Nařízení Rady (ES) č. 314/2004
ze dne 19. února 2004
o některých omezujících opatřeních vůči Zimbabwe
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 60 a 301 této smlouvy,
s ohledem na společný postoj Rady 2004/161/SZBP ze dne 19. února 2004, kterým se obnovují omezující opatření vůči Zimbabwe [1],
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Společným postojem 2002/145/SZBP ze dne 18. února 2002 o omezujících opatřeních vůči Zimbabwe [2] vyjádřila Rada vážné znepokojení nad situací v Zimbabwe, a zejména nad vážným porušováním lidských práv vládou Zimbabwe, včetně porušování svobody projevu, svobody spolčování a svobody pokojného shromažďování. Vzhledem k tomu uložila některá omezující opatření, která jsou předmětem každoročního přezkumu. Některá z těchto omezujících opatření uvalených vůči Zimbabwe byla provedena na úrovni Společenství nařízením Rady (ES) č. 310/2002 [3]. Doba platnosti tohoto nařízení byla prodloužena do 20. února 2004 nařízením Rady (ES) č. 313/2003 [4].
(2) Rada nadále soudí, že vláda Zimbabwe se stále dopouští vážného porušování lidských práv. Proto, dokud bude k jejich porušování docházet, považuje Rada za nezbytné zachovat omezující opatření vůči vládě Zimbabwe a těm, kdo nesou hlavní zodpovědnost za toto porušování.
(3) V souladu s tím stanoví společný postoj 2004/161/SZBP obnovení omezujících opatření přijatých společným postojem 2002/145/SZBP.
(4) Omezující opatření stanovená společným postojem 2004/161/SZBP zahrnují mimo jiné zákaz technické pomoci, financování a finanční pomoci spojené s vojenskými činnostmi, zákaz vývozu zařízení, která by mohla být použita k vnitřní represi a zmrazení prostředků, finančních aktiv a hospodářských zdrojů členů vlády Zimbabwe a každé fyzické nebo právnické osoby, subjektu nebo orgánu s nimi spojených.
(5) Tato opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy, a aby nebyla narušována hospodářská soutěž, je pro jejich provádění nezbytný akt Společenství, nezbytné právní předpisy Společenství. Pro účely tohoto nařízení zahrnuje území Společenství území členských států, na které se vztahuje Smlouva za podmínek v ní uvedených.
(6) Ustanovení o zákazu technické pomoci, financování a finanční pomoci týkající se vojenských činností a ustanovení o zmrazení finančních prostředků, finančních aktiv a hospodářských zdrojů je třeba přizpůsobit současné situaci.
(7) Toto nařízení mění a prodlužuje platnost omezujících opatření obsažených v nařízení (ES) č. 310/2002, které by mělo nahradit okamžitě po skončení jeho použitelnosti,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "technickou pomocí" jakákoli technická podpora týkající se oprav, vývoje, výroby, montáže, zkoušení, údržby nebo jiné technické služby a může mít např. formu poučení, doporučení, odborného vzdělávání, předávání pracovních znalostí a zkušeností nebo poradenských služeb; technická pomoc zahrnuje také ústní formy pomoci;
b) "finančními prostředky" finanční prostředky a hospodářské výhody všeho druhu, zejména
i) hotovost, šeky, peněžité pohledávky, směnky, platební příkazy a jiné platební nástroje,
ii) vklady u finančních institucí a jiných subjektů, zůstatky na účtech, pohledávky a dlužní úpisy,
iii) cenné papíry veřejně obchodovatelné i neobchodovatelné a dluhové nástroje včetně akcií a podílů, certifikáty na cenné papíry, dluhopisy a opční listy, nezaručené závazky a smlouvy o derivátových nástrojích,
iv) úroky, dividendy a jiné výnosy z aktiv nebo přírůstků hodnoty aktiv,
v) úvěry, právo na započtení, rukojemství, záruky plnění a jiné finanční závazky,
vi) akreditivy, nákladní listy a kupní smlouvy,
vii) dokumenty prokazující podíl na finančních prostředcích nebo finančních zdrojích,
viii) ostatní nástroje financování vývozu;
c) "zmrazením finančních prostředků" zamezení pohybu, převodu, změně, použití, přístupu k nebo nakládání s nimi, které by vedly ke změně jejich objemu, hodnoty, umístění, vlastnictví, držby, povahy, určení nebo k jiné změně, která by umožnila použití těchto prostředků, včetně správy portfolia;
d) "hospodářskými zdroji" aktiva všeho druhu, ať hmotná nebo nehmotná, movitá či nemovitá, která nejsou finančními prostředky, ale lze je použít k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb;
e) "zmrazením hospodářských zdrojů" zamezení jejich použití k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb jakýmkoli způsobem, zejména prodejem, pronájmem nebo zastavením.
Článek 2
Zakazuje se:
a) poskytovat, prodávat, dodávat nebo převádět technickou pomoc vztahující se k vojenské činnosti a pomoc týkající se poskytování, výroby, údržby a používání zbrojního a souvisejícího materiálu všeho druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů pro výše uvedené zboží, přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo instituci v Zimbabwe nebo pro použití v této zemi;
b) poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc vztahující se k vojenské činnosti, zahrnující zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro prodej, dodávku, převod nebo vývoz zbrojního a souvisejícího materiálu, přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo instituci v Zimbabwe nebo pro použití v této zemi;
c) účastnit se vědomě a úmyslně činností, jejichž cílem nebo důsledkem je přímá či nepřímá podpora transakcí podle písmen a) nebo b).
Článek 3
Zakazuje se:
a) vědomě a úmyslně prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet zařízení, které může být použito k vnitřní represi a které je uvedeno v příloze I, přímo či nepřímo jakékoli fyzické nebo právnické osobě anebo subjektu v Zimbabwe nebo pro použití v této zemi, bez ohledu na to, zda pochází ze Společenství či nikoli;
b) poskytovat, prodávat, dodávat nebo převádět technickou pomoc v souvislosti se zařízením podle písmene a) přímo či nepřímo jakékoli fyzické nebo právnické osobě anebo subjektu v Zimbabwe nebo pro použití v této zemi;
c) poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc související se zařízením podle písmene a) přímo či nepřímo jakékoli fyzické nebo právnické osobě anebo subjektu v Zimbabwe nebo pro použití v této zemi;
d) vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž přímým či nepřímým cílem nebo důsledkem je podpora transakcí podle písmen a), b) a c).
Článek 4
1. Odchylně od článků 2 a 3 mohou příslušné orgány členských států, které jsou uvedeny v příloze II, povolit:
a) poskytnutí finančních prostředků nebo finanční pomoci a technické pomoci v souvislosti
i) s nesmrtonosným vojenským vybavením určeným výhradně pro humanitární nebo ochranné účely nebo pro programy budování institucí prováděné Organizací spojených národů, Evropskou unií a Společenstvím,
ii) s materiálem určeným pro operace řešení krizí Evropské unie a Organizace spojených národů;
b) prodej, dodávky, převod nebo vývoz zařízení uvedených v příloze I, určených výhradně pro humanitární nebo ochranné účely, a poskytování finanční pomoci, finančních prostředků a technické pomoci v souvislosti s těmito transakcemi.
2. Povolit nelze činnosti, které již byly zahájeny.
Článek 5
Články 2 a 3 se nevztahují na ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážené do Zimbabwe výlučně pro vlastní potřebu pracovníků Organizace spojených národů, Evropské unie, Společenství nebo jeho členských států, zástupců sdělovacích prostředků a humanitárních a rozvojových pracovníků a doprovodných pracovníků.
Článek 6
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje členů vlády Zimbabwe a každé fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu s nimi spojených.
2. Žádné finanční prostředky nebo hospodářské zdroje nesmějí být přímo či nepřímo zpřístupněny fyzickým nebo právnickým osobám anebo subjektům uvedeným v příloze III nebo v jejich prospěch.
3. Zakazuje se jakákoli vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž přímým nebo nepřímým účelem nebo důsledkem je podpora transakcí uvedených v odstavcích 1 a 2.
Článek 7
1. Odchylně od článku 6 mohou příslušné orgány členských států uvedené v příloze II povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů anebo zpřístupnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za takových podmínek, které považují za vhodné, poté, co se ujistí, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
a) nezbytné k úhradě základních výdajů, včetně plateb za potraviny, za nájemné nebo splácení hypoték, za léky a lékařskou péči, daně, pojistné a poplatky za veřejné služby,
b) určené výlučně k úhradě přiměřených honorářů za odborné výkony a úhradě výdajů spojených s poskytnutím právních služeb,
c) určené výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů na držbu či správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů,
d) nezbytné k úhradě mimořádných výdajů, pokud příslušný orgán oznámil všem ostatním příslušným orgánům a Komisi alespoň dva týdny před jeho udělením povolení důvody, pro které se domnívá, že by mělo být dané povolené uděleno.
Příslušný orgán informuje příslušné orgány ostatních členských států a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
2. Ustanovení čl. 6 odst. 2 se nepoužije na připsání na zmrazené účty:
a) úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů nebo
b) plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, kdy se tyto účty staly předmětem nařízení (ES) č. 310/2002 nebo tohoto nařízení,
za předpokladu, že se na veškeré tyto úroky, jiné zisky a platby i nadále vztahuje čl. 6 odst. 1.
Článek 8
1. Aniž jsou dotčeny platné předpisy o ohlašování, důvěrnosti údajů a služebním tajemství a článek 284 Smlouvy, fyzické a právnické osoby a subjekty a orgány:
a) poskytnou okamžitě každou informaci, která může usnadnit dodržování tohoto nařízení, jako jsou například účty a částky zmrazené v souladu s článkem 6, příslušným orgánům členských států uvedeným v příloze II, kde mají bydliště nebo kde jsou usazeni, a poskytnou tyto informace přímo nebo prostřednictvím těchto příslušných orgánů Komisi;
b) spolupracují s příslušnými orgány uvedenými v příloze II při ověřování těchto informací.
2. Každá další informace, kterou přijme Komise přímo, je zpřístupněna příslušným orgánům dotyčných členských států.
3. Informace, které jsou poskytnuty či přijaty v souladu s tímto článkem, se použijí pouze pro účely, pro něž byly poskytnuty či přijaty.
Článek 9
Ani fyzické nebo právnické osoby nebo subjekty, ani jejich ředitelé nebo zaměstnanci, kteří v dobré víře, že je takové jednání v souladu s tímto nařízením, zmrazí nebo neposkytnou finanční prostředky či hospodářské zdroje, nenesou odpovědnost za takové jednání, pokud není prokázáno, že k němu došlo z nedbalosti.
Článek 10
Komise a členské státy se bezodkladně vzájemně informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a poskytují si veškeré důležité informace, které mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména informace o porušování tohoto nařízení, o obtížích spojených s jeho prosazováním a o rozhodnutích vnitrostátních soudů.
Článek 11
Komise může:
a) měnit přílohu II na základě informací poskytnutých členskými státy;
b) měnit přílohu III na základě rozhodnutí přijatých v souvislosti s přílohou společného postoje 2004/161/SZBP.
Článek 12
Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí Komisi tato pravidla neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a sdělí jí veškeré jejich další změny.
Článek 13
Toto nařízení se použije:
a) na území Společenství včetně jeho vzdušného prostoru;
b) na palubě letadel a lodí, které spadají do pravomoci některého členského státu;
c) na státní příslušníky členského státu, ať se nacházejí kdekoliv;
d) na právnické osoby, subjekty nebo skupiny usazené nebo zřízené podle práva některého členského státu;
e) na všechny právnické osoby, subjekty nebo skupiny, které provozují činnost v rámci Společenství.
Článek 14
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 21. února 2004.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. února 2004.
VERORDNUNG (EG) Nr. 314/2004 DES RATES
vom 19. Februar 2004
über bestimmte restriktive Maßnahmen gegenüber Simbabwe
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf die Artikel 60 und 301,
gestützt auf den Gemeinsamen Standpunkt 2004/161/GASP des Rates vom 19. Februar 2004 zur Verlängerung der restriktiven Maßnahmen gegen Simbabwe (1),
auf Vorschlag der Kommission,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In seinem Gemeinsamen Standpunkt 2002/145/GASP vom 18. Februar 2002 über restriktive Maßnahmen gegen Simbabwe (2) äußerte der Rat große Besorgnis über die Lage in Simbabwe und insbesondere über ernste Verletzungen der Menschenrechte, darunter auch Verletzungen der Meinungs-, Vereinigungs- und Versammlungsfreiheit, durch die Regierung von Simbabwe. Angesichts dessen verhängte er bestimmte restriktive Maßnahmen, die jährlich überprüft werden. Einige der gegen Simbabwe verhängten restriktiven Maßnahmen wurden auf Gemeinschaftsebene mit der Verordnung (EG) Nr. 310/2002 (3) umgesetzt. Die Geltungsdauer dieser Verordnung wurde durch die Verordnung (EG) Nr. 313/2003 (4) bis 20. Februar 2004 verlängert.
(2)
Der Rat ist weiterhin der Auffassung, dass die Regierung Simbabwes nach wie vor an schweren Verstößen gegen die Menschenrechte beteiligt ist. Der Rat hält es daher für erforderlich, die restriktiven Maßnahmen gegen die Regierung Simbabwes und diejenigen, die in erster Linie die Verantwortung für diese Verstöße tragen, aufrechtzuerhalten, solange die Verstöße anhalten.
(3)
Dementsprechend sieht der Gemeinsame Standpunkt 2004/161/GASP eine Verlängerung der im Gemeinsamen Standpunkt 2002/145/GASP vorgesehenen restriktiven Maßnahmen vor.
(4)
Die im Gemeinsamen Standpunkt 2004/161/GASP vorgesehenen restriktiven Maßnahmen umfassen unter anderem ein Verbot der technischen Hilfe, der Bereitstellung von Finanzmitteln und der Finanzhilfe im Zusammenhang mit militärischen Aktivitäten, ein Verbot der Ausfuhr von Ausrüstungen, die zur internen Repression verwendet werden könnten, sowie das Einfrieren von Geldern, finanziellen Vermögenswerten oder wirtschaftlichen Ressourcen von Mitgliedern der Regierung Simbabwes sowie mit ihnen verbundenen natürlichen oder juristischen Personen, Organisationen oder Einrichtungen.
(5)
Diese Maßnahmen fallen in den Geltungsbereich des EG-Vertrags, weshalb insbesondere zur Vermeidung von Wettbewerbsverzerrungen gemeinschaftliche Rechtsvorschriften erforderlich sind, um die Maßnahmen umzusetzen, soweit die Gemeinschaft betroffen ist. Für die Zwecke dieser Verordnung gilt als Gebiet der Gemeinschaft die Gesamtheit der Hoheitsgebiete der Mitgliedstaaten, auf die der Vertrag nach Maßgabe von dessen Bestimmungen Anwendung findet.
(6)
Es ist wünschenswert, die Bestimmungen über das Verbot der technischen Hilfe, der Bereitstellung von Finanzmitteln und der Finanzhilfe im Zusammenhang mit militärischen Aktivitäten und über das Einfrieren von Geldern, finanziellen Vermögenswerten oder wirtschaftlichen Ressourcen mit der aktuellen Lage in Einklang zu bringen.
(7)
Die vorliegende Verordnung ändert und verlängert die restriktiven Maßnahmen der Verordnung (EG) Nr. 310/2002, die sie unverzüglich nach deren Ablauf ersetzen soll -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Im Sinne dieser Verordnung bezeichnet der Ausdruck
a)
„technische Hilfe“ jede technische Unterstützung in Verbindung mit der Reparatur, der Entwicklung, der Herstellung, der Montage, der Erprobung, der Wartung oder jeder anderen technischen Dienstleistung; die technische Hilfe kann in Form von Unterweisung, Beratung, Ausbildung, Weitergabe von praktischen Kenntnissen oder Fähigkeiten oder in Form von Beratungsdiensten erfolgen; die technische Hilfe schließt Hilfe in verbaler Form ein.
b)
„Gelder“ finanzielle Vermögenswerte und wirtschaftliche Vorteile jeder Art, die Folgendes einschließen, aber nicht darauf beschränkt sind:
i)
Bargeld, Schecks, Geldforderungen, Wechsel, Geldanweisungen oder andere Zahlungsmittel;
ii)
Guthaben bei Finanzinstituten oder anderen Einrichtungen, Guthaben auf Konten, Schulden und Schuldverschreibungen;
iii)
öffentlich und privat gehandelte Wertpapiere und Schuldtitel einschließlich Aktien und Anteile, Wertpapierzertifikate, Obligationen, Schuldscheine, Optionsscheine, Pfandbriefe und Derivatverträge;
iv)
Zinserträge, Dividenden oder andere Einkünfte oder Wertzuwächse aus Vermögenswerten;
v)
Kredite, Rechte auf Verrechnung, Bürgschaften, Vertragserfüllungsgarantien oder andere finanzielle Zusagen;
vi)
Akkreditive, Konnossemente, Sicherungsübereignungen;
vii)
Dokumente zur Verbriefung von Anteilen an Fondsvermögen oder anderen Finanzressourcen;
viii)
jedes andere Finanzierungsinstrument für Ausfuhren;
c)
„Einfrieren von Geldern“ die Verhinderung jeglicher Form von Bewegungen, Transfers, Veränderungen, Verwendung von Geldmitteln, des Zugangs zu ihnen oder des Handels mit ihnen, wodurch das Volumen, die Beträge, die Belegenheit, das Eigentum, der Besitz, die Eigenschaften oder die Zweckbestimmung der Geldmittel verändert oder sonstige Veränderungen bewirkt werden, mit denen eine Nutzung der Mittel einschließlich der Vermögensverwaltung ermöglicht wird;
d)
„wirtschaftliche Ressourcen“ Vermögenswerte jeder Art, unabhängig davon, ob sie materiell oder immateriell, beweglich oder unbeweglich sind, bei denen es sich nicht um Gelder handelt, die aber für den Erwerb von Geldern, Waren oder Dienstleistungen verwendet werden können;
e)
„Einfrieren wirtschaftlicher Ressourcen“ die Verhinderung ihrer Verwendung für den Erwerb von Geldern, Waren oder Dienstleistungen, die auch den Verkauf, das Vermieten oder das Verpfänden dieser Ressourcen betrifft, sich aber nicht darauf beschränkt.
Artikel 2
Es ist untersagt,
a)
technische Hilfe im Zusammenhang mit militärischen Aktivitäten und der Bereitstellung, Herstellung, Instandhaltung und Verwendung von Rüstungsgütern und damit verbundenem Material jeglicher Art, einschließlich Waffen und Munition, Militärfahrzeugen und -ausrüstung, paramilitärischer Ausrüstung und entsprechender Ersatzteile, unmittelbar oder mittelbar an Personen, Organisationen oder Einrichtungen in Simbabwe oder zur Verwendung in Simbabwe zu gewähren, zu verkaufen, zu liefern oder weiterzugeben;
b)
Finanzmittel oder Finanzhilfen im Zusammenhang mit militärischen Aktivitäten, insbesondere Zuschüsse, Darlehen und Ausfuhrkreditversicherungen für den Verkauf, die Lieferung, die Weitergabe oder die Ausfuhr von Waffen und damit verbundenem Material an Personen, Organisationen oder Einrichtungen in Simbabwe oder zur Verwendung in Simbabwe unmittelbar oder mittelbar bereitzustellen;
c)
wissentlich und vorsätzlich an Aktivitäten, deren Zweck oder Wirkung unmittelbar oder mittelbar in der Förderung der unter Buchstabe a) oder b) genannten Transaktionen besteht, teilzunehmen.
Artikel 3
Es ist untersagt,
a)
wissentlich und vorsätzlich die in Anhang I aufgeführten Ausrüstungen mit oder ohne Ursprung in der Gemeinschaft, die zur internen Repression verwendet werden könnten, unmittelbar oder mittelbar an natürliche oder juristische Personen, Organisationen oder Einrichtungen in Simbabwe oder zur Verwendung in Simbabwe zu verkaufen, zu liefern, weiterzugeben oder auszuführen;
b)
technische Hilfe im Zusammenhang mit den unter Buchstabe a) genannten Ausrüstungen unmittelbar oder mittelbar an natürliche oder juristische Personen, Organisationen oder Einrichtungen in Simbabwe oder zur Verwendung in Simbabwe zu gewähren, zu verkaufen, zu liefern, oder weiterzugeben;
c)
Finanzmittel oder Finanzhilfen im Zusammenhang mit den unter Buchstabe a) genannten Ausrüstungen unmittelbar oder mittelbar an Personen, Organisationen oder Einrichtungen in Simbabwe oder zur Verwendung in Simbabwe bereitzustellen;
d)
wissentlich und vorsätzlich an Aktivitäten, deren Zweck oder Wirkung unmittelbar oder mittelbar in der Förderung der unter Buchstabe a), b) oder c) genannten Transaktionen besteht, teilzunehmen.
Artikel 4
(1) Abweichend von den Artikeln 2 und 3 können die in Anhang II aufgeführten zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten Folgendes genehmigen:
a)
die Bereitstellung von Finanzmitteln und Finanzhilfen sowie von technischer Hilfe im Zusammenhang mit
i)
nichtletalem militärischem Gerät, das ausschließlich für humanitäre oder Schutzzwecke oder für Programme der Vereinten Nationen, der Europäischen Union und der Gemeinschaft zum Aufbau von Institutionen bestimmt ist,
ii)
Material, das für Krisenbewältigungsoperationen der Europäischen Union und der Vereinten Nationen bestimmt ist;
b)
den Verkauf, die Lieferung, die Weitergabe oder die Ausfuhr der in Anhang I aufgeführten Ausrüstungen, die ausschließlich für humanitäre oder Schutzzwecke bestimmt sind, sowie die Bereitstellung von Finanzhilfen, Finanzmitteln und technischer Hilfe im Zusammenhang mit diesen Transaktionen.
(2) Für bereits durchgeführte Maßnahmen werden keine Genehmigungen erteilt.
Artikel 5
Artikel 2 und 3 gelten nicht für Schutzkleidung, einschließlich Körperschutzwesten und Militärhelmen, die von Personal der Vereinten Nationen, Personal der Europäischen Union, der Gemeinschaft oder ihrer Mitgliedstaaten, von Medienvertretern, von humanitärem Hilfspersonal und Entwicklungshilfepersonal sowie damit verbundenem Personal ausschließlich zur eigenen Verwendung vorübergehend nach Simbabwe ausgeführt wird.
Artikel 6
(1) Sämtliche Gelder und wirtschaftlichen Ressourcen, die einzelnen Mitgliedern der Regierung von Simbabwe und mit ihnen verbundenen natürlichen oder juristischen Personen, Organisationen oder Einrichtungen, wie sie in Anhang III aufgeführt sind, gehören, werden eingefroren.
(2) Den in Anhang III aufgeführten natürlichen oder juristischen Personen, Organisationen oder Einrichtungen dürfen Gelder oder wirtschaftliche Ressourcen weder unmittelbar noch mittelbar zur Verfügung gestellt werden noch zugute kommen.
(3) Die wissentliche und vorsätzliche Beteiligung an Maßnahmen, deren Ziel oder Folge unmittelbar oder mittelbar die Förderung der in den Absätzen 1 und 2 genannten Transaktionen ist, ist untersagt.
Artikel 7
(1) Abweichend von Artikel 6 können die in Anhang II aufgeführten zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten die Freigabe bestimmter eingefrorener Gelder oder wirtschaftlicher Ressourcen oder die Bereitstellung bestimmter eingefrorener Gelder oder wirtschaftlicher Ressourcen unter ihnen angemessen erscheinenden Bedingungen genehmigen, nachdem sie festgestellt haben, dass diese Gelder oder wirtschaftlichen Ressourcen
a)
für Grundausgaben, unter anderem für die Bezahlung von Nahrungsmitteln, Mieten oder Hypotheken, Medikamenten und medizinischer Behandlung, Steuern, Versicherungsprämien und Gebühren öffentlicher Versorgungseinrichtungen notwendig sind;
b)
ausschließlich der Bezahlung angemessener Honorare und der Rückerstattung von Ausgaben im Zusammenhang mit der Bereitstellung rechtlicher Dienste dienen;
c)
ausschließlich der Bezahlung von Gebühren oder Kosten für die routinemäßige Verwahrung oder Verwaltung eingefrorener Gelder oder wirtschaftlicher Ressourcen dienen;
d)
für die Deckung außerordentlicher Ausgaben erforderlich sind, vorausgesetzt dass die zuständige Behörde den anderen zuständigen Behörden und der Kommission mindestens zwei Wochen vor Erteilung der Genehmigung mitgeteilt hat, aus welchen Gründen sie der Auffassung ist, dass eine spezifische Genehmigung erteilt werden sollte.
Die zuständige Behörde informiert die zuständigen Behörden der anderen Mitgliedstaaten und die Kommission über jede nach diesem Absatz erteilte Genehmigung.
(2) Artikel 6 Absatz 2 gilt nicht für die Gutschrift - auf eingefrorene Konten - von
a)
Zinsen oder sonstigen Erträgen der eingefrorenen Konten oder
b)
fälligen Zahlungen aufgrund von Verträgen, Vereinbarungen oder Verpflichtungen, die vor dem Datum geschlossen wurden oder entstanden sind, ab dem diese Konten der Verordnung (EG) Nr. 310/2002 oder der vorliegenden Verordnung unterliegen,
vorausgesetzt, dass diese Zinsen, sonstigen Erträge und Zahlungen weiterhin unter Artikel 6 Absatz 1 fallen.
Artikel 8
(1) Unbeschadet der für die Berichterstattung, Vertraulichkeit und das Berufsgeheimnis geltenden Bestimmungen und unbeschadet Artikel 284 EG-Vertrag sind natürliche und juristische Personen, Organisationen und Einrichtungen verpflichtet,
a)
den in Anhang II aufgeführten zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten, in denen sie ihren Sitz oder eine Niederlassung haben, unverzüglich alle Informationen zu liefern, die die Einhaltung dieser Verordnung erleichtern würden, z. B. über die nach Artikel 6 eingefrorenen Konten und Beträge, und diese Informationen direkt oder über diese zuständigen Behörden der Kommission zu übermitteln;
b)
mit den in Anhang II aufgeführten zuständigen Behörden bei der Überprüfung dieser Informationen zusammenzuarbeiten.
(2) Zusätzliche Informationen, die der Kommission direkt zugehen, werden den zuständigen Behörden des betroffenen Mitgliedstaats zugänglich gemacht.
(3) Die nach diesem Artikel übermittelten oder erhaltenen Informationen dürfen nur für die Zwecke verwendet werden, für die sie übermittelt oder entgegengenommen wurden.
Artikel 9
Weder die natürlichen oder juristischen Personen oder Organisationen, die in dem guten Glauben, dass derartige Handlungen mit dieser Verordnung im Einklang stehen, Gelder und wirtschaftliche Ressourcen einfrieren oder Gelder nicht zur Verfügung stellen, noch deren Direktoren oder Beschäftigte dürfen auf irgendeine Weise hierfür haftbar gemacht werden, sofern das Einfrieren der Gelder und der wirtschaftlichen Ressourcen nicht erwiesenermaßen auf Nachlässigkeit zurückzuführen ist.
Artikel 10
Die Kommission und die Mitgliedstaaten unterrichten einander unverzüglich über die aufgrund dieser Verordnung ergriffenen Maßnahmen und teilen einander alle ihnen vorliegenden sachdienlichen Informationen im Zusammenhang mit dieser Verordnung mit, insbesondere über Verstöße und Durchführungsprobleme sowie Urteile nationaler Gerichte.
Artikel 11
Die Kommission wird ermächtigt,
a)
Anhang II anhand der von den Mitgliedstaaten vorgelegten Informationen zu ändern;
b)
Anhang III auf der Grundlage von Beschlüssen in Bezug auf den Anhang zum Gemeinsamen Standpunkt 2004/161/GASP zu ändern.
Artikel 12
Die Mitgliedstaaten legen Vorschriften über Sanktionen für Verstöße gegen diese Verordnung fest und ergreifen alle erforderlichen Maßnahmen zur Durchsetzung dieser Sanktionen. Die vorgesehenen Sanktionen müssen wirksam, verhältnismäßig und abschreckend sein. Die Mitgliedstaaten setzen die Kommission unverzüglich nach Inkrafttreten der Verordnung von diesen Vorschriften in Kenntnis und teilen ihr jede nachträgliche Änderung mit.
Artikel 13
Diese Verordnung gilt
a)
im Gebiet der Gemeinschaft einschließlich ihres Luftraums,
b)
an Bord der Flugzeuge und Schiffe, die der Hoheitsgewalt eines Mitgliedstaats unterstehen,
c)
für Personen, die die Staatsangehörigkeit eines Mitgliedstaats besitzen, unabhängig von ihrem Aufenthaltsort,
d)
für nach dem Recht eines Mitgliedstaates gegründete oder eingetragene juristische Personen, Gruppen oder Rechtspersönlichkeiten,
e)
für jede juristische Person, Gruppe oder Rechtspersönlichkeit, die innerhalb der Gemeinschaft einer Geschäftstätigkeit nachgeht.
Artikel 14
Diese Verordnung tritt am 21. Februar 2004 in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Brüssel am 19. Februar 2004.