NAŘÍZENÍ KOMISE (Euratom) č. 302/2005
ze dne 8. února 2005
o uplatňování dozoru nad bezpečností v rámci Euratomu
OBSAH
Nařízení Komise (Euratom) č. 302/2005 o uplatňování dozoru nad bezpečností v rámci Euratomu
Kapitola I
Rozsah působnosti a definice
Kapitola II
Základní technické charakteristiky a zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností
Kapitola III
Evidence jaderného materiálu
Kapitola IV
Převody mezi státy
Kapitola V
Zvláštní ustanovení
Kapitola VI
Zvláštní ustanovení pro území členských států disponujících jadernými zbraněmi
Kapitola VII
Závěrečná ustanovení
PŘÍLOHA I
DOTAZNÍK PRO HLÁŠENÍ ZÁKLADNÍCH TECHNICKÝCH CHARAKTERISTIK ZAŘÍZENÍ
I-A
REAKTORY
I-B
KRITICKÁ ZAŘÍZENÍ A ZAŘÍZENÍ S NULOVÝM VÝKONEM
I-C
ZAŘÍZENÍ NA KONVERZI, VÝROBU A PŘEPRACOVÁNÍ
I-D
SKLADOVACÍ ZAŘÍZENÍ
I-E
ZAŘÍZENÍ NA SEPARACI IZOTOPŮ
I-F
ZAŘÍZENÍ, KTERÁ POUŽÍVAJÍ JADERNÝ MATERIÁL V MNOŽSTVÍCH PŘESAHUJÍCÍCH JEDEN EFEKTIVNÍ KILOGRAM
I-G
KANDIDÁTSKÁ ZAŘÍZENÍ PRO OBLAST MATERIÁLOVÉ BILANCE „CATCH ALL“ (CAM)
I-H
ZAŘÍZENÍ PRO ZPRACOVÁNÍ NEBO SKLADOVÁNÍ ODPADU
I-J
OSTATNÍ ZAŘÍZENÍ
PŘÍLOHA II
OBECNÝ POPIS LOKALITY
PŘÍLOHA III
ZPRÁVA O ZMĚNĚ INVENTURY (ICR)
PŘÍLOHA IV
ZPRÁVA O MATERIÁLOVÉ BILANCI (MBR)
PŘÍLOHA V
SOUPIS FYZICKÉ INVENTURY (PIL)
PŘÍLOHA VI
PŘEDEM ZASÍLANÉ OZNÁMENÍ O VÝVOZU/ODESLÁNÍ JADERNÉHO MATERIÁLU
PŘÍLOHA VII
PŘEDEM ZASÍLANÉ OZNÁMENÍ O DOVOZU/PŘÍJMU JADERNÉHO MATERIÁLU
PŘÍLOHA VIII
ZPRÁVA O VÝVOZU/ODESLÁNÍ RUDY
PŘÍLOHA IX
ŽÁDOST O VÝJIMKU Z PRAVIDEL, KTERÝMI SE ŘÍDÍ FORMA A ČETNOST OZNÁMENÍ
PŘÍLOHA X
ROČNÍ ZPRÁVA NEBO VÝVOZNÍ ZPRÁVA PRO JADERNÝ MATERIÁL, KTERÝ JE PŘEDMĚTEM VÝJIMKY
PŘÍLOHA XI
STRUČNÝ PROGRAM ČINNOSTÍ
PŘÍLOHA XII
PŘEDEM ZASÍLANÉ OZNÁMENÍ O DALŠÍM ZPRACOVÁNÍ ODPADU
PŘÍLOHA XIII
ROČNÍ ZPRÁVA O VÝVOZECH/ODESLÁNÍ UPRAVENÉHO ODPADU
PŘÍLOHA XIV
ROČNÍ ZPRÁVA O DOVOZECH/PŘÍJMECH UPRAVENÉHO ODPADU
PŘÍLOHA XV
ROČNÍ ZPRÁVA O ZMĚNÁCH UMÍSTĚNÍ UPRAVENÉHO ODPADU
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na články 77, 78, 79 a 81 této smlouvy,
s ohledem na souhlas Rady,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (Euratom) č. 3227/76 ze dne 19. října 1976 o používání ustanovení o dozoru nad bezpečností v rámci Euratomu (1) vymezuje povahu a rozsah požadavků uvedených v článcích 78 a 79 Smlouvy.
(2)
S ohledem na zvyšující se množství jaderných materiálů vyráběných, používaných, převážených a recyklovaných ve Společenství, na rozvoj obchodu s těmito materiály a na následné rozšiřování Evropské unie je zásadně důležité zajistit účinnost dozoru nad bezpečností. Povaha a rozsah požadavků uvedených v článku 79 Smlouvy, které jsou stanoveny v nařízení (Euratom) č. 3227/76, by tedy měly být aktualizovány s ohledem na současný vývoj, zejména v oblasti jaderných a informačních technologií.
(3)
Belgie, Dánsko, Finsko, Irsko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Rakousko, Řecko, Německo, Španělsko, Švédsko a Evropské společenství pro atomovou energii uzavřely dohodu 78/164/Euratom (2) s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii o provádění čl. III odst. 1 a 4 Smlouvy o nešíření jaderných zbraní. Dohoda 78/164/Euratom vstoupila v platnost dne 21. února 1977 a byla doplněna dodatkovým protokolem 1999/188/Euratom (3), který vstoupil v platnost dne 30. dubna 2004.
(4)
Dohoda 78/164/Euratom obsahuje zvláštní závazek přijatý Společenstvím, který se týká uplatňování záruk na výchozí a zvláštní štěpné materiály v členských státech, které nedisponují vlastními jadernými zbraněmi, a které jsou smluvními stranami Smlouvy o nešíření jaderných zbraní.
(5)
Postupy stanovené dohodou 78/164/Euratom jsou výsledkem rozsáhlých mezinárodních jednání s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii o provádění čl. III odst. 1 a 4 Smlouvy o nešíření jaderných zbraní. Tyto postupy schválila Rada guvernérů agentury.
(6)
Společenství, Spojené království a Mezinárodní agentura pro atomovou energii jsou smluvními stranami Dohody o uplatňování záruk ve Spojeném království v souvislosti se Smlouvou o nešíření jaderných zbraní (4). Tato dohoda vstoupila v platnost dne 14. srpna 1978 a byla doplněna dodatkovým protokolem, který vstoupil v platnost dne 30. dubna 2004.
(7)
Společenství, Francie a Mezinárodní agentura pro atomovou energii jsou smluvními stranami Dohody o uplatňování záruk ve Francii (5). Tato dohoda vstoupila v platnost dne 12. září 1981 a byla doplněna dodatkovým protokolem, který vstoupil v platnost dne 30. dubna 2004.
(8)
Na území Francie a Spojeného království se mohou nacházet některá zařízení a části zařízení jakož i určité materiály, které jsou použitelné ve zbrojním průmyslu. Měly by tedy být uplatňovány zvláštní postupy dozoru nad bezpečností, které tyto okolnosti zohlední.
(9)
Na svém zasedání v Lisabonu ve dnech 23. a 24. března 2000 Evropská rada zdůraznila potřebu posílit rozvoj moderních informačních technologií a ostatních telekomunikačních sítí a jejich obsahu.
(10)
Na základě dodatkového protokolu 1999/188/Euratom by měly být členské státy povinny sdělit Komisi určité informace včetně obecného popisu lokalit, předem zasílaného oznámení o zpracování odpadu a zprávy o změnách umístění určitého upraveného odpadu.
(11)
Pokyny přijaté pro používání tohoto nařízení by měly být plně v souladu se závazky Společenství v této oblasti, zejména se závazky plynoucími z dodatkového protokolu 1999/188/Euratom a dodatkových protokolů k Dohodě o uplatňování záruk ve Spojeném království v souvislosti se Smlouvou o nešíření jaderných zbraní a k odpovídající dohodě s Francií.
(12)
Ustanovení o bezpečnosti připojené k jednacímu řádu Komise (6) nařízením Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (7) by se měla vztahovat na informace, poznatky a dokumenty, které strany získají, aniž je dotčeno nařízení Rady (Euratom) č. 3 ze dne 31. července 1958, kterým se provádí článek 24 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (8).
(13)
Z důvodu přehlednosti by mělo být nařízení (Euratom) č. 3227/76 nahrazeno tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ROZSAH PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Rozsah působnosti
Toto nařízení se vztahuje na všechny osoby a podniky, které zřizují nebo provozují zařízení na výrobu, separaci, přepracování, skladování nebo jiné využití výchozích nebo zvláštních štěpných materiálů.
Nevztahuje se na držitele konečných produktů používaných pro nejaderné účely a obsahujících jaderný materiál, který je prakticky zpětně nezískatelný.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1.
„členskými státy nedisponujícími jadernými zbraněmi“ Belgie, Česká republika, Dánsko, Německo, Estonsko, Řecko, Španělsko, Irsko, Itálie, Kypr, Lotyšsko, Litva, Lucembursko, Maďarsko, Malta, Nizozemsko, Rakousko, Polsko, Portugalsko, Slovinsko, Slovensko, Finsko a Švédsko;
2.
„členskými státy disponujícími jadernými zbraněmi“ Francie a Spojené království;
3.
„třetí zemí“ každý stát, který není členem Evropského společenství pro atomovou energii;
4.
„jaderným materiálem“ rudy, výchozí a zvláštní štěpné materiály vymezené v článku 197 Smlouvy;
5.
„odpadem“ jaderný materiál v koncentracích nebo chemických formách, které jsou považovány z praktických nebo ekonomických důvodů za zpětně nezískatelné a které lze zneškodnit;
6.
„zadrženým odpadem“ změřený nebo na základě měření odhadnutý odpad vytvořený při zpracování nebo při provozní havárii, který je převeden na konkrétní místo v oblasti materiálové bilance, ze kterého může být znovu vrácen;
7.
„upraveným odpadem“ změřený nebo na základě měření odhadnutý odpad, který byl upraven tak (například do skla, cementu, betonu nebo asfaltu), že je nevhodný pro další využití v jaderném průmyslu;
8.
„odpadem uvolněným do životního prostředí“ změřený nebo na základě měření odhadnutý odpad, který byl nevratně uvolněn do životního prostředí v rámci plánovaného uvolňování;
9.
„kategoriemi“ (jaderného materiálu) přírodní uran, ochuzený uran, uran obohacený uranem-235 nebo uranem-233, thorium, plutonium a jiný materiál, který na návrh Komise stanoví Rada kvalifikovanou většinou;
10.
„položkou“ samostatně identifikovatelná jednotka, například palivový soubor nebo palivový proutek;
11.
„dávkou“ část jaderného materiálu, se kterou se nakládá jako s jednotkou pro účely evidence v klíčovém měřicím bodu a jejíž množství a složení je vymezeno jediným souborem specifikací nebo měření. Jaderný materiál může být volně ložený nebo může být obsažen v několika samostatných položkách;
12.
„údaji o dávce“ celková hmotnost každé kategorie jaderného materiálu a u plutonia a uranu popřípadě rovněž jejich izotopické složení. Pro účely hlášení se hmotnosti jednotlivých položek v dávce sčítají před tím, než se zaokrouhlí na nejbližší jednotku;
13.
„efektivním kilogramem“ zvláštní jednotka používaná pro jaderný materiál podléhající dozoru nad bezpečností, který se vypočítá tak, že se zjistí:
a)
u plutonia jeho hmotnost v kilogramech;
b)
u uranu s obohacením 0,01 (l %) a vyšším jeho hmotnost v kilogramech vynásobená druhou mocninou jeho obohacení;
c)
u uranu s obohacením nižším než 0,01 (l %), ale vyšším než 0,005 (0,5 %), jeho hmotnost v kilogramech vynásobená 0,0001
a
d)
u ochuzeného uranu s obohacením 0,005 (0,5 %) nebo nižším a u thoria jejich hmotnost v kilogramech vynásobená 0,00005;
14.
„oblastí materiálové bilance“ oblast tak, aby pro účely stanovení materiálové bilance:
a)
bylo možné stanovit množství jaderného materiálu při každém převodu do každé oblasti materiálové bilance nebo z každé oblasti materiálové bilance
a
b)
mohla být v souladu se stanovenými postupy v každé oblasti materiálové bilance v případě potřeby provedena fyzická inventura jaderného materiálu;
15.
„klíčovým měřicím bodem“ místo, ve kterém se jaderný materiál nachází v takovém stavu, že může být změřen za účelem stanovení toku nebo inventury materiálu, včetně míst, kde jaderný materiál vstupuje, vystupuje a je skladován v oblastech materiálové bilance;
16.
„dokladovou inventurou“ oblasti materiálové bilance algebraický součet poslední fyzické inventury dotčené oblasti materiálové bilance a všech změn inventury vzniklých po poslední fyzické inventuře;
17.
„fyzickou inventurou“ souhrn všech změřených množství dávek nebo odvozených odhadů množství dávek jaderného materiálu, který se v dané době nachází v oblasti materiálové bilance, získaný v souladu se stanovenými postupy;
18.
„nezapočteným materiálem“ rozdíl mezi fyzickou inventurou a dokladovou inventurou;
19.
„rozdílem odesilatel/příjemce“ rozdíl mezi množstvím jaderného materiálu v dávce změřeným v přijímající oblasti materiálové bilance a množstvím uvedeným v odesílající oblasti materiálové bilance;
20.
„výchozími údaji“ údaje zaznamenané v průběhu měření nebo kalibrace nebo údaje použité k odvození empirických vztahů, které identifikují jaderný materiál a poskytují údaje o dávce, včetně hmotnosti složek, konverzních faktorů pro stanovení hmotnosti prvku, měrné hmotnosti, koncentrace prvků, izotopických poměrů, vztahu mezi objemem a údaji na tlakoměru a vztahu mezi vyprodukovaným plutoniem a vyrobenou energií;
21.
„lokalitou“ oblast vymezená Společenstvím a členským státem, ve které se nachází jedno nebo více zařízení, včetně uzavřených zařízení, podle definice v příslušných základních technických charakteristikách, přičemž:
a)
zařízení pro zpracování nebo ukládání odpadu sama o sobě netvoří lokalitu;
b)
pokud jde o uzavřená zařízení, ve kterých se běžně používaly výchozí nebo zvláštní štěpné materiály v množství menším než jeden efektivní kilogram, je význam tohoto výrazu omezen na místa s horkými komorami nebo místa, kde byly prováděny činnosti spojené s konverzí, obohacováním, výrobou paliva nebo jeho přepracováním;
c)
„lokalitou“ se rozumí rovněž veškeré objekty nacházející se v bezprostředním okolí zařízení nebo místa, které poskytují nebo využívají základních služeb, včetně horkých komor pro zpracování ozářených materiálů neobsahujících jaderný materiál, závodů na zpracování, skladování a zneškodňování odpadu a budov souvisejících s činnostmi stanovenými v příloze 1 dodatkového protokolu 1999/188/Euratom, které určí dotčený stát;
22.
„zástupcem lokality“ jakákoliv osoba, podnik nebo subjekt, který členský stát pověří odpovědností za hlášení uvedená v čl. 3 odst. 2;
23.
„zařízením“ reaktor, kritické zařízení, závod na konverzi, závod na výrobu jaderného paliva, přepracovatelský závod, závod na separaci isotopů nebo samostatné skladovací zařízení, zařízení na zpracování nebo ukládání odpadu a jakékoliv jiné místo, kde jsou běžně používány výchozí nebo zvláštní štěpné materiály;
24.
„zařízením vyřazeným z provozu“ zařízení, u kterého bylo ověřeno, že zbývající konstrukce a zařízení nezbytná pro jeho provoz byla odstraněna nebo vyřazena z provozu takovým způsobem, že již nejsou používána pro skladování výchozích nebo zvláštních štěpných materiálů a nemohou již sloužit pro účely manipulace s výchozími nebo zvláštními štěpnými materiály ani jejich zpracovávání či jiného využití;
25.
„uzavřeným zařízením“ zařízení, u kterého bylo ověřeno, že provoz byl zastaven a jaderný materiál byl odstraněn, avšak které nebylo vyřazeno z provozu.
KAPITOLA II
ZÁKLADNÍ TECHNICKÉ CHARAKTERISTIKY A ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O DOZORU NAD BEZPEČNOSTÍ
Článek 3
Ohlašování základních technických charakteristik
1. Každá osoba nebo podnik, který zřizuje nebo provozuje zařízení na výrobu, separaci, přepracování, skladování nebo jiné využití výchozích nebo zvláštních štěpných materiálů, ohlásí Komisi základní technické charakteristiky tohoto zařízení v příslušném dotazníku uvedeném v příloze I.
Pro účely prvního pododstavce zahrnuje „využití“ jaderných materiálů mimo jiné i výrobu elektrické energie v reaktorech, výzkum v kritických zařízeních a zařízeních s nulovým výkonem, konverzi, výrobu, přepracování, skladování, separaci izotopů, koncentraci rud a zpracování a skladování odpadu.
Na produkci rud se vztahují články 24 a 25.
2. Každý členský stát, který je stranou dodatkového protokolu 1999/188/Euratom, jmenuje zástupce lokality pro každou lokalitu na svém území, který Komisi předloží prohlášení obsahující obecný popis lokality v dotazníku uvedeném v příloze II.
Prohlášení se předloží do 120 dnů ode dne vstupu dodatkového protokolu 1999/188/Euratom v platnost v daném členském státě a jejich aktualizace se předkládají do 1. dubna každého roku.
Prohlášení musí splňovat požadavky čl. 2 odst. a) bodu iii) dodatkového protokolu 1999/188/Euratom a jsou nezávislé na ohlášení podle odstavce 1 tohoto článku.
3. Zástupce lokality odpovídá za včasné shromáždění příslušných informací a předložení obecného popisu lokality Komisi, ale za správnost a úplnost prohlášení odpovídají osoby nebo podniky, které zřizují nebo provozují zařízení, a za objekty v lokalitě, které nemají žádnou spojitost s jaderným materiálem, dotčený členský stát. Pokud je to možné, předkládají se prohlášení podle odstavců 1 a 2 v elektronické podobě, jestliže je v této podobě uchovává i daná osoba nebo podnik. Jsou-li tyto informace předloženy Komisi v elektronické i tištěné podobě, je rozhodná tištěná podoba.
Článek 4
Lhůty
Ohlášení o základních technických charakteristikách nových zařízení se Komisi sdělí podle čl. 3 odst. 1 alespoň 200 dnů před tím, než se uskuteční první dodávka jaderného materiálu.
V případě nových zařízení, u kterých překračuje zásoba nebo množství zpracovaného materiálu za rok jeden efektivní kilogram, musejí být všechny příslušné informace týkající se vlastníka, provozovatele, účelu, umístění, typu, výkonu a očekávaného dne spuštění Komisi sděleny alespoň 200 dnů před zahájením výstavby.
Změny základních technických charakteristik, u kterých není nutné předem zasílané oznámení podle zvláštních ustanovení o dozoru nad bezpečností stanovených v článku 6, se Komisi sdělí do 30 dnů od dokončení změny.
Zařízení na území členských států přistupujících k Evropské unii sdělí Komisi své základní technické charakteristiky do 30 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost v daném státě, s výjimkou zařízení pro zpracování nebo skladování odpadu, jejichž základní technické charakteristiky se Komisi sdělí do 120 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
V dotazníku v příloze I sdělí současná zařízení pro zpracování nebo skladování odpadu Komisi své základní technické charakteristiky do 120 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
V případě ostatních současných zařízení se veškeré další informace vyžadované podle dotazníku v příloze I předloží do 120 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 5
Program činností
Aby Komise mohla plánovat své činnosti v rámci dozoru nad bezpečností, sdělí osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci Komisi následující informace:
a)
každoročně stručný program činností podle přílohy XI, který bude zejména obsahovat předběžné termíny fyzické inventury;
b)
alespoň 40 dnů před zahájením fyzické inventury program těchto prací.
Změny, které se dotýkají stručného programu činností a zejména provádění fyzické inventury se neprodleně sdělí Komisi.
Článek 6
Zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností
1. Na základě základních technických charakteristik ohlášených podle čl. 3 odst. 1 a článku 4 přijme Komise zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností týkající se oblastí stanovených v odstavci 2 tohoto článku. Zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností se přijmou formou rozhodnutí Komise určeného dotčené osobě nebo podniku, a to s ohledem na provozní a technická omezení a na základě podrobných konzultací s dotčenou osobou nebo podnikem a s příslušným členským státem.
Osobě nebo podniku, kterému je rozhodnutí Komise určeno, se zašle oznámení o tomto rozhodnutí a kopie oznámení se předá dotčenému členskému státu.
Dokud není přijato rozhodnutí Komise o zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností, řídí se dotčená osoba nebo podnik obecnými ustanoveními tohoto nařízení.
2. Zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností upraví:
a)
oblasti materiálové bilance a výběr klíčových měřicích bodů pro stanovení toku a inventury jaderných materiálů;
b)
změny základních technických charakteristik, u kterých je nutné předem zasílané oznámení;
c)
postupy pro vedení záznamů o jaderných materiálech pro každou oblast materiálové bilance a postupy pro sestavování zpráv;
d)
četnost a postupy provádění fyzické inventury pro evidenční účely jako součást opatření dozoru nad bezpečností;
e)
kontejnmentová a dozorovací opatření podle ujednání s dotčenou osobou nebo podnikem;
f)
opatření pro odběr vzorků dotčenou osobou nebo podnikem výlučně pro účely dozoru nad bezpečností.
3. Zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností mohou rovněž stanovit obsah následných sdělení vyžadovaných podle článku 5 a podmínky, za kterých je vyžadováno předem zasílané oznámení o odeslání a příjmu jaderného materiálu.
4. Na základě schváleného odhadu uhradí Komise dotčené osobě nebo podniku náklady na zvláštní služby, které jsou stanoveny ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností nebo které jsou poskytovány na zvláštní žádost Komise nebo jejích inspektorů. Rozsah a způsob náhrady se stanoví dohodou dotčených stran a jsou pravidelně přezkoumávány.
KAPITOLA III
EVIDENCE JADERNÉHO MATERIÁLU
Článek 7
Systém evidence
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci vedou systém evidence a kontroly jaderných materiálů. Tento systém zahrnuje evidenční a provozní záznamy, a zejména informace o množství, kategorii, formě a složení těchto materiálů stanovené v článku 18, jejich skutečném umístění, zvláštních povinnostech dozoru nad bezpečností podle článku 17, jakož i údaje o příjemci nebo odesílateli v případě, kdy je jaderný materiál převáděn.
Systém měření, na kterém jsou založeny záznamy, má být v souladu s nejnovějšími mezinárodními normami nebo těmto normám kvalitativně rovnocenný. Na základě těchto záznamů, které se uchovávají alespoň po dobu pěti let, má být možné vypracovat a odůvodnit prohlášení předkládaná Komisi. Evidenční a provozní záznamy se poskytnou inspektorům Komise v elektronické podobě, jestliže je zařízení v této podobě uchovává. Další podrobné údaje mohou stanovit zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností uvedená v článku 6 pro každé zařízení.
Článek 8
Provozní záznamy
Pro každou oblast materiálové bilance provozní záznamy podle případu obsahují:
a)
provozní údaje, které se používají ke stanovení změn v množství a ve složení jaderného materiálu;
b)
co nejčastěji aktualizovaný seznam inventárních položek a jejich umístění;
c)
údaje získané z kalibrací nádrží a nástrojů a z odběrů vzorků a analýz, včetně odvozených odhadů náhodných a systematických chyb;
d)
údaje získané na základě opatření pro řízení jakosti, včetně odvozených odhadů náhodných a systematických chyb, týkající se systému evidence jaderného materiálu;
e)
popis sledu opatření přijatých v rámci přípravy a provádění fyzické inventury a zajištění její správnosti a úplnosti;
f)
popis opatření přijatých ke zjištění příčiny a rozsahu případné náhodné nebo nezměřené ztráty, která by mohla vzniknout;
g)
izotopové složení plutonia, včetně izotopů rozpadu, a referenční data, jsou-li v zařízení zaznamenány pro provozní potřeby.
Jsou-li údaje uvedené v písmenu g) k dispozici, sdělí se Komisi na požádání.
Článek 9
Evidenční záznamy
Evidenční záznamy uvádějí pro každou oblast materiálové bilance:
a)
všechny změny inventury tak, aby bylo možné kdykoli provést dokladovou inventuru;
b)
všechny výsledky měření a výpočtů, které se používají k provedení fyzické inventury;
c)
všechny opravy, které byly provedeny v souvislosti se změnami inventury, dokladovou inventurou a fyzickou inventurou.
Evidenční záznamy o všech změnách inventury a o fyzické inventuře uvedou pro každou dávku identifikaci materiálu, údaje o dávce a výchozí údaje. Tyto záznamy jsou vedeny odděleně pro uran, thorium a plutonium podle kategorií uvedených v čl. 18 odst. 2 písm. b). U každé změny inventury se bude navíc uvádět datum změny a případně odesílající oblast materiálové bilance nebo odesílatel a přijímající oblast materiálové bilance nebo příjemce.
Článek 10
Evidenční zprávy
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci předkládají Komisi evidenční zprávy.
Evidenční zprávy mají obsahovat informace dostupné ke dni předložení zprávy a v případě nutnosti jsou později opraveny. Evidenční zprávy se předkládají v elektronické podobě kromě případů, kdy Komise poskytla písemnou výjimku nebo na něž se vztahují přechodná ustanovení uvedená v článku 39.
Na odůvodněnou žádost Komise se Komisi předloží další podrobnosti a vysvětlení v souvislosti s těmito zprávami do tří týdnů.
Článek 11
Výchozí dokladová inventura
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci předloží Komisi do 30 dnů od vstupu tohoto nařízení v platnost výchozí dokladovou inventuru veškerého jaderného materiálu, který drží, ve formě stanovené v příloze V. Tento článek se nevztahuje na osoby nebo podniky, které již předložily výchozí dokladovou inventuru podle nařízení (Euratom) č. 3227/76, a na zařízení pro zpracování nebo skladování odpadu.
Článek 12
Zpráva o změně inventury
1. Pro každou oblast materiálové bilance předloží osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci Komisi zprávu o změně inventury týkající se veškerého jaderného materiálu podle vzoru stanoveného v příloze III.
Nestanoví-li zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností uvedená v článku 6 pro zařízení jinak, předkládají se tyto zprávy jednou měsíčně nejpozději do 15 dnů od konce měsíce a jsou v nich uvedeny veškeré změny inventury, ke kterým dojde nebo které se zjistí v průběhu daného měsíce.
2. V měsících, ve kterých je provedena fyzická inventura a datum provedení fyzické inventury není v poslední den měsíce, musejí být předloženy dvě samostatné zprávy o změně inventury:
a)
první zpráva o změně inventury obsahující veškeré změny inventury do data provedení fyzické inventury včetně, která se zašle nejpozději současně s druhou zprávou o změně inventury nebo současně se soupisem fyzické inventury a zprávou o materiálové bilanci, je-li soupis fyzické inventury a zpráva o materiálové bilanci odeslána ještě před druhou zprávou o změně inventury;
b)
druhá zpráva o změně inventury obsahující veškeré změny inventury od prvního dne po datu provedení fyzické inventury do konce měsíce, která se zašle do 15 dnů od konce daného měsíce.
3. V měsících, v nichž nedošlo ke změnám inventury, zašlou dotčené osoby a podniky zprávu o změně inventury, do níž přenesou konečnou dokladovou inventuru za předcházející měsíc.
4. Podle zvláštních ustanovení o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6 pro dotčené zařízení mohou být drobné změny inventury, například převod analytických vzorků, sloučeny do skupin tak, aby mohly být oznámeny jako jediná změna inventury.
5. Zprávy o změně inventury mohou být doplněny poznámkami objasňujícími změny inventury.
Článek 13
Zpráva o materiálové bilanci a soupis fyzické inventury
Pro každou oblast materiálové bilance předloží osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci Komisi:
a)
zprávy o materiálové bilanci podle vzoru stanoveného v příloze IV, které uvádějí:
i)
počáteční fyzickou inventuru,
ii)
změny inventury (nejprve přírůstky, poté úbytky),
iii)
konečnou dokladovou inventuru,
iv)
konečnou fyzickou inventuru,
v)
nezapočtený materiál;
b)
soupis fyzické inventury podle vzoru stanoveného v příloze V, který uvádí jednotlivě všechny dávky.
Zprávy a soupis se předkládají co nejdříve, nejpozději do 30 dnů ode dne, ke kterému byla provedena fyzická inventura.
Není-li ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6 pro zařízení stanoveno jinak, provádí se fyzická inventura každý kalendářní rok a období mezi dvěma po sobě jdoucími fyzickými inventurami nesmí být delší než 14 měsíců.
Článek 14
Zvláštní zprávy
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci předloží Komisi zvláštní zprávu, jakmile nastanou okolnosti uvedené v článcích 15 nebo 22.
Druh informací, které mají být v takové zprávě obsaženy, je vymezen ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6.
Zvláštní zprávy a další podrobnosti nebo vysvětlení, která může Komise případně požadovat v souvislosti s těmito zprávami, se předloží neprodleně.
Článek 15
Neobvyklé události
Zvláštní zpráva se vypracuje v těchto případech:
a)
jestliže nějaká neobvyklá nehoda nebo okolnost vede k domněnce, že došlo nebo mohlo dojít ke zvýšení nebo ztrátě jaderného materiálu, která přesahuje limity stanovené pro tento účel ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6;
b)
jestliže se kontejnment neočekávaně změnil ve srovnání s údaji stanovenými ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6 do té míry, že je možné neoprávněné odebrání jaderného materiálu.
Dotčené osoby a podniky tyto zprávy předloží, jakmile se dozvědí o takové ztrátě nebo zvýšení nebo o náhlé změně stavu kontejnmentu nebo o čemkoli, co by je mohlo vést k domněnce o takové události. Rovněž se oznámí příčiny, jakmile jsou známy.
Článek 16
Hlášení jaderných přeměn
Pokud jde o reaktory, uvedou se vypočtené údaje o jaderných přeměnách ve zprávě o změně inventury nejpozději ke dni, kdy se ozářené palivo převádí z oblasti materiálové bilance reaktoru. Ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6 mohou být stanoveny jiné postupy zaznamenávání a ohlašování jaderných přeměn.
Článek 17
Zvláštní závazky ohledně dozoru nad bezpečností
1. Jaderný materiál podléhající zvláštním závazkům ohledně dozoru nad bezpečností přijatým Společenstvím na základě dohody uzavřené se třetím státem nebo mezinárodní organizací se uvede v následujících oznámeních odděleně pro každý závazek, nestanoví-li taková dohoda jinak:
a)
výchozí dokladová inventura podle článku 11;
b)
zprávy o změně inventury, včetně konečné dokladové inventury podle článku 12;
c)
zprávy o materiálové bilanci a soupisy fyzické inventury podle článku 13;
d)
zamýšlený dovoz a vývoz podle článků 20 a 21.
Není-li to v žádné z uvedených dohod výslovně zakázáno, nebrání toto oddělené uvedení fyzickému smísení materiálů.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na dohody uzavřené Společenstvím a členskými státy s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii.
Článek 18
Hmotnostní jednotky a kategorie jaderných materiálů
1. V jakémkoli oznámení podle tohoto nařízení se množství materiálů, na které se toto nařízení vztahuje, uvádí v gramech.
Odpovídající evidenční záznamy o materiálech jsou vedeny v gramech nebo v menších jednotkách. Jsou vedeny takovým způsobem, aby byly věrohodné, a zejména aby byly v souladu s běžnou praxí členských států.
V oznámeních lze množství zaokrouhlovat dolů, je-li první desetinné číslo 0 až 4, a nahoru, je-li první desetinné číslo 5 až 9.
2. Nestanoví-li zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností uvedená v článku 6 jinak, obsahuje oznámení tyto položky:
a)
celkovou hmotnost prvků uranu, thoria a plutonia a u obohaceného uranu rovněž celkovou hmotnost štěpných izotopů;
b)
jednotlivé zprávy o materiálové bilanci a jednotlivé záznamy ve zprávách o změně inventury a v soupisech fyzické inventury pro následující kategorie jaderného materiálu:
i)
ochuzený uran,
ii)
přírodní uran,
iii)
uran obohacený na méně než 20 %,
iv)
uran obohacený na nejméně 20 %,
v)
plutonium,
vi)
thorium.
Článek 19
Výjimky
1. Komise může poskytnout producentům a uživatelům jaderných materiálů písemné výjimky z pravidel, kterými se řídí forma a četnost oznámení podle článků 10 až 18, aby mohly být vzaty v úvahu všechny zvláštní okolnosti, za kterých jsou materiály podléhající režimu dozoru využívány nebo produkovány.
Výjimka se poskytne po předložení žádosti dotčenou osobou nebo podnikem na formuláři uvedeném v příloze IX.
Výjimka se poskytne pouze pro celou oblast materiálové bilance, ve které není jaderný materiál zpracováván nebo skladován společně s jaderným materiálem, pro který nemůže být výjimka poskytnuta.
2. Komise může poskytnout výjimku pro oblast materiálové bilance, ve které se nachází:
a)
množství jaderného materiálu srovnatelné s množstvím uvedeným v příloze I-G, které je uchováváno po dlouhou dobu beze změn;
b)
ochuzený uran, přírodní uran nebo thorium, které se používá výlučně pro nejaderné činnosti;
c)
zvláštní štěpný materiál, který se používá řádově v gramových množstvích nebo nižších jako součást čidel v přístrojích;
d)
plutonium s koncentrací izotopů plutonia-238 vyšší než 80 %.
3. Osoby nebo podniky, kterým je poskytnuta výjimka, předloží Komisi do 31. ledna každého roku roční zprávu na formuláři uvedeném v příloze X. Tato zpráva obsahuje popis situace na konci předchozího kalendářního roku.
4. V případě vývozu jaderného materiálu do třetí země předloží osoby nebo podniky, kterým byla poskytnuta výjimka, zprávu na formuláři uvedeném v příloze X Komisi co nejdříve, avšak nejpozději do 15 dnů od konce měsíce, ve kterém k vývozu došlo. Tato zpráva uvede množství vyvezeného jaderného materiálu a zásobu jaderného materiálu, na níž se nadále vztahuje výjimka.
5. V případě dovozu jaderného materiálu ze třetí země předloží osoby nebo podniky, kterým byla poskytnuta výjimka, Komisi žádost o doplnění tohoto materiálu na seznam materiálů, na které se výjimka vztahuje. Žádost se předloží Komisi na formuláři uvedeném v příloze IX, jakmile je osobě nebo podniku známo datum převodu, avšak nejpozději do 15 dnů od konce měsíce, ve kterém k převodu došlo.
6. Komise může stanovit další konkrétní podmínky pro formu a četnost zpráv ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6.
7. Přestanou-li být podmínky pro výjimku plněny, Komise výjimku zruší na základě informací obdržených od osob nebo podniků, kterým je výjimka poskytnuta.
KAPITOLA IV
PŘEVODY MEZI STÁTY
Článek 20
Vývozy a odeslání
1. Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci zašlou Komisi oznámení předem, jestliže jsou výchozí nebo zvláštní štěpné materiály:
a)
vyváženy do třetí země;
b)
odeslány z členského státu nedisponujícího jadernými zbraněmi do členského státu disponujícího jadernými zbraněmi;
c)
odeslány z členského státu disponujícího jadernými zbraněmi do členského státu nedisponujícího jadernými zbraněmi.
2. Předem zasílané známení se vyžaduje pouze v případě, že:
a)
dodávka přesahuje jeden efektivní kilogram;
b)
zařízení převádí do stejného státu celkové množství materiálů, které by mohlo za jakékoliv období dvanácti po sobě jdoucích měsíců překročit jeden efektivní kilogram, přestože žádná jednotlivá dodávka nepřesahuje jeden efektivní kilogram.
3. Toto oznámení se podává na formuláři uvedeném v příloze VI po uzavření smluvních vztahů vedoucích k převodu tak, aby jej Komise obdržela alespoň osm pracovních dnů před tím, než je materiál zabalen k převodu.
4. Je-li to požadováno z důvodů fyzické ochrany, mohou být zvláštní opatření týkající se formy a podávání tohoto oznámení projednány s Komisí.
5. Odstavce 1 až 4 se nevztahují na vývozy a odeslání jaderného materiálu obsaženého v odpadu nebo v rudách.
Článek 21
Dovozy a příjmy
1. Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci zašlou Komisi oznámení předem, jestliže jsou výchozí nebo zvláštní štěpné materiály:
a)
dováženy ze třetí země;
b)
přijaty členským státem nedisponujícím jadernými zbraněmi z členského státu disponujícího jadernými zbraněmi;
c)
přijaty členským státem disponujícím jadernými zbraněmi z členského státu nedisponujícího jadernými zbraněmi.
2. Předem zasílané oznámení se vyžaduje pouze v případě, že:
a)
dodávka přesahuje jeden efektivní kilogram
nebo
b)
zařízení dováží nebo přijímá ze stejného státu celkové množství materiálů, které by mohlo za jakékoliv období dvanácti po sobě jdoucích měsíců překročit jeden efektivní kilogram, přestože žádná jednotlivá dodávka nepřesahuje jeden efektivní kilogram.
3. Toto oznámení se podává na formuláři uvedeném v příloze VII co možná nejdříve před očekávanou dodávkou materiálu, avšak nejpozději v den příjmu, tak, aby jej Komise obdržela alespoň pět pracovních dnů před tím, než je materiál vybalen.
4. Je-li to požadováno z důvodů fyzické ochrany, mohou být zvláštní opatření týkající se formy a podávání tohoto oznámení projednány s Komisí
5. Odstavce 1 až 4 se nevztahují na dovozy a příjem jaderného materiálu obsaženého v odpadu nebo v rudách.
Článek 22
Ztráta nebo prodlení při převodu
Osoby a podniky, které oznamují převod podle článků 20 a 21, předloží zvláštní zprávu podle článku 14, jestliže v návaznosti na výjimečné okolnosti nebo nehodu obdržely informace o tom, že došlo ke ztrátě jaderného materiálu nebo že existuje domněnka, že k takové ztrátě mohlo dojít, nebo došlo-li při převodu k významnému prodlení.
Článek 23
Sdělení změny data
Jakákoli změna data zabalení před převodem, přepravy nebo vybalení jaderného materiálu oproti datům uvedeným v oznámeních Komisi podle článků 20 a 21 je neprodleně oznámena s uvedením nových dat, jsou-li známa, kromě případů, kdy tato změna zakládá povinnost vypracovat zvláštní zprávu.
KAPITOLA V
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
Článek 24
Producenti rud
1. Každá osoba nebo podnik, který těží rudy na území členského státu, oznámí Komisi základní technické charakteristiky těžby rud v dotazníku uvedeném v příloze I-J do 120 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost a předloží program činností v souladu s článkem 5.
2. Odchylně od článků 7, 8 a 9 povede každá osoba nebo podnik těžící rudy o této těžbě rud evidenční záznamy, které uvádějí zejména množství vytěžených rud s průměrným obsahem uranu a thoria a zásoby vytěžených rud v dole. Kromě toho záznamy obsahují podrobnosti o zásilce, a to vždy s uvedením data, příjemce a množství.
Tyto záznamy se uchovávají po dobu alespoň pěti let.
Článek 25
Zprávy o odeslání/vývozu rud
Odchylně od článků 10 až 18 musí každá osoba a podnik těžící rudy informovat Komisi na formuláři uvedeném v příloze VIII:
a)
do 31. ledna každého roku o množství materiálu odeslaného z každého dolu za předchozí kalendářní rok
a
b)
nejpozději do dne odeslání o vývozech rud do třetích zemí.
Článek 26
Dopravci a poskytovatelé dočasného skladování
Každá osoba nebo podnik, která se na území členských států zabývá přepravou nebo dočasným skladováním jaderných materiálů v průběhu přepravy, tento materiál přijme a předá pouze proti řádně podepsanému potvrzení o příjmu opatřenému datem. Toto potvrzení obsahuje název strany předávající a přejímající materiál, přepravovaná množství a kategorii, formu a složení materiálů.
Je-li to vyžadováno z důvodů fyzické ochrany, může být popis převáděných materiálů nahrazen vhodnou identifikací dodávky. Tato identifikace musí odkazovat na záznamy, které vedou osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci.
Tyto záznamy uchovávají smluvní strany po dobu alespoň pěti let.
Článek 27
Náhradní záznamy pro dopravce a poskytovatele dočasného skladování
Záznamy vedené osobami a podniky podle platných právních předpisů, které se na ně vztahují na území členských států, ve kterých působí, mohou být použity jako náhrada za záznamy uvedené v článku 26, pokud výše uvedené záznamy obsahují všechny informace požadované podle uvedeného článku.
Článek 28
Zprostředkovatelé
Všichni zprostředkovatelé, kteří se podílejí na uzavření jakékoliv smlouvy o obstarání jaderného materiálu, například pověření zástupci, makléři nebo komisionáři, jsou povinni uchovávat všechny záznamy týkající se jimi nebo jejich jménem provedených transakcí alespoň po dobu pěti let od uplynutí doby platnosti smlouvy. Tyto záznamy obsahují jména smluvních stran, datum uzavření smlouvy a množství, kategorii, formu, složení, původ a místo určení materiálu.
Článek 29
Předkládání informací a údajů
Komise může předávat informace a údaje získané podle tohoto nařízení Mezinárodní agentuře pro atomovou energii.
Článek 30
Počáteční soupis zásob odpadu a evidenční záznamy
1. Odchylně od článku 11 předloží jakákoliv osoba nebo podnik zpracovávající nebo skladující jaderný materiál, který byl již označen jako zadržený nebo upravený odpad, Komisi do 120 dnů od vstupu tohoto nařízení v platnost počáteční soupis zásob veškerého jaderného materiálu podle kategorií.
2. Jakákoliv osoba nebo podnik zpracovávající nebo skladující jaderný materiál, který byl předtím označen jako zadržený nebo upravený odpad, vede o tomto materiálu evidenční záznamy.
Odchylně od článků 7 až 11, článku 13 a čl. 17 odst. 1 pro materiál, který byl dříve označen jako zadržený odpad, a článků 7 až 13 a čl. 17 odst. 1 pro materiál, který byl dříve označen jako upravený odpad, tyto záznamy obsahují:
a)
provozní údaje, které se používají ke stanovení změn v množství a ve složení jaderného materiálu;
b)
soupis zásob, který bude každoročně aktualizován po provedení fyzické inventury;
c)
popis sledu opatření přijatých v rámci přípravy a provádění fyzické inventury a zajištění její správnosti a úplnosti;
d)
popis opatření přijatých ke zjištění příčiny a rozsahu případné náhodné ztráty;
e)
všechny změny zásob, aby bylo možné na požádání vykázat dokladovou inventuru.
Požadavky na hlášení o zpracování zadrženého odpadu jsou stanoveny ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6.
Článek 31
Zpracování odpadu
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci zašlou Komisi předem oznámení o jakémkoliv zpracování materiálu, který byl předtím označen jako zadržený nebo upravený odpad, s výjimkou výměny obalu a další úpravy bez separace prvků.
Toto předem zasílané oznámení vypracované na formuláři uvedeném v příloze XII zahrnuje informace o množství plutonia, vysoce obohaceného uranu a uranu-233 pro každou dávku, formě (sklo, vysoce aktivní kapalina atd.), očekávané době trvání zpracování a umístění materiálu před zpracováním a po něm. Toto oznámení se Komisi doručí alespoň 200 dnů před zahájením zpracování.
Článek 32
Převody upraveného odpadu
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci předloží nejpozději do 31. ledna každého roku roční zprávy o:
a)
odeslání nebo vývozu upraveného odpadu do zařízení v členských státech nebo mimo tato území na formuláři uvedeném v příloze XIII;
b)
příjmu nebo dovozu upraveného odpadu ze zařízení bez kódu oblasti materiálové bilance nebo ze zařízení mimo území členských států na formuláři uvedeném v příloze XIV;
c)
změnách umístění upraveného odpadu s obsahem plutonia, vysoce obohaceného uranu nebo uranu-233 na formuláři uvedeném v příloze XV.
Článek 33
Mezinárodní závazky
Ustanovení tohoto nařízení, a zejména čl. 3 odst. 2, článek 31 a čl. 32 písm. c), se použijí v souladu se závazky Společenství a členských států nedisponujících jadernými zbraněmi, které vyplývají z dodatkového protokolu 1999/188/Euratom.
KAPITOLA VI
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO ÚZEMÍ ČLENSKÝCH STÁTŮ DISPONUJÍCÍCH JADERNÝMI ZBRANĚMI
Článek 34
Zvláštní ustanovení pro členské státy disponující jadernými zbraněmi
1. Toto nařízení se nevztahuje:
a)
na zařízení nebo části zařízení, které jsou určeny pro plnění požadavků obrany a jsou umístěny na území členského státu disponujícího jadernými zbraněmi
nebo
b)
na jaderný materiál, který je určen pro plnění požadavků obrany tohoto členského státu disponujícího jadernými zbraněmi.
2. Pro jaderné materiály, zařízení nebo části zařízení, které mohou být určeny pro plnění požadavků obrany a jsou umístěny na území členského státu disponujícího jadernými zbraněmi, vymezí rozsah působnosti tohoto nařízení a postupů podle něj Komise po konzultaci a po dohodě s dotčeným členským státem, přičemž se zohlední čl. 84 odst. 2 Smlouvy.
3. Bez ohledu na odstavce 1 a 2:
a)
se čl. 3 odst. 1, článek 4 a článek 6 použijí na zařízení a části zařízení, které jsou v určité době provozovány výlučně s jaderným materiálem, který může být určený pro plnění požadavků obrany, avšak jindy jsou provozovány výlučně s jaderným materiálem určeným pro civilní účely;
b)
se čl. 3 odst. 1, článek 4 a článek 6, s výjimkami z důvodů národní bezpečnosti, použijí na zařízení a části zařízení, do kterých může být z uvedených důvodů omezen přístup, avšak která souběžně vyrábějí, zpracovávají, separují, přepracovávají nebo jiným způsobem využívají jak jaderný materiál určený pro civilní účely, tak i jaderný materiál, který je nebo může být určený pro plnění požadavků obrany;
c)
se články 2 a 5, články 7 až 32, odst. 1 a 2 tohoto článku a články 35, 36 a 37 použijí na veškerý jaderný materiál pro civilní účely umístěný v zařízeních nebo částech zařízení uvedených v písmenech a) a b) tohoto odstavce;
d)
se čl. 3 odst. 2, článek 31 a čl. 32 písm. c) nepoužije na území členských států disponujících jadernými zbraněmi.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 35
Důvěrnost údajů
Bezpečnostní předpisy Komise stanovené v rozhodnutí 2001/844/ES/ESUO/Euratom se použijí na informace, poznatky a dokumenty získané nebo obdržené Komisí podle tohoto nařízení, aniž je dotčeno nařízení č. 3, kterým se provádí článek 24 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii.
Bezpečnost přenosu informací se dohodne mezi Komisí a dotčenou osobou, podnikem nebo subjektem, a to v souladu s požadavky členského státu na přenos těchto informací.
Článek 36
Zařízení řízená z místa mimo Společenství
Pokud je zařízení řízeno osobou nebo podnikem usazeným mimo Společenství, plní veškeré povinnosti vyplývající z tohoto nařízení místní vedení zařízení.
Článek 37
Pokyny
Komise přijme a zveřejní pokyny pro používání tohoto nařízení v podobě doporučení a v případě nutnosti je aktualizuje s ohledem na získané zkušenosti po konzultacích s členskými státy a po obdržení připomínek zúčastněných stran.
Článek 38
Zrušovací ustanovení
Nařízení (Euratom) č. 3227/76 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 39
Přechodné období
Komise může udělit výjimku z povinnosti používat pro zprávy formuláře stanovené v přílohách III, IV a V. Tato výjimka se vztahuje na osoby a podniky, které ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost používají pro zprávy formuláře stanovené v příloze II, III a IV nařízení (Euratom) č. 3227/76. Udělí se nejdéle na pět let od uvedeného dne.
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci do tří let ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost Komisi sdělí datum, od kterého mají v úmyslu začít používat formuláře pro zprávy stanovené v přílohách III, IV a V. Na patřičně odůvodněnou žádost a po předložení programu provádění může Komise v jednotlivých případech toto období prodloužit až o dva roky.
Článek 40
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. února 2005.
VERORDNUNG (Euratom) Nr. 302/2005 DER KOMMISSION
vom 8. Februar 2005
über die Anwendung der Euratom-Sicherungsmaßnahmen
INHALTSVERZEICHNIS
Verordnung (Euratom) Nr. 302/2005 der Kommission über die Anwendung der Euratom-Sicherungsmaßnahmen
Kapitel I
Geltungsbereich und Begriffsbestimmungen
Kapitel II
Grundlegende technische Merkmale und besondere Kontrollbestimmungen
Kapitel III
Kernmaterialbuchführung
Kapitel IV
Weitergabe zwischen Staaten
Kapitel V
Besondere Vorschriften
Kapitel VI
Anwendung besonderer Bestimmungen im Hoheitsgebiet von Kernwaffen-Mitgliedstaaten
Kapitel VII
Schlussbestimmungen
ANHANG I
MUSTERFORMBLATT FÜR DIE MITTEILUNG DER GRUNDLEGENDEN TECHNISCHEN MERKMALE DER ANLAGEN
I-A
REAKTOREN
I-B
KRITISCHE UND NULLENERGIE-ANLAGEN
I-C
KONVERSIONS-, FABRIKATIONS- UND WIEDERAUFBEREITUNGSANLAGEN
I-D
LAGEREINRICHTUNGEN
I-E
ISOTOPENTRENNANLAGEN
I-F
ANLAGEN, DIE MEHR ALS EIN EFFEKTIVES KILOGRAMM KERNMATERIAL VERWENDEN
I-G
ANLAGEN, FÜR DIE DIE AUFNAHME IN DIE CATCH-ALL-MATERIALBILANZZONEN (CAM) IN BETRACHT KOMMEN
I-H
ABFALLBEHANDLUNGSANLAGEN ODER ABFALLLAGER
I-J
SONSTIGE ANLAGEN
ANHANG II
ALLGEMEINE BESCHREIBUNG DES STANDORTS
ANHANG III
BESTANDSÄNDERUNGSBERICHT (ICR)
ANHANG IV
MATERIALBILANZBERICHT (MBR)
ANHANG V
AUFSTELLUNG DES REALEN BESTANDS (PIL)
ANHANG VI
VORAUSMELDUNG DER AUSFUHR/DES VERSANDS VON KERNMATERIAL
ANHANG VII
VORAUSMELDUNG VON KERNMATERIALEINFUHREN/-EINGÄNGEN
ANHANG VIII
BERICHT ÜBER DIE AUSFUHR/DEN VERSAND VON ERZEN
ANHANG IX
ANTRAG AUF BEFREIUNG EINER ANLAGE VON DEN VORSCHRIFTEN ÜBER FORM UND HÄUFIGKEIT DER BERICHTE
ANHANG X
JAHRES- BZW. AUSFUHRBERICHT FÜR KERNMATERIAL MIT REDUZIERTER BERICHTSPFLICHT
ANHANG XI
TÄTIGKEITSRAHMENPROGRAMM
ANHANG XII
VORAUSMELDUNG WEITERER ABFALLAUFBEREITUNGSTÄTIGKEITEN
ANHANG XIII
JAHRESBERICHT ÜBER AUSFUHR/VERSAND VON KONDITIONIERTEM ABFALL
ANHANG XIV
JAHRESBERICHT ÜBER EINFUHREN/EINGÄNGE VON KONDITIONIERTEM ABFALL
ANHANG XV
JAHRESBERICHT ÜBER ORTSVERÄNDERUNGEN BEI KONDITIONIERTEM ABFALL
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Atomgemeinschaft, insbesondere auf die Artikel 77, 78, 79 und 81,
nach Zustimmung des Rates,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In der Verordnung (Euratom) Nr. 3227/76 der Kommission vom 19. Oktober 1976 zur Anwendung der Bestimmungen der Euratom-Sicherungsmaßnahmen (1) sind Art und Umfang der Verpflichtungen aus den Artikeln 78 und 79 Euratom-Vertrag definiert.
(2)
Da in der Gemeinschaft Kernmaterial in immer größeren Mengen erzeugt, verwendet, befördert und wieder verwertet wird, der Handel mit Kernmaterial zunimmt und die Europäische Union schrittweise erweitert wird, muss die Wirksamkeit der Sicherungsmaßnahmen gewährleistet werden. Art und Umfang der Verpflichtungen aus Artikel 79 des Vertrags, die in der Verordnung (Euratom) Nr. 3227/76 festgelegt sind, sollten daher angesichts der Weiterentwicklung insbesondere im Bereich der Nuklear- und Informationstechnologie aktualisiert werden.
(3)
Belgien, Dänemark, Deutschland, Finnland, Griechenland, Irland, Italien, Luxemburg, die Niederlande, Österreich, Portugal, Schweden, Spanien und die Europäische Atomgemeinschaft haben mit der Internationalen Atomenergie-Organisation gemäß Artikel III Absätze 1 und 4 des Vertrags über die Nichtverbreitung von Kernwaffen das Übereinkommen 78/164/Euratom (2) geschlossen. Das Übereinkommen 78/164/Euratom ist am 21. Februar 1977 in Kraft getreten und durch das am 30. April 2004 in Kraft getretenes Zusatzprotokoll 1999/188/Euratom (3) ergänzt worden.
(4)
Das Übereinkommen 78/164/Euratom enthält eine besondere Verpflichtung der Gemeinschaft in Bezug auf die Anwendung der Sicherungsmaßnahmen auf Ausgangsmaterial und besonderes spaltbares Material in den Hoheitsgebieten der kernwaffenfreien Mitgliedstaaten, die dem Vertrag über die Nichtverbreitung von Kernwaffen beigetreten sind.
(5)
Die Bestimmungen des Übereinkommens sind das Ergebnis umfassender internationaler Verhandlungen mit der Internationalen Atomenergie-Organisation über die Anwendung des Artikels III Absätze 1 und 4 des Vertrags über die Nichtverbreitung von Kernwaffen. Diese Bestimmungen sind vom Gouverneursrat dieser Organisation gebilligt worden.
(6)
Die Gemeinschaft, das Vereinigte Königreich und die Internationale Atomenergie-Organisation haben ein Abkommen über die Anwendung der Sicherheitsüberwachung im Vereinigten Königreich in Verbindung mit dem Vertrag über die Nichtverbreitung von Kernwaffen (4) geschlossen. Dieses Abkommen ist am 14. August 1978 in Kraft getreten und durch ein am 30. April 2004 in Kraft getretenes Zusatzprotokoll ergänzt worden.
(7)
Die Gemeinschaft, Frankreich und die Internationale Atomenergie-Organisation haben ein Abkommen über die Anwendung der Sicherheitsüberwachung in Frankreich (5) geschlossen. Dieses Abkommen ist am 12. September 1981 in Kraft getreten und durch ein am 30. April 2004 in Kraft getretenes Zusatzprotokoll ergänzt worden.
(8)
Auf dem Hoheitsgebiet Frankreichs und des Vereinigten Königreichs sind bestimmte Anlagen oder Anlagenteile und bestimmtes Material möglicherweise dem Produktionszyklus für Verteidigungszwecke zuzuordnen. Es sollten daher besondere Kontrollmaßnahmen angewendet werden, um diesem Umstand Rechnung zu tragen.
(9)
Auf der Tagung des Europäischen Rates in Lissabon am 23. und 24. März 2000 wurde die Notwendigkeit betont, die Entwicklung modernster Informationstechnologie und anderer Telekommunikationsnetze sowie der Inhalte dieser Netze zu fördern.
(10)
Aufgrund des Zusatzprotokolls 1999/188/Euratom sollten die Mitgliedstaaten verpflichtet werden, der Kommission bestimmte Informationen zu übermitteln, einschließlich einer allgemeinen Beschreibung der Standorte, der Vorausmeldung der Aufbereitung von Abfall sowie Berichte über die Weitergabe von konditioniertem Abfall.
(11)
Die für die Anwendung dieser Verordnung zu erlassenden Leitlinien sollten den Verpflichtungen der Gemeinschaft auf diesem Gebiet, insbesondere den Verpflichtungen, die sich aus dem Zusatzprotokoll 1999/188/Euratom und den Zusatzprotokollen zu den Abkommen über die Anwendung der Sicherheitsüberwachung im Vereinigten Königreich in Verbindung mit dem Vertrag über die Nichtverbreitung von Kernwaffen und dem entsprechenden Abkommen für Frankreich ergeben, uneingeschränkt Rechnung tragen.
(12)
Die Bestimmungen über die Sicherheit, die der Geschäftsordnung der Kommission (6) durch Beschluss 2001/844/EG, EGKS, Euratom der Kommission (7) beigefügt wurden, sollten unbeschadet der Verordnung (Euratom) Nr. 3 des Rates vom 31. Juli 1958 zur Anwendung des Artikels 24 des Vertrags zur Gründung der Europäischen Atomgemeinschaft (8) für Informationen, Kenntnisse und Dokumente gelten, die von den Parteien erworben werden.
(13)
Im Interesse der Klarheit sollte die Verordnung (Euratom) Nr. 3227/76 durch die vorliegende Verordnung ersetzt werden -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
KAPITEL I
GELTUNGSBEREICH UND BEGRIFFSBESTIMMUNGEN
Artikel 1
Geltungsbereich
Diese Verordnung gilt für Personen oder Unternehmen, die eine Anlage zur Erzeugung, Trennung, Wiederaufarbeitung, Lagerung oder sonstigen Verwendung von Ausgangsmaterial oder besonderem spaltbarem Material errichten oder betreiben.
Diese Verordnung findet keine Anwendung auf Besitzer von Fertigerzeugnissen für nichtnukleare Zwecke, in denen praktisch nicht rückgewinnbares Kernmaterial enthalten ist.
Artikel 2
Begriffsbestimmungen
Im Sinne dieser Verordnung bezeichnet der Ausdruck
1.
„kernwaffenfreier Mitgliedstaat“ Belgien, die Tschechische Republik, Dänemark, Deutschland, Estland, Griechenland, Spanien, Irland, Italien, Zypern, Lettland, Litauen, Luxemburg, Ungarn, Malta, die Niederlande, Österreich, Polen, Portugal, Slowenien, die Slowakei, Finnland und Schweden;
2.
„Kernwaffen-Mitgliedstaat“ Frankreich oder das Vereinigte Königreich;
3.
„dritter Staat“ jeden Staat, der nicht Mitglied der Europäischen Atomgemeinschaft ist;
4.
„Kernmaterial“ Erze, Ausgangsmaterial oder besonderes spaltbares Material wie in Artikel 197 Euratom-Vertrag definiert;
5.
„Abfall“ Kernmaterial in Konzentrationen oder chemischen Formen, die aus praktischen oder wirtschaftlichen Gründen als nicht rückgewinnbar gelten und entsorgt werden können;
6.
„zurückbehaltener Abfall“ gemessenen oder aufgrund von Messungen geschätzten Abfall, der bei der Aufbereitung oder bei einem Betriebsunfall entstanden und an einen besonderen Ort innerhalb der Materialbilanzzone verbracht worden ist, dem er wieder entnommen werden kann;
7.
„konditionierter Abfall“ gemessenen oder aufgrund von Messungen geschätzten Abfall, der so konditioniert worden ist (z. B. in Glas, Zement, Beton oder Bitumen), dass er für eine weitere nukleare Verwendung nicht geeignet ist;
8.
„in die Umwelt überführter Abfall“ gemessenen oder aufgrund von Messungen geschätzten Abfall, der als Ergebnis einer beabsichtigten Ableitung endgültig in die Umwelt abgegeben worden ist;
9.
„Kategorie“ (von Kernmaterial) Natururan, abgereichertes Uran, mit Uran-235 oder -233 angereichertes Uran, Thorium, Plutonium sowie jedes sonstige Material, das durch den Rat auf Vorschlag der Kommission mit qualifizierter Mehrheit bestimmt wird;
10.
„Posten“ eine identifizierbare Einheit, wie ein Brennelement oder einen Brennstab;
11.
„Charge“ einen Teil des Kernmaterials, das für Buchungszwecke an einem Schlüsselmesspunkt als Einheit behandelt wird und dessen Zusammensetzung und Menge durch einen einzigen Satz von Spezifikationen oder Messungen definiert werden. Das Kernmaterial kann in loser Form vorliegen oder in einer Anzahl von Posten enthalten sein;
12.
„Chargendaten“ das Gesamtgewicht jeder Kernmaterialkategorie und bei Plutonium und Uran gegebenenfalls auch die Isotopenzusammensetzung. Für die Berichte werden die Gewichte der einzelnen Posten in der Charge addiert, bevor sie zur nächsten Einheit ab- oder aufgerundet werden;
13.
„effektives Kilogramm“ eine besondere bei der Anwendung von Sicherungsmaßnahmen auf Kernmaterial verwendete Einheit. Sie wird ermittelt
a)
für Plutonium durch sein Gewicht in Kilogramm,
b)
für Uran mit einer Anreicherung von 0,01 (1 %) und darüber durch sein Gewicht in Kilogramm, multipliziert mit dem Quadrat seiner Anreicherung,
c)
für Uran mit einer Anreicherung unter 0,01 (1 %) und über 0,005 (0,5 %) durch sein Gewicht in Kilogramm, multipliziert mit 0,0001
und
d)
für abgereichertes Uran mit einer Anreicherung von 0,005 (0,5 %) oder darunter und für Thorium durch ihr Gewicht in Kilogramm, multipliziert mit 0,00005;
14.
„Materialbilanzzone“ einen Bereich, der zum Zweck der Erstellung der Materialbilanz so beschaffen ist, dass
a)
die Kernmaterialmenge bei jeder Weitergabe in jede oder aus jeder Materialbilanzzone bestimmt werden kann
und
b)
der reale Bestand an Kernmaterial in jeder Materialbilanzzone, falls erforderlich, nach festgelegten Verfahren bestimmt werden kann;
15.
„Schlüsselmesspunkt“ den Ort, an dem das Kernmaterial in einer Form vorliegt, die seine Messung zur Bestimmung des Materialflusses oder des Bestandes ermöglicht; er umfasst somit - jedoch nicht ausschließlich - die Eingangs-, Ausgangs- und Lagerbereiche in Materialbilanzzonen;
16.
„Buchbestand“ einer Materialbilanzzone die algebraische Summe des letzten realen Bestandes der betreffenden Materialbilanzzone und aller seit der Aufnahme dieses Bestandes eingetretenen Bestandsänderungen;
17.
„realer Bestand“ die Summe aller Chargenmengen von Kernmaterial, die mit Hilfe von Messungen oder abgeleiteten Schätzungen bestimmt werden und zu einer bestimmten Zeit in einer Materialbilanzzone vorhanden sind;
18.
„nicht nachgewiesenes Material“ die Differenz zwischen dem realem Bestand und dem Buchbestand;
19.
„Absender/Empfänger-Differenz“ die Differenz zwischen der in der empfangenden Materialbilanzzone gemessenen Kernmaterialmenge einer Charge und der Menge nach der Angabe der absendenden Materialbilanzzone;
20.
„Primärdaten“ bei der Messung oder Eichung registrierte oder zur Ableitung empirischer Relationen benutzte Daten, die Kernmaterial identifizieren und Chargendaten bestimmen; darunter fallen das Gewicht von Verbindungen, Konversionsfaktoren zur Bestimmung des Elementgewichts, das spezifische Gewicht, die Elementkonzentration, das Isotopenverhältnis, die Relation zwischen Volumen und Manometeranzeige und die Relation zwischen hergestelltem Plutonium und erzeugter Energie.
21.
„Standort“ einen von der Gemeinschaft und dem Mitgliedstaat abgegrenzten Bereich, der eine oder mehrere - auch außer Betrieb genommene - Einrichtungen entsprechend den einschlägigen grundlegenden technischen Merkmalen umfasst, wobei
a)
Abfallbehandlungsanlagen oder Abfalllager als solche keine Standorte sind;
b)
bei einer außer Betrieb genommenen Einrichtung, in der Ausgangsmaterial oder besonderes spaltbares Material üblicherweise in kleineren Mengen als einem effektiven Kilogramm verwendet wurde, sich dieser Begriff auf Orte mit heißen Zellen und solche beschränkt, an denen Tätigkeiten im Zusammenhang mit der Konversion, Anreicherung, Brennstoffherstellung oder Wiederaufarbeitung durchgeführt wurden;
c)
der Begriff „Standort“ auch alle Einrichtungen in unmittelbarer Nachbarschaft der Anlagen umfasst, die wesentliche Dienste erbringen oder nutzen, einschließlich heißer Zellen zur Aufbereitung bestrahlten Materials, das kein Kernmaterial enthält, Einrichtungen zur Behandlung, Zwischen- und Endlagerung von Abfall sowie Gebäude für die von dem betreffenden Staat nach Anhang I des Zusatzprotokolls 1999/188/Euratom angegebenen Tätigkeiten;
22.
„Standortvertreter“ jede Person, jedes Unternehmen oder jede Stelle, die nach Angaben des Mitgliedstaats für die in Artikel 3 Absatz 2 genannten Mitteilungen zuständig sind;
23.
„Anlage“ einen Reaktor, eine kritische Anordnung, eine Konversionsanlage, eine Fabrikationsanlage, eine Wiederaufbereitungsanlage, eine Isotopentrennanlage, ein getrenntes Lager, eine Abfallbehandlungsanlage oder ein Abfalllager oder jeden sonstigen Ort, an dem Ausgangsmaterial oder besonderes spaltbares Material üblicherweise verwendet wird;
24.
„stillgelegte Anlage“ eine Anlage, deren für eine Nutzung wesentlichen Restkonstruktionen und -ausrüstungen erwiesenermaßen entfernt oder funktionsunfähig gemacht worden sind, damit sie nicht für die Lagerung benutzt werden und nicht länger für die Handhabung, Verarbeitung oder Verwendung von Ausgangsmaterial oder besonderem spaltbaren Material genutzt werden können;
25.
„außer Betrieb genommene Anlage“ eine Anlage, deren Betrieb erwiesenermaßen eingestellt und aus der das Kernmaterial entfernt wurde, die aber nicht stillgelegt wurde.
KAPITEL II
GRUNDLEGENDE TECHNISCHE MERKMALE UND BESONDERE KONTROLLBESTIMMUNGEN
Artikel 3
Meldung der grundlegenden technischen Merkmale
(1) Wer eine Anlage zur Erzeugung, Trennung, Wiederaufarbeitung, Lagerung oder sonstigen Verwendung von Ausgangsmaterial oder besonderem spaltbarem Material errichtet oder betreibt, hat der Kommission die grundlegenden technischen Merkmale der Anlage gemäß dem entsprechenden Musterformblatt in Anhang I anzugeben.
Im Sinne von Unterabsatz 1 gelten als „Verwendung“ von Kernmaterial unter anderem die Stromerzeugung in Reaktoren, die Forschung in kritischen oder Nullenergieanordnungen, die Konversion, die Fabrikation, die Wiederaufarbeitung, die Lagerung, die Isotopentrennung und die Erzkonzentration sowie die Behandlung oder Lagerung von Abfall.
Für die Erzeugung gelten die Bestimmungen der Artikel 24 und 25.
(2) Jeder Mitgliedstaat, der dem unterzeichneten Zusatzprotokoll 1999/188/Euratom beigetreten ist, bestimmt für jeden Standort auf seinem Hoheitsgebiet einen Standortvertreter, der der Kommission eine Erklärung mit einer allgemeinen Beschreibung des Standorts gemäß dem Musterformblatt in Anhang II übermittelt.
Die Erklärung ist innerhalb von 120 Tagen nach Inkrafttreten des Zusatzprotokolls 1999/188/Euratom in dem betreffenden Mitgliedstaat vorzulegen und bis zum 1. April jedes Jahres zu aktualisieren.
Die Erklärung hat die Anforderungen nach Artikel 2 Buchstabe a) Ziffer iii) des Zusatzprotokolls 1999/188/Euratom zu erfüllen und erfolgt unabhängig von der Meldung nach dem Absatz 1 dieses Artikels.
(3) Der Standortvertreter ist zwar dafür verantwortlich, dass die einschlägigen Informationen rechtzeitig eingeholt und die allgemeine Standortbeschreibung der Kommission übermittelt wird, aber die Verantwortung für die Richtigkeit und die Vollständigkeit der Erklärungen liegt weiterhin bei den Personen oder Unternehmen, die eine Anlage errichten oder betreiben, und die Verantwortung für die Gebäude an einem Standort, in denen kein Kernmaterial verwendet wird, liegt weiterhin bei dem betreffenden Mitgliedstaat. Die Erklärungen nach den Absätzen 1 und 2 sind möglichst in elektronischer Form vorzulegen, wenn sie von den betreffenden Personen oder Unternehmen in dieser Form geführt werden. Werden der Kommission Informationen sowohl als Papierfassung als auch in elektronischer Form übermittelt, so gilt die Papierfassung als verbindlich.
Artikel 4
Fristen
Für neue Anlagen ist die Erklärung über die grundlegenden technischen Merkmale gemäß Artikel 3 Absatz 1 der Kommission mindestens 200 Tage vor dem voraussichtlichen Eingang der ersten Kernmateriallieferung zu melden.
Bei neuen Anlagen mit einem Inventar oder - sofern dieser größer ist - einem jährlichen Durchsatz von Kernmaterial von mehr als einem effektiven Kilogramm sind alle relevanten Informationen über Eigentümer, Betreiber, Zweck, Standort, Typ, Kapazität und voraussichtlichen Zeitpunkt der Inbetriebnahme der Kommission mindestens 200 Tage vor Baubeginn mitzuteilen.
Änderungen an den grundlegenden technischen Merkmalen, für die nach den besonderen Kontrollbestimmungen des Artikels 6 keine vorherige Meldung erforderlich ist, sind der Kommission innerhalb von 30 Tagen nach dem Abschluss der Änderungen zu melden.
Anlagen im Hoheitsgebiet der Staaten, die der Europäischen Union beitreten, melden der Kommission ihre grundlegenden technischen Merkmale innerhalb von 30 Tagen nach dem Inkrafttreten dieser Verordnung in diesem Staat; hiervon ausgenommen sind Abfallaufbereitungsanlagen oder Abfalllager, deren grundlegende technische Merkmale innerhalb von 120 Tagen nach dem Inkrafttreten dieser Verordnung in diesem Staat zu melden sind.
Bestehende Abfallbehandlungsanlagen oder Abfalllager haben die grundlegenden technischen Merkmale ihrer Anlage innerhalb von 120 Tagen nach Inkrafttreten dieser Verordnung gemäß dem Musterformblatt nach Anhang I der Kommission zu melden.
Bei sonstigen bestehenden Anlagen sind alle gemäß dem in Anhang I genannten Formblatt erforderlichen zusätzlichen Informationen innerhalb von 120 Tagen nach Inkrafttreten dieser Verordnung zu übermitteln.
Artikel 5
Tätigkeitsprogramm
Zur Planung ihrer Sicherungsmaßnahmen ist der Kommission von den nach Artikel 3 Absatz 1 Unterabsatz 1 zur Meldung verpflichteten Personen oder Unternehmen Folgendes mitzuteilen:
a)
jeweils jährlich das Tätigkeits-Rahmenprogramm nach Anhang XI, welches insbesondere vorläufige Termine für die Aufnahme des realen Bestands angibt,
b)
spätestens 40 Tage vor Beginn der Aufnahme des realen Bestandes das hierzu vorgesehene Programm.
Änderungen des Tätigkeits-Rahmenprogramms und insbesondere bei den Aufnahmen des realen Bestands sind der Kommission unverzüglich mitzuteilen.
Artikel 6
Besondere Kontrollbestimmungen
(1) Auf Grundlage der gemäß Artikel 3 Absatz 1 und Artikel 4 übermittelten grundlegenden technischen Merkmale legt die Kommission besondere Kontrollbestimmungen fest, die die in Absatz 2 dieses Artikels aufgeführten Bereiche betreffen. Die besonderen Kontrollbestimmungen werden durch an die betreffende Person oder das betreffende Unternehmen gerichtete Entscheidung der Kommission unter Berücksichtigung der betrieblichen und technischen Zwänge in enger Konsultation mit der betreffenden Person oder dem betreffenden Unternehmen und dem jeweiligen Mitgliedstaat erlassen.
Die Personen oder Unternehmen, an die die Entscheidung der Kommission gerichtet ist, werden hiervon in Kenntnis gesetzt, und eine Kopie der betreffenden Mitteilung wird dem betreffenden Mitgliedstaat übermittelt.
Bis zum Erlass der Kommissionsentscheidung über die besonderen Kontrollbestimmungen wenden die betroffenen Personen oder Untenehmen die allgemeinen Bestimmungen dieser Verordnung an.
(2) Die besonderen Kontrollbestimmungen umfassen Folgendes:
a)
die Materialbilanzzonen und die Auswahl der Schlüsselmesspunkte für die Bestimmung des Kernmaterialflusses und -bestands;
b)
die Änderungen an den grundlegenden technischen Merkmalen, die im Voraus zu melden sind;
c)
die Verfahren für die Buchführung über das Kernmaterial in jeder Materialbilanzzone und für die Abfassung von Berichten;
d)
die Häufigkeit und die Verfahren der Aufnahme des realen Bestands für Buchführungszwecke als Bestandteil der Sicherungsmaßnahmen;
e)
die Maßnahmen zur räumlichen Eingrenzung und Beobachtung entsprechend den Vereinbarungen mit der betreffenden Person oder dem betreffenden Unternehmen;
f)
die Probenahmen durch die betreffende Person oder das betreffende Unternehmen nur für die Zwecke der Sicherheitsüberwachung.
(3) Die besonderen Kontrollbestimmungen können auch den Inhalt der weiteren Meldungen gemäß Artikel 5 sowie die Bedingungen festlegen, unter denen eine Vorausmeldung des Ausgangs und Eingangs von Kernmaterial erforderlich ist.
(4) Die Kommission erstattet den Betroffenen die Kosten derjenigen besonderen Dienstleistungen, die in den besonderen Kontrollbestimmungen vorgesehen sind oder die auf der Grundlage eines Kostenvoranschlags durch ein besonderes Ersuchen der Kommission oder der Inspektoren veranlasst werden. Höhe und Modalitäten der Erstattung werden einvernehmlich zwischen den betroffenen Parteien festgelegt und regelmäßig überprüft.
KAPITEL III
KERNMATERIALBUCHFÜHRUNG
Artikel 7
Buchführungssystem
Die nach Artikel 3 Absatz 1 Unterabsatz 1 meldepflichtigen Personen oder Unternehmen haben ein Buchführungs- und Kontrollsystem für Kernmaterial anzuwenden. Dazu gehören Buchungs- und Betriebsprotokolle und insbesondere Angaben über Menge, Kategorie, Form und Zusammensetzung dieser Stoffe nach Artikel 18, über ihren tatsächlichen Aufbewahrungsort und die besonderen Kontrollverpflichtungen nach Artikel 17 sowie Angaben über den Empfänger oder Absender bei Weitergabe von Kernmaterial.
Das den Protokollen zugrunde liegende Messsystem hat den neuesten internationalen Normen zu entsprechen oder ihnen gleichwertig zu sein. Anhand der Protokolle, die mindestens fünf Jahre lang aufzubewahren sind, müssen die an die Kommission gerichteten Meldungen abgefasst und belegt werden können. Die Buchungs- und Betriebsprotokolle sind den Inspektoren der Kommission in elektronischer Form verfügbar zu machen, wenn sie von der Anlage in dieser Form geführt werden. Weitere Einzelheiten können in den besonderen Kontrollbestimmungen nach Artikel 6 zu jeder Anlage festgelegt werden.
Artikel 8
Betriebsprotokolle
Die Betriebsprotokolle enthalten für jede Materialbilanzzone gegebenenfalls folgende Angaben:
a)
die zur Bestimmung von Änderungen in Bezug auf Mengen und Zusammensetzung des Kernmaterials verwendeten Betriebsdaten;
b)
eine möglichst aktuelle Liste der Bestandsposten und ihrer Standorte;
c)
die Daten, die bei der Eichung von Behältern und Instrumenten sowie bei Probenahmen und Analysen gewonnen wurden, einschließlich der abgeleiteten Schätzungen für zufällige und systematische Fehler;
d)
die bei Qualitätssicherungsmaßnahmen zum Kernmaterialbuchführungssystem gewonnenen Daten einschließlich der abgeleiteten Schätzungen für zufällige und systematische Fehler;
e)
eine Beschreibung des Ablaufs der Vorbereitung und Aufnahme eines realen Bestandes und der Maßnahmen zur Feststellung seiner Richtigkeit und Vollständigkeit;
f)
eine Beschreibung der getroffenen Maßnahmen zur Feststellung von Ursache und Ausmaß etwaiger unfallbedingter oder nicht gemessener Verluste;
g)
die Isotopenzusammensetzung von Plutonium einschließlich seiner Zerfallsisotope und Bezugsdaten, sofern diese bei der Anlage zu Betriebszwecken erfasst werden.
Soweit verfügbar, sind die Angaben nach Buchstabe g) der Kommission auf Ersuchen zu übermitteln.
Artikel 9
Buchungsprotokolle
Die Buchungsprotokolle enthalten für jede Materialbilanzzone folgende Angaben:
a)
alle Bestandsänderungen, so dass der Buchbestand jederzeit festgestellt werden kann;
b)
alle Mess- und Zählergebnisse zur Bestimmung des realen Bestands;
c)
alle Berichtigungen, die in Bezug auf Bestandsänderungen, Buchbestände und reale Bestände vorgenommen worden sind.
Die Buchungsprotokolle weisen für alle Bestandsänderungen und realen Bestände zu jeder Charge die Kennzeichnung der Stoffe, die Chargendaten und die Primärdaten aus. In diesen Protokollen werden Uran, Thorium und Plutonium nach Maßgabe der in Artikel 18 Absatz 2 Buchstabe b) aufgelisteten Kategorien getrennt ausgewiesen. Darüber hinaus sind für jede Bestandsänderung der Zeitpunkt und gegebenenfalls die abgebende Materialbilanzzone bzw. der Absender und die aufnehmende Materialbilanzzone bzw. der Empfänger anzugeben.
Artikel 10
Buchungsberichte
Die nach Artikel 3 Absatz 1 Unterabsatz 1 meldepflichtigen Personen oder Unternehmen übermitteln der Kommission Buchungsberichte.
Die Buchungsberichte enthalten die am Berichtstag verfügbaren Daten; sie müssen erforderlichenfalls später berichtigt werden. Die Buchungsberichte sind der Kommission in elektronischer Form zu übermitteln, es sei denn, die Kommission hat schriftlich einer Ausnahmeregelung zugestimmt oder die Übergangsregelung des Artikels 39 wird angewendet.
Auf begründetes Ersuchen der Kommission sind ihr innerhalb von drei Wochen weitere Angaben oder Erläuterungen zu den Berichten zu übermitteln.
Artikel 11
Anfangsbuchbestand
Die nach Artikel 3 Absatz 1 Unterabsatz 1 meldepflichtigen Personen oder Unternehmen übermitteln der Kommission innerhalb von 30 Tagen nach Inkrafttreten dieser Verordnung einen Anfangsbuchbestand des gesamten in ihrem Besitz befindlichen Kernmaterials gemäß Anhang V. Dieser Artikel gilt nicht für Personen oder Unternehmen, die bereits einen Anfangsbuchbestand gemäß der Verordnung (Euratom) Nr. 3227/76 übermittelt haben, und auch nicht für Abfallbehandlungsanlagen oder Abfalllager.
Artikel 12
Bestandsänderungsbericht
(1) Die nach Artikel 3 Absatz 1 meldepflichtigen Personen oder Unternehmen übermitteln der Kommission zu jeder Materialbilanzzone Bestandsänderungsberichte für das gesamte Kernmaterial gemäß dem in Anhang III enthaltenen Format.
Sofern in den besonderen Kontrollbestimmungen nach Artikel 6 für die betreffende Anlage nichts anderes vorgeschrieben ist, sind diese Berichte monatlich, spätestens jedoch innerhalb von 15 Tagen nach Ablauf des Kalendermonats zu übermitteln und haben die eingetretenen oder festgestellten Bestandsänderungen anzugeben.
(2) Für die Monate, in denen ein realer Bestand ermittelt wurde, sind - sofern die Realbestandsaufnahme nicht am letzten Tag des Kalendermonats erfolgt ist - zwei getrennte Bestandsänderungsberichte zu übermitteln:
a)
Der erste Bestandsänderungsbericht enthält sämtliche Bestandsänderungen bis zum Ablauf des Tages, an dem die Realbestandsaufnahme erfolgt ist; er ist spätestens gemeinsam mit dem zweiten Bestandsänderungsbericht zu übermitteln oder aber mit der Aufstellung des realen Bestands und dem Materialbilanzbericht, wenn diese vor dem zweiten Bestandsänderungsbericht übermittelt werden.
b)
Der zweite Bestandsänderungsbericht enthält sämtliche Bestandsänderungen vom ersten Tag nach der Realbestandsaufnahme bis zum Ablauf des betreffenden Kalendermonats; er ist innerhalb von 15 Tagen nach Ablauf des Kalendermonats zu übermitteln.
(3) Für Monate ohne Bestandsänderung legen die betreffenden Personen oder Unternehmen den Bestandsänderungsbericht mit dem End-Buchbestand des Vormonats vor.
(4) Kleinere Bestandsänderungen, etwa die Weitergabe von Analysenproben, können gemäß den besonderen Kontrollbestimmungen nach Artikel 6 für die betreffende Anlage in einer Charge zusammengefasst und als eine einzige Bestandsänderung gemeldet werden.
(5) Den Bestandsänderungsberichten können erläuternde Kommentare beigefügt werden.
Artikel 13
Materialbilanzbericht und Aufstellung des realen Bestandes
Die nach Artikel 3 Absatz 1 Unterabsatz 1 meldepflichtigen Personen oder Unternehmen übermitteln der Kommission zu jeder Materialbilanzzone
a)
Materialbilanzberichte gemäß dem in Anhang IV enthaltenen Format mit folgenden Angaben:
i)
realer Anfangsbestand,
ii)
Bestandsänderungen (erst Zunahmen, dann Abnahmen),
iii)
End-Buchbestand,
iv)
realer Endbestand,
v)
nicht nachgewiesenes Material;
b)
eine Aufstellung des realen Bestands gemäß dem in Anhang V enthaltenen Format, in der alle Chargen getrennt aufgeführt sind.
Die Berichte und die Aufstellung sind so früh wie möglich, spätestens jedoch innerhalb von 30 Tagen nach Aufnahme eines realen Bestands zu übermitteln.
Sofern in den besonderen Kontrollbestimmungen nach Artikel 6 zu einer Anlage nichts anderes verfügt ist, ist der reale Bestand jedes Kalenderjahr aufzunehmen; der Zeitraum zwischen zwei aufeinander folgenden Aufnahmen des realen Bestandes darf 14 Monate nicht überschreiten.
Artikel 14
Sonderberichte
Die nach Artikel 3 Absatz 1 Unterabsatz 1 meldepflichtigen Personen oder Unternehmen übermitteln der Kommission einen Sonderbericht, wenn die in Artikel 15 oder 22 bezeichneten Umstände vorliegen.
Die in diesen Berichten zu machenden Angaben sind in den besonderen Kontrollbestimmungen nach Artikel 6 festgelegt.
Die Sonderberichte sowie weitere oder erläuternde Ausführungen dazu, um die die Kommission gegebenenfalls ersucht, sind unverzüglich zu übermitteln.
Artikel 15
Außergewöhnliche Vorkommnisse
Ein Sonderbericht ist in den folgenden Fällen zu erstellen:
a)
wenn aufgrund eines außergewöhnlichen Zwischenfalls oder Umstands zu vermuten ist, dass ein über die in den besonderen Kontrollbestimmungen nach Artikel 6 festgelegten einschlägigen Grenzwerte hinausgehender Zuwachs oder Verlust an Kernmaterial eingetreten ist oder eingetreten sein könnte;
b)
wenn sich die räumliche Eingrenzung gegenüber der in den besonderen Kontrollbestimmungen nach Artikel 6 festgelegten Eingrenzung unerwartet so weit geändert hat, dass die unbefugte Entnahme von Kernmaterial möglich geworden ist.
Diese Berichte sind von den betreffenden Personen oder Unternehmen vorzulegen, sobald sie davon Kenntnis erlangen, dass ein derartiger Zuwachs oder Verlust oder eine derartige unerwartete Änderung der räumlichen Eingrenzung eingetreten ist, oder sobald Anhaltspunkte für eine entsprechende Vermutung vorliegen. Die Ursachen sind ebenfalls anzugeben, sobald sie bekannt sind.
Artikel 16
Bericht über Kernumwandlungen
Für Reaktoren sind die errechneten Daten zu Kernumwandlungen spätestens bei Ausgang des bestrahlten Brennstoffs aus der Reaktor-Materialbilanzzone im Bestandsänderungsbericht zu melden. Darüber hinaus werden gegebenenfalls weitere Verfahren für die Verbuchung und Meldung von Kernumwandlungen in den besonderen Kontrollbestimmungen festgelegt.
Artikel 17
Besondere Kontrollverpflichtungen
(1) Kernmaterial, das Gegenstand besonderer Kontrollverpflichtungen ist, die die Gemeinschaft in einem Abkommen mit einem dritten Staat oder einer zwischenstaatlichen Einrichtung übernommen hat, ist - sofern ein solches Abkommen nichts Gegenteiliges bestimmt - in den folgenden Meldungen für jede Verpflichtung getrennt aufzuführen:
a)
Anfangsbuchbestand gemäß Artikel 11,
b)
Bestandsänderungsberichte einschließlich End-Buchbestände gemäß Artikel 12,
c)
Materialbilanzberichte und Aufstellungen des realen Bestandes gemäß Artikel 13,
d)
beabsichtigte Ein- und Ausfuhren gemäß den Artikeln 20 und 21.
Sofern dies in diesen Abkommen nicht ausdrücklich untersagt ist, schließt diese getrennte Erfassung die physische Vermengung der Stoffe nicht aus.
(2) Absatz 1 gilt nicht für die Abkommen, die die Gemeinschaft und ihre Mitgliedstaaten mit der Internationalen Atomenergie-Organisation geschlossen haben.
Artikel 18
Gewichtseinheiten und Kategorien von Kernmaterial
(1) In den Meldungen nach dieser Verordnung sind die Mengen für Kernmaterial in Gramm anzugeben.
Die entsprechenden Materialbuchungsprotokolle sind in Gramm oder kleineren Einheiten zu führen. Die Materialbuchführung hat so zu erfolgen, dass sie glaubwürdig ist und insbesondere den Gepflogenheiten in den Mitgliedstaaten entspricht.
In den Meldungen können die Mengen abgerundet werden, wenn die erste Dezimale 0 bis 4 ist, und aufgerundet werden, wenn die erste Dezimale 5 bis 9 ist.
(2) Sofern in den besonderen Kontrollbestimmungen nach Artikel 6 nichts anderes verfügt ist, enthalten die Meldungen unter anderem folgende Angaben:
a)
das Gesamtgewicht der Elemente Uran, Thorium und Plutonium und bei angereichertem Uran auch das Gesamtgewicht der spaltbaren Isotope;
b)
für die nachfolgenden Kernmaterialkategorien getrennte Buchungen in den Bestandsänderungsberichten und Aufstellungen des realen Bestandes und getrennte Materialbilanzberichte:
i)
abgereichertes Uran,
ii)
Natururan,
iii)
auf weniger als 20 % angereichertes Uran,
iv)
auf 20 % und mehr angereichertes Uran,
v)
Plutonium,
vi)
Thorium.
Artikel 19
Befreiungen
(1) Die Kommission kann den Erzeugern und Verwendern von Kernmaterial schriftlich Befreiungen von den Bestimmungen über Form und Häufigkeit der in den Artikeln 10 bis 18 vorgeschriebenen Meldungen gewähren, um besonderen Umständen bei der Verwendung oder Erzeugung des überwachungspflichtigen Materials Rechnung zu tragen.
Die Befreiung kann bei Vorlage eines Antrags durch die betroffenen Personen oder Unternehmen auf dem Formblatt gemäß Anhang IX gewährt werden.
Die Befreiung gilt nur für eine ganze Materialbilanzzone, in der Kernmaterial nicht zusammen mit Kernmaterial ohne Ausnahmeregelung bearbeitet oder gelagert wird.
(2) Die Kommission kann eine Befreiung gewähren für eine Materialbilanzzone mit
a)
Kernmaterialmengen, die den in Anhang I-G aufgeführten Mengen entsprechen und lange Zeit unverändert bleiben,
b)
abgereichertem Uran, Natururan oder Thorium, die ausschließlich für nichtnukleare Tätigkeiten verwendet werden,
c)
besonderem spaltbaren Material, wenn es in Gramm- oder kleineren Mengen als Sensor in Instrumenten verwendet wird,
d)
Plutonium mit einer Isotopenkonzentration von Plutonium 238, die über 80 % liegt.
(3) Die Personen oder Unternehmen, denen eine Befreiung gewährt wurde, übermitteln der Kommission bis zum 31. Januar jedes Jahres einen Jahresbericht unter Verwendung des Musterformblatts in Anhang X. Darin wird der Stand am Ende des vorhergehenden Kalenderjahres beschrieben.
(4) Bei Ausfuhren von Kernmaterial in einen dritten Staat übermitteln die Personen oder Unternehmen, denen eine Befreiung gewährt wurde, der Kommission schnellstmöglich, spätestens jedoch innerhalb von 15 Tagen nach dem Ende des Monats, in dem die Bestandsänderung stattgefunden hat, einen Bericht unter Verwendung des Musterformblatts in Anhang X. Darin sind die Menge des ausgeführten Kernmaterials und der noch der Befreiung unterliegende Kernmaterialbestand anzugeben.
(5) Bei Einfuhren von Kernmaterial aus einem dritten Staat stellen die Personen oder Unternehmen, denen eine Befreiung gewährt wurde, einen Antrag bei der Kommission, um dieses Material in die Liste des befreiten Materials aufnehmen zu lassen. Der Antrag ist der Kommission zu übermitteln, sobald den Personen oder Unternehmen der Zeitpunkt der Weitergabe bekannt ist, spätestens jedoch innerhalb von 15 Tagen nach Ablauf des Monats, in dem die Weitergabe erfolgte; hierzu ist das Formblatt in Anhang IX zu verwenden.
(6) Die Kommission kann in den in Artikel 6 genannten besonderen Kontrollbestimmungen weitere besondere Vorschriften über die Form und die Häufigkeit der Berichte festlegen.
(7) Wenn die Voraussetzungen für die Befreiung nicht mehr gegeben sind, wird diese nach Eingang einer entsprechenden Benachrichtigung durch die Personen oder Unternehmen denen eine Befreiung gewährt wurde, von der Kommission wieder aufgehoben.
KAPITEL IV
WEITERGABE ZWISCHEN STAATEN
Artikel 20
Ausfuhr und Versand
(1) Die nach Artikel 3 Absatz 1 Unterabsatz 1 meldepflichtigen Personen oder Unternehmen melden der Kommission im Voraus, wenn Ausgangsmaterial oder besonderes spaltbares Material
a)
in einen dritten Staat ausgeführt wird;
b)
aus einem kernwaffenfreien Mitgliedstaat in einen Kernwaffen-Mitgliedstaat versandt wird;
c)
aus einem Kernwaffen-Mitgliedstaat in einen kernwaffenfreien Mitgliedstaat versandt wird.
(2) Diese Meldung ist nur erforderlich,
a)
wenn die Sendung ein effektives Kilogramm übersteigt
oder
b)
wenn eine Anlage eine Gesamtmaterialmenge an denselben Staat weitergibt, die in jedem aufeinander folgenden Zeitraum von zwölf Monaten ein effektives Kilogramm übersteigen könnte, die Einzelsendungen aber jeweils ein effektives Kilogramm nicht übersteigen.
(3) Die Meldungen erfolgen anhand des Formblatts in Anhang VI nach Abschluss der zur Weitergabe führenden vertraglichen Vereinbarungen, in jedem Fall aber so rechtzeitig, dass sie bei der Kommission mindestens acht Arbeitstage vor der Vorbereitung des Materials für den Versand eingehen.
(4) Falls dies aus Gründen des physischen Schutzes erforderlich ist, können besondere Abmachungen hinsichtlich der Form und Übermittlung der Meldungen mit der Kommission vereinbart werden.
(5) Die Absätze 1 bis 4 gelten nicht für die Ausfuhr und den Versand von Kernmaterial in Abfällen oder Erzen.
Artikel 21
Einfuhr und Eingang
(1) Die nach Artikel 3 Absatz 1 Unterabsatz 1 meldepflichtigen Personen oder Unternehmen melden der Kommission im Voraus, wenn Ausgangsmaterial oder besonderes spaltbares Material
a)
aus einem dritten Staat eingeführt wird;
b)
in einem kernwaffenfreien Mitgliedstaat aus einem Kernwaffen-Mitgliedstaat in Empfang genommen wird;
c)
in einem Kernwaffen-Mitgliedstaat aus einem kernwaffenfreien Mitgliedstaat in Empfang genommen wird.
(2) Vorausmeldungen sind nur erforderlich,
a)
wenn die Sendung ein effektives Kilogramm übersteigt
oder
b)
wenn eine Anlage eine Gesamtmaterialmenge aus demselben Staat einführt oder erhält, die in jedem aufeinander folgenden Zeitraum von zwölf Monaten ein effektives Kilogramm übersteigen könnte, die Einzelsendungen aber jeweils ein effektives Kilogramm nicht übersteigen.
(3) Die Meldungen sind anhand des Formblatts in Anhang VII so früh wie möglich vor dem erwarteten Eintreffen des Materials zu erstatten, spätestens aber am Eingangstag und so rechtzeitig, dass sie bei der Kommission mindestens fünf Arbeitstage vor dem Auspacken des Materials eingehen.
(4) Falls dies aus Gründen des physischen Schutzes erforderlich ist, können besondere Abmachungen hinsichtlich der Form und Übermittlung der Meldungen mit der Kommission vereinbart werden.
(5) Die Bestimmungen der Absätze 1 bis 4 gelten nicht für die Einfuhr und den Eingang von Kernmaterial in Abfällen oder Erzen.
Artikel 22
Verlust oder Verzögerung während der Weitergabe
Personen oder Unternehmen, die eine Weitergabe nach den Artikeln 20 und 21 melden, übermitteln einen Sonderbericht nach Artikel 14, wenn sie im Anschluss an außergewöhnliche Umstände oder einen Zwischenfall davon Kenntnis erhalten haben, dass Kernmaterial verloren gegangen ist oder verloren gegangen sein könnte, oder wenn eine erhebliche Verzögerung während der Weitergabe eingetreten ist.
Artikel 23
Mitteilung einer Änderung des Datums
Jede Änderung der Daten der Vorbereitung des Kernmaterials vor der Weitergabe, des Versands oder des Auspackens, die in den Meldungen nach den Artikeln 20 und 21 angegeben waren, ist unverzüglich zu melden, wobei die neuen Daten, sofern bekannt, anzugeben sind, sofern die Änderung nicht Anlass zu einem Sonderbericht ist.
KAPITEL V
BESONDERE VORSCHRIFTEN
Artikel 24
Erzerzeuger
(1) Personen oder Unternehmen, die im Hoheitsgebiet eines Mitgliedstaats Erze fördern, haben der Kommission innerhalb von 120 Tagen nach Inkrafttreten dieser Verordnung die grundlegenden technischen Merkmale der Erzförderung gemäß dem Musterformblatt in Anhang I-J anzugeben und das Tätigkeitsprogramm nach Artikel 5 zu übermitteln.
(2) Abweichend von den Artikeln 7, 8 und 9 haben erzfördernde Personen oder Unternehmen über diese Erze Buch zu führen, wobei insbesondere die Menge und der mittlere Uran- und Thoriumgehalt des geförderten Erzes und des Haldenbestands sowie Einzelheiten über die Versendungen unter Angabe des Zeitpunkts, des Empfängers und der jeweiligen Menge zu erfassen sind.
Diese Unterlagen sind mindestens fünf Jahre lang aufzubewahren.
Artikel 25
Berichte über den Versand oder die Ausfuhr von Erzen
Abweichend von den Artikeln 10 bis 18 haben erzfördernde Personen und Unternehmen der Kommission anhand des Musterformblatts in Anhang VIII Folgendes mitzuteilen:
a)
spätestens bis zum 31. Januar jedes Jahres für jede Grube die im vorigen Kalenderjahr versandten Mengen
und
b)
spätestens am Versandtag die Erzausfuhren in dritte Staaten.
Artikel 26
Beförderer und zeitweilige Besitzer
Personen oder Unternehmen, die in den Hoheitsgebieten der Mitgliedstaaten Kernmaterial befördern oder während einer Beförderung zeitweilig im Besitz haben, übernehmen oder übergeben dieses Material nur gegen Aushändigung einer ordnungsgemäß unterzeichneten und mit Datum versehenen Empfangsbestätigung. Darin sind die Namen dessen, der das Material aushändigt, und dessen, der es übernimmt, die beförderten Mengen sowie die Kategorie, Form und Zusammensetzung des Materials anzugeben.
Falls dies aus Gründen des physischen Schutzes erforderlich ist, kann die Spezifizierung des betreffenden Materials durch eine geeignete Kennzeichnung der Sendung ersetzt werden. Die Kennzeichnung muss zu Unterlagen hinführen, die von den nach Artikel 3 Absatz 1 Unterabsatz 1 meldepflichtigen Personen oder Unternehmen verwahrt werden.
Die Unterlagen sind von den Vertragsparteien mindestens fünf Jahre lang aufzubewahren.
Artikel 27
Als Ersatz dienende Unterlagen für Beförderer und zeitweilige Besitzer
Unterlagen, die bereits von den Personen oder Unternehmen aufgrund der für sie auf dem Hoheitsgebiet der Mitgliedstaaten, in denen sie ihre Tätigkeit ausüben, geltenden Rechtsvorschriften geführt werden, können die Unterlagen im Sinne von Artikel 26 ersetzen, sofern darin alle nach diesem Artikel erforderlichen Angaben enthalten sind.
Artikel 28
Vermittler
Wer als Beauftragter, Makler oder Kommissionär einen Vertrag über die Lieferung von Kernmaterial vermittelt hat, hat alle Unterlagen über die von ihm oder in seinem Auftrag vermittelten Vertragsabschlüsse nach Vertragsablauf mindestens fünf Jahre lang aufzubewahren. In diesen Unterlagen sind die Namen der Vertragsparteien und das Datum des Vertrags, die Menge, Kategorie, Form und Zusammensetzung sowie der Herkunfts- und Bestimmungsort des Materials anzugeben.
Artikel 29
Übermittlung von Informationen und Daten
Die Kommission kann der Internationalen Atomenergie-Organisation die gemäß dieser Verordnung eingeholten Informationen und Daten übermitteln.
Artikel 30
Anfangsbestandsverzeichnis und Buchungsprotokolle für Abfall
(1) Abweichend von Artikel 11 übermitteln Personen oder Unternehmen, die Kernmaterial, das schon als zurückbehaltener oder als konditionierter Abfall gemeldet worden ist, behandeln oder lagern, der Kommission innerhalb von 120 Tagen nach Inkrafttreten dieser Verordnung ein Verzeichnis, in dem der Anfangsbuchbestand sämtlichen Kernmaterials nach Kategorien aufgeschlüsselt aufzuführen ist.
(2) Personen oder Unternehmen, die Kernmaterial, das zuvor als zurückbehaltener oder als konditionierter Abfall gemeldet worden ist, behandeln oder lagern, führen hierüber Buchungsprotokolle.
Diese Protokolle müssen abweichend von den Artikeln 7 bis 11, Artikel 13 und Artikel 17 für Material, das zuvor als zurückbehaltener Abfall gemeldet worden ist, und abweichend von den Artikeln 7 bis 13 und Artikel 17 für Material, das zuvor als konditionierter Abfall gemeldet worden ist, Folgendes enthalten:
a)
die zur Bestimmung von Änderungen in Bezug auf Mengen und Zusammensetzung des Kernmaterials verwendeten Betriebsdaten;
b)
ein jährlich nach der Aufnahme des realen Bestands zu aktualisierendes Bestandsverzeichnis;
c)
eine Beschreibung der zur Vorbereitung und Durchführung der Aufnahme des realen Bestands getroffenen Maßnahmen, mit denen ferner sichergestellt werden soll, dass der Bestand korrekt und vollständig ist;
d)
eine Beschreibung der zur Ermittlung der Ursache und des Ausmaßes aller etwaigen unbeabsichtigten Verluste ergriffenen Maßnahmen;
e)
alle Bestandsänderungen, so dass der Buchbestand auf Anfrage bestimmt werden kann.
Die Berichtsanforderungen für die Aufbereitung von zurückbehaltenem Abfall sind in den besonderen Kontrollbestimmungen nach Artikel 6 anzugeben.
Artikel 31
Aufbereitung von Abfall
Die nach Artikel 3 Absatz 1 meldepflichtigen Personen oder Unternehmen melden der Kommission im Voraus jede Kampagne zur Aufbereitung von Kernmaterial, das zuvor als zurückbehaltener oder als konditionierter Abfall gemeldet worden ist, mit Ausnahme des Umpackens oder der weiteren Konditionierung ohne Trennung der Elemente.
Bei dieser Vorausmeldung nach dem Formblatt in Anhang XII sind Angaben zur Menge an Plutonium, hochangereichertem Uran und Uran-233 je Charge, zur Form (Glas, hochaktive Flüssigkeit usw.), zur voraussichtlichen Dauer der Kampagne und zum Verwahrungsort des Materials vor und nach der Kampagne zu machen. Diese Meldung muss der Kommission spätestens 200 Tage vor Beginn der Kampagne zugehen.
Artikel 32
Weitergabe von konditioniertem Abfall
Die nach Artikel 3 Absatz 1 Unterabsatz 1 meldepflichtigen Personen oder Unternehmen teilen in entsprechenden Jahresberichten spätestens bis zum 31. Januar jedes Jahres Folgendes mit:
a)
anhand des Formblatts in Anhang XIII den Versand oder die Ausfuhren von konditioniertem Abfall zu einer Anlage innerhalb oder außerhalb des Hoheitsgebiets der Mitgliedstaaten;
b)
anhand des Formblatts in Anhang XIV die Eingänge oder Einfuhren von konditioniertem Abfall von einer Anlage ohne Materialbilanzzonen-Code oder von einer Anlage außerhalb des Hoheitsgebiets der Mitgliedstaaten;
c)
anhand des Formblatts in Anhang XV die Ortsveränderungen von konditioniertem Abfall, der Plutonium, hochangereichertes Uran oder Uran-233 enthält.
Artikel 33
Internationale Verpflichtungen
Die Bestimmungen dieser Verordnung, insbesondere Artikel 3 Absatz 2, Artikel 31 und Artikel 32 Buchstabe c), sind in Übereinstimmung mit den Verpflichtungen der Gemeinschaft und der kernwaffenfreien Mitgliedstaaten, die sich aus dem Zusatzprotokoll 1999/188/Euratom ergeben, anzuwenden.
KAPITEL VI
ANWENDUNG BESONDERER BESTIMMUNGEN IM HOHEITSGEBIET VON KERNWAFFEN-MITGLIEDSTAATEN
Artikel 34
Besondere Bestimmungen für Kernwaffen-Mitgliedstaaten
(1) Diese Verordnung gilt nicht für
a)
Anlagen oder Teile von Anlagen, die für Zwecke der Verteidigung bestimmt wurden und im Hoheitsgebiet eines Kernwaffen-Mitgliedstaats liegen,
oder
b)
Kernmaterial, das von diesem Kernwaffen-Mitgliedstaat für Zwecke der Verteidigung bestimmt wurde.
(2) Für Kernmaterial, Anlagen oder Teile von Anlagen, die für Zwecke der Verteidigung bestimmt werden können und sich im Hoheitsgebiet eines Kernwaffen-Mitgliedstaats befinden, werden der Geltungsumfang dieser Verordnung und die sich daraus ergebenden Verfahren von der Kommission nach Konsultation und im Einvernehmen mit dem betreffenden Mitgliedstaat unter Berücksichtigung von Artikel 84 Absatz 2 des Vertrags festgelegt.
(3) Unbeschadet der Absätze 1 und 2
a)
gelten Artikel 3 Absatz 1 sowie die Artikel 4 und 6 für Anlagen oder Teile von Anlagen, die zeitweilig ausschließlich mit Kernmaterial betrieben werden, das für Zwecke der Verteidigung bestimmt werden kann, sonst jedoch ausschließlich mit Kernmaterial für zivile Verwendungszwecke betrieben werden;
b)
gelten Artikel 3 Absatz 1 sowie die Artikel 4 und 6 - ausgenommen aus Gründen der nationalen Sicherheit - für Anlagen oder Teile von Anlagen, zu denen der Zugang aus solchen Gründen beschränkt werden kann, die jedoch gleichzeitig ziviles Kernmaterial und Kernmaterial, das für Zwecke der Verteidigung bestimmt ist oder bestimmt werden kann, herstellen, verarbeiten, trennen, wiederaufarbeiten oder anderweitig verwenden;
c)
gelten Artikel 2 und 5 sowie die Artikel 7 bis 32 und die Absätze 1 und 2 dieses Artikels sowie die Artikel 35, 36 und 37 für ziviles Kernmaterial, das sich in den unter Buchstaben a) und b) dieses Absatzes bezeichneten Anlagen oder Teilen von Anlagen befindet;
d)
gelten Artikel 3 Absatz 2 sowie Artikel 31 und Artikel 32 Buchstabe c) nicht im Hoheitsgebiet von Kernwaffen-Mitgliedstaaten.
KAPITEL VII
SCHLUSSBESTIMMUNGEN
Artikel 35
Vertraulichkeit der Daten
Die im Beschluss 2001/844/EG, EGKS, Euratom enthaltenen Sicherheitsvorschriften der Kommission gelten unbeschadet der Verordnung Nr. 3 zur Anwendung des Artikels 24 des Vertrags zur Gründung der Europäischen Atomgemeinschaft für Informationen, Kenntnisse und Unterlagen, von denen die Kommission im Rahmen dieser Verordnung Kenntnis nimmt oder Kenntnis erhält.
Die sichere Übermittlung der Informationen ist Gegenstand einer Vereinbarung zwischen der Kommission und der betreffenden Person, dem betreffenden Unternehmen oder der betreffenden Stelle; sie muss den Vorschriften des jeweiligen Mitgliedstaats für die Übermittlung solcher Informationen entsprechen.
Artikel 36
Von außerhalb der Gemeinschaft kontrollierte Anlagen
Wird eine Anlage von einer Person oder einem Unternehmen mit Sitz außerhalb der Gemeinschaft kontrolliert, so obliegen die in dieser Verordnung festgelegten Verpflichtungen der örtlichen Leitung der Anlage.
Artikel 37
Leitlinien
Die Kommission erlässt und veröffentlicht Leitlinien für die Anwendung dieser Verordnung in Form einer Empfehlung; erforderlichenfalls überarbeitet sie diese Leitlinien auf Grundlage der erworbenen Erfahrungen in enger Abstimmung mit den Mitgliedstaaten und nach Anhörung der betroffenen Parteien.
Artikel 38
Aufhebung
Die Verordnung (Euratom) Nr. 3227/76 wird aufgehoben.
Bezugnahmen auf die aufgehobene Verordnung gelten als Bezugnahme auf die vorliegende Verordnung.
Artikel 39
Übergangszeit
Die Kommission kann eine Befreiung von der Pflicht zur Verwendung der Meldeformate gemäß den Anhängen III, IV und V erteilen. Diese Befreiung gilt für Personen oder Unternehmen, die die Berichtsformblätter der Anhänge II, III und IV der Verordnung (Euratom) Nr. 3227/76 zum Zeitpunkt des Inkrafttretens der vorliegenden Verordnung verwenden, und darf den Zeitraum von fünf Jahren nach besagtem Inkrafttreten nicht überschreiten.
Die nach Artikel 3 Absatz 1 Unterabsatz 1 meldepflichtigen Personen oder Unternehmen teilen der Kommission innerhalb von drei Jahren nach Inkrafttreten dieser Verordnung mit, ab welchem Datum sie die Meldeformate gemäß den Anhängen III, IV und V verwenden möchten. Auf ordnungsgemäß begründeten Antrag und bei der Vorlage eines Umsetzungsprogramms kann die Kommission diesen Zeitraum von Fall zu Fall um bis zu zwei Jahre verlängern.
Artikel 40
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Die Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 8. Februar 2005