß Anhang V dieser Verordnung noch am selben Tag davon in Kenntnis.
Sobald diese Verpflichtung erfuellt ist, wird der Zuschlagsempfänger bei Ablehnung der Übernahme der betreffenden Partie unverzüglich von allen mit der betreffenden Partie zusammenhängenden Verpflichtungen befreit.
(6) Im Falle der in Absatz 5 erwähnten Ablehnung der Ware durch den Zuschlagsempfänger stellt ihm die betreffende Interventionsstelle innerhalb von höchstens acht Tagen eine andere Menge Alkohol der vorgesehenen Qualität ohne zusätzliche Kosten bereit.
(7) Die Übernahme des Alkohols erfolgt gegen Vorlage eines Übernahmescheins, den die den Alkohol besitzende Interventionsstelle nach Bezahlung der übernommenen Menge ausstellt. Diese Menge ist auf 1 hl Alkohol von 100 % vol genau zu bestimmen.
Der Übernahmeschein wird über eine Mindestmenge von 2500 Hektolitern ausgestellt; ausgenommen hiervon ist die jeweils letzte Übernahme in einem Mitgliedstaat.
In dem Übernahmeschein ist der Termin angegeben, bis zu dem die materielle Übernahme des Alkohols aus dem Lager der betreffenden Interventionsstelle erfolgen muß. Dieser Termin ist spätestens der fünfte Tag.
(8) Das Eigentum an dem Alkohol, für den ein Übernahmeschein ausgestellt wurde, geht zum Zeitpunkt der Ausstellung des Übernahmescheins auf den Zuschlagsempfänger über, wobei dieser Termin spätestens der fünfte Tag ist; die betreffenden Mengen gelten als zu diesem Zeitpunkt ausgelagert. Ab diesem Zeitpunkt trägt der Käufer das Risiko des Diebstahls, Verlusts oder der Vernichtung sowie die Lagerkosten für den nicht übernommenen Alkohol.
(9) Tritt gegenüber dem vom Zuschlagsempfänger angekündigten Termin für die materielle Übernahme der Alkoholpartie eine Verzögerung von mehr als fünf Arbeitstagen ein, die der Interventionsstelle anzulasten ist, so übernimmt der Mitgliedstaat die fällige Entschädigung.
(10) Die materielle Übernahme des Alkohols aus dem Lager der betreffenden Interventionsstelle muß nach spätestens 6 Monaten abgeschlossen sein.
(11) Die Verwendung des Alkohols muß in den zwei Jahren nach dem Tag der ersten Übernahme abgeschlossen sein.
(12) Die Sicherheit für die Gewährleistung der Ausfuhr des Alkohols wird von der Interventionsstelle, in dessen Besitz sich der Alkohol befindet, jeweils für die Alkoholmenge freigegeben, für die der Nachweis geliefert wird, daß sie innerhalb der vorgesehenen Frist ausgeführt worden ist. In Abweichung von Artikel 23 der Verordnung (EWG) Nr. 2220/85 und abgesehen von Fällen höherer Gewalt verfällt bei Überschreitung der Ausfuhrfrist die Sicherheit zur Gewährleistung der Ausfuhr in Höhe von 5 EUR je Hektoliter Alkohol von 100 % vol
a) zu 15 % auf jeden Fall,
b) nach Abzug dieser 15 % zu 0,33 % des Restbetrags je Tag Überschreitung der betreffenden Ausfuhrfrist.
(13) Die Sicherheit für die ordnungsgemäße Durchführung wird gemäß Artikel 100 Absatz 3 Buchstabe b) dieser Verordnung freigegeben.
Unterabschnitt III - Absatz zur Verwendung als Bioethanol in der Gemeinschaft
Artikel 92
Bedingungen für den Absatz nach diesem Unterabschnitt
(1) Die Kommission kann nach dem Verfahren des Artikels 75 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 innerhalb von drei Monaten nach dem Beschluß gemäß Artikel 89 dieser Verordnung öffentliche Versteigerungen zum Absatz des Alkohols eröffnen.
(2) Der Alkohol wird Unternehmen zugeschlagen, die in der Europäischen Gemeinschaft niedergelassen sind, und er muß als Kraftstoff verwendet werden.
(3) Zu diesem Zweck wird ein Verzeichnis zugelassener Unternehmen aufgestellt. Dieses Verzeichnis wird in der Reihe C des Amtsblatts der Europäischen Gemeinschaften veröffentlicht und regelmäßig auf den neuesten Stand gebracht.
Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission die Nahmen der Unternehmen mit, die ihrer Meinung nach in Betracht kommen und die einen Antrag gestellt haben, dem folgende Unterlagen und Angaben beigefügt waren:
- eine Erklärung des Unternehmens, daß es fähig ist, jährlich mindestens 50000 Hektoliter Alkohol zu verwenden;
- Sitz des Unternehmens und Standort der Anlagen, in denen der Alkohol verarbeitet wird;
- eine Kopie der Pläne der Anlagen für die Erzeugung von Bioethanol für den Kraftstoffsektor mit Angabe der Kapazität und der Art der Erzeugung;
- eine Kopie der von den einzelstaatlichen Behörden ausgestellten Betriebsgenehmigungen für diese Anlagen;
- die Bescheinigung der einzelstaatlichen Behörden, daß in der Anlage Alkohol nur als Bioethanol und dieses Bioethanol nur im Kraftstoffsektor verwendet wird;
- der Verwaltungssitz der zum Vertrieb von Kraftstoff bis auf Verbraucherstufe zugelassenen Raffinerien, es sei denn, das zugelassene Unternehmen nimmt den Vertrieb selbst vor.
Die Kommission bewertet die Frage, ob das Unternehmen in das Verzeichnis aufgenommen werden kann, anhand der Unterlagen, und unterrichtet die Unternehmen, die einen Antrag gestellt haben, über das Ergebnis dieser Bewertung.
Artikel 93
Öffentlicher Versteigerungen
(1) Die Bekanntmachung über die öffentliche Versteigerung des Alkohols wird im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften veröffentlicht.
Diese Bekanntmachung betrifft:
a) die zum Verkauf angebotene Alkoholmenge;
b) die Behältnisse und ihren Lagerort;
c) den Verkaufspreis;
d) die Höhe der Sicherheit für die ordnungsgemäße Durchführung; die Unternehmen können sich allerdings dafür entscheiden, die für die einzelnen Ausschreibungen zu leistende Sicherheit durch eine Dauersicherheit zu ersetzen;
e) die Formalitäten für den Erhalt einer Probe;
f) die Zahlungsbedingungen.
(2) Die zu verkaufende Alkoholmenge besteht aus Partien gleicher Qualität. Die Partien werden von der Kommission zusammengestellt. Falls die Kommission nach dem Verfahren des Artikels 75 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 nicht anders entscheidet, gibt es so viele Partien, wie Unternehmen im Verzeichnis der zugelassenen Unternehmen stehen; die Partien werden allen im Verzeichnis aufgeführten zugelassenen Unternehmen zugewiesen. Akzeptiert ein Unternehmen den zum Verkauf angebotenen Alkohol nicht, so muß es dies der Kommission und der betreffenden Interventionsstelle innerhalb von 30 Tagen nach der Veröffentlichung der Bekanntmachung über die öffentliche Versteigerung des Alkohols mitteilen. Der nicht akzeptierte Alkohol kann nach dem Datum der Mitteilung der Nichtannahme von dem Verbot der materiellen Verbringung gemäß Artikel 95 Absatz 2 dieser Verordnung befreit werden und kann bei einer der folgenden öffentlichen Versteigerungen verkauft werden.
(3) Der Verkaufspreis des Alkohols entspricht dem höchsten Preis, zu dem der Zuschlag bei der letzten Ausschreibung gemäß Unterabschnitt II des Kapitels III des Titels III dieser Verordnung erfolgte, erhöht um einen Betrag je Hektoliter, der nach dem Verfahren des Artikels 75 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 festgesetzt wird.
(4) Die Kommission unterrichtet die Mitgliedstaaten, in deren Besitz sich der Alkohol befindet, und die betreffenden Unternehmen über den Zuschlag des Alkohols.
(5) Außer in den Fällen, in denen die den Zuschlag erhaltenden Unternehmen eine Dauersicherheit geleistet haben, erbringen sie innerhalb von 30 Tagen nach dem Datum der Mitteilung gemäß Absatz 3 den Nachweis, daß sie zugunsten der betreffenden Interventionsstelle die Sicherheit über die ordnungsgemäße Durchführung mit dem Ziel der Gewährleistung der Verwendung des betreffenden Alkohols als Bioethanol im Kraftstoffsektor geleistet haben.
(6) Die Übernahme des Alkohols muß drei Monate nach der Mitteilung der Zuschlagserteilung durch die Kommission abgeschlossen sein.
Artikel 94
Übernahme des Alkohols
Für die öffentlichen Versteigerungen gilt Artikel 91 Absätze 1, 7, 8 und 11 dieser Verordnung entsprechend.
Unterabschnitt IV - Allgemeine und Kontrollbestimmungen
Artikel 95
Bedingungen für den Alkohol
(1) Für die Erstellung der Ausschreibungsbekanntmachungen bzw. der Bekanntmachungen über die öffentliche Versteigerung des Alkohols übermittelt die Kommission den Mitgliedstaaten ein Auskunftsersuchen, in dem folgendes angegeben ist:
a) die in Hektolitern Alkohol von 100 % vol ausgedrückte Alkoholmenge, deren Ausschreibung möglich ist;
b) die betreffende Alkoholart;
c) die Qualität der Partie unter Festsetzung einer Mindest- und einer Hoechstgrenze für die in Artikel 96 Absatz 4 Buchstabe d) Ziffern i) und ii) dieser Verordnung genannten Eigenschaften.
Die betreffenden Mitgliedstaaten teilen der Kommission innerhalb von zwölf Tagen nach Eingang dieses Ersuchens die Standorte und die genauen Bezugsnummern der verschiedenen Behältnisse des Alkohols mit, der die vorgeschriebenen qualitativen Eigenschaften für eine Gesamtmenge aufweist, die mindestens der in Unterabsatz 1 Buchstabe a) dieses Artikels genannten Alkoholmenge entspricht.
(2) Nach der Mitteilung der Mitgliedstaaten gemäß Absatz 1 Unterabsatz 2 darf der in den betreffenden Behältnissen befindliche Alkohol nicht mehr bewegt werden, bis für ihn ein Übernahmeschein ausgestellt worden ist.
Dieses Verbot gilt nicht für Alkohol in Behältnissen, die in den betreffenden Ausschreibungsbekanntmachungen, Bekanntmachungen über die öffentliche Versteigerung des Alkohols oder in dem Beschluß der Kommission gemäß den Artikeln 83 bis 89 dieser Verordnung nicht genannt sind.
Der Alkohol in den Behältnissen, die in der Mitteilung der Mitgliedstaaten gemäß Absatz 1 dieses Artikels aufgeführt sind, kann von den Interventionsstellen, in deren Besitz er sich befindet, nach Absprache mit der Kommission durch einen Alkohol gleichen Typs ersetzt werden oder insbesondere aus logistischen Gründen bis zur Ausstellung eines ihn betreffenden Übernahmescheins mit anderem der Interventionsstelle geliefertem Alkohol gemischt werden.
(3) Die Alkohol besitzenden Mitgliedstaaten, die von einer Ausschreibung oder öffentlichen Versteigerung betroffen sind, unterrichten die Kommission monatlich über den Stand der materiellen Übernahme des Alkohols, der Gegenstand der eröffneten Ausschreibung ist.
Artikel 96
Bedingungen für die Partien
(1) Der Alkohol wird partieweise abgegeben.
(2) Eine Partie besteht aus einer Alkoholmenge ausreichend homogener Qualität, die auf mehrere Behältnisse, mehrere Orte und mehrere Mitgliedstaaten aufgeteilt sein kann.
(3) Jede Partie trägt eine Nummer. Bei der Numerierung der Partien werden den Ziffern die Buchstaben "EG" vorangestellt.
(4) Jede Partie enthält eine Beschreibung. Diese enthält mindestens folgende Angaben:
a) den Lagerort der Partie, einschließlich der Bezugsnummern zur Identifizierung des Behältnisses, in dem sich der Alkohol befindet, und der in jedem Behältnis enthaltenen Alkoholmenge;
b) die Gesamtmenge, ausgedrückt in Hektoliter Alkohol von 100 % vol. Diese Menge ist auf etwa 1 % genau zu bestimmen;
c) für jedes Behältnis den Mindestalkoholgehalt in Volumenprozent und
d) wenn möglich, die Qualität der Partie, wobei für folgende Parameter eine Mindest- und eine Hoechstgrenze angegeben wird:
i) den Säuregehalt, ausgedrückt in Gramm Essigsäure je Hektoliter Alkohol von 100 % vol,
ii) den Methanolgehalt, ausgedrückt in Gramm je Hektoliter Alkohol von 100 % vol,
e) die Angabe, welche Interventionsmaßnahme der Alkoholerzeugung zugrunde liegt sowie der einschlägige Artikel er Verordnung (EG) Nr. 1493/1999.
(5) Besteht eine Ausschreibung aus mehreren Partien, so wird nur die erste Partie bzw. werden nur die beiden ersten Partien bis zu einer Hoechstmenge von 1 Million Hektoliter reinem Alkohol von 100 % vol gemäß Absatz 4 beschrieben.
Artikel 97
Allgemeine Bedingungen für die Angebote
(1) Ein Angebot ist nur gültig, wenn es schriftlich eingereicht wird und neben den Angaben gemäß den Unterabschnitten I oder II folgende Angaben enthält:
a) die Bezugsnummer der Ausschreibungsbekanntmachung;
b) Name und Anschrift des Bieters;
c) den vorgeschlagenen Preis, ausgedrückt in EUR je Hektoliter reinen Alkohol von 100 % vol;
d) die Verpflichtung des Bieters, alle Vorschriften der betreffenden Ausschreibung einzuhalten;
e) eine Erklärung des Bieters, wonach er
i) auf Beanstandungen der Qualität und der Eigenschaften des gegebenenfalls zugeschlagenen Erzeugnisses verzichtet,
ii) mit allen Kontrollen betreffend die Zweckbestimmung und Verwendung des Alkohols einverstanden ist,
iii) bereit ist, den Nachweis der Verwendung des Alkohols gemäß den in der Bekanntmachung festgelegten Bedingungen zu erbringen.
(2) Ein Angebot ist nur gültig, wenn
a) der Bieter in der Gemeinschaft ansässig ist;
b) es die gesamte Partie betrifft.
(3) Ein gültiges Angebot kann nicht zurückgezogen werden.
(4) Ein Angebot kann abgelehnt werden, wenn der Bieter nicht die Gewähr für die ordnungsgemäße Erfuellung seiner Verpflichtungen bietet.
Artikel 98
Proben
(1) Nach der Veröffentlichung der Ausschreibungsbekanntmachung und bis zum Ablauf der dort genannten Angebotsfrist kann jeder Interessent gegen Zahlung von 2 EUR/l Proben des zum Verkauf angebotenen Alkohols erhalten. Dabei darf die jedem Interessenten gelieferte Menge 5 Liter je Behältnis nicht überschreiten. Für den Absatz gemäß Unterabschnitt III kann die Probe gegen Zahlung desselben Betrags innerhalb von dreißig Tagen nach der Bekanntmachung des Absatzes erhalten werden.
(2) Nach Ablauf der Angebotsfrist
a) kann der Bieter oder das in Artikel 92 genannte zugelassene Unternehmen Proben von dem zugeschlagenen Alkohol erhalten,
b) kann der Bieter oder das in Artikel 92 genannte zugelassene Unternehmen, dem gemäß Artikel 83 Absatz 3 dieser Verordnung ein Ersatz vorgeschlagen wurde, Proben von dem ersatzweise zugeschlagenen Alkohol erhalten.
Diese Proben können bei der Interventionsstelle gegen Zahlung von 10 EUR/l erhalten werden. Die Menge ist auf 5 Liter je Behältnis begrenzt.
(3) Die Interventionsstelle des Mitgliedstaats, auf dessen Hoheitsgebiet der Alkohol gelagert ist, trifft die erforderlichen Vorkehrungen, um den Interessenten die ordnungsgemäße Wahrnehmung des Rechtes gemäß Absatz 2 zu ermöglichen.
(4) Stellt der Zuschlagsempfänger oder das in Artikel 92 genannte zugelassene Unternehmen innerhalb der in Artikel 85, 91 oder 94 dieser Verordnung vorgesehenen Hoechstfrist für die Übernahme der betreffenden Alkoholpartie fest, daß eine zugeschlagene Alkoholmenge für die vorgesehenen Verwendungszwecke untauglich ist aufgrund verdeckter Mängel, die als solche nicht durch eine Kontrolle vor der Zuteilung des Alkohols entdeckt werden konnten, und wird diese Feststellung von der betreffenden Interventionsstelle bestätigt, so kann die Kommission beschließen, dem Zuschlagsempfänger ein Ersatzalkoholmenge vorzuschlagen. Im Einvernehmen mit der betreffenden Interventionsstelle wird das Behältnis bezeichnet, in dem die Ersatzmenge gelagert ist. Erhebt der Zuschlagsempfänger binnen zehn Arbeitstagen nach der Notifizierung des einschlägigen Kommissionsbeschlusses über die Ersatzalkoholmenge schriftlich keinen Einspruch gegen diese Ersetzung, so wird davon ausgegangen, daß er damit einverstanden ist.
Artikel 99
Anforderungen bezüglich der Denaturierung und/oder der Kennzeichnung
(1) Ist die Denaturierung des Alkohols vorgesehen, so muß die Menge denaturiert werden, die der Menge entspricht, die zwischen dem Zeitpunkt der Erteilung des Übernahmescheins und der materiellen Übernahme dieses Alkohols unter der Kontrolle der betreffenden Mitgliedstaaten übernommen wurde. Die diesbezüglichen Kosten gehen zu Lasten des Zuschlagsempfängers.
(2) Die Denaturierung erfolgt durch Zusatz von jeweils 1 % Benzin zu der Menge Alkohol von 100 % vol.
(3) Die Denaturierung kann in einem für diesen Zweck vorgesehenen Behältnis erfolgen.
Artikel 100
Anforderungen bezüglich der Sicherheiten
Für die Zwecke dieser Verordnung gilt folgendes:
1) a) Für die Teilnahmesicherheit sind die Aufrechterhaltung des Angebots nach Ablauf der Angebotsfrist und die Leistung der Sicherheit für die ordnungsgemäße Durchführung die Hauptpflichten im Sinne von Artikel 20 der Verordnung (EWG) Nr. 2220/85;
b) für die Sicherheit über die ordnungsgemäße Durchführung sind die tatsächliche Verwendung des übernommenen Alkohols zu den in der betreffenden Ausschreibung vorgesehenen Zwecken und die vollständige materielle Übernahme des Alkohols aus den Lagern jeder betreffenden Interventionsstelle vor Ablauf der Frist die Hauptpflichten im Sinne von Artikel 20 der Verordnung (EWG) Nr. 2220/85.
2) a) Der zugeschlagene Alkohol muß ohne Berücksichtigung etwaiger Alkoholverluste während der Beförderung und der für die Endverwendung des Alkohols notwendigen Verarbeitungsvorgänge vollständig zu den in der betreffenden Ausschreibung vorgesehenen Zwecken verwendet werden.
Jeder etwaige Alkoholverlust ist nur zulässig, wenn er am Ort der Endverwendung bzw. bei zur Ausfuhr bestimmtem Alkohol an dem Ort, an dem der Alkohol das Zollgebiet der Gemeinschaft verlassen hat, überprüft und von der zuständigen Kontrollbehörde und/oder, wenn eine internationale Überwachungsgesellschaft gemäß Artikel 102 dieser Verordnung bestimmt worden ist; von dieser Gesellschaft bescheinigt wurde; sofern der Verlust die Grenzwerte von Buchstabe b) nicht überschreitet.
b) Außer im Falle höherer Gewalt wird ein Betrag von 96 EUR/hl der Sicherheit für die ordnungsgemäße Durchführung einbehalten, wenn die bei den nachstehend genannten Vorgängen aufgetretenen Alkoholverluste die folgenden Grenzwerte überschreiten:
i) 0,05 % der gelagerten Alkoholmengen je Lagermonat im Fall eines Alkoholverlustes durch Verdunstung;
ii) 0,4 % der ausgelagerten Alkoholmengen im Fall eines Alkoholverlustes aufgrund einer oder mehrerer Beförderungen auf dem Landweg;
iii) 1 % der ausgelagerten Alkoholmengen im Fall von Alkoholverlusten aufgrund einer oder mehrerer Beförderungen auf dem Landweg zusammen mit einer oder mehreren Beförderungen auf dem See- oder Flußweg;
iv) 2 % der ausgelagerten Alkoholmengen im Fall von Alkoholverlusten aufgrund der Beförderungen auf dem Land- oder Seeweg, die im Rahmen einer Ausschreibung für die Ausfuhr von Alkohol nach einem der in Artikel 86 dieser Verordnung aufgeführten Drittländer erforderlich sind;
v) 0,9 % der rektifizierten Alkoholmengen im Fall eines Alkoholverlustes aufgrund einer Rektifizierung in der Gemeinschaft;
vi) 0,9 % der Alkoholmengen, denen Wasser entzogen wurde, im Fall eines Alkoholverlustes aufgrund eines Wasserentzugs in der Gemeinschaft;
vii) 1,2 % der rektifizierten Alkoholmengen im Fall eines Alkoholverlustes aufgrund einer Rektifizierung in einem der in Artikel 86 dieser Verordnung aufgeführten Drittländer;
viii) 1,2 % der Alkoholmengen, denen Wasser entzogen wurde, im Fall eines Alkoholverlustes aufgrund eines Wasserentzugs in einem der in Artikel 86 dieser Verordnung aufgeführten Drittländer.
Der in Ziffer iv) und/oder v) genannte Prozentsatz kann mit den in den Ziffern i) und ii) genannten Prozentsätzen kumuliert werden.
Der in Ziffer vi) und/oder vii) genannte Prozentsatz kann mit dem in Ziffer iii) genannten Prozentsatz kumuliert werden.
Für die Anwendung der vorgenannten Prozentsätze werden die Alkoholmengen anhand der von den zuständigen Kontrollbehörden erteilten Meßbriefe oder entsprechenden Unterlagen bestimmt.
c) Bei Alkohol, der für eine neue industrielle Verwendung zugeschlagen wurde und vor der vorgesehenen Endverwendung rektifiziert werden muß, gilt die zweckentsprechende Verwendung des übernommenen Alkohols als vollständig, wenn mindestens 90 % der im Rahmen einer bestimmten Ausschreibung übernommenen Gesamtalkoholmengen zu diesen Zwecken verwendet werden; der Zuschlagsempfänger unterrichtet die Kommission über die Menge, die Bestimmung und die Verwendung der bei der Rektifizierung erhaltenen Erzeugnisse. Die Verluste dürfen die unter Buchstabe b) aufgeführten Grenzwerte jedoch nicht übersteigen.
3) a) Die Teilnahmesicherheit wird unverzüglich freigegeben, wenn das Angebot nicht angenommen wurde oder wenn der Zuschlagsempfänger die Voraussetzungen gemäß Absatz 1 Buchstabe a) erfuellt hat.
b) Die Sicherheit für die ordnungsgemäße Durchführung wird von jeder beteiligten Interventionsstelle unverzüglich freigegeben, wenn der Zuschlagsempfänger der jeweiligen Interventionsstelle für die ihn betreffende übernommene Menge die nach den Nummern 2 und 3 sowie nach Titel V der Verordnung (EWG) Nr. 2220/85 erforderlichen Nachweise erbringt.
c) In Abweichung von Artikel 27 der Verordnung (EWG) Nr. 2220/85 wird ein Betrag in Höhe von 10 % der Sicherheit für die ordnungsgemäße Durchführung erst dann freigegeben, wenn der Zuschlagsempfänger bei jeder betreffenden Interventionsstelle für die sie betreffende übernommene Alkoholmenge die Nachweise über die Verwendung des Alkohols erbringt, aus denen alle gegebenenfalls im Rahmen der betreffenden Ausschreibung aufgetretenen Alkoholverluste hervorgehen. Werden diese Nachweise nicht innerhalb einer Frist von 12 Monaten ab dem vorgesehenen Termin für die Endverwendung des Alkohols erbracht, so verfällt ein Betrag von 96 EUR/hl für die Alkoholverluste, die die in Nummer 2 festgesetzten Grenzwerte überschreiten.
Artikel 101
Kontrollmaßnahmen
(1) Die betreffenden Mitgliedstaaten ergreifen die erforderlichen Maßnahmen, um die in diesem Kapitel vorgesehenen Vorgänge zu unterstützen und die Einhaltung der geltenden Gemeinschaftsvorschriften zu gewährleisten. Sie bezeichnen eine oder mehrere Stellen, die sie mit der Kontrolle der Einhaltung dieser Vorschriften beauftragen.
Die Kontrolle beinhaltet Nachprüfungen, die mindestens denjenigen entsprechen, die bei der Überwachung von heimischem Alkohol angewendet werden, in jedem Fall aber mindestens
a) eine materielle Überprüfung der transportierten Alkoholmenge;
b) eine Überwachung der Verwendung des Alkohols durch unangemeldete und häufige, mindestens einmal monatlich stattfindende Nachprüfungen;
c) eine Kontrolle der Buchführung, der Register, der Verwendungsverfahren und der Lagerbestände.
Bei denaturiertem Alkohol finden die Nachprüfungen mindestens alle zwei Monate statt.
(2) Die Mitgliedstaaten legen die Unterlagen, Register und sonstigen Belege bzw. Angaben fest, die vom Zuschlagsempfänger beizubringen sind. Sie setzen die Kommission von den zur Anwendung von Absatz 1 vorgesehenen Kontrollmaßnahmen in Kenntnis. Die Kommission teilt dem betreffenden Mitgliedstaat gegebenenfalls die zur Gewährleistung der wirksamen Kontrolle notwendigen Informationen mit.
(3) Die von den Mitgliedstaaten getroffenen Vorkehrungen werden der Kommission vor Beginn der Kontrolle mitgeteilt.
Artikel 102
Heranziehung einer internationalen Überwachungsgesellschaft
In der Ausschreibungsbekanntmachung kann die Heranziehung einer internationalen Gesellschaft zur Überwachung der ordnungsgemäßen Durchführung der Ausschreibung und insbesondere der endgültigen Bestimmung und/oder Endverwendung des Alkohols vorgeschrieben werden. Die dabei anfallenden Kosten sowie die Kosten für die gemäß Artikel 99 dieser Verordnung durchgeführten Kontrollen und Analysen gehen zu Lasten des Zuschlagsempfängers.
TITEL IV
SCHLUSSBESTIMMUNGEN
Artikel 103
Mitteilungen an die Kommission
1) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission folgendes mit:
a) jeden Monat bei den Destillationen gemäß Artikel 29 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999:
i) die destillierten Weinmengen;
ii) die Alkoholmengen, die Gegenstand der sekundären Beihilfe sind;
b) alle zwei Monate: für die Destillationen gemäß den Artikeln 27, 28, und 30 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999:
i) die destillierten Mengen Wein, Weintrub und Brennwein;
ii) gegebenenfalls mit Unterscheidung zwischen neutralem Alkohol, Rohalkohol und Branntwein:
- die im Vorzeitraum erzeugten Mengen;
- die von den Interventionsstellen im Vorzeitraum aufgrund gemeinschaftlicher oder einzelstaatlicher Vorschriften übernommenen Mengen;
- die von denselben Interventionsstellen im Vorzeitraum abgesetzten Mengen;
- die am Ende des Vorzeitraums im Besitz derselben Interventionsstellen befindlichen Mengen.
Für die von diesen Interventionsstellen abgesetzten Mengen teilen sie ebenfalls die Verkaufspreise mit und melden die Erzeugnisse, die innerhalb der Gemeinschaft befördert oder ausgeführt wurden;
c) zehn Tage vor Ablauf eines jeden Quartals: die Entscheidungen bei Anträgen auf Berücksichtigung von Fällen höherer Gewalt und die diesbezüglich von den zuständigen Stellen getroffenen Maßnahmen in den Fällen gemäß den folgenden Artikeln dieser Verordnung:
i) Artikel 9,
ii) Artikel 10,
iii) Artikel 11 Absatz 3,
iv) Artikel 15,
v) Artikel 16,
vi) Artikel 20 Absätze 4, 5 und 6,
vii) Artikel 36,
viii) Artikel 37,
ix) Artikel 72,
x) Artikel 75 Absatz 1,
xi) Artikel 100 Absatz 2 Buchstabe b);
d) spätestens am 31. Dezember des laufenden Wirtschaftsjahres: bezüglich der Beihilfen für die private Lagerhaltung gemäß Titel III Kapitel I der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 und Titel II dieser Verordnung:
- die während der Laufzeit des Vertrages zu konzentriertem Traubenmost oder rektifiziertem Traubenmostkonzentrat verarbeiteten Traubenmostmengen sowie die gewonnenen Mengen;
e) spätestens am 5. März des laufenden Wirtschaftsjahres:
- bezüglich der Beihilfen für die private Lagerhaltung gemäß Titel III Kapitel I der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 und Titel II dieser Verordnung:
- die Erzeugnismengen, die am 16. Februar unter Vertrag eingelagert sind;
- bezüglich der Beihilfen gemäß Artikel 34 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 und Titel I Kapitel II dieser Verordnung:
- die Anzahl der Erzeuger, die die Beihilfe erhalten haben,
- die Weinmengen, die einer Anreicherung unterzogen wurden,
- die Mengen des hierfür verwendeten konzentrierten Traubenmostes und rektifizierten Traubenmostkonzentrats, ausgedrückt in % vol potentieller Alkoholgehalt und Hektoliter;
f) spätestens am 30. April für das vorhergehende Wirtschaftsjahr:
i) bezüglich der Beihilfen gemäß Artikel 35 Absatz 1 Buchstabe a) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 und Titel I Kapitel I dieser Verordnung:
- die Grundstoffmengen, für die eine Beihilfe beantragt worden ist, wobei diese nach ihrer Art und nach der Weinbauzone, aus der sie stammen, aufzuschlüsseln sind;
- die Grundstoffmengen, für die eine Beihilfe gewährt worden ist, wobei diese nach ihrer Art und nach der Weinbauzone, aus der sie stammen, aufzuschlüsseln sind;
ii) bezüglich der Beihilfen gemäß Artikel 35 Absatz 1 Buchstabe a) der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 und Titel I Kapitel II dieser Verordnung:
- die Mengen von Traubenmost und konzentriertem Traubenmost, für die eine Beihilfe beantragt wurde, aufgeschlüsselt nach Weinbauzonen, aus denen sie stammen,
- die Mengen von Traubenmost und konzentriertem Traubenmost, für die eine Beihilfe gewährt wurde, aufgeschlüsselt nach Weinbauzonen, aus denen sie stammen,
- die von den Verarbeitern und Marktteilnehmern gezahlten Preise für Traubenmost und konzentrierten Traubenmost;
iii) die Fälle, in denen Brenner oder Brennweinhersteller ihren Verpflichtungen nicht nachgekommen sind sowie die daraufhin ergriffenen Maßnahmen.
Artikel 104
Fristen und Daten
Die in dieser Verordnung genannten Fristen, Daten und Termine werden gemäß der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 1182/71 festgesetzt. Artikel 3 Absatz 4 der genannten Verordnung gilt jedoch nicht für die Festsetzung der Lagerzeit gemäß Titel II dieser Verordnung.
Artikel 105
Aufhebung
Die Verordnungen (EWG) Nr. 2682/77, 1059/83, 3461/85, 441/88, 2598/88, 2640/88, 2641/88, 2721/88, 2728/88, 3105/88, 1238/92, 377/93 et 2192/93 werden aufgehoben.
Artikel 106
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.
Sie gilt ab 1. August 2000.
Die nachstehend aufgeführten Verordnungen bleiben jedoch für die Erzeugnisse des Wirtschaftsjahres 1999/2000 bis zum 31. August 2000 gültig:
- Verordnung (EWG) Nr. 1059/83,
- Verordnung (EWG) Nr. 2640/88,
- Verordnung (EWG) Nr. 2641/88,
- Verordnung (EWG) Nr. 2728/88,
- Verordnung (EWG) Nr. 2721/88,
- Verordnung (EWG) Nr. 3105/88.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 25. Juli 2000.