PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1294/2009
ze dne 22. prosince 2009
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Vietnamu a Čínské lidové republiky rozšířeného na dovoz některé obuvi se svrškem z usně zasílané ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao, na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŘÍZENÍ
1. PLATNÁ OPATŘENÍ
(1)
Rada dne 5. října 2006 uložila nařízením (ES) č. 1472/2006 (2) (dále jen „původní nařízení“) konečné antidumpingové clo na dovoz některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Vietnamu (dále jen „dotčené země“). Sazby cla byly stanoveny v rozmezí od 9,7 % do 16,5 % v případě ČLR a ve výši 10 % v případě Vietnamu. Opatření byla uložena na dobu dvou let. Na šetření, které vedlo k uložení těchto opatření, se dále odkazuje jako na „původní šetření“.
(2)
Rada nařízením (ES) č. 388/2008 (3) (dále jen „rozšiřující nařízení“) rozšířila konečné antidumpingové clo na dovoz některé obuvi se svrškem z usně pocházející z ČLR na dovoz zasílaný ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao. Toto rozšíření následovalo po šetření zaměřeném proti obcházení opatření, které bylo provedeno v souladu s čl. 13 odst. 3 základního nařízení.
2. TOTO ŠETŘENÍ
2.1. Žádost o přezkum
(3)
Žádost podala Evropská konfederace obuvnického průmyslu (CEC, dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících podstatnou část, v tomto případě více než 35 %, celkové výroby některé obuvi se svrškem z usně v Unii.
(4)
V rámci zkoušky reprezentativnosti vyjádřila řada vnitrostátních sdružení výrobců obuvi v členských státech Unie svá stanoviska k zahájení přezkumu před pozbytím platnosti a požádala, aby jejich názvy byly považovány za důvěrné údaje kvůli obavě, že by společnosti, které jsou jejich členy, mohly čelit odvetným opatřením od některých odběratelů. Některé jiné strany se dotazovaly, proč byly názvy a postoje sdružení vznášejících námitky vůči zahájení řízení a podporujících zahájení řízení považovány za důvěrné údaje. Komise se sdružení výslovně znovu dotázala, zda souhlasí se zveřejněním svých názvů a postojů. Čtyři sdružení souhlasila se zveřejněním svých názvů a postojů, zatímco ostatní sdružení byla proti a znovu odkázala na svou obavu kvůli odvetným opatřením vůči společnostem, které jsou jejich členy. Komise se domnívala, že u těchto výrobců skutečně existuje značná možnost odvetných opatření v podobě ušlých tržeb a uznala, že by názvy neměly být zveřejněny.
(5)
Některé strany tvrdily, že Komise neměla zahájit přezkumné šetření před pozbytím platnosti, jelikož v článku 3 původního nařízení je uvedeno, že se použije po dobu dvou let od vstupu v platnost. V 326. bodě odůvodnění původního nařízení je však objasněno, že bez ohledu na kratší dobu trvání opatření se použijí obdobně pravidla uvedená v článku 11 základního nařízení. V souladu s uvedeným bodem odůvodnění je v textu oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (4) uvedeno, že by opatření měla pozbýt platnosti dne 7. října 2008, nebyl-li zahájen přezkum v souladu s pravidly čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Jelikož přezkum antidumpingových opatření před pozbytím platnosti byl skutečně zahájen, antidumpingová opatření platí až do skončení tohoto přezkumu.
(6)
Žádost o přezkum před pozbytím platnosti vycházela z předpokladu, že by pozbytí platnosti opatření pravděpodobně mělo za následek přetrvávání nebo opakovaný výskyt dumpingu a újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
2.2. Zahájení řízení
(7)
Poté, co Komise po konzultaci s poradním výborem zjistila, že existují dostatečné důvody pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti, oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (5) dne 3. října 2008 (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(8)
Šetření týkající se pravděpodobnosti pokračování nebo opakovaného výskytu dumpingu a újmy se týkalo období od 1. července 2007 do 30. června 2008 (dále jen „období přezkumného šetření“). Přezkoumání vývoje, který jsou důležitý pro posouzení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy, zahrnovalo období od 1. ledna 2006 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“). Popřípadě se odkazovalo rovněž na rok 2005 a na období šetření v původním šetření, které zahrnovalo období od 1. dubna 2004 do 31. března 2005 (dále jen „období původního šetření“).
3. STRANY DOTČENÉ TÍMTO ŠETŘENÍM
(9)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise úředně vyrozuměla žadatele, výrobce v Unii uvedené v žádosti, ostatní známé výrobce v Unii, známé dovozce a jejich sdružení, známé maloobchodníky/distributory a jejich sdružení, známé spotřebitelské organizace, známé vyvážející výrobce v dotčených zemích a rovněž jejich sdružení a orgány dotčených zemí.
(10)
Zúčastněné strany měly možnost předložit písemně svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení.
(11)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
4. VÝBĚR VZORKU
(12)
Vzhledem k vysokému počtu vyvážejících výrobců v dotčených zemích, výrobců v Unii a dovozců, jichž se týkalo toto šetření, se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení.
(13)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je nutný výběr vzorku, a pokud ano, vzorek vybrat, byli vyvážející výrobci a zástupci jednající jejich jménem, výrobci a dovozci v Unii požádáni, aby se přihlásili a poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení.
4.1. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Čínské lidové republice a Vietnamu
4.1.1. Čínská lidová republika
(14)
Ve stanovené lhůtě se přihlásilo a požadované informace poskytlo celkem 58 společností nebo skupin společností ve spojení (dále jen „skupiny“) v ČLR. Těchto 58 společností nebo skupin v průběhu období šetření vyrábělo dotčený výrobek a/nebo jej vyváželo na trh Unie a projevilo zájem o zařazení do vzorku. Tyto společnosti se považovaly za spolupracující společnosti a byly brány v úvahu za účelem zařazení do vzorku. Úroveň spolupráce ze strany ČLR, tj. procentní podíl vývozu do Unie uskutečněného čínskými spolupracujícími společnosti v porovnání s veškerým čínským vývozem do Unie, činila přibližně 22 %.
(15)
Vzorek byl vybrán po dohodě s čínskými orgány, a to na základě objemu vývozu a zeměpisného rozložení spolupracujících společností. Sedm společností zařazených do vzorku představovalo přibližně 56 % vývozu do Unie uskutečněného 58 spolupracujícími společnostmi a 13 % celkového vývozu ČLR do Unie. Všechny společnosti odpověděly na dotazníky ve stanovených lhůtách.
(16)
Někteří čínští vývozci, kteří nebyli zařazeni do vzorku, uvedli, že vzhledem ke skutečnosti, že nebyli vybráni k zařazení do vzorku, nemohou hájit své zájmy. Součástí zásady výběru vzorku je však to, že je vybrán reprezentativní počet vyvážejících výrobců a že výsledky posouzení tohoto vzorku lze považovat za reprezentativní rovněž pro ostatní spolupracující vývozce. Dále se podotýká, že se všechny zúčastněné strany mohly zúčastnit šetření a předložit svá stanoviska. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
4.1.2. Vietnam
(17)
Ve stanovené lhůtě se přihlásilo a požadované informace poskytlo celkem 51 společností nebo skupin ve Vietnamu. Těchto 51 společností nebo skupin v průběhu období šetření vyrábělo a/nebo vyváželo dotčený výrobek na trh Unie a projevilo zájem o zařazení do vzorku. Tyto společnosti se považovaly za spolupracující společnosti a byly uváženy za účelem zařazení do vzorku. Úroveň spolupráce ze strany Vietnamu, tj. procentní podíl vývozu do Unie uskutečněného vietnamskými spolupracujícími společnostmi v porovnání s veškerým vietnamským vývozem do Unie, činila přibližně 82 %.
(18)
Vzorek byl vybrán po dohodě s vietnamskými orgány, a to na základě objemu vývozu. Tři společnosti zařazené do vzorku představovaly přibližně 27 % vývozu do Unie uskutečněného 51 spolupracujícími společnostmi a 22 % veškerého vietnamského vývozu do Unie. Všechny společnosti odpověděly na dotazníky ve stanovených lhůtách.
4.2. Výběr vzorku výrobců v Unii
(19)
Postup k získání informací potřebných pro výběr vzorku výrobců v Unii byl následující. CEC jednající jménem všech žadatelů potvrdila, že všichni žádající výrobci jsou ochotni spolupracovat a podílet se na výběru vzorku. Vzhledem k podrobným a rozsáhlým informacím obsaženým ve spisu (vyplývajícím mimo jiné z podnětu, ověření postavení a podání CEC), nebylo nutné zaslat jednotlivým žádajícím výrobcům formulář pro výběr vzorku. V oznámení o zahájení řízení byli mimoto všichni výrobci vyzváni, aby se přihlásili, chtějí-li při řízení spolupracovat. Kromě žadatelů se po zahájení řízení přihlásilo a o zařazení do vzorku požádalo dalších pět společností. Všem těmto společnostem byly zaslány formuláře pro výběr vzorku s žádostí o informace, které již byly k dispozici pro žadatele. Vyplněný formulář pro výběr vzorku zaslaly pouze dvě z těchto pěti společností. Tyto dvě společnosti však nebyly do vzorku zařazeny, jelikož byly vyloučeny z definice výrobního odvětví Unie (viz 198. bod odůvodnění).
(20)
Výroba dotčeného výrobku v Unii se do značné míry soustředí ve třech členských státech, na něž připadají přibližně dvě třetiny veškeré výroby. Zbytek výroby je rozložen ve zbývajících členských státech. Jak vyplývá ze 202. a následujících bodů odůvodnění, pro obchodní modely výrobců v Unii jsou typické rozdíly zejména v sortimentu/jakosti výrobků, distribučních kanálech a ve skutečnosti, zda jsou činnosti spojeny a zda jsou části výrobního procesu zadávány subdodavatelsky v Unii nebo mimo ně.
(21)
Na základě získaných informací Komise vybrala vzorek podle největších reprezentativních objemů výroby a prodeje v Unii, jež bylo možno přezkoumat ve stanovené lhůtě. Jak však bylo podrobně uvedeno výše, nejedná se o zcela homogenní výrobní odvětví a v zájmu posouzení reprezentativnosti vybraných společností se přihlíželo rovněž k zeměpisnému rozložení výrobců mezi jednotlivé členské státy (6) a segmentu, do něhož patří jejich výrobky. Na tomto základě bylo vybráno osm společností působících ve čtyřech členských státech. Vybrané společnosti zastupují rovněž veškeré významné obchodní modely existující v Unii, pokud jde o způsob výroby a distribuce výrobku a specializaci na určité výrobky. Co se týká specializace, vybrané společnosti zahrnovaly výrobu ve všech významných cenových segmentech (levné, středně drahé a drahé výrobky) a rovněž všechny segmenty v rozdělení podle pohlaví a věku (dámská obuv, pánská obuv, obuv vhodná pro obě pohlaví, dětská obuv). Co se týká distribuce výrobku, vybrané společnosti zahrnovaly všechny důležité úrovně distribuce (dodávky pro velkoobchodníky, maloobchodníky a rovněž přímý maloobchodní prodej). Pokud jde o výrobu, vybrané společnosti zahrnovaly veškerou vnitropodnikovou výrobu ve všech hlavních fázích výrobního procesu a rovněž společnosti, které zadávaly části výrobního procesu externím společnostem (v Unii i mimo ni).
(22)
Osm výrobců zařazených do vzorku se proto považovalo za reprezentativní, pokud jde o veškeré výrobce v Unii, a na tyto výrobce připadalo 8,2 % výroby žádajících výrobců v Unii a 3,1 % celkové výroby v Unii. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byla CEC konzultována k výběru vzorku a nevznesla žádné námitky.
(23)
Při šetření bylo zjištěno, že jeden z výrobců v Unii zařazených do vzorku v průběhu období přezkumného šetření postupně ukončil výrobu v Unii a veškerou výrobní činnost vykonává mimo Unii. Je nutno podotknout, že význam této společnosti nebyl takový, aby měl podstatný dopad (přinejmenším z kvantitativního hlediska) na situaci společností zařazených do vzorku jako celku, včetně reprezentativnosti. Kvantitativní zjištění týkající se újmy by se významně nelišila, pokud by byla tato společnost vyloučena. V této souvislosti bylo vzhledem ke skutečnosti, že i) tato společnost vyráběla v Unii v průběhu období přezkumného šetření a ii) pořizuje velkou část výroby subdodavatelsky, což je obchodní model, který je podle mnoha stran v Unii důležitý, rozhodnuto, že tato společnost nebude formálně vyřazena ze vzorku. To dále zajišťuje, že vzorek kvalitativně odráží co nejpřiměřeněji realitu v daném výrobním odvětví. Vzhledem ke skutečnosti, že přezkum před pozbytím platnosti vyžaduje analýzu přetrvávání/obnovení újmy, může uvedený postup pomoci lépe předvídat, jak by se mohla vyvíjet situace na trhu Unie, pokud by opatření nebyla zachována. Byly však samozřejmě použity pouze údaje týkající se činnosti dané společnosti jakožto výrobce v Unii.
(24)
Orgány Unie posuzovaly, zda je vzhledem ke skutečnosti, že výroba a prodej dotyčné společnosti v Unii byly v průběhu období přezkumného šetření nižší, než bylo původně oznámeno ve fázi výběru vzorku, nutno obdobně snížit výrobu a prodej celého výrobního odvětví Unie - tj. zda je třeba výsledný dopad na vzorek převést na celý soubor. Bylo však zjištěno, že se tato společnost dopustila chyby v dobré víře a omylem započítala externí zadávání výroby v zemi v sousedství Unie za výrobu v Unii. V tomto ohledu se za prvé poznamenává, že vzorek se používá především k posouzení ukazatelů újmy, které nelze přiměřeně získat pro celé výrobní odvětví Unie. Výroba a prodej byly získány v souhrnné podobě pro výrobní odvětví Unie, a proto toto tvrzení není relevantní. Z informací obsažených ve spisu, včetně informací shromážděných souběžně prostřednictvím dodatečné analýzy vnitrostátních sdružení, která byla provedena v rámci tohoto šetření, mimoto nevyplývá, že je nutná takováto úprava. Pokud by se v souladu s argumentací údaje o veškeré výrobě a prodeji výrobního odvětví Unie v období přezkumného šetření snížily k zohlednění nižších údajů ze vzorku, nebyla by tím dotčena reprezentativnost vzorku, ani obecné závěry ohledně újmy.
(25)
Různé zúčastněné strany odkazovaly na porušení článku 17 základního nařízení a tvrdily, že vzorek výrobců v Unii nebyl reprezentativní, pokud jde o procentní podíl zahrnuté výroby, výrobní sortiment, prodejní ceny, poměr mezi výrobou a prodejem, zeměpisné rozložení a rovněž ziskovost a výkonnost. Uvádělo se rovněž, že vzorek nepřihlíží k vysokému počtu výrobců, kteří zadávají výrobu externě v třetích zemích.
(26)
Tato tvrzení byla pečlivě analyzována a vzhledem ke složitosti tohoto případu byly rozeslány dodatečné dotazníky, jež byly zpracovány a ověřeny na místě nejen pro jednotlivé společnosti, nýbrž rovněž pro vnitrostátní sdružení. V tomto ohledu bylo nutno omezit počet společností zařazených do vzorku na počet, jenž bylo možno přiměřeně přezkoumat ve stanovené lhůtě, tj. na osm společností.
(27)
Navíc vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie je v tomto případě velmi roztříštěné, je nevyhnutelné, že společnosti ve vzorku zahrnují poměrně malý podíl celkové výroby v Unii. Tato roztříštěnost spolu se skutečností, že do vzorku byli vybráni větší výrobci, znamená, že další zvýšení počtu společností by v každém případě nemělo významný dopad na podíl vzorku v porovnání s celkovou výrobou v Unii.
(28)
Jak bylo objasněno v 21. bodě odůvodnění, vzala Komise při výběru vzorku v úvahu zeměpisné rozložení. Zdůrazňuje se, že vzorek samozřejmě nemusí odrážet přesné zeměpisné rozložení (ani přesné rozdělení nebo rozčlenění jiného kritéria) celého souboru, aby byl reprezentativní. Postačuje, aby (jak je tomu v případě tohoto vzorku, který zahrnuje čtyři členské státy) odrážel příslušné podíly významných vyrábějících zemí. Jakýkoli jiný přístup by nebyl z administrativního hlediska proveditelný, zejména v případě, kdy je nutno v zájmu zajištění reprezentativnosti vzít v úvahu řadu různých kritérií. Ve skutečnosti by toto tvrzení znamenalo, že by vzorek byl dostatečně reprezentativní pouze v případě, pokud by zahrnoval celý soubor. Šetření tudíž zdůraznilo, že vzorek, který zahrnuje čtyři členské státy, včetně tří členských států se zdaleka nejvyšší výrobou, je velkou měrou reprezentativní pro celkovou výrobu v Unii, zejména s přihlédnutím k výrobě, která je založena na dohodách o poplatcích, a je proto nutno ji započítat pro členský stát společnosti, která objednává službu, za kterou je hrazen poplatek.
(29)
Společnosti zařazené do vzorku zahrnují rovněž průřez sortimentem, který odráží příslušné řádové hodnoty výroby v Unii. Sortiment zahrnutých výrobků mimoto odpovídá sortimentu čínského a vietnamského dovozu.
(30)
Co se týká prodejních cen, bylo rovněž uvedeno, že průměrné prodejní ceny vzorku nejsou reprezentativní s ohledem na prodejní ceny uvedené v žádosti o přezkum. V této souvislosti je však nutno zmínit, že v rozporu s tímto tvrzením bylo šetřením prokázáno, že průměrné prodejní ceny vzorku jsou v souladu s cenami uvedenými v žádosti. I kdyby však tomu tak nebylo, nemusí být průměrné prodejní ceny vzorku přesně stejné jako ceny uvedené v žádosti, je-li zjištěno, že odrážejí prodejní ceny celého souboru výrobců.
(31)
Co se týká reprezentativnosti s ohledem na poměr mezi výrobou a prodejem, připomíná se, že se v celém výrobním odvětví výroba obvykle uskutečňuje na objednávku a silně odráží módní trendy. Zásoby proto nejsou ukazatelem s velkou vypovídací hodnotou a výroba se velmi blíží prodeji. To bylo potvrzeno ve fázi podání podnětu a rovněž během šetření u společností zařazených do vzorku i u celého výrobního odvětví Unie.
(32)
Kromě výše uvedených aspektů se připomíná, že článek 17 základního nařízení v každém případě stanoví, že šetření může být omezeno na vzorky, které jsou statisticky reprezentativní nebo které představují největší reprezentativní objem výroby, prodeje nebo vývozu, který může být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Ze znění tohoto ustanovení je zřejmé, že neexistuje žádný kvantitativní údaj nebo prahová hodnota pro to, co představuje úroveň reprezentativního objemu. Jediným údajem je to, že tento objem může být omezen na objem, který lze přiměřeně přezkoumat ve stanovené lhůtě.
(33)
Z výše objasněných důvodů byla tvrzení předložená různými stranami odmítnuta a je potvrzena právní platnost vzorku, jelikož vzorek je reprezentativní a byl vybrán zcela v souladu s článkem 17 základního nařízení.
4.3. Výběr vzorku dovozců do Unie
(34)
Na základě dostupných informací bylo kontaktováno 139 dovozců. Na formulář pro výběr vzorku odpovědělo 22 dovozců, kteří nejsou ve spojení, přičemž se zařazením do vzorku souhlasilo 21 dovozců. Podle poskytnutých údajů připadalo na těchto 21 dovozců 12 % dovozu dotčeného výrobku z ČLR a 40 % dovozu z Vietnamu (v období přezkumného šetření).
(35)
Na pět největších dovozců (Adidas, Clarks, Nike, Puma a Timberland) připadalo přibližně 18 % dotčeného dovozu, jelikož všichni tyto dovozci nahlásili významný objem dovozu z obou zemí. Usuzovalo se proto, že vzorek složený z těchto pěti společností je reprezentativní ve smyslu čl. 17 odst. 1 základního nařízení, tj. z hlediska objemu dovozu.
(36)
V zájmu lepšího zohlednění zeměpisného rozložení dovozců a rozdílů v druzích dovážené obuvi byli dodatečně vybráni další tři dovozci. V tomto ohledu se z vyplněných formulářů pro výběr vzorku zdá, že mnoho dovozců, kteří odpověděli na dotazník, působí v mnohem menším měřítku, pokud jde o objem, a dováží méně známou/módní značkovou obuv nebo obuv vyšší hodnoty. Obchodní model a segmenty výrobků, s nimiž tito menší dovozci obchodují, se zřejmě liší od největších dovozců a na tyto menší dovozce by mohl společně připadat významný podíl dotčeného dovozu. Považovalo se proto za důležité, aby byli zastoupeni rovněž tito dovozci, jelikož se hospodářská realita těchto společností může lišit od hospodářské reality velkých dovozců uvedených v 35. bodě odůvodnění.
(37)
Z těchto důvodů byl vybrán vzorek osmi dovozců zahrnující pět největších dovozců a tři menší dovozce. Na tyto dovozce připadalo přibližně 10 % dovozu z ČLR a zhruba 34 % dovozu z Vietnamu.
(38)
Všichni spolupracující dovozci, kteří projevili ochotu spolupracovat, měli možnost podat připomínky k výběru vzorku. Společnostem zařazeným do vzorku byly zaslány dotazníky k vyplnění. Ve stanovených lhůtách odpovědělo sedm dovozců zařazených do vzorku. Vzhledem k neochotě spolupracovat bylo nakonec nutno ze vzorku vyřadit osmého dovozce, který byl vybrán pro vzorek.
5. OVĚŘENÍ OBDRŽENÝCH INFORMACÍ
(39)
Komise shromáždila a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné ke zjištění přetrvávání nebo pravděpodobnosti opakovaného výskytu dumpingu a újmy a zájmu Unie. Informace, které předložily níže uvedené společnosti, byly ověřeny na místě:
5.1. Vyvážející výrobci v Čínské lidové republice
-
Yue Yuen Industrial (Holdings) Ltd., Hongkong
-
Výrobní společnost:
Zhongshan Pou Yuen Manufactory, provincie Kuan-tung
-
Obchodní společnosti:
-
Idea Co. Ltd, Macao
-
The Look Co. Ltd, Macao
-
Gold Plenty Co. Ltd, Macao
-
Guangzhou Panyu Pegasus Footwear Co. Ltd., provincie Kuan-tung
-
HuaJian Industrial (Holding) Co. Ltd., Hongkong, a její výrobní společnost Dongguan HuaBao Shoes Co. Ltd, provincie Kuan-tung
-
Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd., provincie Če-ťiang
-
Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co. Ltd., provincie Kuan-tung
-
Jianle Footwear Industrial Co. Ltd, provincie Fu-ťien
-
General Footwear/Gentfort Shoes Co.Ltd, provincie Kuan-tung
5.2. Vyvážející výrobci ve Vietnamu
-
Pou Yuen Industrial Holdings Limited, Hongkong
-
Výrobní společnosti:
-
Pouyuen Vietnam Company Limited, Ho Či Minovo Město
-
Pou Sung Vietnam Company Limited, provincie Dong Nai
-
Pou Chen Vietnam Enterprise Company Limited, provincie Dong Nai
-
Obchodní společnosti:
-
Betsey Trading Limited
-
Sinnamon Trading Limited
-
Sky High Trading Limited
-
Fitbest Enterprises Limited
-
Golden Star Co. Ltd, Haiphong
-
Shyang Hung Cheng Industrials Co Ltd, provincie Bình Duong
5.3. Výrobci ve výrobním odvětví Unie a vnitrostátní sdružení výrobců
-
Associação Portuguesa dos Industriais de Calçado, Componentes, Artigos de Pele e seus Sucedâneos (APICCAPS) (Portugalsko)
-
Federación de Industrias del Calzado Español (FICE) (Španělsko)
-
Associazione Nazionale Calzaturifici Italiani (Itálie)
-
British Footwear Association LTd (Velká Británie)
-
Fachverband der Lederverarbeitenden Industrie (Rakousko)
-
Fédération Française de la Chaussure (Francie)
-
HDS Hauptverband der Deutschen Schuhindustrie e.V. (Německo)
-
Polska Izba Przemysłu Skórzanego (Polsko)
(40)
Inspekce na místě se uskutečnily rovněž u osmi výrobců v Unii zařazených do vzorku, kteří mají sídlo ve čtyřech členských státech. Stejně jako v původním šetření požádali výrobci v Unii zařazení do vzorku a ostatní spolupracující výrobci v Unii podle ustanovení článku 19 základního nařízení, aby jejich totožnost byla utajena. Podle jejich tvrzení by zveřejnění jejich totožnosti mohlo mít významné nepříznivé dopady. Někteří žádající výrobci v Unii zásobují odběratele v Unii, kteří pořizují své výrobky rovněž v ČLR a ve Vietnamu, mají tudíž z tohoto dovozu přímý prospěch. Tito žadatelé se proto nacházejí v citlivém postavení, jelikož někteří jejich zákazníci by mohli mít zřejmý důvod nesouhlasit s podáním podnětu týkajícího se údajného dumpingu působícího újmu či s podporou tohoto podnětu. Z těchto důvodů se tito výrobci domnívali, že ze strany některých jejich zákazníků existuje riziko odvetných opatření, včetně případného ukončení obchodních vztahů. Této žádosti bylo vyhověno, jelikož byla dostatečně odůvodněna.
(41)
Zástupci některých vyvážejících výrobců a rovněž dovozci, kteří nejsou ve spojení, tvrdili, že nemohou náležitě využít svého práva na obhajobu, jelikož nebyla zveřejněna totožnost žadatelů. Tvrdili, že v tomto případě nemohou ověřit, zda jsou společnosti zařazené do vzorku skutečně reprezentativní. Alternativně se tyto strany domnívaly, že je-li zachování důvěrnosti údajů odůvodněné, měly by být v takovém případě poskytnuty úplné údaje jednotlivých společností.
(42)
V této souvislosti se připomíná, že objem výroby ve vzorku v rozdělení podle zemí byl k dispozici pro kontrolu všem zúčastněným stranám. Pokud jde o tvrzení, že by měly být poskytnuty veškeré informace kromě totožnosti společnosti, je nutno uvést, že by poskytnutí těchto informací mohlo nepřímo odhalit totožnost společnosti zařazené do vzorku. V tomto případě byla proto zachována obvyklá praxe poskytnutí neomezených verzí odpovědí na dotazník (tj. obsahujících indexované údaje). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je nutno vyvodit závěr, že bylo přiměřeně zachováno právo stran na obhajobu, a tvrzení bylo proto odmítnuto.
5.4. Dovozci, kteří nejsou ve spojení
-
Achten Beheer BV, Waalwijk, Nizozemsko
-
Adidas AG, Herzogenaurach, Německo
-
C&J Clark’s International Limited, Street, Somerset, Spojené království
-
Footex International BV, Hazerswoude-dorp, Nizozemsko
-
Nike European Operations BV, Laakdal, Belgie
-
Puma AG Rudolf Dassler Sport, Herzogenaurach, Německo
-
Timberland Europe BV, Enschede, Nizozemsko
5.5. Výrobci na srovnatelném trhu
-
Henrich & Cia Ltda, Dois Irmãos, Brazílie
-
Werner Calçados Ltda, Três Coroas, Brazílie
-
Industria de Calçados West Coast Ltda, Ivoti, Brazílie
6. PRÁVA STRAN
(43)
Některé strany vznesly v průběhu řízení námitky ohledně údajného poškození jejich práv na obhajobu. Tyto strany tvrdily, že co se týká výrobců v Unii zařazených do vzorku, informace obsažené ve spisu, které byly zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu, byly neúplné a nebyly poskytnuty včas.
(44)
V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že verze odpovědi strany, která je k dispozici pro kontrolu zúčastněných stran („veřejně přístupná odpověď“), byla poskytnuta všemi společnostmi zařazenými ve vzorku bez zbytečných prodlev a ve lhůtách poskytnutých ostatním stranám šetření. Pokud je Komisi předložena veřejně přístupná odpověď, může být zařazena do veřejně přístupného spisu až poté, co byly vyřešeny možné záležitosti týkající se důvěrnosti údajů, jak je stanoveno v článku 19 základního nařízení. Je rovněž nutno podotknout, že Komise je povinna vložit informace do veřejně přístupného spisu včas, aby strany mohly uplatnit svá práva. Tato povinnost byla v daném případě splněna.
(45)
Pokud jde o úplnost veřejně přístupných odpovědí, je nutno zmínit, že je běžnou součástí šetření, že strany předkládají postupem času dodatečná podání, v nichž poskytnou doplňkové informace. Tyto informace jsou vloženy do spisu ve znění bez důvěrných informací, jakmile jsou vyřešeny záležitosti týkající se důvěrnosti údajů. Tento postup, kdy jsou příspěvky poskytnuté všemi zúčastněnými stranami postupně zařazovány do souboru důkazů použitých k vyvození zjištění a do spisu ve znění bez důvěrných informací, nelze zaměňovat s neúplností spisů.
(46)
Vzhledem ke složitosti tohoto případu byl přístup stran usnadněn následovně. Zúčastněným stranám byl za prvé umožněn elektronický přístup a strany mohly na žádost získat úplnou kopii veškerých dokumentů ve spisu na CD-ROM. K elektronickým dokumentům byl mimoto připojen přehledný index, který umožnil i) snadný přístup k mnoha dokumentům předloženým v tomto případě a ii) evidenci dokumentů ve spisu s uvedením data. Řada poznámek ke spisu vložených do veřejně přístupného spisu reagovala na dotazy, které mohly mít dopad na práva stran na obhajobu.
(47)
Výše uvedené skutečnosti zajistily stranám lepší přístup a umožnily jim podávat v průběhu řízení rozsáhlé připomínky, jimiž se posléze v případě potřeby Komise zabývala. Tvrzení ohledně neúplnosti a pozdního poskytnutí veřejně přístupného spisu, jež předložily různé strany, bylo proto nutno odmítnout.
(48)
Jedna zúčastněná strana rovněž tvrdila, že Komise diskriminovala vývozce a dovozce tím, že při šetření poskytla příznivější zacházení výrobcům v Unii, kteří podali podnět. Zejména se uvádělo, že dovozcům a vývozcům nebylo na rozdíl od výrobců umožněno zachování důvěrnosti údajů. Rovněž se uvádělo, že žadatelům bylo přiznáno příznivější zacházení, jelikož se od nich při zahájení řízení nevyžadovalo předložení formulářů pro výběr vzorku, a že žadateli byla poskytnuta příliš velká pružnost co do lhůty a standardu odpovědí, zatímco vývozce ve stejné situaci byl posouzen na základě dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení.
(49)
V této souvislosti je třeba podotknout, že utajení totožnosti výrobců v Unii, kteří podpořili podnět, vycházelo z řádně odůvodněné žádosti v souladu s článkem 19 základního nařízení. Vývozci ani dovozci takovou žádost nepodali a v průběhu šetření nedošlo k žádným událostem ani se neobjevily informace, které by naznačovaly, že by v důsledku zveřejnění totožnosti vývozců nebo dovozců mohly být poškozeny jejich zájmy. Vzhledem ke skutečnosti, že se situace výrobců v Unii v tomto ohledu zásadně liší od situace vývozců a dovozců, nelze tvrzení týkající se diskriminace uznat.
(50)
Pokud jde o výběr vzorku, odkazuje se na 19. bod odůvodnění. Situace vývozců a dovozců se významně lišila od situace žádajících výrobců, jelikož ve spisu nebyly k dispozici žádné podrobné informace týkající se vývozců a dovozců. Vyplnění formuláře pro výběr vzorku bylo proto nezbytné k ověření ochoty stran spolupracovat a rovněž k získání základních informací, jež byly zapotřebí pro výběr vzorku. Tvrzení týkající se diskriminace je proto nutno odmítnout.
(51)
Pokud jde o pružnost poskytnutou výrobcům v Unii v souvislosti s informacemi získanými prostřednictvím dotazníků v rámci šetření a použitím článku 18 základního nařízení, je nutno poznamenat, že vzhledem ke skutečnosti, že u vývozců a dovozců, jakož i u výrobců v Unii byl důsledně uplatňován stejný přístup, nemohou existovat důvody pro tvrzení ohledně diskriminace. Toto nepodložené tvrzení je proto odmítnuto.
(52)
S ohledem na výběr srovnatelné země některé strany uvedly, že krátké lhůty, načasování a způsob předání dotazníků diskriminovaly indické a indonéské společnosti. V tomto ohledu se podotýká, že dotazníky do Indie a Indonésie bylo možno zaslat teprve na konci prosince 2008 poté, co byly získány příslušné adresy výrobců. Komise zajistila, aby společnosti v těchto zemích měly k dispozici stejnou lhůtu pro odpověď jako společnosti v Brazílii. Pokud jde o vlastní předání dotazníků, využila Komise ve všech případech zaslání doporučeným dopisem a pokud možno rovněž e-mailem. Výše uvedená tvrzení musí být proto odmítnuta.
(53)
Některé strany uvedly, že informace týkající se srovnatelné země byly do veřejně přístupného spisu vloženy s nepatřičnou prodlevou a že to poškodilo jejich práva na obhajobu. Komise podotýká, že v tomto šetření bylo zjištěno, že většina prvních odpovědí na dotazník bez důvěrných informací, které poskytly společnosti ve srovnatelné zemi, byla považována za nedostatečné, a bylo proto nutné vyžádat si nové, vhodnější veřejně přístupné verze. Po obdržení těchto odpovědí byly tyto neprodleně zařazeny do veřejně přístupného spisu. Komise mezitím zařadila do veřejně přístupného spisu souhrnné informace o konzultovaných společnostech a obdržených odpovědích. Tato tvrzení je proto nutno odmítnout.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. DOTČENÝ VÝROBEK
(54)
Výrobek, jehož se týká tento přezkum, je stejný jako výrobek vymezený v původním nařízení, tj. některá obuv se svrškem z usně nebo kompozitní usně, kromě sportovní obuvi, obuvi, která se vyrábí speciální technologií, pantoflí a ostatní domácí obuvi a obuvi s ochrannou špičkou pocházející z Čínské lidové republiky a Vietnamu (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 a ex 6405 10 00.
(55)
V tomto šetření se použijí definice uvedené v čl. 1 odst. 2 původního nařízení. Podle těchto definic se rozumí:
„sportovní obuví“ obuv ve smyslu poznámky 1 k položkám v kapitole 64 přílohy I nařízení Komise (ES) č. 1031/2008;
„obuví, která se vyrábí speciální technologií (dále jen ‚obuví STAF‘),“ obuv, jejíž cena CIF za jeden pár činí nejméně 7,5 EUR, určená pro sportovní použití, s jednoduchou nebo vícevrstvou litou podešví, bez vstřikování, vyráběná ze syntetických materiálů speciálně určených k tlumení nárazů způsobených vertikálními nebo laterálními pohyby, a s technickými prvky, například hermeticky uzavřenými polštářky naplněnými plynem nebo kapalinou, mechanickými komponenty, které tlumí nebo neutralizují nárazy, nebo takové materiály jako například polymery s nízkou hustotou, kódů KN ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98,
„obuví s ochrannou špičkou“ obuv mající ochrannou špičku a odolnost proti nárazu alespoň 100 joulů (1), kódů KN: ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 a ex 6405 10 00;
„pantoflemi a ostatní domácí obuví“ rozumí obuv kódu KN ex 6405 10 00.
2. OBDOBNÝ VÝROBEK
(56)
Obdobným výrobkem, který je předmětem tohoto přezkumu před pozbytím platnosti, je podle definice v původním šetření některá obuv se svrškem z usně bez ohledu na to, zda je vyráběna a prodávána na domácím trhu nebo na srovnatelném trhu anebo vyvážena do Unie z ČLR nebo Vietnamu.
2.1. Srovnatelnost výrobků
(57)
Některé strany tvrdily, že obdobný výrobek prodávaný v Unii není srovnatelný s dotčeným výrobkem vyváženým z ČLR a Vietnamu. Bylo však zjištěno, že výrobek prodávaný v Unii byl (v tomto přezkumu) srovnatelný s dotčeným výrobkem vyváženým z dotčených zemí. Zejména bylo zjištěno, že fyzické a technické vlastnosti a užití a rovněž kanály pro distribuci dotčeného výrobku jsou obdobné a od doby původního šetření se nezměnily. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(58)
Některé strany rovněž tvrdily, že systém použitý při šetření ke srovnání druhů výrobku prodávaných jednotlivými spolupracujícími společnostmi nebyl přiměřený, jelikož nebyl dostatečně specifický, aby bylo zaručeno spravedlivé srovnání. Použitý systém kontrolních čísel výrobku (systém PCN, Product Control Number system) umožnil srovnání až 600 různých kategorií nebo druhů výrobku uspořádaných podle pěti hlavních kritérií, a to styl obuvi, typ spotřebitele, druh obuvi, materiál podešve a podšívka. Tento systém PCN byl mimoto použit již v předchozím šetření. Nebyly předloženy žádné důvody, proč by se měl tento systém změnit. V tomto přezkumném šetření před pozbytím platnosti byl proto použit stejný systém PCN jako v původním šetření. Toto tvrzení bylo tudíž odmítnuto.
(59)
Některé strany uvedly, že v průběhu šetření Komise v porovnání s původním řízením změnila svou metodiku, a to změnou definice kontrolních čísel výrobku (Product Control Number, PCN). Toto tvrzení však není správné. V průběhu šetření vyšlo najevo, že některé strany u určitých druhů výrobku nesprávně vyložily a použily strukturu PCN. Aby byl zajištěn jednotný přístup, byly dotyčné modely obuvi přeřazeny a přidány ke správnému PCN, bylo-li to považováno za nezbytné. Pokud Komise zjistila, že dotyčné strany poskytly nesprávné informace, musela je opravit. Tuto opravu proto nelze považovat za změnu metodiky, ani za změnu obsahu PCN. Naopak, nutnost dodržet metodiku PCN byla skutečným důvodem, proč bylo nezbytné provést opravu. Toto tvrzení bylo proto nutno odmítnout.
2.2. Žádosti o vyloučení
(60)
Řada zúčastněných stran předložila tvrzení podobná tvrzením, jež byla obdržena v původním šetření. Tyto strany tvrdily, že určité druhy obuvi v rámci definice obdobného výrobku, například turistická obuv, obuv na bowling, obuv pro kanoistiku na divoké vodě, obuv, která se vyrábí speciální technologií, jezdecká obuv a obuv zvláštních velikostí, liší příliš na to, aby patřily do stejné kategorie. Dále bylo uvedeno, že by se prahová hodnota ve výši 7,5 EUR za jeden pár vztahující se na obuv STAF měla snížit. Připomíná se, že v původním šetření byla tato prahová hodnota snížena z 9 EUR na 7,5 EUR za jeden pár.
(61)
V tomto ohledu neumožňuje šetření před pozbytím platnosti změnit definici výrobku, na nějž se vztahují opatření. Tuto změnu by bylo možno uvážit, pokud by některá strana předložila odůvodněnou žádost podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení. Výše uvedená tvrzení bylo proto nutno odmítnout.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OPAKOVANÉHO VÝSKYTU DUMPINGU
1. OBECNÉ POZNÁMKY
(62)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo přezkoumáno, zda je po případném ukončení platnosti opatření uložených na dovoz z ČLR a Vietnamu pravděpodobné přetrvávání dumpingu nebo jeho opakovaného výskytu.
(63)
Vývoj objemů a cen dovozu z obou dotčených zemí je uveden v tabulce č. 1. Na čínský dovoz se do 31. posince 2004 vztahovaly kvóty, po tomto dni se dovoz významně zvýšil a nejvyšších úrovní dosáhl v roce 2006. V roce 2007 a v období přezkumného šetření se objem dovozu po poklesu ve srovnání s rokem 2006 ustálil. V důsledku šetření zaměřeného proti obcházení předpisů byla opatření rozšířena na dovoz ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao, který od září 2007 podléhal evidenci.
(64)
Na dovoz z Vietnamu se kvóty nevztahovaly a tento dovoz byl v období původního šetření na vysoké úrovni. Do roku 2007 se pak objem dovozu snižoval, načež v období přezkumného šetření opět vzrostl.
(65)
Z těchto údajů vyplývá, že v rozporu s tvrzeními, která předložily některé zúčastněné strany, byl v období přezkumného šetření dovoz z dotčených zemí na vysoké úrovni. Jejich společný podíl na trhu v období přezkumného šetření činil 28,7 %, a je tudíž podstatně vyšší než úrovně zaznamenané v období původního šetření (23,2 %). Ačkoliv příslušné podíly na trhu od období původního šetření kolísaly, zůstaly na celkově významné úrovni, jelikož v období přezkumného šetření měla každá země podíl na trhu vyšší než 10 %.
(66)
Průměrné ceny dovozu z obou zemí podle údajů Eurostatu mezi obdobím původního šetření a rokem 2006 vzrostly. Od té doby se ceny v případě ČLR ustálily a v případě Vietnamu poklesly.
(67)
Jelikož údaje Eurostatu jsou nutně obecné, a ačkoliv se vztahují na dotčený výrobek, neuvádějí možné změny sortimentní skladby, byla u sedmi společností zařazených do vzorku v případě ČLR a tří společností zařazených do vzorku v případě Vietnamu provedena analýza za účelem přezkoumání vývoje cen. Pro společnosti zařazené do vzorku v obou zemích bylo celkově zjištěno, že se ceny dovozu v době od roku 2006 do období přezkumného šetření snížily.
Tabulka č. 1
Celkový objem a hodnota dovozu ze zemí, jichž se týkalo šetření
Období původního šetření
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
Objem (v tis. párů)
ČLR
63 403
183 568
157 560
123 016
125 052
Podíl na trhu
8,8 %
22,9 %
21,6 %
17,8 %
18,5 %
Vietnam
102 625
100 619
79 427
62 503
68 852
Podíl na trhu
14,2 %
12,6 %
11,0 %
9,1 %
10,2 %
Hodnota (v EUR)
ČLR (Eurostat)
7,2
7,5
8,4
8,4
8,5
Vietnam (Eurostat)
9,2
9,5
10,2
9,7
9,5
Zdroj: údaje z databáze Comext (Eurostat), v případě potřeby upravené pomocí statistických údajů, jež měla Komise k dispozici, s cílem vyloučit výrobky, které nepředstavují dotčený výrobek.
Tabulka č. 2
Celkový objem a hodnota dovozu od společností zařazených do vzorku
Období původního šetření
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
Objem (v tis. párů)
ČLR (vzorek)
neuv.
neuv.
11 381
12 787
13 759
Podíl na trhu
1,5 %
1,8 %
2,0 %
Vietnam (vzorek)
neuv.
neuv.
14 400
15 250
14 500
Podíl na trhu
2 %
2,2 %
2,2 %
Hodnota (v EUR)
ČLR (vzorek)
neuv.
neuv.
12,6
10,7
10,3
Vietnam (vzorek)
neuv.
neuv.
11,4
10,8
10,6
2. DUMPINGOVÝ ČÍNSKÝ A VIETNAMSKÝ DOVOZ V PRŮBĚHU OBDOBÍ PŘEZKUMNÉHO ŠETŘENÍ
2.1. Běžná hodnota
2.1.1. Srovnatelná země
(68)
Podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení se u dovozu ze zemí bez tržního hospodářství a v případě, že pro země uvedené v čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení nebylo možno přiznat status tržního hospodářství, běžná hodnota určí na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve vhodné třetí zemi s tržním hospodářstvím.
(69)
Za účelem stanovení běžné hodnoty pro ČLR a Vietnam Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že jako srovnatelnou zemi hodlá použít Brazílii, která byla použita jako vhodná srovnatelná země v původním šetření. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
(70)
Byly obdrženy připomínky od několika kategorií zúčastněných stran, například spolupracujících vyvážejících výrobců, sdružení, která je zastupují, jejich vnitrostátních orgánů a rovněž zástupců dovozců, z nichž vyplývalo, že vhodnější srovnatelnou zemí než Brazílie by bylo Thajsko, Indie nebo Indonésie. Komise tyto návrhy přezkoumala na základě kritérií pro výběr srovnatelné země.
(71)
V této souvislosti Komise zjistila, že velikost trhu s usňovou obuví v období přezkumného šetření lze v případě Brazílie odhadnout na 189 milionů párů, v případě Indie na 800 milionů párů, v případě Indonésie na 109 milionů párů a v případě Thajska pouze na 6 milionů párů. Vzhledem k velmi malé velikosti thajského trhu a dostupnosti jiných možností Komise dále Thajsko nezkoumala jako možnou srovnatelnou zemi.
(72)
Komise si proto na základě žádostí stran vyžádala spolupráci výrobců obuvi v Brazílii, Indii a Indonésii. Společnostem v těchto třech zemích byly rozeslány dotazníky a smysluplné odpovědi byly obdrženy od pěti brazilských výrobců, jednoho indického výrobce a pěti indonéských výrobců.
(73)
Komise ověřila reprezentativnost společností, které odpověděly na dotazník, pokud jde o jejich domácí prodej.
(74)
Co se týká Brazílie, tři společnosti, jichž se týkalo šetření, měly domácí prodej obdobného výrobku v období šetření představující přibližně 17 % čínského a 19 % vietnamského vývozu zařazeného do vzorku.
(75)
Pokud jde o Indii, přihlásila se pouze jedna společnost, která nahlásila domácí prodej obdobného výrobku v období šetření představující přibližně 5 % čínského a 6 % vietnamského vývozu zařazeného do vzorku.
(76)
Co se týká Indonésie, pět spolupracujících společností mělo domácí prodej obdobného výrobku představující přibližně 2 % čínského a 2 % vietnamského vývozu zařazeného do vzorku.
(77)
Brazílie byla tudíž zemí s nejreprezentativnějším objemem domácího prodeje v období šetření.
(78)
Komise následně ověřila, kolika druhů obuvi se s ohledem na druhy obuvi vyvážené ČLR a Vietnamem týkal domácí prodej ve třech dotčených zemích.
(79)
Domácí prodej spolupracujících brazilských a indonéských výrobců zahrnoval v období přezkumného šetření celý sortiment a měl shodu se značným počtem PCN vyvážených z ČLR a Vietnamu. V případě Indie nahlásil jediný spolupracující výrobce domácí prodej v období přezkumného šetření odpovídající pouze 1 PCN vyváženému ČLR a Vietnamem.
(80)
Podle údajů shromážděných Komisí mají všechny tři zkoumané země významný počet výrobců, což zajišťuje, že na příslušných trzích panuje mezi domácími hospodářskými subjekty vysoká úroveň hospodářské soutěže. Brazílie má přibližně 7 800 výrobců usňové obuvi, z toho lze 1 500 výrobců považovat za výrobce dostatečně velké, aby je bylo možno srovnat s čínskými či vietnamskými společnostmi. Indie nahlásila přibližně 3 000 výrobců. V případě Indonésie se počet výrobců odhaduje na 212. Tyto tři země mají značný vývoz (podle odhadů přibližně 64 milionů párů v případě Brazílie, 67 milionů párů v případě Indie a 27 milionů párů v případě Indonésie). Bylo zjištěno, že Brazílie má vyšší domácí spotřebu usňové obuvi na osobu (1) v porovnání s Indií (0,7) a Indonésií (0,5).
(81)
Pokud jde o dovoz do zkoumaných zemí, tento dosáhl v období přezkumného šetření podílu na trhu ve výši cca 2 % v případě Brazílie, cca 1 % v případě Indie a cca 1,5 % v případě Indonésie.
(82)
Na základě výše uvedených skutečností měla Komise za to, že Brazílie je nejvhodnější srovnatelnou zemí. Zejména bylo zjištěno, že Brazílie má nejreprezentativnější objem domácího prodeje obuvi se svrškem z usně. Brazilské spolupracující společnosti mimoto vyrábějí široký sortiment výrobků, které z velké části odpovídají výrobkům z ČLR a Vietnamu. Indonéští spolupracující výrobci, kteří mají rovněž široký sortiment, mají mnohem nižší domácí prodej, zatímco indický domácí prodej sice dosahuje významného objemu, sortiment je však omezený.
(83)
Řada stran uvedla, že by Brazílie neměla být použita jako srovnatelný trh, jelikož se specializuje pouze na dámskou obuv. Tyto strany tvrdily, že to lze prokázat odpověďmi na dotazník, které poskytly brazilské spolupracující společnosti, a skutečností, že Brazílie vyváží většinou dámskou obuv.
(84)
Šetřením však bylo prokázáno, že více než polovina celkového domácího prodeje nahlášeného spolupracujícími brazilskými společnostmi připadala na pánskou obuv. Během inspekcí na místě, které Komise uskutečnila u brazilských výrobců, bylo zjištěno, že ačkoliv se dvě menší společnosti skutečně specializují více na dámskou obuv, největší společnost prodává na domácím trhu především pánskou obuv. Prodej na domácím trhu se tudíž v případě dámské i pánské obuvi uskutečňuje v dostatečném množství. Pokud jde o tvrzení, že vývoz Brazílie představuje především dámská obuv, Komise se nedomnívá, že struktura vývozu dané země musí nutně odpovídat struktuře výrobků prodávaných na domácím trhu.
(85)
Některé strany uvedly, že z odpovědí na dotazník vyplývá, že se Brazílie specializuje na sandály, které tudíž nelze srovnat s druhy obuvi vyváženými z ČLR a Vietnamu, jež zahrnují širší sortiment. Zkoumání Komise toto tvrzení nepotvrdilo, nýbrž prokázalo, že brazilští výrobci prodávají široký sortiment druhů obuvi, který po převodu na úroveň PCN odpovídá více než 50 % modelů vyvážených čínskými a vietnamskými společnostmi zařazenými do vzorku.
(86)
Některé strany tvrdily, že Brazílii nelze použít jako srovnatelnou zemi pro dětskou obuv, jelikož má velmi malou výrobu tohoto druhu obuvi. Komise podotýká, že není neobvyklé, že srovnatelná země nevyrábí veškeré poddruhy obdobného výrobku. To však nebrání tomu, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání běžné hodnoty provedením náležitých úprav u tohoto druhu. Jelikož žádný ze spolupracujících brazilských výrobců skutečně nevyráběl dětskou obuv, běžná hodnota pro tento druh byla stejně jako v původním šetření vypočítána náležitou úpravou běžné hodnoty vypočítané pro obuv pro dospělé. Vyvozuje se tudíž závěr, že Brazílii lze použít jako srovnatelnou zemi pro všechny druhy usňové obuvi, včetně dětské obuvi.
(87)
Některé strany uvedly, že obuv vyráběná v Brazílii využívá velmi kvalitní useň, a má proto vyšší ceny než ČLR a Vietnam. Tato obuv proto není srovnatelná s obuví pocházející z obou zemí, jichž se týká šetření. Jedna další zúčastněná strana naopak tvrdila, že brazilské ceny je nutno náležitě upravit, jelikož useň brazilské obuvi má nižší jakost než useň používaná v ČLR a ve Vietnamu. Komise tuto záležitost ověřila a zjistila, že pokud jde o ceny a jakost, neexistuje žádný rozdíl mezi usní používanou pro obuv vyráběnou v Brazílii a usní používanou pro obuv vyráběnou v ČLR a ve Vietnamu. V této souvislosti se připomíná, že v původním šetření se použila úprava běžné hodnoty, jelikož useň používaná brazilskými výrobci ve srovnatelné zemi byla podle zjištění nižší jakosti a prodávala se za nižší ceny v porovnání s usní používanou výrobci zařazenými do vzorku ve vyvážejících zemí. V tomto přezkumném šetření se výrobci v Brazílii (a většina výrobců ve vyvážejících zemích) liší od výrobců, kteří spolupracovali při původním šetření. Rozdílná skladba společností vedla k rozdílným vstupním nákladům na useň.
(88)
Některé strany vyslovily názor, že brazilské a vietnamské výrobky nejsou srovnatelné, a tvrdily, že Brazílie vyváží drahou obuv špičkové kvality, zatímco Vietnam vyváží levné výrobky, nepředložily však žádné důkazy, které by toto tvrzení dokládaly. Komise podotýká, že vietnamské výrobky bylo v každém případě nutno porovnat s výrobky prodávanými na brazilském domácím trhu, nikoli s výrobky vyváženými z Brazílie. Komise neshledala žádné důkazy, že obuv pocházející z Vietnamu nebo obuv prodávaná v Brazílii byla omezena na určitý segment trhu.
(89)
Některé strany tvrdily, že od ledna 2008 zvýšila Brazílie cla u obuvi z 20 % na 35 %, a uvedly, že to Brazílii zajistilo vysoce chráněný trh s omezenou hospodářskou soutěží. Tyto strany rovněž tvrdily, že podíl dovozu do Brazílie na trhu je s ohledem na spotřebu příliš nízký. Komise tato tvrzení ověřila. Bylo zjištěno, že Brazílie počátkem roku 2008, tj. v polovině období přezkumného šetření, skutečně zvýšila clo z 20 % na 35 %. Komise však rovněž zjistila, že v průběhu období přezkumného šetření hodnota brazilské měny vůči americkému dolaru významně vzrostla, zejména poté, co Brazílie zavedla zvýšení celních sazeb. Konkrétně, v porovnání s počátkem období přezkumného šetření brazilský real posílil o 19 % (tj. vyšší nárůst než zvýšení cel). Zhodnocení brazilské měny vůči americkému dolaru proto do značné míry vyrovnalo účinek zvýšení cel na dovozní ceny. Komise mimoto neshledala žádné důkazy o tom, že se zvýšení cel projevilo v podstatném zvýšení cen na domácím trhu, ani že bránilo dovozu. Komise ve skutečnosti zjistila, že navzdory zvýšení celních sazeb se dovoz usňové obuvi do Brazílie v prvním pololetí 2008 (tj. po zvýšení celních sazeb) ve srovnání s prvním pololetím 2007 podstatně zvýšil. Zvýšení cel proto nemělo na brazilský trh žádný skutečný dopad.
(90)
Některé strany tvrdily, že Brazílie nemá otevřený trh s obuví, jelikož dovozu obuvi do země brání neautomatické udělování licencí. Komise zjistila, že Brazílie uplatňuje neautomatické udělování licencí na dovoz obuvi, podotýká však, že se nezdá, že by to představovalo překážku pro dovoz vzhledem k výše zmíněnému nárůstu dovozu. Komise mimoto zjistila, že Indonésie rovněž uplatňuje neautomatické udělování licencí na dovoz obuvi. Komise poznamenává, že neautomatické udělování dovozních licencí představuje praxi, která je v souladu s WTO. Komise proto vyvozuje závěr, že neexistují žádné důvody pro to, aby se neautomatické udělování dovozních licencí, které uplatňuje Brazílie, považovalo za omezení dovozu, jež by mohlo vést k závěru, že Brazílie není otevřeným trhem.
(91)
Některé strany uvedly, že významné zhodnocení brazilského realu v posledních letech mělo nepříznivý dopad na konkurenceschopnost Brazílie, nebo že znehodnocení realu o 25 % od doby přezkumného šetření mělo nepříznivý dopad na mezinárodní konkurenceschopnost Brazílie. Tato tvrzení nebyla podložena žádnými důkazy, mimoto v žádném případě nelze mít na to, že vývoj po období přezkumného šetření má význam pro výběr srovnatelné země.
(92)
Na základě výše uvedených skutečností Komise neshledala žádné důkazy, že se celkové podmínky hospodářské soutěže na brazilském trhu od doby původního šetření významně změnily, takže Brazílie není vhodnou srovnatelnou zemí.
(93)
Řada stran uvedla, že Indie nebo Indonésie představují vhodnější volbu srovnatelného trhu, jelikož Brazílie nemá s ČLR a Vietnamem žádnou podobnost z hlediska hospodářského vývoje nebo HNP na obyvatele.
(94)
Je nutno uvést, že země s netržním hospodářstvím nebo hospodářstvím v procesu transformace samozřejmě nemá stejné hospodářské charakteristiky jako země s tržním hospodářstvím. Není neobvyklé, že mezi srovnatelnou zemí a zemí s netržním hospodářstvím nebo s hospodářstvím v procesu transformace existuje tento rozdíl v hospodářském vývoji. To platí taktéž pro rozdíl ve výši příjmu na osobu, který je rovněž ukazatelem hospodářského rozvoje. Nijak to však nebrání tomu, aby byla Brazílie vybrána jako srovnatelná země, má-li se za to, že je z hlediska ostatních zvažovaných činitelů vhodnější.
(95)
Několik zúčastněných stran zdůrazňovalo skutečnost, že v Brazílii jsou mzdové náklady vyšší než v ČLR a Vietnamu, a že by proto Indie, Indonésie nebo Thajsko, jejichž mzdové náklady jsou srovnatelnější, byly vhodnějšími srovnatelnými zeměmi. Bylo uvedeno, že kvůli vyšším mzdám představují mzdové náklady v Brazílii 50-70 % výrobních nákladů v porovnání s 30 % v ČLR.
(96)
Země s odlišnou úrovní hospodářského vývoje může být v tomto ohledu skutečně vybrána za srovnatelnou zemi pro země s netržním hospodářstvím nebo s hospodářstvím v procesu transformace. Obdobně nelze považovat mzdové náklady, které jsou ukazatelem hospodářského rozvoje určité země, samy o sobě za významné kritérium. Co se týká podílu mzdových nákladů na celkových nákladech, Komise ostatně při inspekci na místě zjistila, že mzdové náklady v Brazílii představují méně než 40 % celkových výrobních nákladů, a proto se přibližují příslušné úrovni nákladů v ČLR mnohem více, než se tvrdilo.
(97)
Řada zúčastněných stran rovněž uvedla, že Brazílie není vhodnou zemí pro stanovení běžné hodnoty, jelikož brazilské společnosti hradí náklady na design a výzkum a vývoj, které jdou v případě ČLR a Vietnamu na účet jejich zahraničních odběratelů. Komise zjistila, že tento rozdíl ve struktuře nákladů je věrohodný, jelikož vývozci v dotčených zemích prodávají dotčený výrobek bývalým výrobcům v Unii, kteří hradí výše uvedené složky výrobních nákladů a prodávají výrobek pod svou vlastní značkou. To však není důvod k tomu, aby byla Brazílie zamítnuta jako vhodná srovnatelná země, jelikož při stanovení běžné hodnoty lze provést úpravu těchto nákladů (viz 118. a následující body odůvodnění).
(98)
Některé strany tvrdily, že na rozdíl od ČLR a Vietnamu zahrnují ceny ze závodu v Brazílii výdaje na uvedení na trh, zvláštní daně a náklady na úvěry a dodání. Režijní náklady jsou mimoto v Brazílii podle tvrzení vyšší kvůli menší velikosti brazilských společností. Komise se i v tomto případě domnívá, že to není důvodem k tomu, aby byla Brazílie zamítnuta jako vhodná srovnatelná země, jelikož při výpočtu běžné hodnoty je možno provést úpravu těchto nákladů (viz 118. a následující body odůvodnění).
(99)
Některé strany uvedly, že asijské země mají lepší přístup k surovinám, zejména k usni, než Brazílie. Komise ověřila předložené doklady. Skutečně bylo prokázáno, že výroba usně pokročila rychleji v Asii, to je však nutno posoudit na základě zvýšení asijské výroby zboží z usně. Na země Latinské Ameriky připadá o něco málo více než 15 % světové výroby usňové obuvi a téměř 15 % světové výroby surové usně. Asijské země vyrábějí více než 50 % usňové obuvi na světě, avšak méně než 40 % světové surové usně. Lze tudíž vyvodit závěr, že navzdory rozdílům v absolutních údajích o výrobě usně jsou země Latinské Ameriky soběstačnější v porovnání s asijskými zeměmi, a mají proto snazší přístup k surové usni.
(100)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že Brazílie není vhodnou referenční zemí, jelikož brazilská obuv nepředstavuje náhradu čínské a vietnamské obuvi, poněvadž po uložení antidumpingového cla Unií se dovoz do Unie pocházející z Brazílie nezvýšil, zatímco dovoz z Indie a Indonésie vzrostl. Pokud jde o toto hledisko, dovoz z Indie a Indonésie do Unie se po uložení antidumpingových cel skutečně zvýšil. Komise však poznamenává, že si komerční hospodářské subjekty mohou své dodavatele vybrat libovolně, a jak je posouzeno dále v rámci analýzy újmy, v daném případě upřednostňovaly pořizování výrobků ze zemí sousedících s ČLR a Vietnamem. To však neznamená, že Brazílie není vhodnou srovnatelnou zemí. Srovnatelná země mimoto slouží ke stanovení běžné hodnoty. Skutečnost, zda tato země vyváží či nevyváží do Unie, není za tímto účelem důležitá. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(101)
Některé strany uvedly, že Brazílie nemůže být srovnatelným trhem pro Vietnam, jelikož Vietnam je zaměřen na vývoz, zatímco Brazílie prodává především na domácím trhu. Komise nemůže uznat relevantnost tohoto tvrzení. Vietnam je jednoznačněji více zaměřen na vývoz než Brazílie, není však zřejmé, jak by to mohlo ovlivnit běžnou hodnotu vypočítanou v Brazílii, která se vztahuje na brazilské výrobní náklady a domácí prodej.
(102)
Řada stran uvedla, že brazilské vývozní ceny jsou nižší než ceny na domácím trhu. Podle některých stran to naznačuje, že by pro stanovení běžné hodnoty měly být použity spíše vývozní ceny než ceny na domácím trhu. Jiné strany tvrdily, že to dokládá, že brazilský vývoz je dumpingový, a uvedly, že Brazílie proto není vhodnou srovnatelnou zemí. Komise za prvé podotýká, že vývozní ceny nejsou v tomto případě důležité, jelikož jsou k dispozici dostatečně reprezentativní a ziskové ceny na domácím trhu. Za druhé, tvrzení, že brazilské vývozní ceny jsou dumpingové, nebylo doloženo, a v každém případě je nelze potvrdit nebo popřít bez náležitého přezkoumání této záležitosti.
(103)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že Brazílie není vhodnou srovnatelnou zemí, jelikož vláda podporuje vývoz brazilských výrobců. Komise za prvé uvádí, že by tento druh podpory měl dopad především na vývozní ceny, které (jak bylo uvedeno výše) nejsou pro toto šetření důležité. Komise nicméně ověřila důkazy předložené stranami a zjistila, že se uvedená podpora týkala programů na podporu vývozu, jež jsou podobné programům v mnoha jiných zemích a jejichž cílem je zajistit větší informovanost o výrobcích v zahraničí pomocí propagačních kampaní a účastí na mezinárodních obchodních veletrzích. Komise nezjistila žádné náznaky, že by podpora pro propagaci vývozu v Brazílii přinesla prospěch domácímu prodeji obuvi.
(104)
Řada stran upozornila na skutečnost, že Brazílie zahájila antidumpingové šetření týkající se obuvi pocházející z ČLR, při němž byla jako srovnatelná země použita Itálie, a tvrdila, že se italské a brazilské společnosti smluvily v zájmu zjištění co nejvyššího dumpingu v přezkumném šetření prováděném Komisí. Tato tvrzení však nebyla doložena, ani neexistovaly žádné jiné související důkazy. Komise proto toto tvrzení odmítla.
(105)
Na základě výše uvedených skutečností byl vyvozen závěr, že Brazílie je nejvhodnější srovnatelnou zemí.
(106)
Velký počet zúčastněných stran uvedl, že výběr Brazílie jakožto srovnatelné země je rozhodující pro zjištění dumpingu a že by dumping nebyl zjištěn, pokud by byla vybrána některá z ostatních zemí. Komise proto ověřila, jaký by byl výsledek v případě, že by byla zvolena Indonésie, která je jedinou obhajitelnou alternativou Brazílie, ačkoliv nepředstavuje nejlepší možnost, jak bylo prokázáno výše.
(107)
Výsledky jsou uvedeny v příslušném oddíle níže a potvrzují, že v tomto případě nebyl výběr srovnatelné země (z dostupných přípustných možností) rozhodující pro výsledky výpočtu dumpingu.
(108)
Za srovnatelnou zemi byla proto vybrána Brazílie.
2.1.2. Stanovení běžné hodnoty ve srovnatelné zemi
(109)
Poté, co byla Brazílie vybrána jako srovnatelná země, byla běžná hodnota vypočítána na základě údajů ověřených v prostorách spolupracujících brazilských výrobců.
(110)
Bylo zjištěno, že domácí prodej těchto výrobců je reprezentativní ve srovnání s objemem vývozu do Unie uskutečněným vyvážejícími výrobci v ČLR a Vietnamu. Bylo rovněž ověřeno, zda lze domácí prodej považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku, a to stanovením podílu ziskových prodejů nezávislým odběratelům. Šetření prokázalo, že prodej za ceny stejné nebo vyšší než jednotkové náklady představoval více než 80 % celkového objemu prodeje každého výrobce. Běžná hodnota proto vycházela ze skutečné ceny na domácím trhu, vypočítané jako vážený průměr cen při veškerém domácím prodeji daného druhu výrobku uskutečněném v období přezkumného šetření, bez ohledu na skutečnost, zda byly dané obchody ziskové či nikoli.
2.1.3. Běžná hodnota pro společnost Golden Step
(111)
V případě společnosti Golden Step byla běžná hodnota stanovena na základě vlastních údajů společnosti o domácím prodeji a výrobních nákladech. Tyto údaje byly ověřeny v prostorách dotčené společnosti.
(112)
Komise za prvé zjistila, že společnost Golden Step neuskutečnila v průběhu období přezkumného šetření žádný domácí prodej. Běžnou hodnotu proto nebylo možno stanovit na základě cen na domácím trhu, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 1 prvním pododstavci základního nařízení. Bylo proto nutno použít jinou metodu.
(113)
Vzhledem ke skutečnosti, že ke stanovení běžné hodnoty nebylo možno použít ceny na domácím trhu, bylo nutno běžnou hodnotu zjistit početně na základě nákladů dotyčného výrobce. Podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení byla proto běžná hodnota zjištěna početně, a to připočtením přiměřené částky prodejních, správních a režijních nákladů a přiměřeného ziskového rozpětí k výrobním nákladům na daný vyvážený model obuvi.
(114)
V tomto ohledu nebylo možno určit prodejní, správní a režijní náklady a zisk v souladu s čl. 2 odst. 6 písm. a) základního nařízení na základě skutečných částek zjištěných pro ostatní vyvážející výrobce v dotčené zemi, jelikož žádnému jinému čínskému vyvážejícímu výrobci nebyl přiznán status tržního hospodářství. Jelikož společnost Golden Step neměla žádný domácí prodej stejné obecné kategorie výrobku v dotčené zemi, nebylo možno zjistit prodejní, správní a režijní náklady a zisk podle čl. 2 odst. 6 písm. b) základního nařízení. Bylo je proto nutno stanovit v souladu s čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení, tj. na základě jakékoli jiné rozumné metody.
(115)
V této souvislosti posoudila Komise prodejní, správní a režijní náklady a zisk na základě tří možných scénářů. Za prvé zjistila prodejní, správní a režijní náklady a zisk pomocí údajů z původního šetření. Posoudila rovněž prodejní, správní a režijní náklady a zisk čínských vyvážejících výrobců, kterým byl přiznán status tržního hospodářství v jiných nedávných šetřeních a jejichž domácí prodej se uskutečnil v běžném obchodním styku. Podle třetího scénáře Komise přezkoumala informace o prodejních, správních a režijních nákladech a zisku zjištěné ve srovnatelné zemi. Běžná hodnota byla poté posouzena podle těchto scénářů.
2.2. Čínské a vietnamské vývozní ceny
(116)
Pokud se prodej na vývoz uskutečnil přímo nezávislým odběratelům v Unii, byly vývozní ceny stanoveny na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen za dotčený výrobek v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
(117)
Pokud se prodej na vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodních společností, které nejsou ve spojení, byly vývozní ceny stanoveny na základě cen výrobku v okamžiku prodeje na vývoz obchodním společnostem, tj. kupujícímu, který není ve spojení, v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
2.3. Srovnání čínských a vietnamských vývozních cen s běžnými hodnotami pro srovnatelnou zemi
(118)
Podle metodiky použité v původním šetření byly u vyvážených druhů výrobku, které nebyly prodávány na brazilském domácím trhu, při stanovení běžných hodnot použity ceny při domácím prodeji nejpodobnějších druhů výrobku. Tyto ceny byly náležitě upraveny, bylo-li to odůvodněné.
(119)
Běžná hodnota a vývozní ceny byly porovnány na základě ceny ze závodu. Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly, které mají vliv na ceny a srovnatelnost cen. Provedeny byly zejména tyto úpravy:
(120)
Bylo ověřeno, zda je odůvodněná úprava s ohledem na úroveň obchodu podle čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení. V této souvislosti bylo zjištěno, že se úrovně obchodu na domácích a vývozních trzích liší. V souladu s tím byly podle čl. 2 odst. 10 písm. d) až i) základního nařízení provedeny úpravy ke zohlednění slev poskytnutých velkoobchodníkům na brazilském trhu v porovnání s prodejem maloobchodníkům, který výhradně uskutečnili tři brazilští výrobci, jichž se týkalo šetření.
(121)
V zájmu zajištění spravedlivého srovnání mezi čínským a vietnamským vývozem na straně jedné a brazilským domácím prodejem na straně druhé byla v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení provedena úprava ke zohlednění rozdílů v provizích zaplacených nezávislým obchodním zástupcům v Brazílii.
(122)
Podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení byla provedena rovněž úprava s ohledem na výzkum, vývoj a design s cílem zohlednit náklady brazilských výrobců v porovnání s čínskými či vietnamskými výrobci.
(123)
V předchozím šetření byla provedena rovněž úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení ke zohlednění rozdílů v jakosti usně použité k výrobě obuvi. V tomto šetření se takováto úprava nepovažovala za nutnou, jelikož brazilští, čínští a vietnamští vývozci používají useň podobné jakosti (viz 87. bod odůvodnění).
(124)
Ostatní úpravy, včetně úprav týkajících se dopravy a pojištění podle čl. 2 odst. 10 písm. e) základního nařízení, byly provedeny ve všech případech, kdy se to považovalo za přiměřené, správné a odůvodněné.
(125)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že na zjištěná dumpingová rozpětí mělo dopad kolísání směnného kurzu mezi americkým dolarem a eurem, což odůvodňuje provedení úpravy. Toto tvrzení bylo nutno odmítnout. Podle čl. 2 odst. 10 písm. j) základního nařízení lze tuto úpravu přiznat pouze v případě trvalého jednosměrného pohybu směnného kurzu. Pokud směnné kurzy kolísají volně, jak je tomu v případě směnného kurzu mezi americkým dolarem a eurem, pohybují se pravidelně směrem nahoru a dolů. V takovém případě nelze zjistit trvalý jednosměrný pohyb, a nelze tudíž přiznat úpravu.
2.4. Stanovení dumpingu pro společnosti v ČLR, jichž se týkalo šetření
2.4.1. Stanovení dumpingu pro společnost Golden Step
(126)
V případě společnosti Golden Step prokázalo srovnání její vývozní ceny s běžnou hodnotou (jak bylo objasněno v 111. a následujících bodech odůvodnění) dumpingové rozpětí mezi 5 % a 16 %.
2.4.2. Stanovení dumpingu pro společnosti, jimž nebyl přiznán status tržního hospodářství
(127)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle jednotlivých druhů výrobku a vážené průměrné vývozní ceny podle jednotlivých druhů výrobku. U všech společností zařazených do vzorku bylo pro ČLR vypočítáno jedno vážené průměrné dumpingové rozpětí. Toto dumpingové rozpětí bylo stanoveno pro všechny ostatní vyvážející výrobce v ČLR.
(128)
Celostátní úroveň dumpingu pro ČLR byla zjištěna v rozpětí od 35 % do 38 % ceny CIF na hranice Unie podle metody výpočtu použité pro společnost Golden Step, jak bylo objasněno v 115. bodě odůvodnění.
(129)
S ohledem na závěr týkající se výběru srovnatelné země byl proveden rovněž výpočet dumpingu pomocí výše uvedené metodiky s výjimkou toho, že brazilské běžné hodnoty byly nahrazeny běžnými hodnotami spolupracujících indonéských výrobců. Tento výpočet vedl k dumpingovému rozpětí mezi 19 % a 22 %, podle metody výpočtu použité pro společnost Golden Step.
2.5. Stanovení dumpingu pro společnosti ve Vietnamu, jichž se týkalo šetření
(130)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle jednotlivých druhů výrobku a vážené průměrné vývozní ceny podle jednotlivých druhů výrobku. Jelikož žádné ze společností zařazených do vzorku nebyl přiznán status tržního hospodářství, bylo pro Vietnam vypočítáno jedno vážené průměrné dumpingové rozpětí. Toto dumpingové rozpětí bylo stanoveno pro všechny ostatní vyvážející výrobce ve Vietnamu.
(131)
Celostátní úroveň dumpingu pro Vietnam byla stanovena ve výši 43,8 % z ceny CIF na hranice Unie.
(132)
Stejně jako v případě ČLR byl proveden rovněž výpočet dumpingu pomocí výše uvedené metodiky s výjimkou toho, že brazilské běžné hodnoty byly nahrazeny běžnými hodnotami spolupracujících indonéských výrobců. Tento výpočet vedl k dumpingovému rozpětí ve výši 28,4 %.
2.6. Závěr ohledně přetrvávání dumpingu z dotčených zemí
(133)
Některé zúčastněné strany uvedly, že se vývoz z dotčených zemí v období mezi uložením konečných opatření v dubnu 2006 a skončením období přezkumného šetření snížil. Tyto strany tvrdily, že tento pokles odráží snížení výroby a výrobní kapacity v ČLR a Vietnamu, jež bylo zapříčiněno uložením konečných opatření, přesunutím výroby z ČLR a Vietnamu do jiných zemí nebo zvýšením jejich domácího prodeje. Dále se uvádělo, že se dovozní ceny zvýšily, nebo byly stálé. Strany proto tvrdily, že objem a ceny dovozu nemohou odůvodnit zjištění týkající se přetrvávání dumpingu u významných objemů v průběhu období přezkumného šetření.
(134)
Tato tvrzení nemění zjištění, že pro období přezkumného šetření byla zjištěna významná dumpingová rozpětí a že se tato rozpětí vztahují na velké objemy dovozu s vysokými podíly na trhu Unie. Byl proto vyvozen závěr, že u dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR a Vietnamu přetrvával dumping.
3. VÝVOJ DOVOZU Z ČLR V PŘÍPADĚ ZRUŠENÍ OPATŘENÍ
3.1. Obecné poznámky
(135)
Byl analyzován pravděpodobný vývoj dovozu z ČLR, pokud jde o očekávané ceny a objemy.
(136)
Jako výchozí bod byly zjištěny ceny pro období přezkumného šetření. Byly k dispozici údaje z vyplněných formulářů pro výběr vzorku (obdržené od 58 spolupracujících vyvážejících výrobců), které zahrnovaly prodejní ceny na domácím trhu a ceny vývozu na trh Unie a na trhy třetích zemích. Tyto informace byly použity, jelikož se považovaly za nejlepší zdroj informací o cenách, jež jsou k dispozici pro dotčený výrobek, s cílem srovnat cenové ukazatele na různých trzích. Tyto údaje se považovaly za reprezentativní, jelikož zahrnovaly 22 % dovozu na trh Unie. Ceny vývozu do Unie obsažené ve vyplněných formulářích pro výběr vzorku byly zkontrolovány se statistickými údaji, které měla Komise k dispozici, ačkoliv statistické údaje nebylo možno použít pro srovnání cen, jelikož nezahrnovaly čínský domácí prodej a vývoz do třetích zemí.
(137)
I když údaje z databáze Eurostatu představovaly další důvěryhodný zdroj, nenabídly, jak je již vysvětleno v 67. bodě odůvodnění, možnost srovnat ceny na různých trzích.
(138)
Ceny na trhu Unie byly získány z údajů výrobců v Unii pro výběr vzorku. Při šetření bylo zjištěno, že tyto průměrné ceny byly srovnatelné s cenami dovážené obuvi, jelikož:
-
se týkaly obdobného výrobku,
-
byly na stejné obchodní úrovni,
-
byly za srovnatelných podmínek Incoterms,
-
zahrnovaly srovnatelné množství.
(139)
Byl analyzován rovněž dopad určitých nových událostí, k nimž došlo od skončení období přezkumného šetření, jelikož se považoval za dostatečně významný, aby ovlivnil pravděpodobnost přetrvávání dumpingu. Tuto analýzu požadovaly rovněž zúčastněné strany.
3.2. Vztah mezi cenami v Unii a v ČLR
(140)
Z vyplněných formulářů pro výběr vzorku vyplynulo, že ceny na čínském domácím trhu stanovené na základě vlastních údajů vývozců byly nižší než ceny na trhu Unie. Je však nutno uvést, že nebylo možno ověřit údaje všech společností, které nebyly zařazeny do vzorku (včetně údajů týkajících se případného domácího prodeje). Nebylo proto možno provést podrobnou analýzu cen na domácím trhu v ČLR. Mimoto se to nepovažovalo za nutné vzhledem k obecnému zjištění ohledně přetrvávání dumpingu.
3.3. Vztah mezi cenami vývozu do třetích zemí a cenovou úrovní v Unii
(141)
Z vyplněných formulářů pro výběr vzorku vyplynulo, že ceny, jichž dosáhly čínské spolupracující společnosti na velkých trzích třetích zemí, byly nižší než ceny převládající na trhu Unie. To opět naznačovalo, že by čínští výrobci mohli vyvážet větší množství do Unie. Pokud by opatření pozbyla platnosti, bylo by pro čínské vyvážející výrobce ziskovější přesměrovat vývoz do Unie. Tyto údaje o cenách, jichž dosáhly čínské spolupracující společnosti na velkých trzích třetích zemí, však nebylo možno ověřit, analýza proto nebyla dále prováděna.
(142)
Některé zúčastněné strany uvedly, že ostatní trhy jsou přitažlivější než trh Unie. K doložení tohoto tvrzení předložila jedna strana analýzu čínských celních statistik. Analýza Komise však prokázala, že kromě trhu Spojených států je pro čínské vývozce trh Unie i nadále nejpřitažlivějším trhem. Vývoz se v období, na něž se vztahovala analýza této strany (tj. od roku 2005 do roku 2008), ve skutečnosti zvýšil. Pokud by byla antidumpingová cla zrušena, trh Unie by se stal ještě přitažlivějším, a objem by proto pravděpodobně vzrostl.
3.4. Vztah mezi cenami vývozu do třetích zemí a cenami v ČLR
(143)
Z vyplněných formulářů pro výběr vzorku, které byly obdrženy od 58 čínských spolupracujících společností, vyplývá, že ceny vývozu na velké trhy třetích zemí jsou nižší než ceny, jichž tyto společnosti dosahují na domácím trhu. Tyto údaje však nebylo možno ověřit, a analýza nebyla proto prováděna dále.
(144)
Mimoto ceny vývozu do třetích zemí v porovnání s brazilskou běžnou hodnotou naznačují, že tyto vývozní ceny jsou obvykle podstatně nižší. Z důvodů objasněných ve 140. bodě odůvodnění však nebylo možno tyto údaje ověřit, a analýza proto nebyla prováděna dále.
(145)
Z dostupných údajů vyplývá pravděpodobné přetrvávání dumpingu.
3.5. Nevyužité kapacity a zásoby
(146)
Všechny čínské společnosti ve vzorku provozují systém výroby na objednávku, jejich zásoby proto představují hotové výrobky, které čekají na expedici. Systém výroby na objednávku se využívá kvůli tomu, že se obuvnické výrobní odvětví musí každou sezónu přizpůsobit novým módním trendům na základě objednávek odběratelů a nemůže využít prodej ze zásob. Jelikož společnosti nemají skutečné zásoby, nelze tento prvek považovat za přiměřený ukazatel pro analýzu pravděpodobného přetrvávání dumpingu.
(147)
Při šetření bylo zjištěno, že nevyužité kapacity všech 58 spolupracujících čínských společností představují přibližně 9 % jejich celkové kapacity pro výrobu obuvi. Toto množství odpovídá 14,5 milionu párů u 58 spolupracujících společností a přibližně 65 milionů párů u všech vyvážejících výrobců. Posledně uvedený údaj představuje přibližně 10 % celkové spotřeby Unie (jak je uvedeno v tabulce č. 3).
(148)
Byla analyzována pravděpodobnost využití této volné kapacity. Vzhledem k výše uvedeným rozdílům mezi cenovou úrovní v Unii, na čínském domácím trhu a ve třetích zemích je pravděpodobné, že čínské společnosti mají pobídku k tomu, aby využily volnou kapacitu k vývozu do Unie. Dalším činitelem, který činí trh Unie přitažlivým pro čínské vývozce, je jeho velikost.
(149)
Dále je nutno uvést, že stávající montážní linky lze využít k výrobě jiných druhů obuvi, například obuvi STAF a obuvi s textilním svrškem, jakož i dotčeného výrobku. Společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující společnosti v ČLR vyrábějí velké množství obuvi, která nepředstavuje dotčený výrobek. Stávající rozdělení mezi výrobu dotčeného výrobku a ostatní obuv závisí na požadavcích odběratelů a způsobech objednávání a pořizování výrobků používaných dovozci v Unii. Pokud by však byla opatření zrušena, dovozci v Unii by jistě přehodnotili své způsoby pořizování výrobků a mohou objednávat větší část dotčeného výrobku u čínských výrobců. To by mohlo vést k zvýšení množství dotčeného výrobku vyváženého do Unie.
3.6. Praktiky obcházení předpisů a absorpce
(150)
Jak bylo uvedeno v nařízení (ES) č. 388/2008, stávající opatření vztahující se na ČLR byla obcházena zásilkami přes zvláštní administrativní oblast ČLR Macao. Opatření byla proto rozšířena na zásilky dotčeného výrobku zkompletované a zasílané přes zvláštní administrativní oblast ČLR Macao. Tyto praktiky obcházení předpisů prokazují přitažlivost trhu Unie pro čínské vyvážející výrobce.
3.7. Závěr
(151)
Šetřením bylo prokázáno, že pokud by byla opatření zrušena, je pravděpodobné přetrvávání dumpingu. Tento závěr vychází z přitažlivosti trhu Unie, pokud jde o srovnání objemu a cen mezi trhem Unie, čínským trhem a trhy třetích zemí.
(152)
Řada činitelů, včetně relativní úrovně cen, dostupnosti volných kapacit, obcházení předpisů a možnosti přechodu z výroby ostatní obuvi na dotčený výrobek, dokládá pravděpodobný nárůst dováženého množství, pokud by byla opatření zrušena. Jiné činitele, například světová hospodářská krize a tendence přesouvat výrobu do jiných zemí, na druhou stranu do jisté míry nevyhnutelně sníží dovážené množství. Tyto činitele jsou blíže analyzovány v oddíle 5 (Vývoj po období přezkumného šetření).
(153)
Vyvozuje se závěr, že dovoz z ČLR bude i nadále přicházet na trh Unie ve velkém objemu a že tento objem bude prodáván za nízké, dumpingové ceny, takže je pravděpodobné přetrvávání dumpingu, pokud by opatření pozbyla platnosti.
4. VÝVOJ DOVOZU Z VIETNAMU V PŘÍPADĚ ZRUŠENÍ OPATŘENÍ
4.1. Obecné poznámky
(154)
Pravděpodobný vývoj dovozu z Vietnamu byl analyzován s ohledem na očekávané ceny i objemy.
(155)
Jako výchozí bod byly stanoveny ceny pro období přezkumného šetření. Byly k dispozici údaje z vyplněných formulářů pro výběr vzorku (obdržených od 51 spolupracujících vietnamských vyvážejících výrobců), které zahrnovaly prodejní ceny na domácím trhu a ceny vývozu na trh Unie a na trhy třetích zemích. Tyto informace byly použity, jelikož se považovaly za nejlepší zdroj informací o cenách, jež jsou k dispozici pro dotčený výrobek s cílem srovnat cenové ukazatele na různých trzích. Tyto údaje se považovaly za reprezentativní, jelikož zahrnovaly 82 % dovozu na trh Unie. Ceny vývozu do Unie uvedené ve vyplněných formulářích pro výběr vzorku byly zkontrolovány se statistickými údaji (údaje Taric), které měla Komise k dispozici. Statistické údaje však nebylo možno použít pro srovnání cen, jelikož nezahrnovaly vietnamský domácí prodej a vývoz do třetích zemí.
(156)
I když údaje z databáze Eurostatu představovaly další důvěryhodný zdroj, nenabídly, jak je již vysvětleno v 67. bodě odůvodnění, možnost srovnat ceny na různých trzích.
(157)
Ceny na trhu Unie byly získány z údajů výrobců v Unii pro výběr vzorku. Při šetření bylo zjištěno, že tyto průměrné ceny byly srovnatelné s cenami dovážené obuvi, jelikož:
-
se týkaly obdobného výrobku,
-
byly na stejné úrovni obchodu,
-
byly za srovnatelných podmínek Incoterms,
-
zahrnovaly srovnatelné množství.
4.2. Vztah mezi cenami v Unii a ve Vietnamu
(158)
Z vyplněných formulářů pro výběr vzorku vyplynulo, že vietnamské ceny na domácím trhu stanovené na základě vlastních údajů vývozců byly nižší než ceny na trhu Unie. Je však nutno uvést, že nebylo možno ověřit údaje všech společností, které nebyly zařazeny do vzorku (včetně údajů týkajících se případného domácího prodeje). Nebylo proto možno provést podrobnou analýzu cen na domácím trhu ve Vietnamu. Stejně jako v případě ČLR se to nepovažovalo za nutné vzhledem k obecnému zjištění ohledně přetrvávání dumpingu.
4.3. Vztah mezi cenami vývozu do třetích zemí a cenovou úrovní v Unii
(159)
Podle údajů vietnamského statistického úřadu a vietnamského celního ředitelství (pro kalendářní rok 2008) bylo přibližně 50 % vývozu vietnamské obuvi odesláno na trh Unie. Z obdržených informací pro výběr vzorku mimoto vyplývá, že v průběhu období přezkumného šetření spolupracující vývozci prodávali značně velké objemy rovněž na trzích třetích zemí.
(160)
Z vyplněných formulářů pro výběr vzorku vyplynulo, že ceny, jichž dosáhly vietnamské spolupracující společnosti na velkých trzích třetích zemí, byly nižší než ceny převládající na trhu Unie. To naznačovalo, že by vietnamští výrobci mohli vyvážet do Unie větší množství.
4.4. Vztah mezi cenami vývozu do třetích zemí a cenami ve Vietnamu
(161)
Vzhledem k nízkému objemu prodeje uskutečněného vyvážejícími výrobci na vietnamském domácím trhu nebylo možno s ohledem na toto srovnání vyvodit smysluplný závěr.
4.5. Nevyužité kapacity a zásoby
(162)
Všechny vietnamské společnosti ve vzorku provozují systém výroby na objednávku, jejich zásoby proto představují hotové výrobky, které čekají na expedici. Systém výroby na objednávku se využívá kvůli tomu, že se obuvnické výrobní odvětví musí každou sezónu přizpůsobit novým módním trendům na základě objednávek odběratelů a nemůže využít prodej ze zásob. Usuzuje se proto, že zásoby nejsou v tomto případě důležitým ukazatelem.
(163)
Při šetření bylo zjištěno, že nevyužité kapacity všech 51 spolupracujících vietnamských společností představují přibližně 17 % jejich celkové kapacity pro výrobu obuvi. Toto množství odpovídá 34 milionům párů u 51 spolupracujících společností a přibližně 42 milionům párů u všech vyvážejících výrobců. Posledně uvedený údaj představuje přibližně 6 % celkové spotřeby Unie (jak je uvedeno v tabulce č. 3).
(164)
Byla analyzována pravděpodobnost využití této volné kapacity. Vzhledem k výše uvedeným rozdílům mezi cenovou úrovní v Unii a na trzích třetích zemí je pravděpodobné, že vietnamské společnosti mají pobídku k tomu, aby využily volnou kapacitu k vývozu do Unie. Tento závěr podporuje přitažlivost trhu Unie s ohledem na jeho velikost.
(165)
Dále je nutno uvést, že stávající montážní linky lze použít k výrobě jiných druhů obuvi, například obuvi STAF a obuvi s textilním svrškem, jakož i dotčeného výrobku. Společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující společnosti ve Vietnamu vyrábějí velké množství obuvi, která nepředstavuje dotčený výrobek. Stávající rozdělení mezi výrobu dotčeného výrobku a ostatní obuv závisí na požadavcích odběratelů a způsobech objednávání a pořizování výrobků používanými dovozci v Unii. Pokud by však opatření byla zrušena, dovozci v Unii by jistě přehodnotili své způsoby pořizování výrobků a mohou objednávat větší část dotčeného výrobku u vietnamských výrobců. To by mohlo vést k zvýšení množství dotčeného výrobku vyváženého do Unie.
4.6. Závěr
(166)
Kromě přetrvávání dumpingu na vysoké úrovni bylo při šetření prokázáno, že pokud by byla opatření zrušena, je pravděpodobné pokračování dumpingu. Tento závěr vychází z přitažlivosti trhu Unie, pokud jde o velikost a výši cen.
(167)
Řada činitelů, včetně relativní úrovně cen, dostupnosti volných kapacit a možnosti přechodu z výroby ostatní obuvi na dotčený výrobek, dokládá pravděpodobný nárůst dováženého množství, pokud by byla opatření zrušena. Jiné činitele, například světová hospodářská krize a tendence přesouvat výrobu do jiných zemí, na druhou stranu do jisté míry nevyhnutelně sníží dovážené množství. Tyto činitele jsou blíže analyzovány níže v oddíle 5 (Vývoj po období přezkumného šetření).
(168)
Vyvozuje se závěr, že dovoz z Vietnamu bude nadále přicházet na trh Unie ve velkých objemech a že tyto objemy budou prodávány za nízké, dumpingové ceny, takže je pravděpodobné přetrvávání dumpingu, pokud by opatření pozbyla platnosti.
5. VÝVOJ PO OBDOBÍ PŘEZKUMNÉHO ŠETŘENÍ
(169)
Byl analyzován rovněž dopad vývoje po období přezkumného šetření, co se týká ČLR i Vietnamu, jelikož se považoval za dostatečně významný, aby ovlivnil objem dotčeného výrobku vyráběného v dotčených zemích a vyváženého na trh Unie a jeho ceny.
5.1. Světová hospodářská krize
(170)
Krize vypukla v druhé polovině roku 2008 (tj. po skončení období přezkumného šetření). Některé strany tvrdily, že krize bude mít dopad na výrobu a vývoz (včetně vývozu do Unie) dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí kvůli omezení spotřeby na světovém trhu i na trhu Unie s obuví.
5.2. Vývoj objemu dovozu a cen po období přezkumného šetření
(171)
Na počátku je nutno uvést, že tvrzení stran týkající se pravděpodobného dopadu událostí, k nimž došlo po období přezkumného šetření, na objem vývozu z dotčených zemí a spotřebu v Unii byla protichůdná. Některé zúčastněné strany odhadovaly, že by vývoz z dotčených zemí mohl v roce 2009 klesnout až o 25-30 % v porovnání s údaji v období přezkumného šetření. Jiné zúčastněné strany předpokládaly, že tento dovoz zůstane stálý. Ze statistických údajů Eurostatu, které jsou k dispozici pro první pololetí roku 2009, skutečně vyplývá pokles objemu dovozu z ČLR o 25 % a pokles objemu dovozu z Vietnamu o 28 %. Pokud jde o ceny, ze statistických údajů Eurostatu vyplývá nárůst cen o 34 % u dovozu dotčeného výrobku z ČLR a o 26 % u dovozu dotčeného výrobku z Vietnamu. S přihlédnutím k důvodům uvedeným v 67. bodě odůvodnění však tyto tendence nelze považovat za reprezentativní.
5.3. Přechod od dovozu do Unie z ČLR a Vietnamu k dovozu z jiných zemí
(172)
Některé strany tvrdily, že se vývoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí sníží v důsledku přechodu dovozu z ČLR a Vietnamu k dovozu z jiných zemí, jako je Indonésie, Kambodža a Indie. Tyto strany uváděly, že tento proces začal po uložení opatření v dubnu 2006 a bude pokračovat, pokud budou na základě tohoto přezkumu opatření znovu uložena. Byly uváděny rovněž jiné důvody tohoto přechodu, především růst výrobních nákladů. V případě ČLR se uvádělo, že to je zapříčiněno růstem mzdových nákladů, nákladů na energii a místních materiálových nákladů a rovněž právními předpisy v oblasti ochrany životního prostředí a pracovněprávními předpisy. Jako možná příčina přechodu na jiné země bylo udáváno rovněž zhodnocení čínského juanu. V případě Vietnamu se uvádělo, že k přechodu na jiné země při pořizování výrobku došlo kvůli rostoucím mzdovým nákladům spolu se ztrátou výhody v podobě 3,5 % cla podle všeobecného systému preferencí (GSP) při dovozu do Unie. Dále se uvádělo, že přechod od dovozu výrobku z ČLR a Vietnamu k dovozu z jiných země je přitažlivý kvůli zvýšení konkurenceschopnosti výroby obuvi v zemích, které jsou novým zdrojem. Taktéž se tvrdilo, že přechod byl usnadněn skutečností, že mnoho výrobců v dotčených zemích vlastnily nebo kontrolovaly společnosti v jiných částech jihovýchodní Asie jako Tchaj-wan a Hongkong, a rovněž skutečností, že pořizování obuvi pro trh Unie kontrolují velcí dovozci v Unii, kteří mají v případě potřeby možnost snadno změnit své zdroje dodávek.
(173)
Pokud jde o ČLR, ačkoli je zřejmé, že se někteří vývozci přemístili a mohou se přemisťovat dále v zájmu snížení nákladů, toto přemisťování v některých případech směřovalo do jiných částí ČLR (z pobřežních provincií, které tvořily tradiční základnu výroby obuvi). Takovýto přesun by sám o sobě nevedl k snížení výroby a vývozu z ČLR.
(174)
Pokud jde o Vietnam, nepovažuje se za pravděpodobné, že by 3,5 % zvýšení cla v důsledku ukončení GSP bylo takové, aby si vyžádalo významné přemístění výroby. Ačkoli nelze vyloučit, že toto ukončení může mít určitý dopad na objem vývozu z Vietnamu, není pravděpodobné, že významně ovlivní rozhodnutí velkých dovozců v Unii ohledně pořizování dodávek. Připomíná se, že navzdory uložení antidumpingových cel mnohem vyšších než 3,5 % zachovaly ČLR i Vietnam vysoké úrovně objemu dovozu do Unie.
(175)
Usuzuje se proto, že k případnému přemístění výroby nedojde v takovém měřítku, aby to výrazně změnilo rozhodnutí dovozců o pořizování dodávek.
(176)
Co se týká dovozu z ostatních zemí do Unie, bylo zjištěno, že se po uložení antidumpingových opatření zvýšil dovoz z některých asijských zemí. To však nemění skutečnost, že dotčený výrobek byl nadále dovážen do Unie z obou zemí, jichž se týkalo šetření, ve velmi významném objemu a za dumpingové ceny.
5.4. Vývoj čínské domácí spotřeby
(177)
Některé strany uváděly, že se vývoz z ČLR sníží kvůli zvýšení čínské domácí spotřeby s podporou politiky čínských orgánů. Žádná ze stran však nepředložila důkazy, které by umožnily posoudit předpokládaný růst spotřeby, a toto posouzení je ještě obtížnější v důsledku hospodářské krize.
(178)
Ačkoliv není nepřiměřené předpokládat, že nedávný hospodářský růst ČLR povede přinejmenším ve střednědobém výhledu k určitému zvýšení domácí spotřeby obuvi, nebyly předloženy žádné důkazy pro to, že tento růst bude mít za následek (další) snížení vývozu do Unie.
5.5. Závěr
(179)
Hospodářská krize má za následek snižování dovozu do Unie z dotčených zemí. Není však nepřiměřené předpokládat, že v určité fázi dojde k oživení, jež poté povede k vyššímu objemu prodeje. I když se v průběhu roku 2009 potvrdil nejvyšší odhad ohledně 25-30 % poklesu dovozu, objem dovozu z ČLR nadále dosahuje více než 80 milionů párů a jeho podíl na trhu Unie činí více než 10 % a objem dovozu z Vietnamu dosahuje přibližně 48 milionů párů a jeho podíl na trhu Unie činí přibližně 7 %.
(180)
Pokud jde o změnu při pořizování dovozu do Unie, bylo zjištěno, že přemisťování, jež bylo až dosud zaznamenáno, nemělo rozhodující účinek, a neexistují žádné informace, že v dohledné budoucnosti dojde v zjištěných tendencích k významné změně.
(181)
Vývoz z dotčených zemí do Unie se v období přezkumného šetření nadále uskutečňoval za dumpingové ceny. Vzhledem k hospodářské krizi a (očekávanému) snížení poptávky a při neexistenci jakýchkoli informací o dovozních cenách po skončení období přezkumného šetření, které by prokazovaly opak, se nepovažuje za nepřiměřené předpokládat, že se vývoz bude nadále uskutečňovat za dumpingové ceny.
(182)
Na základě výše uvedených zjištění týkajících se vývoje v období přezkumného šetření a v dalším období se vyvozuje závěr, že je pravděpodobné přetrvávání dumpingu.
D. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN PO ZVEŘEJNĚNÍ TĚCHTO ZÁVĚRŮ
(183)
Na základě zveřejnění těchto závěrů obdržela Komise řadu připomínek. Žádná z nich nicméně nebyla takové povahy, aby tyto závěry změnila. Hlavní argumenty připomínek byly následující.
1. VÝBĚR SROVNATELNÉ ZEMĚ
(184)
Některé strany přišly se stejnými připomínkami, jako uvedly během šetření ohledně výběru srovnatelné země. Mimo jiné opět uvedly stanovisko, že Brazílie není vhodnou zemí, protože má vysokou ochranu zaručenou celními sazbami a neautomatickým udělováním licencí a vyšší stupeň sociálně-hospodářského rozvoje, než má ČLR a Vietnam, předpokládanou specializaci v dámské obuvi a údajné dumpingové praktiky. Komise již tato tvrzení vzala v úvahu a podrobně se jimi zabývala v 68. až 108. bodě odůvodnění tohoto nařízení. Analýza jasně ukazuje, že Brazílie byla při výběru srovnatelné země v tomto případě nejvhodnější zemí.
2. REPREZENTATIVNOST VZORKU
(185)
Některé zúčastněné strany zdůraznily, že vzorek vývozců nebyl tak reprezentativní, jak bylo uvedeno v 15. a 18. bodě odůvodnění, protože dumpingové rozpětí bylo vypočítáno na základě čtyř z dvanácti měsíců trvání období přezkumného šetření. Je třeba připomenout, že se jedná o metodu výpočtu, která je Komisí při přezkumech před pozbytím platnosti normálně používána, přičemž během přezkumu je třeba určit, zda dumping přetrvává nebo je pravděpodobný jeho opakovaný výskyt. Šetření na místě zajistilo, že tyto čtyři měsíce byly pro celé období dvanácti měsíců reprezentativní. Toho bylo dosaženo srovnáním nákladů a cen z uvedených čtyř měsíců s náklady a cenami z ostatních osmi měsíců. Uvedené čtyři měsíce byly navíc posledními měsíci každého čtvrtletí, a byly tedy rovnoměrně časově rozvrženy v průběhu dvanácti měsíců. Komise proto nepřijímá tvrzení, že použitá metoda omezila reprezentativnost vzorku.
3. KLASIFIKACE A SROVNATELNOST VÝROBKU
(186)
Některé zúčastněné strany uvedly, že opravou některých chyb uvádění kontrolních čísel výrobku PCN, kterých se dopustili někteří spolupracující vývozci, jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění, změnila Komise metodiku použitou v původním šetření. Toto tvrzení je neopodstatněné. Komise provedla opravy chyb klasifikace PCN, kterých se dopustili někteří vývozci, právě proto, aby bylo možno použít systém PCN, který byl použit v předchozím šetření.
(187)
Některé zúčastněné strany uvedly, že úroveň přímé shody PCN je nedostatečná a metoda používající obdobné PCN je nesprávná. Toto tvrzení není možno přijmout. Tento systém byl použit již při původním šetření. Ve specifických závěrech, které byly stranám zaslány v rámci současného šetření, Komise uvedla srovnávací tabulky, ve kterých bylo vysvětleno použití všech obdobných PCN. Použití velmi podobných PCN zaručuje spravedlivé srovnání brazilských modelů obuvi s modely, které prodávají vyvážející země. Navíc byly běžné hodnoty vyplývající z obdobných PCN v případě potřeby náležitě upraveny. Žádná ze stran ostatně nepředložila námitku týkající se případné nepřesnosti použitých obdobných PCN.
4. VÝPOČET DUMPINGU
(188)
Některé strany uvedly, že výpočet dumpingu používající jako srovnatelnou zemi Indonésii byl nesprávný, protože použité údaje nebyly ani ověřeny, ani případně upraveny. Komise přezkoumala údaje poskytnuté indonéskými společnostmi, jejichž použití bylo navrhováno některými stranami. Vzhledem k tomu, že nebyly žádány žádné úpravy, Komise nepovažovala za nutné je provést. V každém případě je třeba připomenout, že Indonésie byla vybrána pouze jako kontrolní země pro ověření údajů z Brazílie.
5. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ DUMPINGU
(189)
Některé strany namítly, že vzhledem ke snížení objemu dovozu z ČLR a Vietnamu mezi roky 2005 a 2008 (které pokračovalo po období šetření) a zvýšení dovozních cen ve stejném období je možné mít za to, že pokračování dumpingu vytvářejícího újmu není pravděpodobné. Je třeba připomenout, že dovoz z ČLR a Vietnamu představoval během období přezkumného šetření více než 28 % trhu v Unii, což znamená velmi podstatný podíl. Je rovněž třeba připomenout, že v absolutních číslech byl objem dovozu z ČLR a Vietnamu během období přezkumného šetření vyšší než během období původního šetření, na základě kterého bylo stanoveno, že dochází k dumpingu působícímu újmu. Analýza ověřených údajů dodaných vývozci ze vzorku ukázala, že ceny od roku 2006 klesly.
(190)
Některé zúčastněné strany uvedly, že se v ČLR a Vietnamu zvýšily výrobní náklady, čímž se snížila konkurenční hrozba představovaná těmito společnostmi. Komise má za to, že vzhledem tomu, že ČLR a Vietnam nejsou tržními hospodářstvími, neznamená zvýšení nákladů nutné snížení konkurenceschopnosti na světovém trhu. Průzkumy ukázaly, že obě země mají nadále vysoký podíl na trhu v Unii, a představují tedy hrozbu.
(191)
Některé strany uvedly, že ačkoli Unie uznala, že tento dovoz po období přezkumného šetření z důvodu hospodářské krize poklesl, nebylo to uznáno jako rozhodující činitel při posouzení pravděpodobnosti opětovného výskytu dumpingu. Jak bylo vysvětleno ve 179. a 180. bodě odůvodnění, nebyl tento pokles uznán jako rozhodující činitel, protože objemy po období přezkumného šetření jsou stále vysoké a představují vysoký podíl na trhu Unie při dumpingových cenách. Jedná se o jasné ukazatele toho, že dumping bude velmi pravděpodobně v budoucnosti pokračovat ve významných objemech.
(192)
Některé strany zpochybnily přitažlivost trhu Unie a tvrdily, že jiné trhy - zejména Spojené státy a částečně Rusko - jsou pro čínské a vietnamské vývozce alespoň stejně přitažlivé. Bylo také uvedeno, že nebylo řádně posouzeno tvrzení jedné strany týkající se předpokládaného podstatného růstu čínského trhu. Komise se touto otázkou zabývala a zjistila, že trh Unie je pro čínské vývozce stále jedním z nejzajímavějších trhů. Pokud by byla antidumpingová opatření zrušena, stal by se trh Unie ještě přitažlivějším a objem vývozu by proto pravděpodobně vzrostl. Pokud jde o předpokládaný nárůst spotřeby v ČLR, Komise se zabývala tvrzeními této strany, ale pokládá je za nedostatečné k tomu, aby změnily její závěry. I když je možné předpokládat nárůst spotřeby, neexistuje žádný přesvědčivý důkaz pro to, že bude takového významu, aby vedl k výraznému snížení vývozu. Z těchto důvodů je toto tvrzení odmítnuto.
E. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
1. VÝROBA V UNII A POSTAVENÍ
(193)
Žádost o přezkum podala CEC jménem výrobců v Unii, kteří představují více než 25 % výroby dotčeného výrobku v Unii v období přezkumného šetření.
(194)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že řada členů CEC pravděpodobně podporujících podnět sama začala dovážet velké objemy z dotčených zemí. Uvádělo se rovněž, že v Unii již neexistuje významná „skutečná“ výroba. V tomto ohledu nebyly předloženy žádné důkazy k doložení tohoto tvrzení.
(195)
V této souvislosti byly za účelem stanovení celkové výroby v Unii a na podporu šetření použity veškeré dostupné informace, včetně informací uvedených v podnětu, údajů získaných od výrobců v Unii a vnitrostátních sdružení před a po zahájení šetření a rovněž statistických údajů o celkové výrobě. Při šetření bylo zjištěno, že by z definice výrobního odvětí Unie neměl být vyloučen žádný ze žádajících výrobců v Unii, jelikož na základě informací získaných prostřednictvím podnětu nebylo u žádného z nich zjištěno, že by byl ve spojení s vyvážejícími výrobci v dotčených zemích, a dovoz z dotčených zemí byl minimální (pokud vůbec existoval). U každé z dotyčných společností představoval tento dovoz nejvýše 25 % její výroby v Unii.
(196)
Jak je podrobně uvedeno ve 23. a následujících bodech odůvodnění, bylo zjištěno, že jedna ze společností zařazených do vzorku výrobního odvětví Unie ukončila v posuzovaném období výrobu v Unii. Zkoumalo se, zda by tato společnost měla být vyloučena z definice výrobního odvětví Unie. Význam této společnosti však byl s ohledem na celkovou výrobu a ve vztahu ke zbytku vzorku minimální (7). Proto, i kdyby byla tato společnost vyloučena, celkový obraz, pokud jde o postavení, by se nezměnil.
(197)
Šetřením bylo prokázáno, že v Unii nadále existuje významná výroba usňové obuvi, a to v několika členských státech, která zaměstnává přibližně 262 000 osob. Odvětví výroby obuvi tvoří přibližně 18 000 malých a středních podniků nacházejících se převážně v sedmi evropských zemích s koncentrací ve třech hlavních vyrábějících zemích.
(198)
Při šetření však bylo zjištěno, že dvě společnosti náležející do stejné skupiny jsou ve spojení s vyvážejícími výrobci v ČLR a skupina sama dovážela významné množství dotčeného výrobku, a to i od vývozců, se kterými byla spojení v ČLR. Tyto společnosti byly proto vyloučeny z definice výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(199)
Na základě výše uvedených skutečností bylo zjištěno, že celková výroba výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení činila v průběhu období přezkumného šetření 366 milionů párů.
(200)
Vzhledem ke skutečnosti, že výrobci v Unii podporující žádost představují více než 25 % celkové výroby, a při neexistenci nesouhlasu stejné či větší části výrobců se vyvozuje závěr, že žádost podporuje podstatná část výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
2. VÝVOJ VÝROBNÍCH STRUKTUR V UNII
(201)
Údaje se v daném případě vztahují na rozšířenou Unii 27 členských států namísto na 25 zemí zkoumaných v původním šetření. Rumunsko, které přistoupilo k Unii v roce 2007, je významným výrobcem. Důležitou součástí jeho výroby je však spíše zpracování surovin za poplatek („výroba na zakázku“) pro ostatní společnosti v Unii. Dopad skutečné rumunské výroby na celkovou představu o výrobě v Unii a ostatní ukazatele je proto omezený. Stejně omezený dopad lze přičíst Bulharsku. Rozšíření proto nemělo v tomto ohledu žádný významný dopad.
(202)
Obuvnické výrobní odvětví v Unii je charakterizováno sítěmi velmi malých (do deseti zaměstnanců) a malých podniků. Společnosti s více než pěti sty zaměstnanci jsou výjimkou a zaměstnávají pouze omezenou část celkové pracovní síly v tomto odvětví. Velmi malé a malé podniky mají tu výhodu, že se pružněji přizpůsobují změnám tržní poptávky, na druhou stranu jsou však z finančního hlediska zranitelnější s ohledem na mezinárodní konkurenci a hospodářský pokles.
(203)
V porovnání se situací zjištěnou v původním šetření došlo k mnoha změnám výrobních struktur. Pod tlakem mezinárodní konkurence mnoho výrobců zaniklo, někteří úplně a z jiných se stali distributoři výrobků z asijských zemí a zemí nacházejících se blíže jejich domovské zemi (Bosna, Chorvatsko, Maroko, Tunisko, Srbsko). Ostatní společnosti se rozhodly přesunout části výrobního procesu v rámci Unie (Rumunsko, Maďarsko, Polsko).
(204)
Jako součást procesu změny obchodního modelu mnoho hospodářských subjektů rovněž spojilo výrobní zařízení s ostatními výrobci prostřednictvím začlenění do seskupení založených na základě pružných subdodávek. V tomto systému vedoucí společnost poskytuje design, suroviny (které zůstávají jejím majetkem) a zadává výrobu (nebo jednu či více fázi výroby, například šití) různým specializovaným mikropodnikům v zeměpisné blízkosti, přičemž jim zajišťuje pravidelnou sezónní činnost na základě dohodnutých množství. Na konci procesu vedoucí společnost uhradí poplatek za práci, kterou vykonali subdodavatelé.
(205)
Část výrobního odvětví prošla rovněž změnou obchodního modelu, která se vyznačuje přesunem výroby směrem k segmentu výrobků vyšší kvality zaměřující se na výrobky vyšší hodnoty. Některým největším výrobcům v Unii se tak podařilo nalézt nové příležitosti vytvořením vlastní značky. Někteří z těchto výrobců využívají pokud možno smluvní prodejny jedné značky, zatímco jiným se podařilo zajistit části nezávislých prodejen vyhrazené pro jejich značku.
(206)
Mnoho společností v této skupině navíc změnilo způsob distribuce a upřednostňuje prodej maloobchodníkům (či dokonce vlastní maloobchodní prodej) namísto prodeje velkoobchodníkům. Tyto změny ukazují, že ve výrobním odvětví společně existují různé obchodní modely.
(207)
Výše zmíněné změny znamenající přechod ke spojené výrobě a k segmentu dražších výrobků a změny ve způsobu distribuce umožnily větší pružnost a vyšší účinnost prostřednictvím spojení zdrojů za účelem využití úspor z rozsahu. Tyto změny zvýšily rovněž jejich schopnost získat potřebné finanční prostředky od bankovního systému.
(208)
Tento vývoj ukazuje, že ve výrobním odvětví společně existují různé obchodní modely. Velká část výrobního odvětví se dosud nachází v počáteční fázi změny obchodního modelu a potřebuje více času na dokončení tohoto procesu. Druhá skupina, která již změnila obchodní model, se v průběhu posuzovaného období významně zvětšila, nicméně nebyla dosud schopna plně využít snížení počtu výrobců na trhu, jak by se jinak očekávalo.
F. SITUACE NA TRHU UNIE
1. SPOTŘEBA NA TRHU UNIE
Tabulka č. 3
Spotřeba na trhu Unie
2006
2007
Období přezkumného šetření
Spotřeba (v tis. párů)
724 553
690 285
674 826
Index: 2006=100
100
95
93
(209)
Zjevná spotřeba se v posuzovaném období snížila o 7 %, tj. ze 725 milionů párů v roce 2006 na 675 milionů párů v průběhu období přezkumného šetření.
(210)
Snížení spotřeby je nutno posoudit ve spojení se současným zvýšením spotřeby ostatních druhů obuvi mimo dotčený výrobek (např. textilní, gumové a plastové). Spotřeba textilní, gumové a plastové obuvi se ve stejném období zvýšila o 23 %. Zdá se, že to ukazuje na určité nahrazování mezi těmito dvěma kategoriemi výrobků spojené rovněž s módními trendy (rozšíření kombinované syntetické/usňové obuvi nebo syntetické obuvi podobné usňové obuvi). Avšak vzhledem ke skutečnosti, že zvýšení spotřeby ostatní obuvi je mnohem vyšší (23 %) než pokles spotřeby usňové obuvi (7 %), nelze vyvodit závěr, že textilní a jiné materiály nahradily usňovou obuv ve větším než omezeném rozsahu. Průměrné dovozní ceny ostatní obuvi jsou oproti cenám usňové obuvi poloviční a tento cenový rozdíl objasňuje, že pokud by mezi oběma druhy existovala značná zaměnitelnost, segment dražší usňové obuvi by byl vytěsněn. Veřejně dostupná tržní studie (8) ale naopak zdůrazňuje, že usňová obuv bude mít na trhu nadále silné postavení. Ve skutečnosti se zdá, že spotřebitelé nyní nakupují téměř stejné množství usňové obuvi jako dříve, navíc však pořizují významně větší množství textilní a syntetické obuvi.
2. SOUČASNÝ DOVOZ Z DOTČENÝCH ZEMÍ
2.1. Objem dovozu a podíl dotčeného dovozu na trhu v období přezkumného šetření
Tabulka č. 4
Celkový objem dovozu ze zemí, jichž se týkalo šetření
Období původního šetření
2005
2006
2007 (9)
Období přezkumného šetření (9)
ČLR (v tis. párů)
63 403
183 568
157 560
123 016
125 052
Index 2006
100
78
79
Index: období původního šetření = 100
100
292
251
195
198
Podíly na trhu
8,8 %
22,9 %
21,6 %
17,8 %
18,5 %
Vietnam (v tis. párů)
102 625
100 619
79 427
62 503
68 852
Index 2006
100
79
87
Index: období původního šetření = 100
100
98
77
61
67
Podíly na trhu
14,2 %
12,6 %
11,0 %
9,1 %
10,2 %
(211)
Celkový čínský dovoz se v posuzovaném období snížil ze 157 na 125 milionů párů, tj. z 21,6 % na 18,5 % trhu Unie.
(212)
Jak však bylo prokázáno výše, při porovnání s obdobím původního šetření došlo po skončení systému kvót (od 1. ledna 2005) k silnému zvýšení dovozu z ČLR, a to na základě nízkých dovozních cen. Úroveň dovozu se po uložení opatření snížila a v roce 2007 a období přezkumného šetření se ustálila na více než 120 milionech párů, což je téměř dvojnásobné množství objemu dovozu v období původního šetření.
(213)
Mimoto je nutno zdůraznit, že při šetření zaměřeném proti obcházení předpisů bylo zjištěno, že se dumpingové čínské výrobky vyhýbaly clům a narušovaly nápravný účinek opatření obcházením zmíněných opatření prostřednictvím Macaa ve smyslu článku 13 základního nařízení. To prokazuje, že trh Unie je pro čínské vyvážející výrobce nadále velmi významný.
(214)
Vietnamský dovoz se v posuzovaném období snížil ze 79 na 69 milionů párů. Bez ohledu na tento více než 13 % pokles ve srovnání s obdobím původního šetření je úroveň dovozu i nadále značná a podíly na trhu byly v období přezkumného šetření přibližně stálé okolo 10 %.
(215)
Na dovoz z ČLR a Vietnamu připadalo v roce 2006 společně 237 milionů párů, v roce 2007 pak 185 milionů párů a v období přezkumného šetření 194 milionů párů. Ačkoli v dotčeném období došlo k snížení objemu, je úroveň dovozu nadále vyšší než úroveň, která vedla k uložení opatření (166 milionů). Společný podíl ČLR a Vietnamu na trhu se v daném období snížil z 32,7 % na 28,7 %, avšak rovněž v tomto případě byl podíl na trhu v období přezkumného šetření podstatně vyšší než v období původního šetření, kdy dosáhl výše 23 %.
2.2. Souhrnné posouzení účinků dotčeného dumpingového dovozu
(216)
Komise zkoumala, zda mají být účinky dumpingového dovozu z dotčených zemí posouzeny souhrnně na základě kritérií stanovených v čl. 3 odst. 4 základního nařízení. Podle tohoto článku se mají účinky dovozu ze dvou nebo více zemí, které jsou současně předmětem antidumpingového šetření, posuzovat souhrnně pouze tehdy, je-li zjištěno, že a) dumpingová rozpětí stanovená v poměru k dovozu výrobků z každé jednotlivé země nejsou nepatrná ve smyslu čl. 9 odst. 3 a objem dovezených výrobků z každé jednotlivé země není zanedbatelný; a b) souhrnné posouzení účinků dovozu je vhodné s ohledem na podmínky hospodářské soutěže mezi dováženými výrobky a na podmínky hospodářské soutěže mezi dováženými výrobky a obdobným výrobkem Unie.
(217)
V tomto ohledu bylo za prvé zjištěno, že dumpingová rozpětí stanovená pro každou jednotlivou zemi byla vyšší než nepatrná. Mimoto nebyl objem dumpingového dovozu z těchto jednotlivých zemí zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení. Ve skutečnosti představoval objem dovozu z ČLR v průběhu období přezkumného šetření přibližně 18 % a objem dovozu z Vietnamu přibližně 10 % spotřeby Unie.
(218)
V šetření bylo dále prokázáno, že podmínky hospodářské soutěže jak mezi samotnými dumpingově dováženými výrobky, tak mezi dumpingově dováženými výrobky a obdobnými výrobky Unie byly podobné. Bylo zjištěno, že obuv se svrškem z usně vyráběná a prodávaná dotčenými zeměmi a obuv se svrškem z usně vyráběná a prodávaná výrobním odvětvím Unie bez ohledu na původ navzájem soutěží, jelikož je podobná z hlediska základních vlastností, zaměnitelná z pohledu spotřebitele a prodává se prostřednictvím stejných distribučních kanálů. Mimoto bylo šetřením prokázáno, že v případě obou zemí se objem jejich dovozu vyvíjel souběžně: obě země snížily od roku 2006 do období přezkumného šetření svůj dovoz přibližně o 10-25 %. Dovozní ceny těchto dvou zemí mají stejnou řádovou hodnotu. Mimoto bylo zjištěno, že se tyto ceny na srovnatelné úrovni obchodu podbízely cenám výrobního odvětví Unie.
(219)
Byl tudíž vyvozen závěr, že jsou splněny všechny podmínky pro souhrnné posouzení, a že by proto měl být účinek dumpingového dovozu pocházejícího z dotčených zemí posouzen pro účely analýzy újmy společně.
2.3. Vývoj a chování cen při dovozu dotčeného výrobku
Tabulka č. 5
Vývoj cen zemí, jichž se týkalo šetření
2006
2007
Období přezkumného šetření
ČLR (v EUR/pár)
8,4
8,4
8,5
Index: 2006=100
100
99
103
Vietnam (v EUR/pár)
10,2
9,7
9,5
Index: 2006=100
100
96
94
Zdroj: Eurostat
(220)
Průměrné ceny čínského dovozu byly v posuzovaném období poměrně stálé ve výši přibližně 8,4 EUR za jeden pár. To je zhruba o 20 % více než cenová úroveň v období původního šetření (7,2 EUR). Průměrné ceny vietnamského dovozu se během posuzovaného období snížily a v období přezkumného šetření se blížily úrovni ve výši 9,2 EUR, která existovala v období původního šetření. Posouzení tendencí u průměrných cen však nebere v úvahu změny sortimentní skladby, k nimž mohlo v posuzovaném období dojít.
2.4. Cenové podbízení
(221)
Přístup k výpočtu cenového podbízení je stejný jako v původním šetření. Dovozní ceny, včetně antidumpingových cel, vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány s cenami výrobního odvětví Unie, a to na základě vážených průměrů srovnatelných druhů výrobku v průběhu období přezkumného šetření. Ceny výrobního odvětví Unie byly upraveny na úroveň ceny ze závodu a srovnány s dovozními cenami CIF na hranice Unie s připočtením antidumpingových cel a cel. Toto srovnání cen bylo provedeno v případě transakcí na stejné úrovni obchodu, podle potřeby náležitě upravené a po odečtení rabatů a slev. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání byly provedeny úpravy k zohlednění nákladů, jež vznikly dovozcům v Unii, jako jsou náklady na design, výběr surovin atd., a které by se jinak v dovozní ceně neprojevily. Tyto úpravy byly odůvodněné, jelikož dovážená obuv je vyráběna na objednávku podle specifikací (suroviny, design) stanovených samotnými dovozci.
(222)
Na základě cen spolupracujících vyvážejících výrobců má zjištěné rozpětí cenového podbízení pro jednotlivé země, vyjádřené jako procento cen výrobního odvětví Unie, tyto hodnoty:
Tabulka č. 6
Rozpětí cenového podbízení
Země
Cenové podbízení
ČLR
31,9 %
Společnost Golden Step (ČLR)
37,1 %
Vietnam
38,9 %
3. DOVOZ ZE TŘETÍCH ZEMÍ
3.1. Podíly objemu dovozu na trhu a ceny v období přezkumného šetření
Tabulka č. 7
Objem dovozu ze třetích zemí
Objem
2006
2007
Období přezkumného šetření
Indie (v mil. párů)
50
55
56
Index: 2006 = 100
100
111
112
Podíl na trhu
7 %
8 %
8 %
Indonésie (v mil. párů)
20
29
31
Index: 2006 = 100
100
144
158
Podíl na trhu
3 %
4 %
5 %
Brazílie (v mil. párů)
21
22
21
Index: 2006 = 100
100
102
98
Podíl na trhu
3 %
3 %
3 %
Thajsko (v mil. párů)
11
12
12
Index: 2006 = 100
100
108
107
Podíl na trhu
2 %
2 %
2 %
Tunisko (v mil. párů)
10
12
12
Index: 2006 = 100
100
124
130
Podíl na trhu
1 %
2 %
2 %
Maroko (v mil. párů)
10
10
10
Index: 2006 = 100
100
99
98
Podíl na trhu
1 %
1 %
1 %
Ostatní - (v mil. párů)
63
67
59
Index: 2006 = 100
100
107
93
Podíl na trhu
9 %
10 %
9 %
Celkem (v mil. párů)
185
207
201
Index: 2006 = 100
100
112
109
Podíl na trhu
26 %
30 %
30 %
Tabulka č. 8
Hodnoty dovozu ze třetích zemí
Hodnoty
2006
2007
Období přezkumného šetření
Indie (v EUR/pár)
11,34
11,67
11,98
Index: 2006 = 100
100
103
106
Indonésie (v EUR/pár)
9,98
10,06
9,67
Index: 2006 = 100
100
101
97
Brazílie (v EUR/pár)
15,8
15,78
16,83
Index: 2006 = 100
100
100
107
Thajsko (v EUR/pár)
12,56
13,54
13,55
Index: 2006 = 100
100
108
108
Tunisko (v EUR/pár)
12,76
13,2
13,39
Index: 2006 = 100
100
103
105
Maroko (v EUR/pár)
14,6
15,05
14,98
Index: 2006 = 100
100
103
103
Ostatní (v EUR/pár)
14,64
14,25
15,26
Index: 2006 = 100
100
97
104
Celkem (v EUR/pár)
13,16
13,07
13,40
Index: 2006 = 100
100
99
102
(223)
Jak je vidět z výše uvedených údajů, celkový dovoz ze třetích zemí se v absolutním vyjádření v posuzovaném období zvýšil. Celkový dovoz vzrostl ze 185 milionů párů v roce 2006 na 201 milionů párů v období přezkumného šetření a jeho podíl na trhu se v období přezkumného šetření zvýšil z 26 % na 30 %.
(224)
Ceny dovozu ze třetích zemí jsou však v průměru o 34 % vyšší než čínské ceny a o 28 % vyšší než vietnamské ceny.
G. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
1. ÚVODNÍ POZNÁMKY
(225)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise analyzovala všechny hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují stav výrobního odvětví Unie.
(226)
Jak bylo objasněno výše, vzhledem ke zvláštnostem tohoto výrobního odvětví a vysokému počtu žádajících výrobců v Unii bylo nutno použít ustanovení o výběru vzorku. Pro účely analýzy újmy byly ukazatele újmy stanoveny na následujících dvou úrovních:
-
makroekonomické prvky (výroba, kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, zaměstnanost, produktivita, růst, velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků minulého dumpingu) byly posouzeny na úrovni celkové výroby v Unii, a to na základě informací získaných od vnitrostátních sdružení výrobců v Unii a jednotlivých společností. U těchto činitelů byly podle možnosti provedeny křížové kontroly s celkovými informacemi získanými z příslušných oficiálních statistických údajů;
-
analýza mikroekonomických prvků (zásoby, prodejní ceny, peněžní tok, ziskovost, návratnost investic, schopnost získat kapitál, investice a mzdy) byla provedena pro jednotlivé společnosti, tj. na úrovni výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku.
2. MAKROEKONOMICKÉ UKAZATELE
2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
Tabulka č. 9
Výrobní kapacita a využití kapacity
2006
2007
Období přezkumného šetření
Výroba (v tis. párů)
390 314
383 692
365 638
Index: 2006=100
100
98
94
Kapacita (v tis. párů)
551 844
571 663
564 091
Index: 2006=100
100
104
102
Využití kapacity
71 %
68 %
66 %
Index: 2006=100
100
95
92
Zdroj: údaje pro EU-27: údaje z databáze Prodcom potvrzené údaji získanými od jednotlivých výrobců a rovněž sdružení výrobců. Poznámka: jak je objasněno v 23. bodě odůvodnění, při šetření bylo zjištěno, že výroba výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku, byla v posuzovaném období o 18-21 % nižší, než bylo původně uvedeno, zejména kvůli situaci jednoho výrobce. Na základě informací obsažených ve spisu neexistují žádné signály, že by zjištění týkající se tohoto výrobce platilo pro celé výrobní odvětví. Byla však ověřena možnost, že zjištění ohledně nižší výroby bylo platné pro celou výrobu v Unii. Za účelem ověření dopadu této změny, pokud by se vztahovala na celou výrobu v Unii, byla provedena křížová kontrola na základě předpokládaného 20 % snížení celkové výroby v Unii v průběhu posuzovaného období. Podotýká se, že rozdíl mezi objemem výroby vzorku stanoveným v šetření a původně uvedeným objemem byl během celého posuzovaného období stálý pouze s menšími odchylkami. Bylo proto zjištěno, že celkové tendence u ukazatelů újmy, které jsou důležité pro tuto analýzu (podíl na trhu, produktivita atd.), nejsou dotčeny.
(227)
V posuzovaném období se výroba snížila o 6 %, což do značné míry odráží snížení spotřeby usňové obuvi ve stejném období.
(228)
Některé zúčastněné strany zastupující dovozce a maloobchodníky tvrdily (neposkytly však žádné důkazy), že snížení výroby v Unii je nutno považovat spíše za pozitivní signál než za známku toho, že výrobnímu odvětví Unie byla v posuzovaném období nadále působena újma. Podle těchto stran je pokles výroby důsledkem procesu záměrné racionalizace ve výrobním odvětví Unie, přičemž bylo upuštěno od segmentu levných výrobků ve prospěch segmentu středně drahých výrobků, v němž bylo výrobní odvětví Unie vždy konkurenceschopné.
(229)
V tomto ohledu je však třeba zdůraznit (jak již bylo uvedeno v původním šetření), že mnoho výrobců v Unii zaniklo, jelikož nebyli schopni soutěžit s dumpingovými dovozy, nikoli nutně kvůli související či strukturální nedostatečné konkurenceschopnosti. Proto je tvrzení, že pokles výroby v Unii je nutno považovat za pozitivní signál, odmítnuto.
(230)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že skutečnost, že využití kapacity výrobního odvětví Unie bylo stálé, prokazuje, že nedošlo k žádné újmě.
(231)
Jak již bylo vyvozeno v původním šetření, skutečná kapacita v tomto výrobním odvětví silně závisí spíše na počtu pracovníků, kteří jsou k dispozici, než na technické kapacitě strojů ve výrobní lince. Z tohoto důvodu lze kapacitu nejlépe změřit posouzením úrovně zaměstnanosti, jak je podrobně uvedeno v bodě 2.3. Šetření v každém případě na rozdíl od tvrzení stran prokázalo, že se využití kapacity při posouzení z hlediska technické kapacity v posuzovaném období snížilo ze 71 % na 66 %, a tvrzení, že stálá míra využití kapacity je známkou neexistence újmy, proto nelze uznat.
2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
Tabulka č. 10
Objem prodeje a podíl na trhu
2006
2007
Období přezkumného šetření
Prodej (v tis. párů)
302 784
298 116
279 865
Index: 2006=100
100
98
92
Podíly na trhu
41,8 %
43,2 %
41,5 %
Index: 2006=100
100
103
99
(232)
Prodej výrobního odvětví Unie se v absolutním vyjádření v posuzovaném období snížil o 8 %. Avšak vzhledem ke skutečnosti, že ve stejném období došlo k snížení spotřeby o 7 %, podařilo se výrobnímu odvětví Unie zachovat podíl na trhu na stálé úrovni. Při srovnání se situací v původním šetření, v němž došlo k poklesu prodeje o 33 %, je rovněž zřejmé, že se volný pád prodeje a podílů na trhu po uložení opatření zastavil.
(233)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že neexistuje žádná újma, jelikož výrobní odvětví Unie zvýšilo v posuzovaném období svůj podíl na trhu. Při šetření však bylo zjištěno, že se podíl výrobního odvětví Unie na trhu v posuzovaném období změnil pouze velmi málo. Jak je podrobně uvedeno v oddíle E.2, očekávalo by se, že racionalizace výroby a změna obchodního modelu zbývajícím společnostem umožní významně zvýšit svou přítomnost na trhu. Skutečnost, že prodej výrobců v Unii byl stejný, naznačuje, že tlak vyvíjený dumpingovým dovozem představuje i nadále problém.
(234)
Některé zúčastněné strany uvedly, že skutečnost, že výrobní odvětví Unie nezvýšilo od zavedení cel svůj podíl na trhu, prokazuje, že výrobní odvětví Unie není s to využít cel a že dovážené výrobky nejsou v žádném případě nahraditelné výrobkem vyráběným v Unii.
(235)
Opět je nutno zdůraznit, že podíl na trhu je pouze jedním ze zkoumaných ukazatelů, a jak je uvedeno podrobně níže u ostatních činitelů, šetření prokázalo, že mezi výrobky vyráběnými v Unii a výrobkem dováženým z dotčených zemí existuje významná hospodářská soutěž. Ačkoliv je pravdou, že se výrobcům v Unii nepodařilo zvýšit významně podíl na trhu, zastavil se obrovský pokles prodeje zaznamenaný v původním šetření a opatření výrobcům v Unii umožnila ustálit prodej a podíl na trhu. Zdá se, že další zvýšení podílu na trhu bylo zastaveno cenovým tlakem vyvíjeným v zásadě dumpingovým dovozem, jak je uvedeno v 261. a 262. bodě odůvodnění.
(236)
Jiné zúčastněné strany uvedly, že výrobní odvětví Unie významně zlepšilo vývozní výkonnost, a že újma již proto neexistuje.
(237)
Jak je patrné v tabulce č. 11, šetření však v rozporu s tímto tvrzením prokázalo, že vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie v posuzovaném období vykázala mírný pokles namísto zvýšení.
(238)
V každém případě je nutno uvést, že na vývoz připadá pouze 25 % prodeje výrobců v Unii. Výkonnost v Unii je proto i nadále nejdůležitějším činitelem, který určuje finanční situaci výrobců v Unii. Při šetření nebylo mimoto prokázáno, že by zvýšení vývozní činnosti vyvolalo pokles prodeje v Unii.
(239)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem nelze přijmout tvrzení, že vyšší vývozní výkonnost odstranila újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
Tabulka č. 11
Vývoz výrobců Unie
2006
2007
Období přezkumného šetření
Vývoz výrobců Unie (v tis. párů)
91 395
89 845
89 739
Index: 2006=100
100
98
98
Zdroj: Comext (Eurostat)
2.3. Zaměstnanost
Tabulka č. 12
Zaměstnanost
2006
2007
Období přezkumného šetření
Celková zaměstnanost (v tis.)
267
264
262
Index: 2006=100
100
99
98
(240)
Výrobci v Unii zaměstnávali v období přezkumného šetření přibližně 260 000 osob přímo se podílejících na výrobě dotčeného výrobku.
(241)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že skutečnost, že úrovně zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie byly stálé, naznačuje, že újma již nepřetrvává.
(242)
V této souvislosti se připomíná, že posouzení újmy musí být založeno na analýze všech relevantních ukazatelů, a nikoli pouze na jediném činiteli posuzovaném samostatně. Při šetření bylo mimoto zjištěno, že se zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie mírně snížila (- 2,0 %). Skutečnost, že velká část výrobního odvětví Unie přešla na systém spojené výroby, pravděpodobně napomohla tomu, že se úrovně zaměstnanosti nesnižovaly dále, a umožnila zachovat ve výrobních společnostech důležité know-how.
(243)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že jednou z hlavních příčin problémů, s nimiž se potýká výrobní odvětví Unie, je spíše nedostatek pracovních sil, které jsou k dispozici v Unii, než hospodářská soutěž ze strany dovozu z dotčených zemí.
(244)
Vzhledem ke skutečnosti, že k doložení tohoto tvrzení nebyly předloženy žádné důkazy, a jelikož zjištění vyplývající ze šetření nenaznačují, že by dostupnost pracovních sil představovala pro výrobce v Unii významný problém, nelze toto tvrzení uznat.
2.4. Produktivita
Tabulka č. 13
Produktivita
2006
2007
Období přezkumného šetření
Produktivita
1 461
1 453
1 391
Index: 2006=100
100
99
95
(245)
V tomto přezkumu byla průměrná produktivita v posuzovaném období posouzena na základě celkové zaměstnanosti, včetně veškerých pracovních sil ve všech výrobních zařízeních v systému spojené výroby. V průběhu daného období se produktivita mírně snížila. Jak je uvedeno v oddíle E.2, produktivita je spojena s celkovou strukturou a druhy obuvi vyráběnými ve společnostech a může se mezi jednotlivými zeměmi a společnostmi značně lišit. Snížení produktivity proto nelze považovat za významné.
2.5. Růst
(246)
Mezi rokem 2006 a obdobím přezkumného šetření byl podíl výrobního odvětví Unie na trhu stálý, avšak vzhledem ke skutečnosti, že se spotřeba snížila, přišli výrobci v Unii o prodej v absolutním vyjádření.
2.6. Velikost dumpingového rozpětí
(247)
Co se týká dopadu velikosti skutečného dumpingového rozpětí při daném objemu a cenách dovozu z dotčených zemí na výrobní odvětví Unie, nelze tento dopad považovat za zanedbatelný.
2.7. Překonání účinků předchozího dumpingu nebo subvencování
(248)
Antidumpingová opatření uložená na dovoz některé obuvi se svrškem z usně pocházející z ČLR a Vietnamu byla uložena v říjnu 2006. V tomto období bylo zaznamenáno pouze částečné zlepšení situace výrobců v Unii, jak je uvedeno níže.
3. MIKROEKONOMICKÉ UKAZATELE
3.1. Zásoby
Tabulka č. 14
Zásoby
2006
2007
Období přezkumného šetření
(v tis. párů)
163
120
198
Index: 2006=100
100
73
121
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazníky
(249)
Zásoby byly zanedbatelné ve výši přibližně 2 % výroby. Připomíná se, že význam tohoto ukazatele nelze přeceňovat, jelikož se výroba tohoto druhu výrobku uskutečňuje na objednávku a zásoby v určitém okamžiku jsou výsledkem prodaného zboží, jež nebylo dosud dodáno.
3.2. Prodejní ceny
Tabulka č. 15
Prodejní ceny
2006
2007
Období přezkumného šetření
V EUR/pár
26,6
29,5
34,6
Index: 2006=100
100
111
130
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazníky
(250)
Prodejní ceny se v daném období zvýšily o 30 %. Tento nárůst je zapříčiněn dvěma hlavními činiteli. Na straně jedné je to výsledkem výše zmíněného vývoje obchodního modelu, na druhé straně zvýšení nákladů, jež lze přičíst především surovinám.
3.3. Peněžní tok, ziskovost a návratnost investic
Tabulka č. 16
Peněžní tok - ziskovost - návratnost investic
2006
2007
Období přezkumného šetření
Peněžní tok (v tis. EUR)
7 720
13 101
13 337
Index: 2006=100
100
170
173
Zisk z čistého obratu (v %)
1,3 %
3,4 %
3,0 %
Index: 2006=100
100
261
231
Návratnost investic
9,5 %
22,8 %
20,5 %
Index: 2006=100
100
240
217
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazníky
(251)
Úrovně zisku výrobního odvětví Unie se v dotčeném období zvýšily z 1,3 % v roce 2006 na 3 % v období přezkumného šetření. Vylepšení zisku ovlivnilo vývoj peněžního toku a návratnosti investic. Tato zlepšení je však třeba vidět ve světle značného zhoršení a nízkých úrovní investic během původního šetření.
(252)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že se zisk výrobního odvětví Unie výrazně zvýšil a že tento zisk byl ve skutečnosti podstatně vyšší než 6 % cílový zisk stanovený v původním šetření. Tyto strany tudíž tvrdily, že újma již neexistuje, bez ohledu na stav ostatních ukazatelů újmy.
(253)
V této souvislosti je třeba zmínit, že ačkoliv je pravdou, že se úrovně ziskovosti zvýšily, při šetření bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie nebylo s to dosáhnout cílového zisku ve výši 6 %, který byl stanoven v původním šetření. Očekávalo se výraznější zvýšení úrovně zisku, v neposlední řadě vzhledem k úsilí velké části výrobního odvětví o přechod na nové obchodní modely. To prokazuje, že situace výrobního odvětví je z hlediska ziskovosti dosud nejistá. Tvrzení, že úrovně zisku naznačují, že výrobnímu odvětví Unie již není působena újma, je proto nutno odmítnout.
3.4. Schopnost získat kapitál
(254)
Šetřením bylo prokázáno, že malé a střední podniky, které tvoří v podstatě celé výrobní odvětví, nejsou vzhledem ke své dosud slabé finanční situaci schopny poskytnout dostatečné bankovní záruky, mají proto potíže při získávání nového kapitálu.
3.5. Investice
Tabulka č. 17
Investice
2006
2007
Období přezkumného šetření
(v tis. EUR)
9 019
13 777
20 979
Index: 2006=100
100
153
233
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazníky
(255)
Ačkoliv v posuzovaném období došlo k zvýšení investic, v absolutních číslech stále představuje pouhých 6 % obratu během období přezkumného šetření. Navíc je toto zvýšení ovlivněno mimořádnými investicemi do budov, které uskutečnil jeden z výrobců v Unii zařazený do vzorku. Nebýt toho, byla by úroveň investic v průběhu referenčního období stálá a nízká. Toto zvýšení je opět třeba vidět ve světle značného zhoršení a nízkých úrovní investic během původního šetření.
3.6. Mzdy
Tabulka č. 18
Mzdy
2006
2007
Období přezkumného šetření
Platy a mzdy (v tis. EUR)
21 305
23 186
23 855
Index: 2006=100
100
109
112
Průměrná mzda na jednoho zaměstnance (v EUR)
21 826
21 418
21 897
Index: 2006=100
100
98
100
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazníky
(256)
Průměrné mzdy byly v posuzovaném období stálé, což naznačuje, že se reálné mzdy snižují a nesledují běžný mzdový vývoj. To pouze dále prokazuje úroveň tlaku vyvíjeného na výrobce v Unii.
4. ZÁVĚR OHLEDNĚ ÚJMY
(257)
Jak je patrné z výše uvedeného, bylo zjištěno, že ne všechny činitele uvedené v základním nařízení za účelem stanovení újmy mají přímý vliv na stav obuvnického výrobního odvětví v Unii. Vzhledem ke skutečnosti, že se výroba uskutečňuje na objednávku, zásoby vůbec neexistují, nebo sestávají z dokončených, avšak ještě nedodaných nebo nevyfakturovaných objednávek, bylo proto zjištěno, že mají pro účely analýzy újmy pouze velmi malý význam. Obdobně vzhledem ke skutečnosti, že ve výrobním odvětví převažuje podíl lidské práce, není výrobní kapacita technicky omezená a závisí především na počtu pracovníků, které výrobci zaměstnají.
(258)
Analýza makroukazatelů s přímějším vlivem na stav výrobního odvětví Unie prokazuje, že se výroba v Unii i objem prodeje v posuzovaném období snižovaly přibližně stejným tempem jako spotřeba Unie. Prodej, podíl na trhu a zaměstnanost výrobců v Unii byly tudíž stálé. Produktivita se snížila, avšak pouze mírně. Ačkoliv by se bylo očekávalo, že přechod na nový obchodní model umožní zbývajícím výrobcům v Unii zvýšit prodej a výrobu, je zřejmé, že se hospodářský volný pád, který výrobní odvětví zaznamenalo před uložením opatření, od uložení opatření zastavil. To velké části výrobního odvětví Unie umožnilo změnit obchodní model racionalizací výrobních procesů prostřednictvím rozvoje specializovaných seskupení, přechodem na segment kvalitnějších výrobků a rovněž změnou zaměření z velkoobchodní distribuce na přímé dodávky maloobchodu.
(259)
Analýza příslušných mikroukazatelů rovněž dokládá částečné zotavení výrobního odvětví Unie a prokazuje zvýšení prodejních cen, peněžního toku, investic a zisku. Výrobnímu odvětví se však dosud nepodařilo dosáhnout běžných úrovní zisku a investic a má nadále potíže při získávání kapitálu a ve mzdovém vývoji, což prokazuje, že jeho situace je dosud nejistá a že nedošlo k úplnému odstranění újmy.
(260)
Šetření celkově odhalilo, že výrobnímu odvětví Unie je nadále působena podstatná újma.
5. DOPAD DUMPINGOVÉHO DOVOZU Z DOTČENÝCH ZEMÍ A DOPAD OSTATNÍCH ČINITELŮ
5.1. Dopad dovozu dumpingových výrobků z dotčených zemí
(261)
Ačkoliv se společný objem dovozu z dotčených zemí v posuzovaném období snížil, objem v období přezkumného šetření dosud výrazně převyšoval objem zjištěný v původním šetření. V případě ČLR jsou úrovně oproti úrovni v období původního šetření téměř dvojnásobné a objem dovozu z Vietnamu se ve stejném období sice snížil, jeho přítomnost na trhu je však dosud významná s podílem ve výši přibližně 10 %.
(262)
Analýza cen dovozu z dotčených zemí v posuzovaném období prokazuje, že ceny čínského dovozu byly stálé, zatímco vietnamské ceny se snížily. Při porovnání s cenami v období původního šetření vzrostly čínské ceny přibližně o 20 %, avšak vietnamské ceny se blíží cenám zjištěným v období původního šetření. Bez ohledu na rozdíly v sortimentní skladbě a úrovni obchodu je zřejmé, že průměrné dovozní ceny ve výši 8,6 EUR v případě ČLR a 9,51 EUR v případě Vietnamu představují i nadále velký problém pro výrobce v Unii, jejichž průměrné prodejní ceny jsou značně vyšší než 30 EUR. To je ještě patrnější při pohledu na úrovně cenového podbízení, u nichž ve srovnání s obdobím původního šetření došlo k výraznému nárůstu. V případě ČLR se úroveň cenového podbízení v tomto období zvýšila z 13,5 % na 31,9 % a v případě Vietnamu došlo ke stejnému zvýšení z 15,9 % na 38,9 %.
5.2. Závěr ohledně dopadu dovozu dumpingových výrobků z dotčených zemí
(263)
Na základě výše uvedených skutečností je nutno vyvodit závěr, že dovoz z dotčených zemí má s ohledem na objem i cenu nadále nepříznivý dopad na výkonnost výrobců v Unii.
5.3. Dopad ostatních činitelů
(264)
Komise důkladně analyzovala, zda na přetrvávající újmu výrobců v Unii mohly mít dopad jiné známé činitele než dumpingový dovoz, s cílem zajistit, aby případná újma způsobena těmito činiteli nebyla přičtena dumpingovému dovozu.
5.3.1. Neexistence hospodářské soutěže mezi obuví vyráběnou v Unii a obuví dováženou z dotčených zemí
(265)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že mezi dovozem z dotčených zemí a výkonností výrobního odvětví Unie neexistuje žádná souvislost. Zejména tvrdily, že neexistuje nahrazování obdobného výrobku vyráběného v Unii dotčeným výrobkem. Podle těchto stran mezi usňovou obuví vyráběnou v Unii a usňovou obuví dováženou z ČLR a Vietnamu neexistuje žádná hospodářská soutěž, jelikož první obuv se obvykle nachází v tržním segmentu středně drahých až drahých výrobků, zatímco dovážená obuv je určena především pro segment středně drahých až levných výrobků. Jako důkaz v tomto ohledu byla uvedena skutečnost, že se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo po uložení opatření získat zpět jeho podíl na trhu. Obecné zlepšení, co se týká ostatních ukazatelů újmy, je důsledkem změny obchodního modelu výrobního odvětví Unie, přičemž snížení výroby a přechod na výrobu s vyšší přidanou hodnotou zmírnily újmu, která dříve vznikla části výrobního odvětví Unie. Potíže druhé skupiny výrobců v Unii měly být způsobeny spíše nepřizpůsobením se než dumpingovým dovozem z dotčených zemí.
(266)
Šetřením bylo prokázáno, že ačkoliv část výrobního odvětví Unie přešla rovněž na trh pro zboží vyšší kvality, má nadále určité části segmentu levných výrobků a velké části segmentu středně drahých výrobků. Dumpingový dovoz navíc nepokrývá pouze segment levných výrobků, nýbrž rovněž segment středně drahých výrobků a v některých případech dokonce segment dražších výrobků. Jinými slovy, mezi usňovou obuví vyráběnou v Unii a usňovou obuví dováženou z dotčených zemí existuje významná hospodářská soutěž.
(267)
Uvádělo se rovněž, že mezi výrobci v Unii a dotčenými vývozci neexistuje žádná hospodářská soutěž, jelikož se výrobci v Unii soustředí na nadstandardní výrobky a nedodávají celý sortiment speciální obuvi, jako je turistická obuv, obuv na bowling a ortopedická obuv. V této souvislosti je však nutno uvést, že tato speciální obuv tvoří pouze malou část dotčeného výrobku, a dopad nemůže být proto významný. Šetření v každém případě prokázalo, že v rozporu s tvrzením je tato speciální obuv vyráběna v Unii, ačkoli v omezeném množství, a že tato obuv přímo soutěží s dováženou speciální obuví. Jak je podrobně uvedeno výše, hospodářská soutěž mezi mnoha druhy této speciální obuvi a klasickou „tmavou obuví“, kterou tradičně vyrábí výrobní odvětví Unie, se nyní zvyšuje.
(268)
Pokud jde o srovnání výroby v Unii a dovozu z dotčených zemí podle věku a pohlaví, šetření prokázalo, že v Unii existuje významná výroba pánské, dámské a dětské obuvi. Výroba se zaměřuje na dámskou obuv, která tvoří přibližně 55 % výroby, zatímco pánská obuv představuje 35 % a dětská obuv 10 % výroby. Při zkoumání rozdělení obuvi dovážené z dotčených zemí podle věku a pohlaví se číselné údaje liší s větším zaměřením se zejména na dětskou obuv, na niž připadá přibližně 25 %. Bez ohledu na tyto rozdíly je zřejmé, že všechny tři kategorie jsou na trhu Unie prodávány ve značném množství výrobním odvětvím Unie i vývozci.
5.3.2. Neefektivnost výrobců v Unii, strukturální nedostatky a dopad globalizace
(269)
Jedna strana zastupující zájmy spotřebitelů uvedla, že údajný dumping nemá žádný dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nýbrž že hlavní příčinou úbytku pracovních míst a uzavírání továren v Unii jsou spíše globalizace a přesun výroby do zemí s nižšími náklady než nekalé obchodní praktiky.
(270)
Řada dalších zúčastněných stran poukázala rovněž na neschopnost výrobního odvětví Unie využít opatření a na dopad změny obchodního modelu u výrobců v Unii jako důkaz k doložení tvrzení, že neexistuje žádná souvislost mezi dovozem a výkonností výrobního odvětví Unie.
(271)
Podle těchto tvrzení není výrobní odvětví Unie strukturálně schopno soutěžit na trhu hromadné výroby, a to velkou měrou kvůli nedostatku potřebných pracovních sil a nákladům na tyto pracovní síly. V důsledku toho přešla významná část výrobního odvětví Unie na nový obchodní model a investovala do inovace a zdokonalení výrobků s cílem změnit zaměření ze segmentu středně drahých až levných výrobků na segment středně drahých až drahých a luxusních výrobků. Společnosti, které se zaměřily na nadstandardní výrobky s vyšší přidanou hodnotou, vykazují rovněž dobrou úroveň výkonnosti. Naopak společnosti, které nereagovaly na globalizaci, nadále vykazují nedostatečné výsledky. V souladu s tímto tvrzením by se tudíž mělo mít za to, že situace výrobců v Unii je důsledkem jejich obchodní strategie a nesouvisí s dovozem z dotčených zemí.
(272)
Jak bylo uvedeno v oddíle E.2 a G.4, při šetření byl skutečně zjištěn různorodý obraz o výrobním odvětví Unie. Části výrobního odvětví vyrábějí neznačkovou obuv v segmentu levných až středně drahých výrobků a prodávají prostřednictvím velkoobchodníků namísto přímého prodeje maloobchodu. To však neznamená, že tyto společnosti jsou ze své podstaty neefektivní. Ze šetření je zřejmé, že bez ohledu na jejich konkurenční postavení je jejich obtížná situace v zásadě způsobena dumpingovým dovozem. Tyto společnosti se proto nacházejí v mimořádně složité finanční situaci a jejich situace se v posuzovaném období výrazně zhoršila. Mnoho z těchto společností usiluje o přeorientování se na segment středně drahých až drahých výrobků a o změnu distribučních kanálů, avšak současný tlak, který vyvíjí dumpingový dovoz, tento vývoj mimořádně ztěžuje.
(273)
Bez ohledu na výrazné zlepšení a přizpůsobení obchodního modelu nedosahují společnosti, které změnily obchodní model, cílového zisku ve výši 6 %, jenž byl stanoven v původním šetření. To prokazuje, že rovněž tato skupina je dotčena celkovým tlakem na snižování cen, který ve všech segmentech vyvíjí dumpingový dovoz. Je proto pravděpodobné, že by se této skupině podařilo plně zotavit, pokud by se nepotýkala s tlakem na snižování cen vyvíjeným pokračujícím (a dokonce vyšším) dovozem dumpingové usňové obuvi.
(274)
Skutečnost, že dokonce i společnosti, které přešly na nový obchodní model, se nadále potýkají s dumpingem působícím újmu, a to navzdory vysoké efektivnosti s ohledem na spojení zdrojů a specializaci, naznačuje, že neefektivnost a strukturální problémy ve výrobním odvětví nenarušují příčinnou souvislost mezi dumpingem a vzniklou újmou.
5.3.3. Dopad dovozu ze třetích zemí
(275)
Několik zúčastněných stran uvedlo, že rostoucí obuvnické výrobní odvětví v jiných třetích zemích výrazně zvýšilo vývoz do Unie. V tomto ohledu se uvádělo, že v průběhu posuzovaného období měl dovoz ze třetích zemí významný dopad na situaci výrobního odvětví Unie a byl by stejně důležitý při analýze pravděpodobného přetrvávání nebo obnovení újmy, pokud by opatření pozbyla platnosti. Podle těchto stran by zrušení opatření ovlivnilo rovnováhu mezi dovozem z dotčených zemí a dovozem z jiných zemí, jelikož mezi těmito zdroji dochází k nahrazování. Zrušení opatření by proto nemělo žádný vliv na výrobní odvětví Unie.
(276)
V tomto ohledu šetření prokázalo, že dovoz ze třetích zemí s nízkými cenami jako Indie a Indonésie je velký a zvyšuje se. Obuvnické výrobní odvětví je ve značném rozsahu organizováno do mezinárodních skupin, jež mají různé výrobní základny v různých zemích. To zajišťuje určitou míru pružnosti při přesunu výroby, jakmile je výrobní základna zřízena v jiných zemích. Při šetření bylo prokázáno, že k usazení v nové zemi může dojít během jednoho roku až dvou let.
(277)
Pokud jde o podíl na trhu, podíly, o něž přišly ČLR a Vietnam, mohly převzít jiné vyvážející země, zejména Indie a Indonésie. Dopad jejich cen však není srovnatelný s dopadem cen dovozu z ČLR a Vietnamu. Aniž se přihlíží k rozdílům v sortimentní skladbě, je rozdíl v ceně obzvláště velký v případě Indie, u níž je průměrná vývozní cena o 25,8 % vyšší než průměrná vývozní cena obuvi dovážené z Vietnamu a o 40,3 % vyšší než průměrná vývozní cena obuvi dovážené z ČLR. Jejich dopad na výrobní odvětví Unie je proto podstatně méně výrazný. Průměrná vývozní cena obuvi dovážené z Indonésie je o 13,2 % vyšší než průměrná cena obuvi dovážené z ČLR a srovnatelná s průměrnou vývozní cenou obuvi dovážené z Vietnamu. V důsledku objemu indonéského dovozu však byl stále jeho relativní dopad omezený. S ohledem na výše uvedené skutečnosti neumožňují relativní objemy a vyšší ceny dovozu z jiných asijských zemí vyvodit závěr, že jejich účinek je dostatečný, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a velkými objemy dumpingového dovozu z ČLR a Vietnamu.
5.3.4. Dopad změn ve spotřebě a spotřebitelských preferencích a dopad změn ve struktuře maloobchodního odvětví v Unii
(278)
Uvádělo se rovněž, že nedostatečná výkonnost výrobního odvětví Unie by neměla být spojována s dovozem z dotčených zemí, nýbrž spíše s poklesem spotřeby v Unii. Tento pokles spotřeby údajně souvisí se změnami módních trendů, které znamenaly přechod od formální obuvi směrem k neformálnější obuvi. Preference spotřebitelů se proto změnily ve prospěch segmentu levných výrobků, který je typicky zastoupen dovozem z třetích zemí.
(279)
V této souvislosti šetření prokázalo, že došlo k snížení spotřeby dotčeného výrobku. Pokud by však mezi usňovou obuví a jinými materiály existovala úplná nahraditelnost, byl by tento pokles mnohem výraznější. Snížení spotřeby a změny spotřebitelských preferencí proto samy o sobě nejsou činitelem, který by narušil příčinnou souvislost.
(280)
Při šetření bylo rovněž prokázáno, že u maloobchodního prodeje obuvi došlo k diverzifikaci od tradičních obchodů s obuví k řadě nových prodejen, včetně obchodních domů, prodejen oděvů a supermarketů nebo hypermarketů, na něž připadá velmi významné množství prodeje, které může přesahovat 40 %.
(281)
Uvádělo se rovněž, že silná hospodářská soutěž vyvíjí tlak na snižování cen a že tento účinek má vyšší dopad na výrobní odvětví Unie než dumpingový dovoz. Ačkoliv tlak maloobchodního odvětví nelze jako takový vyloučit jakožto činitele, který může mít dopad na výrobní odvětví Unie, je třeba mít na paměti, že rovněž tato struktura závisí na nalezení dodavatelů, kteří jsou schopni dodávat výrobky za příslušně nízké ceny. Hlavním činitelem rozvoje a zachování tohoto cenového tlaku byly s největší určitostí velké objemy dumpingových výrobků. Vzhledem ke skutečnosti, že se výrobcům v Unii podařilo zvýšit ceny, to rovněž naznačuje, že dopad změn v maloobchodní struktuře není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou a dumpingovým dovozem.
5.3.5. Dopad vývozní výkonnosti výrobců v Unii
(282)
Nedostatečná vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie spojená se zhodnocením eura vůči americkému dolaru byla rovněž uvedena jako příčina újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a kterou je proto nutno jako takovou odlišit od účinků dovozu z dotčených zemí.
(283)
Srovnání celkových cen na domácím trhu s celkovým vývozem však spíše naznačuje, že vývozní ceny výrobců v Unii v posuzovaném období vzrostly o 12 % a že tyto ceny byly v období přezkumného šetření přibližně o 20 % vyšší než ceny na domácím trhu. Objem vývozu byl stálý a absorboval zhruba 25 % výroby. Vzhledem ke skutečnosti, že šetření prokázalo, že se vývozní výkonnost výrobců v Unii snížila pouze mírně, tvrzení, že vývozní výkonnost je příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví v Unii, nelze uznat.
5.4. Závěr ohledně dopadu ostatních činitelů
(284)
Jak je patrné z výše uvedených skutečností, řada zúčastněných stran uvedla, že hlavní příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byly jiné činitele než dumpingový dovoz.
(285)
Tyto příslušné jiné činitele byly určeny a pečlivě analyzovány. Skutková podstata případu však prokazuje, že žádný z jiných známých činitelů jednotlivě nebo společně nemůže narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla způsobena výrobcům v Unii.
H. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ ÚJMY
1. DOPAD PŘEDPOKLÁDANÝCH ÚČINKŮ OBJEMU A CEN V PŘÍPADĚ ZRUŠENÍ OPATŘENÍ NA STAV VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(286)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení byl posouzen dovoz ze zemí, které jsou v současnosti předmětem přezkumu, s cílem zjistit, zda je pravděpodobné přetrvávání újmy.
(287)
S ohledem na pravděpodobný účinek skončení platnosti platných opatření na výrobní odvětví Unie byly v souladu s údaji shrnutými výše v souvislosti s pravděpodobností přetrvání dumpingu zváženy následující činitele.
1.1. ČLR
(288)
Jak bylo vyvozeno v 261. a 262. bodě odůvodnění, dovoz velkých objemů za dumpingové ceny z ČLR pokračoval i v období přezkumného šetření.
(289)
Analýza kapacit a vývoje domácího trhu v ČLR rovněž odhalila, že pokud by byla opatření zrušena, již nyní vysoký objem vývozu by dále pokračoval. I v případě, že by se v důsledku poklesu trhu dovoz snížil až o 30 %, jak bylo uváděno, byl by objem přesto velmi vysoký.
(290)
Byl rovněž vyvozen závěr, že vzhledem k vyšší úrovni cen v porovnání s čínským domácím trhem a rovněž trhy jiných třetích zemí bude trh Unie pro čínský vývoz i nadále přitažlivým trhem, pokud by platnost opatření skončila. Ačkoliv nelze vyloučit určité zvýšení vývozní ceny, byl nicméně vyvozen závěr, že tento vývoz bude i nadále dumpingový.
(291)
Vysoké úrovně dumpingu a cenového podbízení, které byly zaznamenány, naznačují, že by se výše zmíněný objem vývozu do Unie uskutečňoval za dumpingové ceny, jež by byly podstatně nižší než ceny a náklady výrobců v Unii.
(292)
Společný účinek těchto objemů a cen by mohl mít za následek zhoršení již nyní nejisté situace výrobců v Unii.
1.2. Vietnam
(293)
Přetrvávání dumpingu u velkých objemů bylo v období přezkumného šetření zjištěno rovněž v případě Vietnamu.
(294)
Byl taktéž vyvozen závěr, že Unie zůstává pro vietnamské vývozce i nadále nejdůležitějším trhem a že tak tomu pravděpodobně nadále v případě, pokud by byla opatření zrušena.
(295)
Vzhledem k existenci významných volných kapacit a cenové úrovni v Unii v porovnání s výší cen na vietnamském domácím trhu, jakož i ostatních vývozních trzích, je pravděpodobné, že pokud by opatření pozbyla platnosti, dovoz dumpingových výrobků se dále zvýší. Stejně jako v případě ČLR by i při údajném snížení dovozu v důsledku hospodářského poklesu byly objemy dovozu nadále velmi významné.
(296)
Stejně jako v případě ČLR naznačuje významná úroveň dumpingu a cenového podbízení, která byla zjištěna, že by se výše zmíněný objem vývozu do Unie uskutečnil za dumpingové ceny, které by byly podstatně nižší než ceny a náklady výrobců v Unii. Obdobně by společný účinek těchto objemů a cen mohl mít za následek zhoršení již nyní nejisté situace výrobců v Unii.
2. TVRZENÍ PŘEDLOŽENÁ JEDNOTLIVÝMI STRANAMI
(297)
Řada zúčastněných stran uvedla, že pravděpodobný účinek dumpingového dovozu na situaci výrobního odvětví Unie v budoucnu zpochybňují jiné činitele než dumpingový dovoz z dotčených zemí.
(298)
Uváděné činitele již byly do značné míry projednány v oddíle G.5 týkajícím se újmy, není proto nutné se jimi zabývat opakovaně v tomto oddíle. Některá tvrzení však souvisí s událostmi, k nimž došlo po období přezkumného šetření, a byla proto podrobena dodatečné analýze s ohledem na jejich pravděpodobný budoucí dopad.
2.1. Pravděpodobný účinek poklesu trhu
(299)
Řada stran uvedla, že je nutno odlišit účinky hospodářského poklesu od údajných účinků dovozu, jelikož je třeba mít za to, že tato událost nesouvisí s pravděpodobným přetrváváním nebo opakovaným výskytem dumpingu působícího újmu. Podle těchto zúčastněných stran by výrobní odvětví Unie bylo obzvláště dotčeno poklesem, jelikož spotřebitelé v důsledku snížení kupní síly v těchto případech obvykle přecházejí na levnější výrobky nižší jakosti.
(300)
Pokles trhu s největší pravděpodobností povede k dalšímu snížení spotřeby dotčeného výrobku. Ačkoliv usňová obuv bude mít na trhu i nadále silné postavení, prodej se pravděpodobně významně sníží o více než 7 %, jak tomu již bylo v období před hospodářským poklesem.
(301)
Je pravděpodobné, že hospodářská omezení budou znamenat, že spotřebitelé a maloobchodníci jsou citlivější na cenu, a snížení kupní síly spotřebitelů by mohlo stanovit strop pro ceny na maloobchodní úrovni. To by zase mohlo vést ke změně segmentu (spotřebitelé přejdou ze segmentu drahých až středně drahých výrobků na segment středně drahých výrobků a rovněž ze segmentu středně drahých výrobků na segment středně drahých až levných výrobků) a k více opravám. Hospodářská soutěž mezi usňovou obuví a jinými levnějšími výrobky z textilu a syntetických materiálů by se za této situace s nejvyšší pravděpodobností zvýšila.
(302)
Nelze vyloučit, že pokles na trhu přispěje ke zhoršení situace výrobního odvětví Unie vzhledem k spojeným účinkům spotřeby a cen. Současně je však rovněž pravděpodobné, že hospodářský pokles dále zvýší účinek dumpingového dovozu. Důvodem je to, že pokles bude pravděpodobně vyvíjet cenový tlak na všechny hospodářské subjekty, včetně vývozců z dotčených zemí, kteří mohou dále snížit své již nyní dumpingové ceny. Ještě nižší ceny budou vyvíjet tlak rovněž na segment středně drahých až drahých výrobků a existuje riziko, že budou výrobce v Unii nutit, aby se vrátili zpět k segmentu středně drahých až levných výrobků. To by zase mělo za následek ještě silnější hospodářskou soutěž mezi výrobou v Unii a dumpingovým dovozem.
2.2. Pravděpodobný dopad změn ve struktuře spotřeby
(303)
Několik zúčastněných stran tvrdilo, že budoucí snížení výkonnosti výrobního odvětví Unie (pokud k němu dojde) nebude souviset s dovozem z dotčených zemí, nýbrž spíše s poklesem spotřeby v Unii. Toto snížení spotřeby by údajně nebylo spojeno pouze se změnami módních trendů, které se přesunuly od formální obuvi k neformálnější obuvi, nýbrž rovněž s poklesem na trhu. Tato událost zvýší sklon spotřebitelů změnit preference ve prospěch segmentu levných výrobků, který obvykle zastupuje dovoz z třetích zemí.
(304)
Pokles celkové spotřeby by měl se vší pravděpodobností nepříznivý účinek na výkonnost výrobců v Unii. Lze však rovněž očekávat, že snížení kupní síly spotřebitelů povede k tomu, že trh bude méně citlivý na krátkodobé módní trendy, což povede k oživení klasické „tmavé obuvi“, tj. segmentu, v němž má výrobní odvětví Unie nejsilnější postavení. Nelze tudíž vyvodit závěr, že snížení spotřeby zasáhne obuv vyráběnou v Unii více než dováženou obuv. Ačkoliv výrobci v Unii budou s největší pravděpodobností dotčeni poklesem spotřeby, dopad velkých objemů dumpingového dovozu z dotčených zemí bude i nadále velmi významnou příčinou újmy, pokud by platnost opatření skončila.
2.3. Pravděpodobný dopad snížení vývozní výkonnosti
(305)
Některé zúčastněné strany rovněž uváděly, že hospodářský pokles zasáhne obzvláště silně vývozní stranu výroby v Unii.
(306)
V této souvislosti lze předpokládat, že zhoršení finanční situace, které bude pociťováno na celém světě, bude mít dopad rovněž na vývoz Unie. Ačkoliv snížení vývozní činnosti jistě negativně přispěje k celkovému rozvoji výrobního odvětví, je však nutno mít na paměti, že tři čtvrtiny činnosti výrobců v Unii jsou zaměřeny na domácí trh v Unii. Vzhledem k této skutečnosti nelze vyvodit závěr, že pravděpodobný dopad snížení vývozní výkonnosti sám o sobě naruší příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla způsobena výrobcům v Unii.
2.4. Pravděpodobný dopad strukturálních problémů a nedostatečná efektivnost výrobců v Unii
(307)
Uvádělo se rovněž, že výrobci v Unii měli v minulosti potíže využít opatření kvůli skutečnosti, že zdroj jejich potíží souvisí spíše se strukturálními problémy a neefektivností výrobního odvětví než s údajným dumpingem ČLR a Vietnamu. Podle těchto tvrzení prohloubí hospodářský pokles strukturální problémy v tomto výrobním odvětví a dále oslabí souvislost mezi vzniklou újmou a dumpingem.
(308)
Především se připomíná, že šetření prokázalo, že bez ohledu na konkurenční postavení byla výrobcům v Unii dumpingovým dovozem způsobena podstatná újma. V každém případě je nutno uvést (jak bylo prokázáno výše), že ačkoli se výrobní odvětví Unie dosud nachází v nejisté situaci, v posuzovaném období prokázalo přinejmenším částečné oživení a bylo schopno zachovat stálý podíl na trhu. Velká část výrobního odvětví mimoto byla schopna změnit svůj obchodní model, či se o to pokouší prostřednictvím i) spojení zdrojů do seskupení za účelem co největší specializace a dosažení úspor z rozsahu u skupin, ii) přímého prodeje maloobchodníkům a iii) výrobou obuvi v segmentu středně drahých až dražších výrobků a drahých výrobků. Je vysoce nepravděpodobné, že by se výrobnímu odvětví podařilo tento proces uskutečnit, pokud by opatření nebyla zavedena, a v každém případě společnosti, jež se nyní nacházejí v procesu změny svého obchodního modelu, se vší pravděpodobností nebudou schopny tento proces dokončit.
(309)
Lze však také předpokládat, že pokles trhu zvýší tlak a případně rovněž zastaví tento proces u společností, jimž se dosud nepodařilo změnit své zaměření změnou obchodního modelu. Situace těchto společnosti se může dále zhoršit a mnoho společností v této skupině by po zintenzivnění hospodářské soutěže mohlo ukončit činnost. Společnosti, které přijaly vyspělejší obchodní modely, se pravděpodobně nevyhnou účinkům poklesu trhu, jelikož ceny v segmentu drahých až středně drahých výrobků, na nějž se specializují, budou pravděpodobně rovněž podléhat celkovému tlaku na snížení cen.
(310)
Co se týká posouzení situace zaznamenané v posuzovaném období, lze stěží tvrdit, že hospodářský pokles sám o sobě naruší příčinnou souvislost s dumpingovým dovozem. Naopak, jak bylo uvedeno v 302. bodě odůvodnění, bude mít tlak levného dumpingového dovozu na snižování cen s největší pravděpodobností řetězový účinek a donutí ještě větší část výroby v Unii přejít na stejný segment jako dumpingový dovoz, takže se tlak dumpingového dovozu na výrobce v Unii zvýší. Za této situace budou proto výrobci v Unii v budoucnu ještě více závislí na existenci opatření.
2.5. Pravděpodobné účinky dovozu ze třetích zemí
(311)
Bylo rovněž ověřeno, zda je pravděpodobné, že dovoz ze třetích zemí bude mít dopad na situaci výrobního odvětví Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti. V této souvislosti se uvádělo, že vývoz třetích zemí do Unie trvale roste a že spolu s vyššími náklady v ČLR a ve Vietnamu a hospodářským poklesem to bude hlavní příčinou potíží výrobního odvětví Unie v budoucnu.
(312)
Vzhledem k cenovému rozdílu mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a dovozem ze třetích zemí je však spíše pravděpodobné, že čínský a vietnamský vývoz opět získá cenový náskok před dovozem ze třetích zemí. To by poukazovalo na relativní snížení tohoto dovozu v budoucnu. Jak bylo prokázáno v oddílech C.3 a C.4, neexistují žádné signály, že čínští nebo vietnamští vývozci pravděpodobně odejdou z trhu Unie. Naopak, velké existující kapacity naznačují, že mají pobídku pokud možno na trhu setrvat.
(313)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bude mít dovoz ze třetích zemí se vší pravděpodobností menší dopad na situaci výrobního odvětví Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti.
2.6. Pravděpodobný dopad kolísání směnných kurzů
(314)
Uvádělo se rovněž, že újma způsobená výrobcům v Unii se pravděpodobně sníží v důsledku zhodnocení amerického dolaru vůči euru. Kolísání směnného kurzu zvýší ceny dumpingového dovozu, který je obchodován v eurech, takže dojde k odstranění cenového rozdílu mezi dumpingovým dovozem a cenami výrobců v Unii.
(315)
V této souvislosti je třeba uvést, že šetření musí zjistit, zda dumpingový dovoz (pokud jde o ceny a objem) způsobil (nebo pravděpodobně způsobí) podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie, nebo zda tuto podstatnou újmu (či její pravděpodobnost) zapříčinily jiné činitele. Podle čl. 3 odst. 6 základního nařízení musí být doloženo, že újmu působí (nebo může způsobit) cenová úroveň dumpingového dovozu. Odkazuje se proto pouze na rozdíl mezi cenami, a neexistuje tudíž povinnost analyzovat činitele, které mají dopad na výši těchto cen.
(316)
Pravděpodobný účinek dumpingového dovozu na ceny výrobního odvětví Unie se v zásadě zkoumá na základě cenového podbízení, snižování cen a stlačování cen. Za tímto účelem se porovnávají dumpingové vývozní ceny a prodejní ceny výrobního odvětví Unie, přičemž vývozní ceny použité pro výpočet újmy je třeba někdy přepočítat na jinou měnu v zájmu vytvoření srovnatelného základu. Použití směnných kurzů v této souvislosti proto pouze zajišťuje stanovení cenového rozdílu na srovnatelném základě. Z toho je zřejmé, že směnné kurzy v zásadě nemohou být dalším činitelem působícím újmu.
(317)
Výše uvedené je potvrzeno rovněž zněním čl. 3 odst. 7 základního nařízení, které odkazuje na jiné známé činitele, než je dumpingový dovoz. Mezi jinými známými činiteli se v tomto článku neuvádí žádný činitel, který ovlivňuje výši cen dumpingového dovozu.
(318)
Avšak i v případě, že se tento činitel vezme v úvahu, není vzhledem k pravděpodobnému tlaku na spotřebitelské ceny v souvislosti s poklesem trhu pravděpodobné, že dovozci nakupující v dotčených zemích budou moci zvýšit ceny pro maloobchod v důsledku zhodnocení amerického dolaru. Směnné kurzy jako takové lze mimoto obtížně předvídat a po skončení období přezkumného šetření došlo k znehodnocení amerického dolaru vůči euru, takže nelze vyvodit závěr, že kolísání směnných kurzů povede k zvýšení cen dumpingového dovozu z dotčených zemí.
(319)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem nelze dospět k závěru, že vývoj směnného kurzu může být dalším činitelem, který působí újmu.
3. ZÁVĚR OHLEDNĚ PRAVDĚPODOBNÉHO DOPADU OSTATNÍCH ČINITELŮ
(320)
Jak je patrné z výše uvedených skutečností, ačkoli nelze vyloučit, že ostatní činitele, včetně hospodářského poklesu, budou mít dopad na finanční situaci výrobců v Unii, šetření neprokázalo, že tyto činitele samy o sobě naruší příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a přetrvávající újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
I. ZÁVĚR OHLEDNĚ PŘETRVÁVÁNÍ ÚJMY
(321)
Jak bylo zjištěno v oddíle G.4, šetřením bylo prokázáno, že v období přezkumného šetření přetrvávala situace působící újmu výrobnímu odvětví Unie. Přetrvávání újmy je podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení samo o sobě dostatečným ukazatelem, že újma bude pravděpodobně pokračovat i v budoucnu, což znamená, že by opatření měla být zachována.
(322)
Ze zjištění týkajících se dovozu vyplývá, že dovoz velkých objemů za dumpingové ceny bude pravděpodobně pokračovat a že cenový tlak (v neposlední řadě v rámci hospodářského poklesu) pravděpodobně zvýší hospodářskou soutěž mezi dumpingovým dovozem a usňovou obuví vyráběnou v Unii. Šetřením bylo rovněž prokázáno, že neexistují žádné jiné známé činitele, které by narušily silnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobcům v Unii.
(323)
Z celkové analýzy zjištění, k nimž šetření dospělo, vyplývá, že by důsledkem zrušení opatření pravděpodobně byly trvale velké a případně i vyšší objemy dovozu z ČLR i Vietnamu s cenami, které se ještě více podbízejí cenám výrobního odvětví Unie. Pokles trhu tento vývoj pravděpodobně dále zhorší. Dumpingový dovoz by měl s největší pravděpodobností vážné nepříznivé účinky na výrobní odvětví Unie. Za těchto okolností by výrobní odvětví Unie buď muselo snížit ceny, aby si udrželo podíl na trhu, nebo by muselo zachovat prodejní ceny na současných úrovních a přijít o zákazníky a nakonec i prodej. V prvním případě by výrobní odvětví Unie muselo podnikat se ztrátou a ve druhém případě by ztráta prodeje jako takového nakonec vedla k vyšším nákladům následovaným ztrátami.
(324)
Výrobní odvětví Unie navíc trpí účinky dumpingového dovozu po mnoho let a v současné době se nachází v nejisté hospodářské situaci. Přitom však bylo zjištěno, že velká část výrobců v Unii byla schopna změnit své obchodní modely a zaměřit se na vyšší přidanou hodnotu, segment středně drahých až drahých konečných výrobků a zjednodušené distribuční kanály. Tato skupina rovněž postupně absorbuje činnost části odvětví, které se dosud nepodařilo přizpůsobit se a zavést nové obchodní modely, a je zapotřebí delší období pro přizpůsobení se k dokončení tohoto přechodu v celém výrobním odvětví.
(325)
Pokud by byla opatření zrušena v této citlivé fázi, situace výrobců v Unii by se zhoršila, proces přechodu na nový obchodní model by se pravděpodobně zastavil a byla by ohrožena samotná existence velké části výrobního odvětví.
(326)
Při šetření bylo proto zjištěno, že kvůli dovozu z ČLR a Vietnamu existuje zřejmá pravděpodobnost přetrvávání újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie v krátkodobém až střednědobém výhledu, dokud nebude dokončen proces přizpůsobení se.
J. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN PO ZVEŘEJNĚNÍ TĚCHTO ZÁVĚRŮ
(327)
Na základě zveřejnění těchto závěrů obdržela Komise řadu připomínek. Žádná z nich nicméně nebyla takové povahy, aby tyto závěry změnila. Hlavní argumenty byly následující.
1. OBDRŽENÉ PŘIPOMÍNKY TÝKAJÍCÍ SE FORMÁLNÍCH A PROCEDURÁLNÍCH OTÁZEK A OTÁZEK PRÁVA NA OBHAJOBU
1.1. Důvěrnost jmen žadatelů
(328)
Některé zúčastněné strany znovu uvedly své pochybnosti o zachování důvěrnosti žadatelů, přičemž zdůraznily, že v podpůrném spise není žádné tvrzení o tom, že zveřejnění totožnosti žadatele pro něj bude mít nepříznivé důsledky. Jedna zúčastněná strana navíc uvedla, že k zachování důvěrnosti totožnosti praxe WTO vyžaduje předložení oprávněných důvodů pro všechny dokumenty, ať již jsou či nejsou považovány za důvěrné. Podle této strany nebyl v tomto případě oprávněný důvod předložen.
(329)
Stejná strana také namítla, že pokud by žádost o důvěrnost byla přesto přijata, mělo by to znamenat, že by mohly být zveřejněny alespoň podrobné údaje o jednotkových cenách a ukazatelích ziskovosti u vzorku.
(330)
Jak je uvedeno v 40. až 42. bodě odůvodnění, je důvěrnost týkající se totožnosti žadatelů a výrobců vybraných do vzorku založena na řádně odůvodněné žádosti podle článku 19 základního nařízení. Není proto pravdivé, že žadatelem nebyl prokázán řádný důvod. Pokud jde o tvrzení, že by měly být zveřejněny podrobné údaje o jednotkových cenách a ziskovosti, má Komise stále za to, že by poskytnutí těchto informací mohlo nepřímo odhalit totožnost žadatele. Mimoto by takové zveřejnění poškodilo v rámci skupiny společností ze vzorku zájmy jiných společností ze vzorku, které jsou rovněž konkurenty na trhu.
(331)
Z výše uvedeného vyplývá, že obdržené připomínky nejsou takové povahy, aby změnily závěr o zachování důvěrnosti totožnosti výrobců v Unii, kteří podpořili žádost.
1.2. Definice výrobního odvětví Unie a jeho reprezentativnost
(332)
Některé strany namítly, že Komise nesprávně uplatnila definici výrobního odvětví Unie a výroby v Unii.
(333)
Dvě strany tvrdily, že posouzení újmy musí být založeno na informacích o žadateli a společnostech, které žádost podpořily, a nikoliv na základě celkové výroby v Unii. Podle těchto stran nejsou použité makroekonomické ukazatele reprezentativní.
(334)
Uvedly rovněž, že Komise nevyloučila ze vzorku společnost, která během období přezkumného šetření zastavila v Unii výrobu. Některé strany tvrdily, že ponechání společnosti ve vzorku mělo za následek zkreslení mikroekonomických ukazatelů, jakož i analýzy cenového podbízení a prodeje pod cenou. Na druhé straně jiná zúčastněná strana, která nebyla proti zařazení této strany do vzorku, tvrdila, že pro posouzení újmy je třeba vzít v úvahu všechny údaje týkající se této společnosti, a nikoliv pouze ty, které se týkají její činnosti v Unii.
(335)
Stejné zúčastněné strany tvrdily, že Komise nevyloučila z definice výrobního odvětví Unie společnosti, které dovážely až 25 % celkové produkce z třetích zemí. Podle těchto zúčastněných stran to představuje změnu v metodice ve srovnání s 231. bodem odůvodnění nařízení zavádějícího prozatímní opatření při původním šetření, který uvádí, že všechny společnosti, které přemístily svou výrobu, byly vyloučeny. Strany rovněž tvrdily, že pokud jde o uplatnění čl. 4 odst. 1 základního nařízení, Komise obvykle vyžaduje vyloučení společností, které dovážejí zhruba 25 % své celkové výroby. V tomto ohledu jedna strana rovněž tvrdila, že Komise chybně usoudila, že žádný z členů CEC nezadal výrobu externě, i když během šetření bylo předloženo tvrzení, které prokazuje opak.
(336)
Některé zúčastněné strany také uvedly, že všeobecný dokument se závěry byl nekonzistentní, protože ve 3. bodě odůvodnění se udávalo, že žádost podporuje 35 % stran, zatímco ve 193. bodě odůvodnění jich je pouze 25 %.
(337)
Jak již bylo konstatováno ve 193. až 200. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie bylo definováno podle čl. 4 odst. 1 základního nařízení. Posouzení situace výroby v Unii jako celku odpovídá základnímu nařízení. Tvrzení, podle kterého se posouzení újmy zakládá na nesprávné definici výrobního odvětví Unie, je tedy třeba odmítnout.
(338)
Pokud jde o tvrzení, podle kterého Komise nevyloučila jednu ze společností ze vzorku, je třeba připomenout, že důvody, proč byla společnost ponechána ve vzorku, jsou uvedeny ve 23. a 196. bodě odůvodnění. Komise dále usoudila, že případné vyloučení by nemělo žádný účinek, ať už na reprezentativnost vzorku nebo utrpěnou újmu, včetně podbízení. Důvodem je minimální váha této společnosti ve vzorku. Skutečnost, zda tato společnost byla nebo nebyla formálně vyloučena, tedy nemá žádný praktický dopad na výsledky analýzy.
(339)
Jak bylo uvedeno ve 195. bodě odůvodnění, byla výroba v Unii založena pouze na společnostech, které odpovídají definici uvedené v článku 4 (včetně odstavce 1). Na základě informací ze spisu nebyla brána v úvahu žádná právnická osoba, která přemístila výrobu a která by musela být vyloučena z definice výrobce v Unii podle čl. 4 odst. 1. V tomto ohledu je třeba připomenout, že omezený dovoz sám o sobě neznamená přemístění výroby. I když malý počet z výrobců, kteří podali žádost, skutečně dovážel, příslušné objemy byly velmi omezené a představovaly nejvýše 25 % celkové produkce společnosti. S ohledem na výše uvedené proto není tvrzení, že se Komise odchýlila od své praxe v původním šetření nebo od ustanovení základního nařízení, správné.
(340)
Pokud jde o tvrzení, že není shoda mezi poměrem stran podporujících žádost, uvedených ve 3. a 193. bodě odůvodnění, je třeba připomenout, že 193. bod odůvodnění pouze udává, že podpora je vyšší, než je zákonné minimum ve výši 25 %, a není tedy vyjádřením skutečné podpory, která byla nad tímto minimem.
1.3. Období použité pro posouzení újmy
(341)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že období použité pro posouzení újmy bylo nespojité. Zejména bylo uvedeno, že použití předmětného období pro stanovení některých ukazatelů při zpětných odkazech na období původního šetření a, pro stanovení jiných ukazatelů újmy na rok 2005 povede k nesourodým výsledkům. Jiné zúčastněné strany tvrdily, že se Komise opírala o údaje z roku 2005 a o období původního šetření, aniž by je zveřejnila.
(342)
Analýza posouzení újmy byla založena na zjištěních z dotčeného období, tj. od roku 2006 a včetně období přezkumného šetření. Odkazy na období původního šetření a na rok 2005 byly učiněny pouze k doplnění analýzy, ale neměly na závěry určující účinek. Vzhledem k výše uvedenému musí být odmítnuto tvrzení, že období použité pro posouzení újmy vedlo k nedůsledné analýze.
1.4. Reprezentativnost vzorku výrobců v Unii
(343)
Některé zúčastněné strany uváděly, že vzorek výrobců v Unii nebyl reprezentativní, pokud jde o druhy výrobků, velikost a zeměpisné rozšíření.
(344)
V tomto ohledu uvedly, že Komise nepodala dostatečné vysvětlení zeměpisného rozšíření vzorku a že tento vzorek nebyl v každém případě reprezentativní, protože obuv je vyráběna alespoň v sedmi členských státech, z nichž byly do vzorku vybrány pouze čtyři. Zúčastněné strany dále tvrdily, že jeden členský stát byl zastoupen nadměrně. Jedna zúčastněná strana také požádala, aby Komise poskytla informace o úrovni dohod o poplatcích, které se objevily v rámci výrobního odvětví Unie.
(345)
Jedna strana také tvrdila, že ve vzorku byla nadměrně zastoupena dámská obuv, a jiná strana připomněla, že ziskovost vzorku nebyla reprezentativní, pokud ji srovnáme s hodnotami vyvozenými ze žádosti.
(346)
V 28. bodě odůvodnění jsou uvedeny podrobnosti o zeměpisném rozložení vzorku a jeho reprezentativnosti při srovnání s celkovým rozložením v Unii. V tomto ohledu se připomíná, že vzorek je do značné míry obrazem zeměpisného rozložení celé populace a že není třeba mít přesně identické zeměpisné rozložení. Šetření navíc ukázalo, že zhruba 60 % výroby ze vzorku bylo založeno na tzv. „subdodávkách“ a „dohodách o poplatcích“.
(347)
Navíc vzhledem k tomu, že takové „subdodávky“ a „dohody o poplatcích“ se vyskytují rovněž mezi společnostmi v různých členských státech, byla věnována péče tomu, aby bylo zajištěno, že výroba bude připočtena členskému státu, ze kterého je společnost, která objednala službu.
(348)
Vzhledem k výše uvedenému neznamená určitý stupeň variability, pokud jde o váhu členského státu, že se vzorek stane nereprezentativním. Obdobně, pokud jde o dohody o subdodávkách a skutečnost, že dvě třetiny výroby jsou soustředěny ve třech členských státech, není nutný požadavek, aby bylo ve vzorku zastoupeno všech sedm zemí, kde probíhá výroba.
(349)
V 29. bodě odůvodnění se připomíná, že výrobci v Unii, vybraní do vzorku, zahrnovali průřezově celou škálu výroby, určenou pro veškeré obyvatelstvo. Totéž platí i pro rozdělení podle pohlaví, a ačkoli existují varianty ve všech kategoriích, pánská, dámská i dětská obuv je prodávána ve významných množstvích jak společnostmi ze vzorku, tak i v poměru k celkovému obyvatelstvu. Pokud jde o úroveň ziskovosti, skutečnost, že existují odchylky mezi vzorkem a žádostí, ještě neznamená, že by vzorek nebyl reprezentativní. V každém případě je třeba poznamenat, že ziskovost vzorku je ve stejném rozmezí, jako je ziskovost, kterou obdržíme po analýze všech informací, které jsou obsaženy v žádosti.
1.5. Výše cla v původním šetření
(350)
Některé strany namítly, že ČLR je již od původního šetření v porovnání s Vietnamem diskriminována, protože na dovoz z ČLR bylo používáno vyšší clo, i když dumpingové rozpětí stanovené pro ČLR bylo nižší než pro Vietnam. Bylo také uvedeno, že ČLR byla diskriminována s ohledem na metodu, která byla použita pro upřesnění rozpětí újmy v původním šetření.
(351)
Za prvé, právní předpisy Unie vyžadují, aby byly celní sazby stanoveny v souladu s povinným pravidlem nižšího cla, což znamená, že celní sazba smí být stanovena na základě rozpětí újmy, a nikoliv na základě dumpingového rozpětí. Za druhé, aby bylo v původním případě možno zavést nejslabší možné opatření proti dumpingu působícímu újmu, bylo shledáno za nutné vzít v úvahu objemy a ceny, které újmu nepůsobí, a ty byly spočítány tak, aby se došlo k nejslabšímu možnému opatření proti újmě způsobené ČLR i Vietnamem, a z nich pak vyplynulo uložené clo. V tomto ohledu je třeba připomenout, že účelem šetření před pozbytím platnosti je posoudit, zda jsou dostupné informace dostatečným důvodem k tomu, aby opatření byla ve stejné formě prodloužena na další období. Vzhledem k tomu, že v rámci tohoto přezkumného šetření není možné změnit úroveň opatření, nemohou být tato tvrzení vzata v úvahu.
2. OBDRŽENÉ PŘIPOMÍNKY TÝKAJÍCÍ SE ANALÝZY ÚJMY
2.1. Kumulace dovozu z ČLR a Vietnamu
(352)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že podmínky pro kumulaci nebyly splněny, protože se vývoj týkající se Vietnamu velmi lišil od vývoje týkajícího se ČLR. Tvrdila rovněž, že dovoz z Vietnamu nemohl být dále považován za dovoz působící újmu, protože dovážené objemy v období přezkumného šetření byly nižší než objemy nepůsobící újmu, jak bylo stanoveno v původním šetření.
(353)
Je třeba připomenout, že ve 216. a následujících bodech odůvodnění byla provedena důkladná analýza, z níž vyplývá, že podmínky pro kumulaci byly splněny. Z toho důvodu není tvrzení o objemu nepůsobícím újmu relevantní.
2.2. Vliv outsourcingu
(354)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že zveřejněný dokument ukázal, že výroba v Unii je nadále přemísťována. Podle této strany je to důkazem, že platná cla nebyla schopna zastavit proces přemísťování výroby.
(355)
V tomto ohledu je třeba připomenout, že cílem cla není zastavit nebo podpořit veškeré přemísťování výroby, ale napravit narušení obchodu způsobené dumpingovým dovozem. Je třeba také připomenout, že některé společnosti přemístily výrobu do jiných členských států nebo do třetích zemí, kterých se opatření netýkají. S ohledem na výše uvedené nelze toto tvrzení přijmout.
2.3. Dopad makroekonomických ukazatelů
(356)
Jedna zúčastněná strana měla za to, že odpovědi od národních sdružení nebyly dostatečné jako zdroj ukazatelů újmy, protože z těchto odpovědí mohly být vyvozeny pouze informace týkající se některých ukazatelů újmy. Byla také napadena skutečnost, že bylo obdrženo pouze devět odpovědí.
(357)
Některé strany zpochybnily makroekonomické ukazatele s ohledem na skutečnost, že byly založeny na výrobě v Unii jako celku spíše než na informacích od žadatelů a stran podporujících žádost. Zdůvodnění stanovení makroekonomických ukazatelů již bylo uvedeno výše v 337. bodě odůvodnění a nemusí být tedy předmětem dalšího hodnocení. Jedna zúčastněná strana uvedla, že makroekonomické ukazatele nebyly v každém případě důvěryhodné. Skutečnost, že od původního šetření došlo k nárůstu zaměstnanosti o 359 % byla uváděna jako příklad, proč je třeba považovat údaje za nedůvěryhodné. Toto tvrzení bylo podpořeno tím, že při několika příležitostech byla pozorována odlišnost makroekonomických ukazatelů od ukazatelů pozorovaných ve vzorku.
(358)
Některé zúčastněné strany uvedly, že zveřejněné údaje o vývoji spotřeby nebyly v souladu, protože v jedné části dokumentu se uvádí pokles o 7 %, zatímco v jiné části dokumentu je to 14 %. Obdobně byly za nesourodé považovány údaje o kapacitě výroby a počtu zaměstnanosti, protože vykazovaly různý vývoj, i když zveřejněný dokument uváděl, že jsou navzájem provázané.
(359)
Pokud jde o zdroje, a jak bylo vysvětleno v 225. a 226. bodě odůvodnění, vyžádala si Komise od národních sdružení informace, které pro ně jsou přirozeně dostupné, a obdržela je. Skutečnost, že tyto informace nepokrývají veškeré ukazatele újmy, není v žádném případě anomálií, ale spíše poukazuje na to, že tyto organizace nemají přístup k údajům, které se týkají určitých ukazatelů. Z toho důvodu získává prošetřující orgán takové údaje od reprezentativního vzorku společností. Devět odpovědí získaných od národních sdružení pokrývá velkou většinu výroby (více než 80 % celkové výroby v Unii) a byly dále doplněny dostupnými statistickými údaji a jinými údaji, které poskytly zúčastněné strany.
(360)
Pokud jde o úroveň zaměstnanosti, je třeba připomenout, že v původním šetření byl počet 57 000 pracovníků založen na údajích od žadatelů. Současný stav zaměstnanosti - 262 000 pracovníků - je makroekonomickým ukazatelem vztahujícím se k výrobnímu odvětví Unie tak, jak je definováno výše. Pokud jde o rozdíly mezi ukazateli ze vzorku a ukazateli z celého výrobního odvětví Unie, je třeba připomenout, že tyto ukazatele nemusí být vždy v úplné shodě na to, aby byly reprezentativní. Skutečnost, že sledovaly stejný vývoj, potvrzuje jejich reprezentativnost. Pokud jde o údajný nesoulad ve spotřebě, snížení o 7 % se vztahuje k období od roku 2006 do období přezkumného šetření, zatímco pokles o 14 % k období od roku 2005 do období přezkumného šetření.
(361)
S ohledem na výše uvedené musí být připomínky týkající se složení a analýzy makroekonomických ukazatelů odmítnuty.
2.4. Dopad mikroekonomických ukazatelů
(362)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že 3 % zisk, který vykázalo výrobní odvětví Unie, by měl být považován za dobrý výsledek, zejména s ohledem na to, že se příslušný trh zmenšuje. Uvedla také, že tvrzení, že výrobní odvětví Unie čelí cenovému tlaku ČLR a Vietnamu, nebylo podpořeno zjištěním, podle kterého se výrobnímu odvětví Unie podařilo v posuzovaném období zvýšit ceny o 30 %.
(363)
Jak bylo stanoveno v původním šetření, úroveň zisku při neexistenci dumpingu působícího újmu byla očekávána ve výši 6 %, tedy výrazně nad 3 %, kterých výrobní odvětví Unie dosáhlo, což navíc není úroveň, která by zabezpečila životaschopnost výrobního odvětví ve střednědobém výhledu a financování probíhající restrukturalizace. Tyto údaje by měly být rovněž porovnány s velmi vysokou úrovní zisků dovozců. Pokud jde o prodejní ceny výrobního odvětví Unie, jejich vzrůst nezabránil přímé soutěži mezi výrobky, a postihl tedy cenové podbízení a prodeje pod cenou. Nízké ziskové rozpětí dokazuje tlak, který působí na ceny, protože výrobní odvětví Unie nemůže použít větší marži.
(364)
S ohledem na výše uvedené musí být připomínky týkající se analýzy mikroekonomických ukazatelů odmítnuty.
2.5. Analýza cenového podbízení
(365)
Některé zúčastněné strany uvedly své pochybnosti, pokud jde o analýzu cenového podbízení, kterou provedla Komise. V tomto ohledu uvedly, že Komise uměle zvýšila vzájemnou shodu kontrolních čísel výrobku reklasifikací některé obuvi ze skupiny výrobků E do skupiny A.
(366)
Některé zúčastněné strany měly za to, že Komise opomněla zveřejnit, proč úroveň úpravy přihlížející k výzkumu a vývoji, stanovená v původním šetření, byla nyní snížena. Obdobně měly za to, že Komise nezveřejnila, v jaké míře byly provedeny úpravy přihlížející k prodeji obchodním společnostem, které nejsou ve spojení.
(367)
Tvrzení, že umělého souladu bylo dosaženo reklasifikací PCN, není správné. Jak je podrobně uvedeno v 57. a následujících bodech odůvodnění, nejednalo se o reklasifikaci, ale, bylo-li to nutné, o opravy v případech, kdy strany svou obuv zařadily do špatné kategorie.
(368)
Pokud jde o tvrzení, podle kterého nebylo předloženo žádné odůvodnění pro úpravy přihlížející k výzkumu a vývoji, je třeba připomenout, že tyto úpravy byly stanoveny za použití stejné metody jako v původním šetření, tedy na základě ověřených informací dodaných spolupracujícími stranami, přičemž tyto informace se týkají období přezkumného šetření. Cena CIF vývozců byla stanovena na základě údajů, které poskytly samotné společnosti, a v případě potřeby byly upraveny.
(369)
S ohledem na výše uvedené musí být připomínky týkající se nedostatečné analýzy cenového podbízení odmítnuty.
2.6. Závěry týkající se přetrvávání újmy
(370)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že všeobecné ukazatele újmy byly všechny pozitivní a že Komise založila svůj závěr o přetrvávání újmy výlučně na ziskovosti. Navíc vzhledem ke skutečnosti, že ziskovost byla v období přezkumného šetření nejvyšší od roku 2001, je třeba i tento ukazatel vyložit tak, že výrobní odvětví Unie již netrpí újmu. Některé zúčastněné strany navíc na podporu svého tvrzení, podle kterého výrobní odvětví Unie netrpělo újmu, uvedly přesné příklady a jména společností v dobré hospodářské situaci.
(371)
Jiná zúčastněná strana měla za to, že Komise nevzala v úvahu dopad změny v obchodním modelu, když posuzovala výrobu a prodej, jakož i obecný obraz újmy. Tvrdila také, že nebyly vzaty v úvahu účinky outsourcingu, a podle této strany by byl průměrný zisk u vzorku mnohem vyšší, kdyby byly vzaty v úvahu outsourcingové činnosti.
(372)
V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že analýza ukazatelů újmy je globální povahy a ke konstatování újmy není nutné, aby se všechny ukazatele zhoršily. Je třeba také vzít v úvahu, že během analyzovaného období byla opatření v platnosti, a bylo tedy možné logicky předpokládat jisté zmírnění újmy. Nehledě na to, a jak již bylo uvedeno v 257. a následujících bodech odůvodnění, spotřeba, výroba, prodej a využití kapacit se během tohoto období zhoršily, cenové podbízení a prodeje pod cenou pokračovaly na významných úrovních a ziskovost byla stále na velmi nízkých úrovních, podstatně níže, než by se dalo předpokládat v případě neexistence dumpingu působícího újmu. Celková situace tedy ukazovala částečné odstranění újmy díky opatřením, ale v žádném případě neukazovala, že újma dále neexistovala.
(373)
U odvětví, které zahrnuje více než 18 000 podniků, je přirozené, že jednotlivé společnosti budou mít rozdílné výsledky, což ovšem neznamená, že újma pro odvětví jako celek neexistuje. Je třeba připomenout, že analýza makroekonomických ukazatelů pro výrobní odvětví jako celek i mikroekonomických ukazatelů pro reprezentativní vzorek výrobců (obě podle čl. 4 odst. 1 základního nařízení) ukázala, že újma nadále pokračovala.
(374)
Pokud jde o dopad změny v obchodním modelu, vypočítaný průměrný zisk se vztahuje k vzorku výrobců v Unii. Všechny změny (tj. obchodního modelu, úrovně obchodu) byly do analýzy zahrnuty. Z hlediska požadavků daných právními předpisy nemůže být činnost subjektu jako dovozce připisována jeho postavení jako výrobce.
(375)
S ohledem na výše uvedené zůstávají závěry o újmě uvedené v 257. až 260. bodě odůvodnění nezměněny.
3. OBDRŽENÉ PŘIPOMÍNKY TÝKAJÍCÍ SE PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI MEZI ÚJMOU ZPŮSOBENOU VÝROBNÍMU ODVĚTVÍ UNIE A DUMPINGOVÝM DOVOZEM Z DOTČENÝCH ZEMÍ
(376)
Některé zúčastněné strany měly za to, že Komise neposoudila v plné míře vliv jiných činitelů na finanční životaschopnost výrobců v Unii. Tvrdily v zásadě, že Komise použila přístup, který ostatní činitele nebral v úvahu. V této souvislosti bylo uvedeno, že posuzování každé problematiky samostatně vedlo k tomu, že veškerý účinek, kromě účinku právě posuzovaného, byl připisován dumpingovému dovozu.
(377)
Některé zúčastněné strany měly za to, že Komise podcenila dopad dovozu z ostatních třetích zemí. Podle těchto zúčastněných stran byla vážená průměrná cena dovozu ze třetích zemí pouze o 0,39 EUR vyšší než cena dovozu z ČLR a Vietnamu, a měla by tedy významný dopad na výrobní odvětví Unie. Uvedly také, že pokud by srovnání bylo spíše než na základě cen CIF provedeno na základě cen franko přístav určení, byly by ceny dovozu zejména z Indie a Indonésie nižší než ceny dovozu z dotčených zemí.
(378)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že Komise neodůvodnila závěr, že existovala hospodářská soutěž mezi dotčenými výrobky dovezenými z ČLR a Vietnamu a výrobky vyrobenými v Unii. Tvrdily také, že tento závěr je rozporný, protože v některých částech zveřejněného dokumentu je popsáno, jak je výrobní odvětví Unie soustředěno na střední a vyšší cenový segment. Podle zúčastněných stran je obtížné sladit tento závěr s jiným závěrem uvádějícím, že výrobní odvětví Unie je v hospodářské soutěži s výrobky z ČLR a Vietnamu, které jsou z nižšího cenového segmentu. Jedna zúčastněná strana měla za to, že Komise neposkytla definici, co je považováno za výrobky nižšího, středního a vyššího cenového segmentu, a tvrdila, že nebyl předložen žádný důkaz o tom, že výrobní odvětví Unie přešlo k vyšším segmentům.
(379)
Jedna zúčastněná strana měla za to, že Komise nevzala v úvahu dopad změn ve spotřebě a dopad hospodářské krize na výrobní odvětví Unie. Zejména měla za to, že Komise došla k mylnému závěru, že dovozní ceny poklesnou jako důsledek hospodářské krize, zatímco vývoj během šesti měsíců po období přezkumného šetření ukázal snížení objemu a zvýšení cen.
(380)
Jedna zúčastněná strana měla za to, že Komise neposkytla dostatečný důkaz o tom, že důvodem problémů, kterým čelí výrobní odvětví, nejsou jeho strukturální nedostatky. Podle této strany by tvrzení, podle kterého se újma týká i společností, které změnily obchodní model, mělo být odmítnuto, protože se má za to, že změna obchodního modelu sama o sobě nutně neznamená, že neexistují strukturální problémy.
(381)
Kromě výše uvedených důvodů jedna zúčastněná strana tvrdila, že Komise v rámci celkové analýzy ostatních důvodů neposoudila účinky změn obchodního modelu na zisk výrobců v Unii a účinek outsourcingu na výrobní odvětví Unie, jakož i účinek nedostatku kvalifikovaných pracovníků.
(382)
V tomto ohledu je třeba připomenout, že v rámci tohoto přezkumu byla provedena velmi pečlivá a komplexní analýza ostatních činitelů. Je třeba také připomenout, jak je uvedeno v 285. bodě odůvodnění, že tyto činitele byly analyzovány společně i jednotlivě, a proto je třeba odmítnout tvrzení, že Komise použila přístup, který nebral v úvahu ostatní příčiny.
(383)
Pokud jde o dopad dovozu z třetích zemí, šetření zjistilo, že existuje významný rozdíl v cenách dovozu z dotčených zemí a ostatních třetích zemí, z nichž většina má průměrné ceny podstatně vyšší, než jsou čínské či vietnamské ceny. V 227. bodě odůvodnění je připomenuto, že se tyto rozdíly týkají i Indie a, pokud budeme srovnávat s ČLR, také Indonésie. Navíc, i když odhlédneme od rozdílu v dovozních cenách, činí tržní podíl Indie pouze 8 % a Indonésie pouze 5 % ve srovnání s 29 % podílem, který mají ČLR a Vietnam. Pokud jde o objemy, vliv dovozu tedy nenarušuje příčinnou souvislost.
(384)
V 265. bodě odůvodnění je uvedena komplexní analýza soutěže mezi obuví dovezenou z dotčených zemí a obuví vyrobenou v Unii. Zde je možné pouze připojit, že zjištění týkající se společností ze vzorku, které změnily obchodní model, jasně ukazují, že tato část výrobního odvětví přešla k výrobě obuvi z vyšších cenových segmentů. Byla rovněž zjištěna významná přítomnost dumpingového dovozu ve středním a vyšším cenovém segmentu. Ve veřejném spise byly rovněž předloženy podklady o druzích výrobků vyráběných v Unii a dovážených výrobcích. Jak již bylo stanoveno v předchozích šetřeních, segment středních a vyšších cen zahrnuje zejména značkové výrobky s vyšší maloobchodní cenou. Segment nižších cen zahrnuje neznačkovou obuv s nižšími cenami. S ohledem na výše uvedené musí být připomínka týkající se chybějících věcných podkladů u analýzy soutěže mezi výrobky odmítnuta.
(385)
Jak je uvedeno v 278. a následujících bodech odůvodnění, byla provedena kompletní analýza dopadů, které přinesly změny ve vývoji spotřeby. Pokud jde o dopad hospodářské krize, bylo při šetření dbáno na to, aby účinek krize nebyl přiřazen dumpingovému dovozu. V tomto ohledu je třeba především zdůraznit, že období přezkumného šetření, na kterém je analýza újmy založena, pokrývá období před krizí. Účinek hospodářského útlumu tedy v analýze období přezkumného šetření nebyl zohledněn. Vzhledem k tomu, že řada zúčastněných stran tvrdila, že hlavní problémy, kterým čelí výrobní odvětví Unie, jsou způsobeny spíše hospodářskou krizí než dumpingovým dovozem, byla nicméně provedena doplňková analýza, která hodnotila zejména vývoj po období přezkumného šetření. Zvýšení dovozních cen během šesti měsíců po období přezkumného šetření by nebylo v rozporu se závěrem z 302. bodu odůvodnění, podle kterého může hospodářský útlum zvýšit účinek dumpingu. Předpokládaný cenový tlak by se projevil na všech úrovních, a zejména na maloobchodní úrovni. S ohledem na výše uvedené musí být odmítnuto tvrzení, že Komise nevzala v úvahu dopad poklesu spotřeby a dopad hospodářské krize na výrobní odvětví Unie.
(386)
Ve zveřejněném dokumentu byla uvedena podrobná analýza situace výrobního odvětví Unie, pokud jde o změnu obchodního modelu a produktivity. V této souvislosti je třeba dále uvést, že účinek změny obchodního modelu byl u této skupiny společností jasně patrný ve formě zlepšení ukazatelů újmy. Zlepšení poměru mezi náklady a cenami ukázalo, že tento nový obchodní model je založen na produktivitě a je životaschopný. Tvrzení, že změna obchodního modelu není důkazem produktivity výrobního odvětví Unie, proto musí být odmítnuto.
(387)
Nakonec je třeba připomenout, že na rozdíl od uvedených tvrzení byl dopad změny obchodního modelu na ziskovost, prodej a výrobu analyzován v několika oddílech zveřejněného dokumentu a byl brán v úvahu při posuzování tvrzení, že výrobní odvětví Unie trpí strukturálními problémy. Obdobně, jak bylo vysvětleno výše v 23. bodě odůvodnění, byl obchodní model založený na outsourcingu brán v analýze v úvahu. Situace dovozců a maloobchodníků byla nicméně předmětem posouzení v oddíle věnovaném zájmu Unie a všechny údaje poskytnuté jediným spolupracujícím výrobcem, který byl vyloučen z definice výrobního odvětví Unie, byly pečlivě analyzovány. Pokud jde o nepodložené tvrzení, podle kterého je původcem problémů, jimž čelí výrobní odvětví Unie, nedostatek kvalifikovaných pracovníků, tímto tvrzením se již zabýval 244. bod odůvodnění, a není tedy třeba dalšího objasnění. S ohledem na výše uvedené musí být tvrzení, podle kterého Komise nevzala v úvahu další činitele, odmítnuto.
K. ZÁJEM UNIE
1. ÚVOD
(388)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda by zachování stávajících antidumpingových opatření bylo v rozporu se zájmem Unie jako celku. Při zjišťování zájmu Unie se vycházelo z vyhodnocení různých relevantních zájmů, tj. zájmu výrobního odvětví Unie, ostatních výrobců v Unii, dovozců, maloobchodníků/distributorů a spotřebitelů.
(389)
Za účelem posouzení dopadu zachování nebo zrušení opatření si Komise vyžádala informace od všech příslušných zúčastněných stran. Ačkoliv to není z právního hlediska nezbytně nutné, považovalo se vzhledem ke složitosti tohoto případu za vhodné získat pokud možno doplňkové informace ze širších úhlů pohledu, než je obvyklé podle praxe Unie. To vyšetřujícímu orgánu umožnilo ověřit platnost zjištění. Co se týká výrobního odvětví Unie, o poskytnutí zvláštních údajů nebyly požádány pouze společnosti zařazené do vzorku v tomto přezkumném šetření před pozbytím platnosti, nýbrž rovněž ostatní výrobci v Unii. Celkem bylo možno vzít v úvahu připomínky čtrnácti výrobců v Unii a rovněž informace poskytnuté devíti sdruženími výrobců obuvi. Dotazníky pro výběr vzorku byly zaslány 139 společnostem, které byly známy nebo byly uvedeny v žádosti jako dovozci přezkoumávaného výrobku. Řada dalších společností obdržela tento dotazník na žádost. Dotazník pro výběr vzorku vyplnilo 21 dovozců, kteří vyslovili souhlas se zařazením do vzorku. Zvláštní dotazníky za účelem této analýzy byly zaslány rovněž sdružením dovozců, jakož i velkoobchodníkům, distributorům a maloobchodníkům a jejich sdružením. V tomto ohledu bylo obdrženo osm odpovědí. Kontaktována byla rovněž sdružení spotřebitelů se zvláštními dotazy. Odpověděla tři tato sdružení.
(390)
Skutečnost, že toto šetření je přezkumem, a že tudíž analyzuje situaci, v níž jsou antidumpingová opatření již zavedena, umožňuje posouzení jakéhokoli nepříznivého dopadu na strany dotčené stávajícími antidumpingovými opatřeními. Na základě výše uvedených skutečností bylo zkoumáno, zda navzdory závěrům ohledně pokračování dumpingu a újmy existují přesvědčivé důvody, které by vedly k závěru, že v daném případě není v zájmu Unie opatření zachovat.
2. ZÁJEM VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(391)
Pokud jde o výrobní odvětví Unie, jak bylo uvedeno v G.2, G.3 a G.4, šetření prokázalo, že významná část výrobců v Unii byla schopna využít uložená opatření. Hospodářský volný pád, jenž byl zjištěn v původním šetření a který vedl k uložení konečných antidumpingových opatření, se zastavil, jelikož skončil trvalý úbytek podílu na trhu, snižování ziskovosti a zaměstnanosti. Tato stabilizace situace výrobního odvětví Unie se skutečně považuje za významné zlepšení, jelikož prokazuje, že se v poměrně krátké době velké části výrobců v Unii podařilo zvrátit prudce klesající tendenci zaznamenanou před uložením opatření. Při přezkumu bylo skutečně zjištěno, že v Unii dosud existuje významná výroba či zpracování obuvi se svrškem z usně, jež v období přezkumného šetření činila přibližně 360 milionů párů a zajišťovala zaměstnání pro zhruba 260 000 osob. Připomíná se, že velkou většinu výrobců představují malé a střední podniky, které jsou zásadní pro prosperitu v určitých regionech. Významná část těchto výrobců vyvinula obchodní modely, jež zvýšily jejich konkurenceschopnost, například postupný přechod na zboží vyšší kvality, zaměření se na výrobky s vyšší hodnotou, vytvoření značek, racionalizace distribučních kanálů, vytvoření sítí pro spolupráci v okolí či jinde, jak bylo popsáno v 258. a následujících bodech odůvodnění. Co se týká dosud významné, avšak zmenšující se části výrobního odvětví Unie, jejíž situace se ve všech aspektech navzdory uloženým opatřením dále zhoršovala, tyto společnosti měly prospěch z opatření, jelikož opatření zamezila ještě rychlejšímu zhoršování a možnému úpadku, poskytla cenný čas pro přizpůsobení se a změnila tržní podmínky.
(392)
Šetření na druhou stranu prokázalo, že se výrobní odvětví Unie po dvou letech existence opatření dosud nachází v celkově nejisté situaci a je citlivé na účinek dumpingového dovozu, který se podbízí cenám výrobního odvětví Unie, jak bylo uvedeno v 259. a následujících bodech odůvodnění.
(393)
Výrobní odvětví využilo opatření a prokázalo, že je schopno zlepšit svou situaci a životaschopnost, jelikož opatření zmírnila účinky dumpingu působícího újmu.
(394)
V tomto ohledu řada zúčastněných stran zopakovala svá tvrzení po zveřejnění konečných závěrů, že opatření neměla požadovaný účinek, a to umožnit výrobcům Unie získat zpět podíl na trhu nebo výrobu, ale že z opatření měli prospěch především výrobci v jiných třetích zemích. Podotýká se, že jak je uvedeno v tabulce č. 10, podíl výrobního odvětví Unie na trhu byl stálý, zatímco podíl dovozu z ostatních zemí se významně zvýšil. Již z těchto údajů je zřejmé, že od uložení antidumpingových opatření výrobní odvětví Unie stabilizovalo své postavení na trhu. S ohledem na snižující se prodej a podíly na trhu podle zjištění v původním šetření je nutno považovat stabilizaci na úrovni přibližně 40 % podílu na trhu za významný úspěch výrobního odvětví Unie. Mimoto se zdůrazňuje, že antidumpingová opatření nejsou uložena s cílem vytvořit v Unii pracovní místa nebo obnovit výrobu v Unii (či zastavit dovoz), nýbrž obnovit rovné podmínky mezi výrobky Unie a dumpingovým dovozem. Antidumpingová opatření jsou uložena pouze s cílem obnovit na trhu Unie podmínky spravedlivého obchodování, a tak umožnit výrobcům v Unii oživení zvýšením prodeje nebo cen na udržitelnou úroveň. Navíc, jak je uvedeno v tabulce č. 8, dovoz z těchto třetích zemí měl podstatně vyšší dovozní cenu, takže jeho dopad na výrobce v Unii je méně výrazný. Výrobci v Unii proto využili uložená opatření, jelikož byl zastaven trvalý úbytek podílu na trhu a došlo ke stabilizaci objemu prodeje a zvýšení ziskovosti a prodejních cen. Vzhledem k těmto skutečnostem je toto tvrzení odmítnuto.
(395)
Budou-li opatření zachována, lze očekávat, že výrobní odvětví Unie bude mít z opatření nadále prospěch přinejmenším tím, že si zachová své relativní postavení na trhu a dále je zlepší, jakmile dojde k překonání nepříznivých účinků hospodářského poklesu. V době hospodářského poklesu by opatření pravděpodobně pomohla ztlumit dopad významného objemu dumpingového levného dovozu tím, že zabrání další nárůst dovozu, jak bylo pozorováno před zavedením opatření, zejména v roce 2005 po pozbytí platnosti kvót. Vzhledem ke skutečnosti, že se ve všech segmentech výrobků hospodářská soutěž zvýšila, tj. že kvůli módním trendům dochází k zaměnitelnému užití jednotlivých druhů výrobku, pomohou opatření rovněž chránit výrobky vyráběné v Unii před dumpingovým dovozem pronikajícím do jejich segmentu výrobků. Jak bylo zjištěno v průběhu šetření, rovněž někteří výrobci v dotčených zemích přešli na zboží vyšší kvality a vyrábějí středně drahou či dokonce drahou obuv. To výrobnímu odvětví Unie umožní zachovat své relativní postavení, a tudíž zajistit významnou míru zaměstnanosti.
(396)
Lze rovněž očekávat, že jak se budou zlepšovat hospodářské podmínky a poroste spotřeba, budou lidé ochotni utrácet více za obuv, a zejména za obuv vyšší hodnoty, což přinese větší prospěch výrobcům v Unii. Podle tohoto scénáře by zachování opatření umožnilo větší části výrobců v Unii dále rozvíjet obchodní modely, výrobní proces a distribuční kanály (nebo v nich pokračovat), a tudíž postupně zlepšit finanční situaci, jak bylo zjištěno v období přezkumného šetření.
(397)
Pokud by opatření pozbyla platnosti, lze očekávat, že se již nyní silná hospodářská soutěž, zejména v segmentu středně drahých až levných výrobků, značně zvýší. Dále lze předpokládat, že tato vyšší cenová soutěž v segmentu levných a středně drahých výrobků bude mít přímý dopad na ceny všech ostatních stylů obuvi. To by s velkou pravděpodobnosti ohrozilo rovněž velkou skupinu výrobců v Unii, které se podařilo změnit obchodní model a zlepšit svou situaci. Jelikož finanční situace a ziskovost těchto výrobců není dostatečně pevná, aby delší dobu čelila cenovému tlaku vyvíjenému velkým objemem dumpingového dovozu s cenami podstatně nižšími než ceny výrobního odvětví Unie, vedlo by to s velkou pravděpodobností k zániku mnoha dalších výrobců a k významnému snížení přímé zaměstnanosti u výrobců v Unii a dodavatelů zboží a služeb pro výrobní odvětví Unie.
3. DODATEČNÁ ANALÝZA TÝKAJÍCÍ SE ZÁJMU VÝROBCŮ V UNII
(398)
Za účelem získání úplnější představy o zájmu výrobců v Unii mimo běžnou analýzu dopadu na celé výrobní odvětví Unie byly získány doplňkové informace prostřednictvím vnitrostátních sdružení výrobců obuvi a společností, které byly zařazeny do vzorku v původním šetření. Svá stanoviska předložil jeden spolupracující výrobce, jenž byl vyloučen z výrobního odvětví Unie, má však nadále významnou výrobu v Unii.
(399)
Doplňkové informace získané od vnitrostátních sdružení výrobců obuvi poskytují smíšený obraz, který závisí především na skutečnosti, zda v konkrétním členském státě zůstala zachována významná výroba obuvi, nebo zda má dotyčná země významné zájmy v oblasti dovozu. Zatímco pět vnitrostátních sdružení s významnou výrobou obuvi podpořilo zachování opatření a vyzdvihlo přínosy opatření pro výrobce obuvi v příslušné zemi, čtyři jiná sdružení zastupující země, v nichž je výroba obuvi zcela či z velké části zadávána externě do třetích zemí, nebo země s významnou výrobní kapacitou, avšak rovněž značným dovozem, uvedla, že by zachování opatření bylo celkově v rozporu se zájmem Unie. Tato sdružení zastupovala více společnosti, které dovážejí výrobky, nebo je ve značném rozsahu distribuují či prodávají na maloobchodní úrovni. Jejich názory byly proto posouzeny rovněž v rámci bodů odůvodnění, které se zabývají zájmem dovozců a maloobchodníků, kteří nejsou ve spojení. Při bližší úvaze byl objem výroby připadající na tato čtyři sdružení podstatně nižší než objem výroby pěti sdružení, která uvedla, že opatření přinesla výrobcům prospěch.
(400)
Byli kontaktováni rovněž výrobci v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku v původním šetření, v zájmu doplnění představy a analýzy některých tvrzení, že výrobní odvětví Unie zaniklo, a tudíž nevyužilo uložených opatření. Tyto dodatečně získané informace od výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku dříve, byly rovněž opodstatněné s ohledem na aspekty zájmu Unie, jelikož obuvnické výrobní odvětví v Unii je natolik roztříštěné a nesourodé, že vzorek pro analýzu újmy je nevyhnutelně malý.
(401)
Z tohoto přezkoumání situace výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku dříve, vyplynulo, že všechny spolupracující společnosti zařazené do vzorku v původním šetření zachovaly v Unii významnou část své výroby. Tyto společnosti se celkově vyslovily pro zachování antidumpingových opatření a vyzdvihly kladný dopad opatření na zaměstnanost v Unii. Současně většina těchto společností částečně přemístila části své výroby obuvi do zemí mimo Unii, včetně jedné z dotčených zemí, a ve své obchodní strategii uplatňovala doplňková řešení s cílem zvýšit konkurenceschopnost. Společnosti, které nadále vyrábějí pouze v Unii, se specializují na dražší, kvalitnější výrobky s poměrně krátkou dobou potřebnou k realizaci. Odpovědi výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku dříve, potvrzují, že jak bylo popsáno v části týkající se újmy výrobců v Unii zařazených do vzorku, byly vyvinuty různé obchodní modely a někteří výrobci v Unii se přizpůsobují měnícím se podmínkám na trhu řadou opatření, včetně externího zadávání části výroby do třetích zemí nebo v Unii, změnou prodejních kanálů, investicemi do jakosti a image značky atd. Tyto odpovědi rovněž potvrzují celkový výše popsaný obraz, pokud jde o přínosy zachování opatření a nevýhody jejich zrušení pro výrobní odvětví Unie.
(402)
V zájmu dalšího doplnění obrazu o zájmu výrobců v Unii byla analyzována rovněž odpověď výrobce, jenž byl vyloučen z definice výrobního odvětví Unie. Tento výrobce předložil konsolidovanou odpověď týkající se činností v Evropě a rovněž zvláštní odpovědi týkající se dvou evropských výrobních zařízení. Tento výrobce vznesl námitku proti žádosti o přezkum stejně jako proti zachování dotyčných antidumpingových opatření.
(403)
Společnost má v Unii dvě výrobní zařízení pro kompletaci, která využívají svršky vyráběné v Asii. Objem výroby těchto dvou zařízení se však mezi rokem 2005 a obdobím přezkumného šetření významně snížil. Zatímco v roce 2005 představovala dovezená obuv méně než polovinu objemu obuvi prodaného touto společností, tento podíl se významně zvýšil do období přezkumného šetření, v němž byla většina obuvi prodané touto společností přímo pořízena z Asie. Z novějších informací o trhu vyplývá, že společnost dále snižuje své výrobní činnosti v Unii a nahrazuje toto množství dovozem.
(404)
Ačkoliv společnost významně snížila své výrobní činnosti v Unii, vedlo to pouze k mírnému snížení celkové zaměstnanosti v Unii. Zdá se, že od roku 2005 společnost zvýšila svůj celkový obrat a významně zlepšila svou ziskovost. To mělo za následek vytvoření dalších pracovních míst v Unii v jiných oblastech než výroba (administrativa, design a vývoj, marketing a prodej atd.). Z dostupných informací se zdá, že ačkoli měla antidumpingová cla negativní dopad na finanční výsledky společnosti, nebyla až tak významná, jelikož celková ziskovost se zvýšila. Existence antidumpingových opatření společnosti nebránila v tom, aby nadále zadávala výrobu externě do třetích zemí, včetně dotčených zemí. Na druhou stranu nevedlo uložení opatření společnost ke zvýšení výrobních činností v Unii. Strategická rozhodnutí o výrobních činnostech jsou zřejmě přijímána na základě širších nákladových aspektů.
(405)
Pokud budou opatření zachována, společnost bude s velkou pravděpodobností nepříznivě ovlivněna antidumpingovými cly, jelikož bude pravděpodobně nadále dovážet z dotčených zemí. Rozsah tohoto negativního dopadu cel nebude s velkou pravděpodobností ani nadále významný, jelikož společnost může diverzifikovat zdroje dovozu, jak to již činila v minulosti. Budou-li na druhou stranu opatření zrušena, společnosti by to přineslo prospěch vzhledem k dovozu z dotčených zemí a mohla by pravděpodobně dále zvýšit svou ziskovost.
(406)
Zpřesněná analýza ostatních výrobců v Unii potvrzuje celková zjištění, tj. že výrobci vyvinuli řadu různých obchodní modelů a většina z nich měla zřejmě prospěch z uložení antidumpingových opatření, jelikož výrobci nahlásili mírné zlepšení své situace a vyšší konkurenceschopnost přizpůsobením mimo jiné výrobních strategií a prodejních kanálů. Z dostupných informací tudíž vyplývá, že většina těchto výrobců bude mít ze zachování opatření prospěch, přinejmenším co se týká rozhodnutí zachovat výrobní činnosti v Unii. Tito výrobci by byli poškozeni, pokud by opatření pozbyla platnosti, jelikož dumpingový dovoz z dotčených zemí by vyvíjel tlak na snižování cen ve všech segmentech výrobků, které tito výrobci vyrábějí.
(407)
Negativní účinky na některé výrobce, kteří zadávají výrobu externě do dotčených zemí, nebudou pravděpodobně ani nadále neúměrné, jak bylo prokázáno v minulosti, a vzhledem ke skutečnosti, že opatření těmto výrobcům nebránila v dalším externím zadávání výroby do dotčených zemí. Dopad antidumpingových cel na tyto výrobce bude proto záviset především na rozhodnutí jednotlivých společností o pořizování výrobku. Řízení dopadu antidumpingových cel je proto v rukou dotyčných společností.
4. ZÁJEM DOVOZCŮ, KTEŘÍ NEJSOU VE SPOJENÍ
4.1. Obecné poznámky
(408)
Přezkumné šetření potvrdilo, že je možno rozlišit dvě hlavní kategorie dovozců. Jedna kategorie se skládá především ze společností, jež dovážejí a dále prodávají obuv vlastní značky, jejíž výrobu zadávají externě do třetích zemí. Tyto společnosti obvykle mají v Unii významné činnosti, například design, výzkum a vývoj, pořizování surovin, a někdy mají i svůj vlastní distribuční řetězec. Z toho vyplývá, že tato kategorie dovozců má významné činnosti „přidávající hodnotu“ v Unii, kde obvykle zaměstnává relativně vysoký počet osob. Druhá kategorie se skládá z dovozců, kteří jsou pouhými obchodníky zaměřujícími se spíše na objem a méně na značku a obchodují převážně s obuví „vlastní značky“. Tito dovozci mají obvykle nižší strukturální náklady a menší činnosti s přidanou hodnotou v Unii.
(409)
Bylo zjištěno, že v rámci těchto dvou kategorií existují různé obchodní modely. V první kategorii lze například rozlišit značky evropského původu, avšak rovněž neevropské značky a formální i neformální obuv. V druhé kategorii se nacházejí dovozci, kteří mají vlastní maloobchodní prodejny, avšak rovněž dovozci, kteří prodávají pouze velkoobchodníkům/distributorům. Některé společnosti v této druhé kategorii obchodují pouze s obuví vlastních značek, zatímco ostatní mají rovněž zvláštní smlouvy týkající se pořizování výrobků, nebo licenční smlouvy nebo společné podniky se zavedenými značkami.
(410)
Vzhledem k výše popsaným rozdílům mezi dovozci a v zájmu získání pokud možno úplné představy byla situace dovozců analyzována z různých hledisek. Za prvé byly analyzovány připomínky dovozců a jejich sdružení. Mimoto byly rovněž konzultovány a použity statistické údaje a příslušné publikace. U některých klíčových hospodářských údajů byly mimoto použity ověřené informace získané od vzorku dovozců.
(411)
Jak bylo uvedeno výše, za účelem zjištění některých klíčových hospodářských údajů bylo rozhodnuto vytvořit vzorek dovozců. Toto rozhodnutí vycházelo ze skutečnosti, že původní šetření prokázalo, že počet spolupracujících dovozců byl vysoký a mnoho z nich zaslalo odpověď na dotazník. V tomto přezkumu před pozbytím platnosti se proto považovalo za vhodné použít výběr vzorku.
(412)
Jak bylo uvedeno v 37. bodě odůvodnění, z 21 dovozců v Unii, kteří se přihlásili a projevili ochotu spolupracovat při šetření, bylo do vzorku zařazeno osm dovozců. Vzorek se skládal z pěti největších společností z hlediska objemu a hodnoty dovozu a dalšího prodeje v Unii a několika menších dovozců; tito menší dovozci byli zařazeni do vzorku s cílem zajistit reprezentativnější průřez stranami, které nabídly spolupráci, s různými obchodními modely, zeměpisnou polohou a segmenty obchodovaných výrobků. Společnosti zařazené do vzorku představovaly nejvyšší možný počet společností, jenž bylo možno přiměřeně přezkoumat ve stanovené lhůtě. Podle údajů dostupných v této fázi šetření připadalo na dovozce zařazené do vzorku přibližně 18 % dovozu přezkoumávaného výrobku do Unie v průběhu období přezkumného šetření. Jedna ze společností zařazených do vzorku, která sice projevila souhlas se zařazením do vzorku, však nakonec na dotazník neodpověděla a veškeré úsilí o zajištění spolupráce tohoto malého dovozce bylo bezvýsledné. Tuto společnost bylo proto nutno ze vzorku vyloučit. Ostatních sedm dovozců zařazených do vzorku při šetření plně spolupracovalo a zaslalo odpovědi na dotazník ve stanovených lhůtách.
(413)
Jak již bylo uvedeno, ověřené údaje od dovozců zařazených do vzorku v souhrnné podobě umožnily mimo jiné provést podrobnou analýzu některých hlavních ekonomických parametrů, jichž bylo možno vzhledem k vysokému počtu hospodářských subjektů přiměřeně dosáhnout pouze prostřednictvím vzorku. Analýza situace dovozců však nebyla omezena na informace poskytnuté v rámci výběru vzorku. Při analýze zájmu Unie byly vzaty v úvahu rovněž odborný tisk a studie trhu a rovněž informace vyžádané a obdržené od zúčastněných stran. Využití těchto informací zajistilo, aby v analýze byly dostatečně zastoupeny všechny hlavní obchodní modely používané v tomto výrobním odvětví.
(414)
Na základě ověřených informací od výrobců zařazených do vzorku a ostatních informací obsažených ve spisu se odhaduje, že dovoz a další prodej přezkoumávaného výrobku distributorům/maloobchodníkům zajistily v průběhu období přezkumného šetření v Unii pracovní místa pro přibližně 23 000 osob.
4.2. Objemy dovozu
(415)
Jak je uvedeno v tabulce č. 4, z údajů Eurostatu vyplývá, že se od roku 2005 dovoz přezkoumávaného výrobku významně snížil o přibližně 90 milionů párů. Během téhož období se dovoz usňové obuvi z jiných zemí zvýšil přibližně o 43 milionů párů na 201 milionů párů. Výsledkem je to, že zatímco v roce 2005 byl objem dovozu z ČLR a Vietnamu mnohem vyšší (+80 %) než objem dovozu ze všech ostatních zemí, v průběhu období přezkumného šetření úroveň dovozu z jiných zemí přesáhla úroveň dovozu z ČLR a Vietnamu o 4 %. Z údajů Eurostatu rovněž vyplývá, že od roku 2005 se celkový dovoz dotčeného výrobku snížil o 11 %.
(416)
Jeden velký dovozce, který spolupracoval při šetření, ale neúčastnil se výběru vzorku, oznámil podobný vývoj dovozu. Tato společnost uvedla, že její nákupy přezkoumávaného výrobku se od roku 2005 snížily o 25 %, zatímco dovoz usňové obuvi z ostatních zemí významně vzrostl.
(417)
Pokud jde o dovozce zařazené do vzorku, dovoz usňové obuvi v období od roku 2005 do období přezkumného šetření se z hlediska objemu vyvíjel následovně:
Tabulka č. 19
Objemy dovozu dovozců zařazených do vzorku (v párech)
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
ČLR a Vietnam
29 761 231
30 806 163
26 616 891
29 577 492
Indexováno
100
104
89
99
Ostatní země
13 181 962
16 077 607
22 680 174
28 096 596
Indexováno
100
122
172
213
(418)
V souladu s celkovými statistickými údaji dovozci zařazení do vzorku významně zvýšili své nákupy usňové obuvi z jiných zemí. Objemy dovozu z ČLR a Vietnamu byly od roku 2005 poměrně stálé, s určitým poklesem v roce 2007, avšak opětovným zvýšením v období přezkumného šetření na téměř stejnou úroveň jako v roce 2005. Z toho vyplývá, že co se týká dovozců zařazených do vzorku, celkový objem obchodované usňové obuvi se od roku 2005 zvýšil téměř o třetinu, a to se stálou úrovní dovozu z dotčených zemí, bez ohledu na uložená antidumpingová opatření, a rostoucí tendencí dovozu ze třetích zemí. Ze třetích zemí, které využily těchto vyšších objemů dovozu, měly nejvyšší prospěch Indonésie a Indie.
(419)
Vývoj nákupů od dotčených zemí je ve vzorku stálý, což neodpovídá vývoji zaznamenanému Eurostatem (významný pokles). Při bližším pohledu na vzorek je zřejmé, že stálý vývoj u dovozu z dotčených zemí vyplývá ze skutečnosti, že jeden z větších dovozců zařazených do vzorku (v rozporu s trendem zaznamenaným nejen Eurostatem, nýbrž rovněž ostatními dovozci zařazenými do vzorku) nejenže významně zvýšil své nákupy od třetích zemí, ale aby uspokojil poptávku, zvýšil rovněž významně dovoz z dotčených zemí, čímž vyrovnal celkový klesající vývoj tohoto dovozu zaznamenaný ve vzorku. S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že vývoj dovozu dotčeného výrobku ve vzorku je v souladu s kvantitativní analýzou databáze Eurostatu, tj. celkovým snížením dovozu z dotčených zemí.
4.3. Nákupní ceny
(420)
Jak je uvedeno v tabulkách č. 5 a 8, z údajů Eurostatu vyplývá, že se průměrné dovozní ceny usňové obuvi z dotčených zemí i ze třetích zemí od roku 2005 zvýšily a dovozní ceny CIF usňové obuvi ze třetích zemí dokonce o něco více než dovozní ceny CIF usňové obuvi z dotčených zemí. Vzhledem k tomu, že významný dopad na ceny má rovněž skladba dovážené obuvi a že se tato skladba u všech vyvážejících zemí může významně změnit, nejsou průměrné ceny, které lze vypočítat z objemů a hodnot nahlášených Eurostatem, nutně nejvhodnější pro zjištění vývoje cen. V tomto ohledu lze vývoj cen u dovozců zařazených do vzorku považovat za smysluplnější, jelikož sortimentní skladba dovozců se pravděpodobně změnila v menším rozsahu vzhledem k tomu, že se všechny tyto společnosti dlouhodobě zaměřují na určité druhy a styly obuvi.
(421)
Jak je popsáno v 412. bodě odůvodnění a v 408. a následujících bodech odůvodnění, dovozci zařazení do vzorku zastupují různé obchodní modely, což vyplývá mimo jiné z významných rozdílů průměrných cen u jednotlivých dovozců. Někteří dovozci mimoto obchodují ročně s mnoha miliony párů, zatímco jiní obchodují ročně „pouze“ s několika stovkami tisíc párů. Za třetí, u některých jednotlivých dovozců obchodované objemy (a tudíž jejich váha ve vzorku) v průběhu posuzovaného období silně kolísaly. Z těchto důvodů se usuzovalo, že výsledky váženého průměru je nutno doplnit analýzou aritmetického průměru s cílem získat úplnou představu o příslušných tendencích.
(422)
Průměrné dovozní ceny u dovozců zařazených do vzorku se v období od roku 2005 do období přezkumného šetření vyvíjely následovně:
Tabulka č. 20
Průměrné dovozní ceny u dovozců zařazených do vzorku (v EUR)
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
ČLR a Vietnam
CIF: vážený průměr
11,10
11,81
10,24
10,07
Indexováno
100
106
92
91
CIF: aritmetický průměr
10,17
11,42
10,54
10,42
Indexováno
100
112
104
102
Cena franko přístav určení (10): vážený průměr
11,72
13,43
12,12
11,88
Indexováno
100
115
103
101
Cena franko přístav určení (10): aritmetický průměr
10,74
12,98
12,48
12,30
Indexováno
100
121
116
115
Jiné země
CIF: vážený průměr
13,11
12,71
10,85
10,46
Indexováno
100
97
83
80
CIF: aritmetický průměr
12,21
12,56
12,59
11,53
Indexováno
100
103
103
94
(423)
Analýza dovozních cen CIF z ČLR a Vietnamu od roku 2005, tj. posledního roku bez existence antidumpingových opatření, do období přezkumného šetření ukazuje zvýšení o 2 % (aritmetický průměr) nebo pokles o 9 % (vážený průměr). Analyzované údaje celkově poukazují na stálé či mírně se snižující dovozní ceny před připočtením dovozních a antidumpingových cel. Podle obou scénářů se dovozní ceny před proclením v roce 2006 prudce zvýšily a posléze klesaly.
(424)
Současně se průměrné dovozní ceny CIF usňové obuvi z jiných zemí u obou posouzení snížily (- 20 % až - 6 %). Rozdíl mezi dovozní cenou usňové obuvi před proclením z dotčených zemí a z jiných zemí se proto snížil, a to přibližně ze 2,00 EUR za jeden pár na 1,00 EUR na jeden pár (v procentním vyjádření: z přibližně 20 % na 10 % - aritmetické průměry) nebo ze 2,00 EUR na 0,50 EUR (v procentním vyjádření: z přibližně 20 % na 5 % - vážené průměry). Antidumpingová cla jsou připočítána pouze v případě ČLR a Vietnamu. Lze tudíž mít za to, že průměrné ceny franko přístav určení (tj. dovozní ceny včetně dovozních nákladů, dovozních cel a případně antidumpingových cel) usňové obuvi z ČLR a Vietnamu na straně jedné a z jiných zemí na straně druhé jsou nyní na srovnatelnějších úrovních. Ceny usňové obuvi vyráběné v jiných zemích se proto v porovnání s cenami obuvi vyráběné v dotčených zemích stávají přitažlivějšími.
4.4. Ceny při dalším prodeji
(425)
Pokud jde o ceny dovozců při dalším prodeji, podrobné informace byly získány od vzorku dovozců. Ceny dovozců zařazených do vzorku při dalším prodeji přezkoumávaného výrobku se vyvíjely následovně:
Tabulka č. 21
Průměrné ceny při dalším prodeji u dovozců zařazených do vzorku (v EUR)
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
Vážený průměr
34,62
36,97
33,68
32,28
Indexováno
100
107
97
93
Aritmetický průměr
27,09
29,72
28,46
29,24
Indexováno
100
110
105
108
(426)
Výše uvedené údaje poukazují na stálé nebo mírně rostoucí ceny při dalším prodeji od roku 2005 do období přezkumného šetření. V roce 2006 se ceny při dalším prodeji zvýšily o 7 % na 10 %, což je nárůst podobný růstu nákupních cen CIF v roce 2006 (viz 422. bod odůvodnění). Od roku 2006 do období přezkumného šetření se ceny při dalším prodeji snížily.
(427)
Při šetření se neobjevily žádné informace nebo důkazy, které by naznačovaly, že se ceny ostatních dovozců při dalším prodeji vyvíjely jinak, než bylo popsáno výše.
4.5. Ziskovost
(428)
Co se týká dovozců zařazených do vzorku, byla ziskovost stanovena na základě společného obrazu dovozních cen a cen při dalším prodeji, jak byl právě popsán, a vývoje ostatních nákladových činitelů u dovozců. Po zveřejnění konečných závěrů zpochybnili někteří dovozci své vlastní údaje o ziskovosti, které byly použity, a požádali, aby byly přijaty opravené údaje. Byly přijaty některé z těchto požadavků a byly opraveny některé tiskové chyby. Opravená situace v oblasti ziskovosti je následující:
Tabulka č. 22
Průměrný zisk dosažený u přezkoumávaného výrobku dovozci zařazenými do vzorku
(čistý zisk před zdaněním/obrat)
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
Vážený průměr
36,4 %
18,3 %
20,7 %
20,5 %
Aritmetický průměr
29,6 %
17,9 %
20,8 %
21,4 %
Poznámka: byl vyloučen zisk dosažený dovozci při prodeji spotřebitelům (maloobchodní prodej).
(429)
Výše uvedené číselné hodnoty byly vypočítány na základě údajů o zisku u přezkoumávaného výrobku nahlášených dovozci zařazenými do vzorku. V některých případech bylo nutno nahlášené údaje po inspekci na místě revidovat. Jak je uvedeno výše, po zveřejnění konečných závěrů zpochybnili čtyři dovozci ze vzorku analýzu své ziskovosti a zdůraznili, že by měly být přijaty opravené údaje, jako jsou ty, které byly předloženy po inspekci na místě. S ohledem na jednoho dovozce ze vzorku je třeba poznamenat, že jeho požadavek týkající se prodejních, obecných a správních nákladů byl částečně přijat a vedl k opravě administrativní chyby, což vedlo k lehkému snížení ziskovosti u vzorku, jak bylo uvedeno ve sdělení zúčastněným stranám. Žádost tohoto dovozce, že by měly být přijaty původně sdělené prodejní, obecné a správní náklady a navíc měly by být brány v úvahu značné licenční poplatky, které musel zaplatit podnikům mimo Unii, které jsou s ním ve spojení, musela být nicméně zamítnuta. Pokud jde o původně sdělené prodejní, obecné a správní náklady, během inspekce na místě bylo zjištěno, že jsou nadhodnocené, protože společnost nemohla uváděné údaje doložit. Byla proto provedena oprava na základě dokumentů obdržených během inspekce na místě. Pokud jde o údajné náklady na licenční poplatky, byla tato částka vyžádána až po inspekci na místě a žádost nebyla dostatečně doložena. Pokud jde o druhého dovozce ze vzorku, tento dovozce rovněž zopakoval svou žádost, že by měly být přijaty opravené údaje založené na zisku deklarovaném na formuláři, který údajně předložil orgánům Spojených států. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že společnost pro uvedený výrobek předložila tabulku ziskovosti, která byla potvrzena během inspekce, protože mohla být plně porovnána s auditovanými účty a ostatními dostupnými údaji.
Dokument, který byl zaslán po ověření, pouze uváděl celkovou úroveň zisku pro „Evropu“ a zahrnoval všechny výrobky a pravděpodobně také činnosti prováděné mimo země EU-27, ale stále v geografické Evropě (ve Švýcarsku, v balkánských zemích). Tento formulář také nemohl být porovnán s údaji ověřenými na místě, a žádost byla proto zamítnuta. V podání, které společnost zaslala po zveřejnění závěrů, uvedla v tomto směru podrobnější údaje, ale vzhledem k pozdnímu zaslání a chybějícím podstatným důkazům nebylo rovněž možné vzít je v úvahu. Druhá žádost této společnosti se týkala některých nákladových položek, které měly být brány v úvahu, z nichž dvě nemohly být porovnány s informacemi ověřenými na místě. Komise nicméně přijala k posouzení třetí nákladovou položku, která byla během inspekce plně ověřena a pouze omylem nebyla uvedena v tabulce. Dopad na celkovou ziskovost byl nicméně omezený. Třetí dovozce předložil původně pouze údaje o zisku pro malou část svých činností v Unii. Na předložené údaje nemůže být pohlíženo jako na údaje, které jsou obecně reprezentativní pro činnost společnosti v Unii, vzhledem k tomu, že existovaly významné rozdíly mezi regiony, pokud jde o náklady a příjmy. Údaje o zisku tedy byly doplněny během inspekce na místě o údaje týkající se ostatních činností společnosti v Unii, jejichž podkladem byly veškeré dostupné ověřitelné informace. Společnost nesouhlasila s výsledkem těchto výpočtů a během závěrečné fáze inspekce na místě předložila opravenou tabulku ziskovosti, která se lišila od výpočtu Komise pouze v jedné položce, a to v kupní ceně. Protože však, na rozdíl od kupní ceny, kterou stanovila Komise, nebylo možné porovnat tuto navrženou kupní cenu s dostupnými informacemi, nebyla tato upravená tabulka přijata. Žádost byla proto odmítnuta a byly použity údaje o zisku, které byly stanoveny během inspekce na místě. Čtvrtý dovozce nesouhlasil po zveřejnění závěrů se svými vlastními údaji o ziskovosti, které byly předloženy, zkontrolovány a přijaty během inspekce na místě, přičemž tvrdil, že veškerá použitá metodika nebyla správná. Vzhledem k tomu, že společnost nicméně nenavrhla jinou metodiku, která by měla být použita ke stanovení zisku u sledovaného výrobku, byla žádost odmítnuta jako nepodložená.
(430)
Připomíná se, že v původním šetření vyplynul z odpovědí spolupracujících dovozců na dotazník vážený průměrný čistý zisk v období od 1. dubna 2004 do 31. března 2005 ve výši 12 %. Při tomto přezkumném šetření však z ověřených údajů dovozců zařazených do vzorku vyplynulo, že vážený průměrný zisk dovozců zařazených do vzorku v roce 2005 činil více než 20 %. V roce 2006 došlo k významnému poklesu ziskovosti, a to o více než 18 procentních bodů na základě váženého průměru a o zhruba 12 procentních bodů na základě aritmetického průměru. Zdá se, že většina smluv o prodeji již byla sjednána před uložením prozatímních opatření v březnu 2006 a v mnoha případech nebraly sjednané prodejní ceny v potaz možné uložení antidumpingových cel. Zisk dovozců zařazených do vzorku dosažený u přezkoumávaného výrobku se proto v roce 2006 snížil. V roce 2007 a v období přezkumného šetření zisk opět vzrostl, avšak dosud je o 8 až 16 procentních bodů nižší než zisk, jehož bylo dosaženo v roce 2005.
(431)
Vzhledem ke skutečnosti, že od března 2006 většina dovozců zařazených do vzorku přizpůsobila své kanály pro pořizování výrobků a cenovou politiku změněným okolnostem, tj. uloženým antidumpingovým clům, byla provedena podrobnější analýza činitelů, které měly dopad na ziskovost od roku 2007. Bylo možno zjistit následující skutečnosti. Za prvé, ačkoli bylo možno snížení zisku v roce 2006 přičíst do značné míry antidumpingovým opatřením, v roce 2007 a v období přezkumného šetření měly na zisk dovozců zařazených do vzorku významný negativní dopad rovněž jiné činitele, které jsou specifické pro jednotlivé společnosti. V roce 2007 a v období přezkumného šetření došlo u některých dovozců zařazených do vzorku k významnému zvýšení prodejních, správních a režijních nákladů, které vyplývalo ze silně se zhoršujících hrubých ziskových přirážek. To mělo vliv na vypočítaný zisk pro celý vzorek. Pokud jde o toto zvýšení prodejních, správních a režijních nákladů u dovozců zařazených do vzorku, nebylo možno zjistit žádný společný důvod, například vyšší marketingové náklady v případě sportovních událostí.
(432)
Současně se podotýká, že vývoj směnného kurzu eura vůči americkému dolaru pomohl dovozcům stlačit jejich pořizovací náklady, včetně nákladů na přezkoumávaný výrobek. Od konce roku 2005 do konce období přezkumného šetření došlo ke zhodnocení eura vůči americkému dolaru o téměř 30 % a vzhledem ke skutečnosti, že smlouvy dovozců s jejich dodavateli jsou obvykle uzavírány v amerických dolarech a dovozci nahlásili pouze omezené zajištění, tento „zisk“ ztlumil dopad antidumpingových cel a zvýšení ostatních nákladů. Na základě informací poskytnutých jedním z dovozců zařazených do vzorku mohly být úrovně zisku v období přezkumného šetření až o 6 procentních bodů nižší, pokud by byl směnný kurz stálý.
(433)
Mimoto byla provedena alternativní analýza ziskovosti, která rozlišovala zisk dosažený u obuvi vlastní značky od zisku dosaženého u značkové obuvi. Za tímto účelem byly ověřené údaje, jež byly k dispozici od dovozců zařazených do vzorku, doplněny informacemi získanými od jiného velkého dovozce obuvi vlastní značky, který se nepřihlásil pro výběr vzorku, avšak při šetření spolupracoval a předložil svá stanoviska. Z těchto informací vyplývá, že úrovně zisku u dovozců obuvi vlastní značky byly celkově podstatně nižší než úrovně zisku většiny dovozců značkové obuvi, v průběhu období přezkumného šetření však byly přesto vysoké v rozmezí od 11 % do 17 %. To potvrzuje zjištění původního šetření, v němž tato kategorie dovozců nahlásila dosaženou průměrnou úroveň ziskovosti ve výši 17 %. Na druhou stranu tato zpřesněná analýza rovněž prokázala, že se u dovozců značkové obuvi ziskovost od doby původního šetření zvýšila. V uvedeném šetření tito dovozci oznámili průměrnou ziskovost přibližně 10 %, zatímco zisk dovozců značkové obuvi zařazených do vzorku v průběhu období přezkumného šetření činil více než 20 %. Lze tudíž vyvodit závěr, že celkově se hospodářská situace skupiny dovozců obuvi vlastní značky od doby původního šetření ve velké míře nezměnila, zatímco situace dovozců značkové obuvi se zřejmě dokonce zlepšila.
(434)
V každém případě byly podle jakéhokoli scénáře úrovně zisku, jichž dosáhli dovozci zařazeni do vzorku, poměrně vysoké a po roce 2006 nevykazovaly klesající tendenci. Podotýká se rovněž, že celková úroveň zisku dovozců zařazených do vzorku, tj. vždy více než 10 %, naznačuje poměrně stálou a udržitelnou podnikatelskou činnost.
(435)
Při šetření se neobjevily žádné informace nebo důkazy, které by naznačovaly, že by se úroveň zisku ostatních dovozců vyvíjela odlišně, než je pro zisk popsáno výše.
4.6. Dopad hospodářského poklesu po skončení období přezkumného šetření
(436)
Vzhledem ke světové finanční a hospodářské krizi, která vypukla těsně po skončení období přezkumného šetření, se považovalo za vhodné analyzovat situaci dovozců po skončení období přezkumného šetření. V řadě obdržených podání se odkazovalo na přímý negativní dopad, který tento hospodářský pokles bude mít na výrobní odvětví, což dále zhorší negativní účinek antidumpingových cel. Na základě doplňkových informací a připomínek předložených jednotlivými stranami, jakož i veřejně dostupných informací, například z Eurostatu, průzkumů trhu atd., byl získán následující obraz.
(437)
Z dostupných statistických údajů se zdá, že dovoz z dotčených zemí dále klesá, ačkoliv tento pokles je v porovnání se snižováním v období od roku 2005 do období přezkumného šetření mírný (- 15 % po skončení období přezkumného šetření). Současně rostl dovoz ze třetích zemí. Jinými slovy, dosud probíhá proces přesouvání výroby z dotčených zemí do třetích zemí. Z údajů Eurostatu rovněž vyplývá silný růst dovozních cen, zejména co se týká obuvi z dotčených zemí (+21,5 % v porovnání s obdobím přezkumného šetření).
(438)
Obdobný vývoj po skončení období přezkumného šetření uváděli dovozci zařazení do vzorku, kteří v rostoucí míře pořizovali výrobky z jiných zemí a omezovali pořizování výrobků z dotčených zemí. Dovezené objemy dotčeného výrobku byly celkově poměrně stálé. Dovozci objasnili, že kvůli přibližně šestiměsíční době potřebné k realizaci byly nákupy po období přezkumného šetření výsledkem objednávek zadaných před začátkem hospodářského poklesu. Průměrné nákupní ceny dotčeného výrobku u dovozců zařazených ve vzorku uvedené v eurech vzrostly ve srovnání s obdobím přezkumného šetření přibližně o 15 %. Důvodem růstu cen nahlášeného dovozci je v prvé řadě zhodnocení amerického dolaru na konci roku 2008 a počátkem roku 2009, které zvýšilo pořizovací náklady v eurech u výrobků z dotčených zemí, a za druhé vyšší výrobní náklady v dotčených zemích, zejména kvůli růstu mzdových nákladů.
(439)
Jelikož ceny při dalším prodeji byly stálé či se zvýšily pouze mírně, zdá se, že mohla být dále nepříznivě ovlivněna ziskovost dovozců zařazených do vzorku dosažená z obchodu s dotčeným výrobkem. Dovozci mimoto uvedli, že kvůli předem zadaným objednávkám a následnému snížení poptávky se značně zvýšily jejich zásoby. Z výpočtu úrovně zisku dovozců po skončení období přezkumného šetření na základě poskytnutých údajů o cenách však vyplynulo, že snížení zisku bude s největší pravděpodobností mírné (přibližně o 2 procentní body), což bude nadále znamenat celkově dobrou úroveň zisku.
(440)
Řada dovozců však uvedla, že od podzimu 2008 spotřebitelská poptávka významně oslabila a že se tato slabá poptávka dosud neprojevila v objemech dovozu, jelikož objednávky byly zadány o šest až devět měsíců dříve, tj. před hospodářským poklesem. Dovozci proto očekávali významnější snížení objemu dovozu v příští sezóně. Několik dovozců mimoto uvedlo, že se některé významné distribuční řetězce dostaly do platební neschopnosti nebo mají finanční potíže, v důsledku čehož byly zrušeny objednávky, zásoby dovozců se zvyšují a tito musí poskytovat svým odběratelům zvláštní slevy. Někteří dovozci zařazení do vzorku oznámili vzhledem k hospodářskému poklesu významné plány na restrukturalizaci, zatímco jiní uvedli, že se v rostoucí míře pokoušejí kontrolovat náklady jiným způsobem.
(441)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že až do července 2009 byl dopad krize dosud omezený, pokud jde o objem dovozu a prodeje, vzhledem k tomu, že objednávky byly zadány před propuknutím krize na úrovni spotřebitelů a byly založeny na optimističtějších očekáváních ohledně spotřeby. Pokud jde o ziskovost, zdá se, že se většině dovozců dosud dařilo omezovat dopad krize přijetím různých opatření ke kontrole nákladů.
4.7. Pravděpodobný účinek v případě zachování opatření
(442)
Budou-li opatření zachována, je velmi pravděpodobné, že to bude mít větší dopad na dovozce v budoucnu, jelikož došlo k významné změně ekonomických parametrů: při nedávno zaznamenaném růstu nákupních cen a očekávaném celkovém snížení spotřeby bude účinek antidumpingového cla zjevnější, než tomu bylo v minulosti, a to i v případě, že vývoj směnného kurzu ztlumí růst nákupních cen, jak tomu bylo v posuzovaném období. Řada dovozců mimoto uvedla, že v dotčených zemích došlo k dalšímu významnému růstu nákladů, například pokud jde o vyšší mzdové náklady. Celkově se zisk dosažený u dotčeného výrobku v blízké budoucnosti pravděpodobně sníží, z velké části však rovněž kvůli růstu ostatních nákladů než kvůli antidumpingovým clům. Jelikož dovozci mají obecně dostatečná zisková rozpětí, toto snížení se vší pravděpodobností tyto společnosti neohrozí.
(443)
Jak je doloženo od roku 2005, dovozci budou pravděpodobně nadále pokračovat v odběrech nebo začnou s odběry ještě vyššího množství zboží z jiných třetích zemí, jelikož se jich více dotkne antidumpingové clo. Současně se dovozci pravděpodobně pokusí přenést vyšší část případného celkového zvýšení nákladů na maloobchodníky/distributory. Vzhledem k relativnímu významu těchto maloobchodníků/distributorů pro dovozce (jak je objasněno v 472. bodě odůvodnění) dovozci pravděpodobně nepřenesou případný růst nákladu zcela na své zákazníky. To bylo zjištěno rovněž v období od července 2008 do března 2009.
(444)
Dopad zachovaných antidumpingových cel v období snižující se poptávky, rostoucích nákupních cen a vyšší citlivosti spotřebitelů na náklady na dovozce se však bude lišit v závislosti na pružnosti jednotlivých dovozců. Připomíná se, že někteří dovozci již ve svých strategiích pořizování výrobků a své sortimentní skladbě (více obuvi STAF, textilní či plastové obuvi nebo doplňků) prokázali velkou pružnost. To jim umožní zmírnit účinek cla v budoucnu. Ostatní dovozci, kteří zachovávají tradiční kanály pro pořizování výrobků v dotčených zemích a zaměřují se na usňovou obuv, mohou skutečně zaznamenat celkový pokles ziskovosti nebo prodeje.
4.8. Připomínky
(445)
Jak je uvedeno v 60. a následujících bodech odůvodnění, řada zúčastněných stran požadovala vyloučení zvláštních druhů obuvi z definice výrobku. Většina stran mimoto uvedla, že nebude-li možné revidovat v tomto šetření definici výrobku, budou jimi dovážené druhy obuvi vyloučeny z opatření podle článku 21 základního nařízení. Posledně uvedená tvrzení vycházela většinou z údajné neexistence výroby (výrobní kapacity a ochoty vyrábět) těchto druhů obuvi v Unii, což znamená neexistenci hospodářské soutěže s výrobním odvětvím Unie a újmy způsobené výrobnímu odvětví, a z nepříznivého hospodářského prostředí, v němž by opatření měla vyšší negativní dopad na dovozce, distributory, maloobchodníky a spotřebitele v Unii.
(446)
V této souvislosti je důležité zdůraznit, že mezi dovozem z dotčených zemí a druhem obuvi vyráběné v Unii byla zjištěna značná hospodářská soutěž, jak je uvedeno v 267. a následujících bodech odůvodnění. To rovněž znamená, že v Unii nadále existuje významná výroba usňové obuvi. Uvádí se rovněž, že v rámci přezkumu před pozbytím platnosti nelze definici výrobku změnit, rozšířit či omezit bez ohledu na případný vývoj struktury výroby v Unii během doby existence opatření.
(447)
Navzdory výše uvedeným skutečnostem se Komise obrátila na příslušná sdružení výrobců obuvi s cílem získat jasnější představu o druzích a množství některé obuvi, která je vyráběna v Unii. Ze získaných informací se zdá, že většina obuvi, jíž se týkalo výše uvedené tvrzení, se (dosud) v Unii vyrábí a že se během doby trvání platných opatření struktura výroby podstatně nezměnila. Získané informace neumožňují s konečnou platností určit, zda některé druhy nadstandardních výrobků vyráběné v Unii pokrývají poptávku po těchto výrobcích.
(448)
U většiny těchto výrobků se jedná o zvláštní nadstandardní výrobky, které jsou prodávány specializovaným odběratelům v malém množství, jsou vysoce kvalitní, mají složité technické vlastnosti a patří do kategorie drahých výrobků, jako jsou jezdecká obuv, obuv na bowling nebo obuv zvláštní velikosti či pro úzká chodidla. Tyto druhy výrobku proto v zásadě odpovídají celkové struktuře specifikací výrobců v Unii. Po uložení nebo zachování opatření by výrobci v Unii mohli být vybízeni k opětovnému investování do této výroby nadstandardních druhů výrobku a ke zvýšení stávajících výrobních kapacit. V opačném případě nebude pro výrobce v Unii existovat žádná pobídka k investicím do tohoto sortimentu výrobků. Jelikož cílem opatření není zastavení dovozu, a v daném případě k tomu ani nedošlo, je uložení antidumpingových opatření odůvodněné i u těchto nadstandardních druhů výrobku, nelze-li stanovit přesnou dělící čáru mezi jednotlivými druhy výrobku. Co se týká nadstandardních výrobků, z omezených dostupných údajů v každém případě vyplývá, že jejich podíl na celkovém dovozu je velmi omezený, a proto se nemá za to, že dopad opatření na tyto druhy výrobku není přiměřený s ohledem na velkou většinu dovozu.
(449)
Někteří dovozci sportovní obuvi a jejich sdružení uvedli, že nemají žádnou schůdnou alternativu pro pořizování výrobků v Unii.
(450)
V této souvislosti se za prvé podotýká, že z informací získaných od vnitrostátních sdružení výrobců obuvi vyplývá, že v Unii existuje významná výroba sportovní obuvi, ačkoli nelze vyloučit, že poptávka v tomto segmentu přesahuje nabídku. I když se předpokládá, že v Unii neexistuje dostatečná výroba sportovní obuvi, šetření prokázalo, že existují alternativní zdroje dodávek, jako je Indonésie a Indie, které v rostoucí míře nabízejí konkurenceschopné ceny, jak bylo prokázáno výše.
(451)
Řada dovozců zařazených do vzorku, zejména větších světových značek obuvi, dále uváděla, že s určitými skupinami výrobních závodů v ČLR a Vietnamu mají dlouhodobé strategické vztahy na základě vysokých norem jakosti, sociálních norem, bezpečnostních norem a norem ochrany životního prostředí, jejichž rozvoj trval léta. Změna zdrojů přemístěním výroby by proto znamenala vysoké náklady a dlouhou dobu potřebnou pro přemístění (dvanáct až osmnáct měsíců).
(452)
V tomto ohledu je důležité vyzdvihnout, že dotyčná antidumpingová opatření nebrání v dovozu; jinými slovy, skutečnost, že v zájmu odstranění narušení obchodu byla uložena opatření, nevedla k ukončení dovozu z dotčených zemí a následné nutnosti, aby dovozci pořizovali výrobky v jiných zemích. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti šetření prokázalo, že existuje značná míra pružnosti: dovozci obvykle nakupují u skupin dodavatelů s výrobními základnami v několika asijských zemích. Tyto skupiny jsou pružné a mohou měnit zdroje dodávek z jedné země do druhé, mají-li k tomu pobídku. Údaje předložené při výběru vzorku týkající se pořizování dotyčného výrobku od roku 2005, jež byly shrnuty v 417. bodě odůvodnění, prokazují, že většina dovozců ve vzorku změnila během jednoho roku až dvou let původ značné části pořizované usňové obuvi. Jeden dovozce, jenž nebyl zařazen do vzorku, rovněž oznámil vyšší dovoz z jiných asijských zemí na úkor dovozu z dotčených zemí. Informace obsažené ve spisu proto prokazují, že ačkoliv mohou vzniknout dodatečné náklady, nepovažuje se přesun výroby z jedné země do druhé za příliš obtížný a zdá se, že bude poměrně běžný. Toto tvrzení je proto odmítnuto.
(453)
Sdružení dovozců a někteří dovozci rovněž uvedli, že dovozci již nejsou schopni absorbovat účinek těchto cel. Tyto strany tvrdily, že v období od roku 2006 do období přezkumného šetření byl negativní dopad opatření na spotřebitele (částečně) vyrovnán dopadem vývoje směnného kurzu od roku 2006, avšak podle těchto podání povede zvrat ve vývoji směnného kurzu od konce období přezkumného šetření k nevyhnutelnému zvýšení jejich cen při dalším prodeji, což bude mít za následek vyšší ceny pro spotřebitele v obchodech, budou-li opatření zachována.
(454)
Uznává se, že zhodnocení eura vůči americkému dolaru v období od uložení antidumpingových opatření bylo významné, jak je popsáno rovněž v 432. bodě odůvodnění. Vývoj směnného kurzu přinesl od konce roku 2005 do konce období přezkumného šetření dovozcům dotčeného výrobku prospěch, jelikož smlouvy s dodavateli jsou obvykle uzavírány v amerických dolarech a zhodnocení eura vůči americkému dolaru činilo v průběhu uvedeného období téměř 30 %.
(455)
Pokud jde o údajnou neschopnost dovozců absorbovat clo s ohledem na odlišný vývoj směnného kurzu od poloviny roku 2008, který vedl k vyšším dovozním cenám v eurech, je nutno uvést, že úroveň zisku, kterou dovozci dosahují při obchodování s dotčeným výrobkem, jak bylo analyzováno prostřednictvím vzorku (viz tabulku č. 22), byla v období přezkumného šetření dosud dobrá. Z toho vyplývá, že dovozci budou s to nadále vykonávat svou činnost udržitelným způsobem i v případě, že po určitou dobu bude vývoj směnného kurzu pro ně nevýhodný. Co se týká vývoje směnného kurzu, neexistují žádné známky toho, že euro vůči americkému dolaru volně padá; naopak, ačkoliv od července do listopadu 2008 byla zaznamenána devalvace eura vůči americkému dolaru, od té doby došlo opět k jeho zhodnocení. Proto předpokládat z krátkodobého a střednědobého hlediska devalvaci eura je spekulativní. Pokud jde o maloobchodní ceny usňové obuvi, je nutno dále zmínit, že existuje řada dalších zdrojů usňové obuvi a že tyto zdroje dovozci využívají stále více. Ve spisu proto neexistují žádné údaje, které by naznačovaly, že dovozci musí plně přenést cla na velkoobchodníky/maloobchodníky, což povede k zvýšení cen na maloobchodní úrovni. Toto tvrzení proto není přesvědčivé.
(456)
Někteří dovozci, z nichž většina patří do skupiny výrobců značkové obuvi, uvedli, že opatření budou na újmu značné „přidané hodnotě ve výrobě“ v Unii prostřednictvím významných činností zejména v oblasti designu, vývoje, značky a pořizování výrobků. V tomto ohledu šetření potvrdilo, že mnoho dovozců skutečně pouze neobchoduje s obuví, nýbrž že se v Unii podílí na činnostech přidávajících hodnotu, jak bylo uvedeno výše. Tyto činnosti zajišťují značnou úroveň zaměstnanosti.
(457)
V této souvislosti se podotýká, že informace, které poskytli dovozci zařazení do vzorku, nenaznačují v období od roku 2005 do období přezkumného šetření pokles zaměstnanosti v těchto společnostech v souvislosti s dotčeným výrobkem. Naopak, souhrnné údaje o zaměstnanosti výrobců značkové obuvi zařazených do vzorku spíše dokládají mírné zvýšení této zaměstnanosti. To vyplývá ze skutečnosti, že v souladu se svým účelem nebránila antidumpingová opatření ve vstupu usňové obuvi pocházející z ČLR a Vietnamu na trh Unie, nýbrž upravila jejich cenovou úroveň v zájmu obnovení rovných podmínek. Výše cel je v tomto případě navíc nízká a dovozci mohou mimoto změnit původ, jak již v některých případech skutečně učinili. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je tvrzení, že antidumpingová opatření ohrozí vysoký počet pracovních míst, která tito dovozci vytvořili v Unii, zamítnuto.
4.9. Závěr
(458)
Na základě výše uvedené analýzy se vyvozuje konečný závěr, že v období od roku 2006 do období přezkumného šetření měla antidumpingová opatření velmi omezený dopad na hospodářskou situaci dovozců dotčeného výrobku v Unii, ale tento dopad není považován za neúměrný vzhledem k celkově silné tržní pozici dovozců, která byla zjištěna během šetření. Zdá se, že během devíti měsíců po skončení období přezkumného šetření pokračovalo omezené zhoršování hospodářské situace dovozců. Toto odvětví je však celkově v dobrém stavu a zisky, jichž bylo dosaženo u přezkoumávaného výrobku, jsou nadále vysoké. Nepovažuje se proto za pravděpodobné, že by zachování opatření mělo významný nepříznivý dopad na zájmy dovozců.
4.10. Zájem distributorů/maloobchodníků
4.10.1. Obecné poznámky
(459)
Z dostupných informací vyplývá, že na maloobchodním/distribučním trhu v Unii je přibližně 60 % veškeré obuvi obchodováno prostřednictvím „tradiční“ specializované distribuce, kterou tvoří velcí maloobchodníci, již často sami obuv dovážejí, a tzv. nákupní skupiny, a přibližně 40 % veškeré obuvi je obchodováno prostřednictvím „nespecializované“ distribuce, kterou tvoří supermarkety, obchody s oděvy a obchodní domy. Odhaduje se, že odvětví maloobchodu/distribuce v Unii zaměstnává při prodeji dotčeného výrobku spotřebitelům přibližně 140 000 osob. Podotýká se, že ačkoliv v severních zemích Unie převládají větší maloobchodníci, v jižních členských státech se na maloobchodním prodeji podílejí často malé a střední podniky.
(460)
Zatímco se velké maloobchodní řetězce nechtěly účastnit vzorku dovozců a neodpověděly na podrobný dotazník pro maloobchodníky, jeden velký dovozce/maloobchodník a rovněž jedna skupina maloobchodníků předložili písemné informace a byli vyslechnuti. Jediným maloobchodníkem, jehož odpovědi bylo možno ověřit, je společnost Clark's, která spolupracovala jako dovozce.
(461)
Odpovědi na dotazník pro sdružení velkoobchodníků, distributorů a maloobchodníků byly obdrženy od Evropského sdružení prodejců bot (AEDT), Evropské koalice značkové obuvi (European Branded Footwear Coalition, EBFC), od organizace European Outdoor Group (EOG), od organizace EuroCommerce zastupující odvětví maloobchodu, velkoobchodu a mezinárodního obchodu v Evropě, Evropské federace sportovního průmyslu (FESI), Sdružení zahraničního obchodu (Foreign Trade Association, FTA), nizozemského sdružení maloobchodních prodejců módního zboží, obuvi a sportovního zboží MITEX a organizace Svenskt Sportforum. Na dotazník neodpověděl žádný řetězec supermarketů, společnost Lidl však poskytla informace o svých nákupech a dalším prodeji dotčeného výrobku v období od roku 2005 do roku 2008. Výše uvedená sdružení a maloobchodníci vznesli námitky vůči opatřením a jejich případnému prodloužení a v zásadě tvrdili, že opatření snížila ziskovost a způsobila, že mnoho maloobchodníků muselo hledat alternativní zdroje dodávek. Uváděli rovněž, že prodloužení opatření poškodí evropský obuvnický průmysl, který se úspěšně přizpůsobil výzvám a příležitostem moderních trhů, jež zadávají výrobu externě. Tyto strany tvrdily, že opatření nezamezila hromadnému přemisťování výroby, která se nevrátí zpět do Unie, jelikož výrobci v Unii nejsou schopni uspokojit poptávku po široké škále kvalitní obuvi za nízké ceny.
4.10.2. Nákupní ceny
(462)
Za účelem posouzení tvrzení týkajícího se nižšího ziskového rozpětí od uložení antidumpingových opatření byla jako první krok provedena analýza nákupních cen dotčeného výrobku u distributorů/maloobchodníků v porovnání s prodejními cenami, jichž bylo dosaženo v období od roku 2005 do období přezkumného šetření. Jak bylo popsáno v 425. bodě odůvodnění, na základě odpovědí dovozců zařazených do vzorků na dotazník se zdálo, že ceny dovozců při dalším prodeji, které jsou rovnocenné nákupním cenám distributorů/maloobchodníků, byly v období od roku 2005 do období přezkumného šetření stálé nebo se pouze mírně zvýšily.
4.10.3. Ceny při dalším prodeji
(463)
Jako druhý krok byl ověřen vývoj cen při dalším prodeji a kvůli neexistenci přesných údajů poskytnutých maloobchodníky byly získány informace od statistických úřadů členských států, které společně představují 66 % obyvatel Unie. Z těchto informací vyplývá, že vývoj maloobchodních cen v posuzovaném období vykazoval velmi mírný nárůst, jak dokládá tato tabulka:
Tabulka č. 23
Průměrné spotřebitelské ceny v určitých členských státech (indexováno)
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
Německo
„obuv“
100
99,2
100,3
100,9
Nizozemsko
„obuv“
100
100,7
101,4
103,1
„dětská obuv“
100
99,3
101,5
100,9
Francie
„chaussures de ville“
100
99,9
101,1
101,5
Spojené království
„obuv“
100
98,4
99,6
99,5
Španělsko
„dámská obuv“
100
101,9
102,6
103,7
„pánská obuv“
100
101,6
103,5
104,1
„dětská obuv“
100
100,9
102,6
103,3
Itálie
„obuv“
100
100,9
102,0
102,6
Zdroj: statistické úřady členských států
(464)
Výše uvedené kategorie obuvi sice neodpovídají přesně definici dotčeného výrobku, dotyčný výrobek v nich však převládá, a výše uvedené tendence lze proto považovat za platné referenční hodnoty pro maloobchodní prodejní ceny dotčeného výrobku.
(465)
Výše uvedený vývoj byl dále potvrzen řadou zúčastněných stran, které uvedly, že maloobchodní ceny byly po delší dobu a v každém případě během období od roku 2005 do období přezkumného šetření poměrně stálé. Skutečnost, že ceny obuvi na maloobchodní úrovni byly po tak dlouhou dobu stálé, vysvětlily i) příznivými nákladovými činiteli, jako je pokračující přesouvání výroby do zemí s nízkými náklady a příznivý vývoj směnného kurzu, a ii) zásadou „cenových bodů“, kterou uplatňují maloobchodníci, a ochotou spotřebitelů platit. Zásadou „cenových bodů“ se rozumí skutečnost, že obuv je obvykle prodávána za pevné cenové body, a nikoli v rozmezí mezi nimi, například určitá kategorie obuvi je prodávána za cenu 44,95 EUR, jiná kategorie za cenu 49,95 EUR, další kategorie za cenu 54,95 EUR atd.
4.10.4. Ziskovost
(466)
Jelikož informace poskytnuté maloobchodníky nebyly dostatečně podrobné, nebylo možno získat přímo údaje o ziskovosti maloobchodníků. Při srovnání vývoje nákupních cen maloobchodníků, jak bylo uvedeno v 462. bodě odůvodnění, s vývojem jejich cen při dalším prodeji, jak bylo uvedeno výše v 463. a následujících bodech odůvodnění, však neexistuje žádný náznak zmenšování ziskového rozpětí, jež by bylo možno přičíst dopadu cel na náklady, jelikož nákupní ceny dotčeného výrobku byly stálé nebo se mírně zvýšily, zatímco ceny při dalším prodeji mírně vzrostly.
(467)
Pokud jde o celkovou úroveň ziskovosti maloobchodního odvětví, existují určité náznaky, že tato úroveň je nižší než úroveň zisku, které dosahují dovozci. Podle odborného tisku se zdá, že některé regiony jsou obzvláště konkurenční a z hlediska maloobchodníků problematické (silná hospodářská soutěž, proces konsolidace na trhu, velká závislost na finančním trhu, který se zdráhá investovat, a strategická selhání). Současně však jeden z největších maloobchodních řetězců s obuví, který působí v Unii, oznámil v roce 2008 v tisku rekordní zisk a ohlásil ambiciózní plány na rozšíření.
(468)
Co se týká celkové ziskovosti maloobchodníků, je třeba rovněž zmínit, že účinek antidumpingového cla je v každém případě zeslaben obratem, jehož maloobchodníci dosáhli u ostatních výrobků, jako je obuv STAF, usňová obuv jiného původu, jiné druhy obuvi a doplňky.
(469)
Tvrzení týkající se klesající ziskovosti nebylo maloobchodníky v průběhu přezkumného šetření doloženo a rovněž zjištění vyplývající ze šetření nepodpořila toto tvrzení. Z dostupných informací se jako pravděpodobnější jeví, že uložení antidumpingových opatření nemělo od roku 2006 do období přezkumného šetření na maloobchodníky nepříznivý dopad, nebo byl tento dopad pouze omezený.
4.10.5. Dopad hospodářského poklesu po skončení období přezkumného šetření
(470)
Omezené informace, které jsou k dispozici s ohledem na dopad hospodářského poklesu po skončení období přezkumného šetření na odvětví maloobchodu s obuví, naznačují snižující se rozpětí a oslabení poptávky v prvních devíti měsících po skončení období přezkumného šetření. Informace však poskytla pouze jedna společnost, která je činná v jednom konkrétním regionu a působí rovněž jako dovozce, nelze ji proto považovat za reprezentativní pro maloobchodní odvětví celkově. Podle odborného tisku došlo v tomto regionu od poloviny roku 2009 k významnému zlepšení situace odvětví maloobchodu s obuví (s rostoucími objemy prodeje a příjmy). Při neexistenci reprezentativní spolupráce maloobchodního odvětví proto nelze vyvodit konečné závěry ohledně přesného dopadu hospodářského poklesu.
4.10.6. Pravděpodobný účinek zachování opatření
(471)
V rámci stávajícího hospodářského poklesu je pravděpodobné, že se spotřeba usňové obuvi dále sníží a cenový tlak zákazníků, kteří jsou rostoucí měrou citliví na cenu, se v krátkodobém až střednědobém výhledu zvýší. Na druhou stranu se dovozci pravděpodobně pokusí přenést přinejmenším částečně růst cen na maloobchodníky. Postavení maloobchodníků, kteří se nacházejí mezi dovozci a spotřebiteli, se proto může stát složitějším.
(472)
Maloobchodníci/distributoři, kteří působí na velmi konkurenčních trzích a pořizují usňovou obuv především z dotčených zemí, by podle tohoto scénáře mohli v nejisté situaci ukončit činnost vzhledem k poměrně vysokým nákladům a relativně nízkému čistému rozpětí (marži). Zrušení antidumpingových opatření uložených na dotčený výrobek by podle takovéhoto scénáře představovalo pro tyto společnosti úlevu. U maloobchodníků/distributorů, kteří pořizují výrobky rovněž z třetích zemí či Unie a kteří mají diverzifikovanější sortimentní skladbu, bude dopad možného zvýšení cen pravděpodobně zmírněn obratem. Šetření mimoto prokázalo, že ačkoliv maloobchodníci mají zvláštní postavení na trhu, význam velkých maloobchodníků a maloobchodních nákupních skupin je dostatečně významný, aby dovozcům znemožnil přenést na ně plně růst nákladů.
(473)
Maloobchodníci, kteří nadále pořizují především dotčený výrobek, budou více zasaženi případným prodloužením platnosti opatření, zatímco maloobchodníci se smíšenějším a pružnějším obchodním modelem, kteří při pořizování výrobku přešli na jiné alternativní zdroje a diverzifikovali svou sortimentní skladbu, budou pravděpodobně dotčeni méně, ačkoli mohou být zasaženi více než v průběhu období přezkumného šetření.
4.10.7. Připomínky
(474)
Uvádělo se, že opatření měla za následek, že mnoho maloobchodníků muselo hledat alternativní zdroje dodávek. Z informací, které jsou k dispozici ve spisu, vyplývá, že někteří maloobchodníci mohli skutečně změnit zdroje svých dodávek, žádný z maloobchodníků nebo jejich sdružení však neuvedl, že po uložení opatření došlo k výpadkům v dodávkách či problémům při hledání alternativních zdrojů. Ačkoli řada výrobců skutečně hledala alternativní zdroje, z informací vyplývá, že při hledání konkurenčních alternativních zdrojů dodávek byli úspěšní. Ačkoli se připouští, že toto úsilí bylo pro některé maloobchodníky časově náročné, usuzuje se, že to je nepřímým, nikoli neúměrným dopadem uložení opatření ve srovnání s přínosy pro evropské výrobce, jimž dumpingový dovoz způsobil újmu.
(475)
Řada zúčastněných stran tvrdila, že skončily příznivé nákladové činitele, které existovaly během posuzovaného období (jak je shrnuto v 465. bodě odůvodnění). Od konce období přezkumného šetření se směnný kurz vyvíjel nepříznivě a výrobní náklady v ČLR a Vietnamu se opět zvyšovaly. Pokud by byla opatření zachována, přivedlo by to maloobchodní odvětví do složité situace, a to by se muselo uchýlit k zvýšení cenových bodů. To by znamenalo nejen vyšší ceny na maloobchodní úrovni, nýbrž rovněž nižší obrat a vzhledem k vysokým fixním nákladům velké snížení zisku.
(476)
Jak je uvedeno v 454. bodě odůvodnění, je vysoce spekulativní předpokládat v krátkodobém a střednědobém výhledu znehodnocení eura. Kromě toho, ačkoliv rostoucí náklady v ČLR budou mít pravděpodobně dopad na postavení dovozců, toto tvrzení neplatí pro maloobchodníky, jelikož informace obsažené ve spisu týkající se cen dovozců při prodeji maloobchodníkům v průběhu posuzovaného období a po skončení období přezkumného šetření prokazují, že růst cen byl na maloobchodníky přenesen pouze v omezeném rozsahu. To naznačuje celkově silné postavení maloobchodníků na trhu.
(477)
Ačkoli se tudíž uznává, že se v odvětví maloobchodu s obuví obecně uplatňuje zásada „cenových bodů“ a že to umožňuje menší zvýšení cen s cílem nevzbudit větší pozornost spotřebitelů, ve spisu neexistují žádné informace, že se maloobchodníci potýkají s celkovým značným zvýšením nákupních cen dotčeného výrobku. Ve spisu proto neexistují žádné důkazy, že by obecně bylo nutno u dotčeného výrobku zvýšit cenové body. Ačkoli tomu tak mohlo být u určitých zvláštních modelů, účinek mohl být neutralizován změnou zdrojů nebo sortimentní skladby. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je toto tvrzení odmítnuto.
4.11. Závěr
(478)
Na základě omezených informací, které byly k dispozici, neexistují žádné náznaky, že v období od roku 2006 do období přezkumného šetření měla opatření významný nepříznivý dopad na finanční situaci distributorů/maloobchodníků. S přihlédnutím k pravděpodobným dopadům hospodářského poklesu po skončení období přezkumného šetření, zejména vzhledem k zvláštnímu postavení maloobchodníků mezi dovozci a spotřebiteli a potenciálně malému zisku maloobchodníků, však nelze vyloučit, že se finanční situace maloobchodníků, kteří prodávají především dotčený výrobek, zhorší. Podotýká se však, že se maloobchodníci mohou rozhodnout, že budou výrobky pořizovat z jiných zdrojů, a diverzifikovat nabízené výrobky, takže mohou zmírnit účinky antidumpingových cel na jejich obrat. Maloobchodníci mají obecně mnohem příznivější postavení na trhu než výrobci v Unii, jelikož mohou využít výše popsané pružnosti, zatímco výrobci v Unii jsou plně vystaveni cenovému tlaku vyvíjenému dováženými dumpingovými výrobky.
4.12. Zájem spotřebitelů
4.12.1. Obecné poznámky
(479)
Komise se obrátila na 39 sdružení spotřebitelů v Unii, aby je informovala o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti. Tato sdružení byla výslovně vyzvána, aby objasnila svůj postoj k platným opatřením a aby poskytla případné další informace, jež mohou být důležité pro šetření. Tři spotřebitelské organizace se přihlásily jako zúčastněná strana a předložily písemné připomínky.
(480)
Dvě vnitrostátní sdružení spotřebitelů podpořila antidumpingová opatření. Jedno z nich výslovně uvedlo, že i po uložení opatření zůstaly ceny obuvi z dotčených zemí velmi nízké. Evropská spotřebitelská organizace BEUC vznesla námitky vůči opatřením a mimo jiné tvrdila, že opatření poškozují spotřebitele.
(481)
V tomto ohledu se v původním šetření předpokládalo, že dopad na spotřebitele bude omezený vzhledem ke skutečnosti, že poměrně nízké sazby cla budou na jednotlivých úrovních distribučního řetězce zmírněny a nebudou přeneseny plně na spotřebitele. Byl však vypracován scénář „v nejhorším případě“, tj. předpokládalo se plné přenesení cen na spotřebitele. V původním šetření se odhadoval maximální nárůst spotřebitelských cen o 2 %, tj. o 1 EUR za jeden pár.
(482)
Výsledky přezkumného šetření skutečně prokazují, že se spotřebitelské ceny usňové obuvi od uložení opatření zvýšily pouze mírně (viz 463. a následující body odůvodnění). Nárůst průměrných maloobchodních cen obuvi nahlášený statistickými úřady skupiny reprezentativních členských států, jak bylo uvedeno v těchto bodech odůvodnění a v tabulce č. 23, činí od - 0,5 % do + 4,1 %, což je méně, než inflace v uvedeném období.
(483)
Na základě analýzy dovozních cen bylo rovněž zjištěno, že ceny usňové obuvi z ČLR a Vietnamu byly nadále poměrně nízké, a to i po připočtení antidumpingových cel (viz výše 422. bod odůvodnění). Podle informací obsažených ve spisu se proto nezdá, že by opatření ve významné míře poškodila spotřebitele.
4.12.2. Ostatní připomínky
(484)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že opatření poškodila spotřebitele a že vedla k vyšším cenám. Někteří dovozci rovněž uváděli, že dopad opatření na spotřebitele bude mnohem patrnější nyní, jelikož již nemohou cla absorbovat.
(485)
Jak je uvedeno ve 482. bodě odůvodnění, nezdá se, že by antidumpingová cla vedla k patrnému zvýšení maloobchodních cen. Co se týká údajné neschopnosti dovozců absorbovat cla, určité náznaky v tomto ohledu poskytuje analýza po skončení období přezkumného období. Jak je objasněno výše ve 438. bodě odůvodnění, v období od července 2008 do března 2009 nákupní ceny dovozců silně rostly, zatímco jejich ceny při dalším prodeji byly stálé, nebo vzrostly pouze mírně. Z těchto informací vyplývá, že dovozci nemusí nutně přenést případné zvýšení nákladů na další úroveň distribučního řetězce. Toto tvrzení je proto odmítnuto.
(486)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že opatření povedou nebo vedla k menšímu výběru usňové obuvi pro spotřebitele, zejména kvůli neexistenci středně drahé až levné usňové obuvi za dostupné ceny. Toto tvrzení již bylo uvedeno v původním šetření.
(487)
Výše uvedené tvrzení nebylo doloženo. Vzhledem k stálým maloobchodním cenám po dlouhou dobu není pravděpodobné, že spotřebitelé ztratí o dotyčný výrobek zájem kvůli cenovému vývoji. Podotýká se rovněž, že s výjimkou jednoho sdružení, které tvrdilo že opatření povedou k menšímu výběru pro spotřebitele, aniž by toto tvrzení podpořilo důkazy, žádný maloobchodník ani maloobchodní sdružení nepodal stížnost týkající se omezeného výběru či nedostatečné nabídky. I když šetření potvrdilo, že se výběr spotřebitelů mírně přesunul směrem od dotyčného výrobku, vzhledem k mírnému snížení spotřeby usňové obuvi, jež bylo zaznamenáno v průběhu posuzovaného období, a rostoucí poptávce po textilní obuvi však lze tuto skutečnost přičíst spíše měnícím se módním trendům než omezenému výběru usňové obuvi.
5. ZÁVĚR OHLEDNĚ ZÁJMU UNIE
(488)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že významná část výrobců ve výrobním odvětví Unie od uložení antidumpingových opatření zlepšila svou situaci a prokázala svou životaschopnost přizpůsobením obchodních modelů výzvám globalizovaného trhu. Pokud budou opatření zachována, poskytnou více času pro pokračování tohoto procesu. Pokud by platnost opatření skončila, měl by cenový tlak dumpingového dovozu na středně drahé až levné výrobky pravděpodobně dopad rovněž na dražší výrobky a nakonec by postihl veškerou usňovou obuv. Podle tohoto scénáře je pravděpodobné, že úpadek vyhlásí více výrobců v Unii, jelikož vzhledem k převládající malé nebo střední velikosti jsou z finančního hlediska zranitelnější.
(489)
Na druhou stranu dopad antidumpingových cel na dovozce, maloobchodníky/distributory a spotřebitele nebyl od roku 2006 do období přezkumného šetření neúměrný. Při zachování opatření a za předpokladu, že se spotřebitelská poptávka bude v důsledku hospodářské krize dále snižovat, bude dopad antidumpingových cel na všechny účastníky se vší pravděpodobností vyšší než v minulosti. Vzhledem k celkově dobrému stavu a prokázané pružnosti dovozců a celkově silnému postavení maloobchodníků/distributorů na trhu, kteří mohou značně diverzifikovat sortimentní skladbu, však lze předpokládat, že tyto hospodářské subjekty nebudou v krátkodobém až střednědobém výhledu významně poškozeny. Co se týká spotřebitelů, po uložení antidumpingových cel nedošlo k žádnému patrnému zvýšení cen, a vezmeme-li v úvahu také výsledky analýzy po skončení období přezkumného šetření, neexistují žádné signály, že se v budoucnu spotřebitelské ceny neúměrně zvýší.
(490)
Při přezkumném šetření se neobjevily žádné přesvědčivé důvody, proč by antidumpingová opatření neměla být zachována.
L. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN PO ZVEŘEJNĚNÍ ZJIŠTĚNÍ
(491)
Po zveřejnění zjištění byla předložena řada připomínek. Žádná z nich však nebyla takové povahy, aby vedla ke změně závěrů. Hlavní vznesené námitky byly následující.
1. ZÁJEM VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(492)
Po zveřejnění konečných zjištění jedna zúčastněná strana tvrdila, že výrobnímu odvětví Unie nepomohla antidumpingová opatření, ale pouze snaha o restrukturalizaci. Toto tvrzení nejenže nebylo dále podloženo, ale ani nebere ohled na objektivní zjištění v rámci tohoto přezkumného šetření. Zejména nebere ohled na časovou souvislost mezi uložením antidumpingových opatření a procesem stabilizace výrobního odvětví Unie. Ve skutečnosti se mohutný nárůst levného dumpingového dovozu od uložení opatření zastavil a podíl celkového dovozu na trhu se snížil ze 35,5 % na 28,7 %. Tento pokles dumpingového dovozu na trhu Unie zmírnil cenový tlak, který levná obuv vytvářela, a umožnil výrobnímu odvětví Unie pokračovat v práci na restrukturalizaci.
(493)
Bylo rovněž zopakováno, že Unie nemůže vyrábět hromadně a vzhledem k tomu, že tak nemůže dosáhnout úspor z rozsahu, nebyla by schopna uspokojit vysokou poptávku v Unii po levnější obuvi. Za prvé se upozorňuje na to, že toto tvrzení nebylo podloženo. Za druhé, mezi výrobce v Unii patří i řada větších výrobců obuvi v rámci segmentu výrobků nižší kvality s nižšími prodejními cenami, přičemž někteří z nich byly zkoumáni v rámci vzorku. Kromě toho se s ohledem na tvrzení, že výrobní odvětví Unie by nebylo schopno dodat požadovaný objem, poznamenává, že ze šetření vyplynulo, že většina větších dovozců vybraných do vzorku neobjednává zboží jen od jediného dodavatele, ale odebírá relativně menší množství i od několika dalších dodavatelů. Tato skutečnost, spolu s účinky obchodního modelu „spojení“ uvedeného v oddílu E.2, kdy dochází ke spojení pracovních sil několika menších podniků, by logicky měla rovněž umožnit, aby výrobní odvětví Unie produkovalo větší objemy. Toto tvrzení se proto odmítá.
(494)
Dvě zúčastněné strany tvrdily, že situace výrobců v Unii, kteří provádějí externí zadávání výroby v globálním měřítku, nebyla rozebrána stejně podrobně jako v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku. Poznamenává se však, že analýza obsahovala v posouzení všech zúčastněných stran do té míry, v jaké spolupracovaly v rámci šetření. Například, zájem velkého výrobce v Unii, který byl vyloučen z definice výrobního odvětví Unie kvůli objemu svého dovozu, viz 402. a následující body odůvodnění, byl prozkoumán docela podrobně. Je nutno rovněž poznamenat, že společnosti v Unii, které externě zadaly většinu své výroby do třetích zemí, je třeba v rámci antidumpingových šetření z technického hlediska považovat za dovozce a situace dovozců byla plně zohledněna a analyzována ve 408. a následujících bodech odůvodnění.
(495)
Jedna zúčastněná strana upozornila na to, že zájmy výrobců v Unii zařazených dříve do vzorku byly posouzeny nesprávně, neboť někteří z nich byli údajně proti dalšímu pokračování platnosti opatření. To však není pravda, protože i společnost, která neviděla žádný přínos pro sebe, tvrdila, že opatření pomohla omezit dumpingový dovoz. Jiná společnost pouze zmínila, že je pro ni v době hospodářské krize obtížné přesně předvídat budoucí účinek antidumpingových opatření, ale tato společnost nezmínila, že by cla neměla opodstatnění. Tedy i zúčastněné strany, které neuvedly výslovně, že by měly z opatření přímý prospěch, poukázaly na to, že tato opatření byla nepřímo přínosná v tom, že omezila dovoz z ČLR a Vietnamu.
(496)
Je proto s konečnou platností potvrzeno, že celkově byla opatření pro výrobce v Unii přínosná, a ukázalo se, že výrobci v Unii jsou schopni zlepšit své postavení, pokud opatření zmírní účinky dumpingu působícího újmu.
2. ZÁJEM DOVOZCŮ, KTEŘÍ NEJSOU VE SPOJENÍ
(497)
Některé zúčastněné strany se obecně kriticky vyjádřily v tom smyslu, že zájmy anonymních žadatelů jsou chráněny, kdežto zájmy dovozců, dalších hospodářských subjektů, jakož i spotřebitelů, byly ve velké míře opomíjeny. Je třeba poznamenat, že uložení antidumpingových cel bylo celkově shledáno přínosným pro výrobce v Unii a nikoli neúměrně nepříznivým pro jiné příslušné subjekty. Tvrzení týkající se diskriminace mezi zmíněnými stranami se však důrazně odmítá, neboť se všemi stranami v rámci šetření bylo zacházeno stejně a všechny zájmy spolupracujících hospodářských subjektů, jako jsou dovozci, maloobchodníci, výrobci v Unii, kteří provádějí externí zadávání výroby, a spotřebitelé, byly pečlivě zváženy a analyzovány v rámci šetření.
(498)
Některé strany tvrdily, že zisky dovozců nebudou dostatečně vysoké, aby mohly nést zvýšené náklady na dovoz, kurzové náklady, náklady na změnu zdrojů dodávek a na antidumpingová cla. Toto tvrzení však nebylo dostatečně podloženo. Jak vyplývá z tabulky č. 22, výše zisku dovozců se řádově pohybuje kolem 20 %, a zdá se tedy, že ponechává dovozcům prostor na to, aby mohli výše zmíněné náklady nést.
(499)
Bylo také předloženo tvrzení, že údaj o počtu zaměstnanců týkající se dovozců, tzn. kolem 23 000 osob, je příliš nízký, protože nezahrnuje „pracovní místa přinášející přidanou hodnotu“ v Unii. To však není pravda. Počet zaměstnanců dovozců byl vypočítán na základě ověřených údajů o počtech zaměstnanců dovozců zařazených do vzorku, které zahrnovaly i činnosti přinášející vysokou přidanou hodnotu, jako je návrhářská, marketingová a značková činnost, výzkum a vývoj atd., v souvislosti s dotčeným výrobkem. Všechny ověřené údaje o počtu zaměstnanců byly sečteny a srovnány s objemem dovozu dotčeného výrobku uskutečněného dovozci zařazenými do vzorku. Na základě tohoto výsledku byl poté extrapolací odvozen celkový objem dovozu z dotčených zemí. Zjištěný počet zaměstnanců tak zahrnoval i významný počet „pracovních míst přinášejících přidanou hodnotu“ v Unii.
(500)
Některé strany tvrdily, že argument, že dovozci mohou snadno změnit zdroje dodávek, je fakticky nesprávný a zjednodušující. Jedna zúčastněná strana uvedla, že žádné alternativní zdroje dodávek neexistují. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že nebylo nikdy uvedeno, že by změna zdrojů dodávek byla snadná. Komise nepopírá, že změna dodavatelů by s sebou mohla přinést dodatečné náklady a vyžadovala by čas a že někteří dovozci mají se svými dodavateli dlouhodobé vztahy. Na základě informací shromážděných od dovozců zařazených do vzorku a dalšího dovozce nezařazeného do vzorku však bylo možné dojít ve 452. bodě odůvodnění nařízení k závěru, že existuje značná míra pružnosti a že dodatečná námaha spojená se změnou zdrojů dodávek není tak velká, aby zmíněným subjektům zabránila tak učinit. Zmínění dovozci skutečně výrazně zvýšili objem svého dovozu ze třetích zemí, jak je uvedeno v tabulce č. 19. Stejný vývoj byl pozorován v případě dovozců nezařazených do vzorku, neboť jejich dovoz ze třetích zemí se podle údajů Eurostatu zvýšil o 4 procentní body (viz tabulka č. 7).
(501)
Některé zúčastněné strany namítly, že zachování opatření by urychlilo rušení pracovních míst v Unii, alespoň pokud jde o dovozce a maloobchodníky. Toto tvrzení nebylo zúčastněnými stranami podloženo. Ze spisu navíc vyplývá, že v případě dovozců zařazených do vzorku se počet zaměstnanců související s dotčeným výrobkem zvýšil mezi rokem 2005 a obdobím přezkumného šetření o 6 %.
(502)
Bylo vytýkáno, že chybí analýza možných přínosů plynoucích dovozcům v případě ukončení opatření. V této souvislosti je třeba poznamenat, že na základě znění článku 21 základního antidumpingového nařízení, musí být posouzeno, zda existují přesvědčivé důvody pro neuložení antidumpingových opatření. V rámci přezkumu před pozbytím platnosti to znamená, že musí být posouzeno, zda neexistují přesvědčivé důvody hovořící proti zachování opatření, tj. musí být identifikovány nepříznivé účinky prodloužení platnosti daných opatření a tyto účinky musí být porovnány s přínosy pro výrobní odvětví Unie s cílem posoudit, jestli tyto nepříznivé účinky nejsou neúměrné. Z právního hlediska by tedy opačný scénář, tzn. neprodloužení platnosti opatření, musel být dále analyzován pouze tehdy, existují-li v daném případě konkrétní náznaky, že by to pro dovozce, maloobchodníky či spotřebitele představovalo neúměrnou zátěž. Žádné takové náznaky nebyly zjištěny. Pouze pro účely argumentace lze však o pravděpodobných účincích na dovozce, maloobchodníky a spotřebitele v případě skončení platnosti opatření říci následující. Pokud jde o dovozce, vyplynulo ze šetření, že určitou část jejich ztráty ziskovosti v období od roku 2005 do období přezkumného šetření lze připsat zaplaceným antidumpingovým clům. Kdyby platnost opatření skončila a všechny ostatní náklady by zůstaly na stejné úrovni, tyto náklady by zanikly a úroveň zisku by tak mohla vzrůst na úroveň vyšší než zhruba 20 %, která byla zjištěna v průběhu šetření. V případě maloobchodníků není z informací ve spisu jasné, zda by z pozbytí platnosti opatření měli prospěch, neboť dovozci zařazení do vzorku nepřizpůsobovali vždy své ceny při dalším prodeji v případě poklesu dovozních cen, jak lze vyčíst z porovnání aritmetického průměru dovozní ceny s aritmetickým průměrem cen při dalším prodeji za období od roku 2007 do období přezkumného šetření.
Pokud jde o účinek na spotřebitele, je dokonce ještě nepravděpodobnější, že by skončení platnosti opatření vedlo ke snížení cen, vzhledem k tomu, že maloobchodní ceny zůstávaly ve velké míře stabilní navzdory kolísání cen při dovozu v období od roku 2005 do období přezkumného šetření. Kromě toho je rovněž nepravděpodobné, že by měli spotřebitelé prospěch z širší nabídky, vzhledem k tomu, že spis neobsahuje žádný důkaz svědčící o tom, že by byla nabídka pro spotřebitele uložením antidumpingových cel nějak ovlivněna. V každém případě všechny tyto úvahy nemohou změnit celkové závěry, že neexistují žádné přesvědčivé důvody pro nezachování opatření.
(503)
Někteří dovozci a jejich sdružení uvedli, že došlo k podcenění dopadu krize a že se účinky hospodářského útlumu budou nadále zhoršovat. Nejprve je třeba uvést, že tato tvrzení nebyla dostatečně podložena, neboť nebyly předloženy žádné konkrétní údaje týkající se dotčeného výrobku. Jak je uvedeno ve 436. a následujících bodech odůvodnění, byl dopad krize analyzován do června 2009 na základě nejlepších dostupných údajů, tzn. byl rozeslán další dotazník, který byl věnován konkrétně tomuto tématu. Na základě shromážděných informací byla provedena obezřetná analýza získaných údajů, přičemž je zřejmé, že tato analýza vychází především z údajů do června 2009. Nelze tedy vyloučit, že se dopad hospodářské krize na spotřebu a ceny od června 2009 zhoršil, přesto ale lze dospět k závěru, že vzhledem k úrovni zisku výrazně přes 15 % není pravděpodobné, že by dovozci náhle pocítili neúměrně silný dopad pouze v důsledku antidumpingových cel.
To platí o to víc, že od června 2009 vysílá situace na trhu smíšené signály, přičemž v některých členských státech lze pozorovat známky zlepšení. Z toho důvodu v této fázi nic nenaznačuje tomu, že by došlo k vážnému podcenění dopadu krize. Je navíc třeba poznamenat, že Komise zkoumáním výše zmíněných údajů výrazně překročila rámec toho, co je z právního hlediska povinna učinit, neboť čl. 6 odst. 1 základního nařízení výslovně stanoví, že k informacím, které se týkají pozdějšího období, se zpravidla nepřihlíží.
(504)
Nakonec některé strany zopakovaly svůj požadavek, že by se antidumpingová opatření neměla s ohledem na zájem Unie vztahovat na některé druhy výrobků, protože zejména sportovní a venkovní obuv se v Unii vyrábí již jen v nepatrném množství. Bylo uvedeno, že pokles výroby v Unii by znamenal změnu okolností, kterou je nutné vzít v úvahu v rámci přezkumu před pozbytím platnosti. Připomíná se nejprve, že není možné změnit oblast působnosti opatření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení, jak je uvedeno v 61. bodě odůvodnění tohoto nařízení. I kdyby to bylo z právního hlediska možné, což není, se podotýká, že tvrzení týkající se poklesu výroby bylo uvedeno již v rámci původního šetření a vyvráceno ve 28. a 38. bodě odůvodnění konečného nařízení. Jelikož zmíněné strany nepředložily žádné nové podložené důkazy, z nichž by vyplývalo, do jaké míry výroba uvedených druhů obuvi v Unii poklesla ve srovnání s původním šetřením, tvrzení se zamítá a zjištění popsaná v 450. bodě odůvodnění tohoto nařízení se potvrzují.
3. ZÁJEM DISTRIBUTORŮ/MALOOBCHODNÍKŮ
(505)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že se v rámci analýzy uměle rozlišovalo mezi dovozci a maloobchodníky a že nebyl brán v úvahu zájem integrovaných společností, na jejichž bedra celá zátěž v podobě opatření dopadá. Za prvé je třeba poznamenat, že jediná společnost, která spolupracovala jako maloobchodník, byla ve skutečnosti integrovaným dovozcem/maloobchodníkem, jak je uvedeno v 460. bodě odůvodnění, takže ke specifičnosti zmíněných integrovaných společností byla přihlédnuto tím, že byly zastoupeny jak mezi dovozci zařazenými do vzorku, tak v rámci analýzy maloobchodníků. Za druhé byly zohledněny všechny informace poskytnuté jinými maloobchodníky, kteří plně v rámci šetření nespolupracovali. Komise tedy zohlednila a analyzovala všechny dostupné informace týkající se integrovaných společností. Vzhledem k výše uvedenému nelze tvrzení, že nebyl zohledněn zájem integrovaných společností, podpořit.
(506)
Některé zúčastněné strany vyjádřily obecnou kritiku v tom smyslu, že nebyl dostatečně podrobně analyzován dopad opatření na maloobchodníky. Toto tvrzení nebylo podloženo. Jak je popsáno v 459. a následujících bodech odůvodnění, Komise se aktivně a opakovaně snažila získat informace od maloobchodníků, ale kromě jednoho integrovaného dovozce/maloobchodníka, který spolupracoval jako dovozce, nesouhlasil žádný maloobchodní řetězec s plnou spoluprací v rámci šetření. I přes omezenou spolupráci maloobchodníků byly v rámci analýzy zohledněny v maximální možné míře veškeré dostupné informace o maloobchodním odvětví, jako jsou písemná stanoviska zúčastněných stran, informace poskytnuté v rámci slyšení, informace o trhu, studie a odborný tisk. S ohledem na výše uvedené musí být tvrzení, že dopad opatření na maloobchodníky nebyl dostatečně podrobně analyzován, zamítnuto.
(507)
Několik stran tvrdilo, že Komise nepřihlédla k veřejně dostupným informacím týkajícím se ziskovosti maloobchodníků. Jedna strana namítla, že z údajů o ziskovosti získaných z veřejně dostupných finančních zpráv významných maloobchodníků v Unii vyplývá hluboce znepokojivá situace, které v rámci analýzy nebyla věnována pozornost. Podobně měly některé strany za to, že nebyly brány v úvahu vážné dopady hospodářské krize na maloobchodní odvětví. Bylo namítáno, že jeden z největších maloobchodních řetězců obchodujících s obuví sice v roce 2008 vykázal rekordní zisky, jednalo se však o výjimku a menší maloobchodníci se potýkají s vážnými potížemi. V této souvislosti je třeba zopakovat, že ze strany maloobchodníků existovala jen velmi omezená spolupráce, neboť při šetření plně spolupracoval pouze jeden maloobchodník/dovozce. Kromě toho nebyla před ani po zveřejnění zjištění předložena žádná konkrétní informace, pokud jde o zisk maloobchodníků v souvislosti s koženou obuví nebo dotčeným výrobkem. I přesto Komise vzala v úvahu a analyzovala celou řadu dalších zdrojů informací, jako jsou tvrzení maloobchodníků, informace o trhu, tiskové zprávy, které svědčily o velké variabilitě zisků v maloobchodním odvětví: zatímco někteří maloobchodníci se zřejmě skutečně potýkali se snižujícím se rozpětím zisku a klesající poptávkou, vykazovali jiní podle odborného tisku rostoucí tržby a výnosy. Veřejně dostupné informace, na které se výše zmíněné strany odkazovaly, tedy byly brány v úvahu, ale ukázalo se, že poskytují jen neúplný obraz, a proto byla využita řada dalších informačních zdrojů, které svědčily o širším rozptylu dosahovaných zisků. Dopad hospodářského útlumu na maloobchodníky byl tedy na základě dostupných informací analyzován v nejširší možné míře. Tvrzení, že ziskovost maloobchodníků nebyla správně analyzována, musí být proto zamítnuto.
(508)
Některé strany se ohradily proti zmínce o obecné úrovni ziskovosti maloobchodního sektoru a o obratu dosahovaném u jiné obuvi, neboť to považují na nepodstatné pro účely šetření. Jedna strana namítala, že uvedl-li orgán vedoucí šetření, že účinek opatření na maloobchodníky byl zmírněn prodejem jiných výrobků, měla být podobná analýza učiněna i v případě výrobců v Unii. Je třeba poznamenat, že situace maloobchodníků je odlišná od situace výrobců obdobného výrobku v Unii, kteří vyrábí především koženou obuv, zatímco maloobchodníci mají zpravidla širší sortiment dalších výrobků. Tvrzení uvedená ve 472. bodě odůvodnění a následujících proto zůstávají platná.
(509)
Některé strany zpochybnily přesnost údajů o počtu zaměstnanců v maloobchodním odvětví a vyjádřily názor, že v sázce je více pracovních míst, aniž by toto tvrzení nějak podložily. V této souvislosti je třeba poznamenat, že počet zaměstnanců v maloobchodním odvětví uvedený ve 459. bodě odůvodnění byl vypočítán na základě ověřeného údaje o počtu zaměstnanců jediného spolupracujícího dovozce/maloobchodníka. Tento údaj se vztahoval na maloobchodní funkci a byl přiřazen dotčenému výrobku. Poté byl učiněn odhad pomocí extrapolace výše zmíněného počtu zaměstnanců na základě objemu maloobchodního prodeje této společnosti ve srovnání s celkovým objemem maloobchodního prodeje dotčeného výrobku na trhu Unie. Tento odhad byl následně porovnán s vyjádřeními dalších stran a s průzkumy trhu, jež potvrdily řádovou hodnotu stanovenou Komisí. Výše uvedené tvrzení se proto zamítá.
(510)
Několik stran uvedlo, že pro maloobchodníky je obtížné změnit zdroj dodávek, zejména pro malé a střední podniky, neboť mají dlouhodobé, na důvěře založené obchodní vztahy a náklady na změnu dodavatelů a s tím spojené prodlevy by mohly být neúnosné. Některé strany uvedly, že náklady na přemístění by pro maloobchodníky byly v době současného hospodářského útlumu zvláště obtížně únosné. V této souvislosti je třeba uznat, že náklady na změnu dodavatele by mohly některým maloobchodníkům v době hospodářské krize způsobit určité problémy. Komise však neshledala, že by náklady na změnu zdroje dodávek a s tím spojené prodlevy byly neúnosné. Informace shromážděné během šetření ve skutečnosti naznačovaly, že několik maloobchodníků hledalo alternativní zdroje dodávek a tuto změnu uskutečnilo, aniž by tak vznikly neúměrně nepříznivé dopady. Výše uvedený argument proto nelze podpořit.
(511)
Jedna strana upozornila na to, že kromě zavedených opatření byly i zvýšené náklady na koženou obuv z ČLR a Vietnamu činitelem, který způsobil, že z hlediska konkurenceschopnosti již není dále výhodné odebírat zboží z těchto zemí. Argument, že odebírání zboží z dotčených zemí již není konkurenceschopné, nebyl nijak podložen a nezdá se, že by byl v souladu se zjištěním, že dovoz z dotčených zemí během období přezkumného šetření stále zaujímal společný podíl na trhu ve výši 28 %. Tvrzení, že stoupající náklady v dotčených zemích mají vliv rozhodování dovozců v otázkách odběru zboží, navíc potvrzuje zjištění Komise uvedené ve 404. a následujících bodech odůvodnění, že kromě antidumpingových cel zřejmě existují další činitele, jež ovlivňují rozhodování dovozců/maloobchodníků týkající se změny zdrojů dodávek. Jelikož působí řada dalších činitelů, nelze všechny negativní dopady připisovat antidumpingovým opatřením.
(512)
Několik stran namítalo, že nebylo dostatečně bráno v úvahu, že cenové body spotřebitelských cen znemožnily přenést malá zvýšení cen na spotřebitele. Toto tvrzení vlastně potvrdilo zjištění Komise, že zvýšení cen pro maloobchodníky bylo příliš malé, aby se v nějaké významné míře projevilo na spotřebitelských cenách. V této souvislosti se odkazuje na 477. bod odůvodnění.
(513)
Jedna strana byla toho názoru, že v rámci analýzy nebyl zohledněn tvrdý cenový boj v maloobchodním odvětví. Tento argument se zamítá, protože tvrdá konkurence v maloobchodním odvětví byla v rámci analýzy zohledněna, jak je uvedeno ve 467. bodě odůvodnění.
4. ZÁJEM SPOTŘEBITELŮ
(514)
Některé strany tvrdily, že nárůst spotřebitelských cen byl vyšší, než podle zjištění v rámci šetření, a v případě prodloužení platnosti opatření by spotřebitelské ceny dále stoupaly. Jiné strany zpochybnily přesnost číselných údajů, které Komise použila pro stanovení spotřebitelských cen, s odůvodněním, že se nevztahují na všechny členské státy a kromě dotčeného výrobku zahrnují i jiné výrobky. Dvě strany si stěžovaly, že nebylo přihlédnuto k informacím výrobního odvětví získaným v rámci sledování maloobchodních cen, které jedna z nich předložila. V této souvislosti je třeba připomenout, že všechny předložené informace týkající se maloobchodních cen byly analyzovány v rámci šetření (viz 463. a následující body odůvodnění).
Komise při zjišťování vývoje maloobchodních cen ve skutečnosti využila řadu zdrojů, konkrétně informace od spolupracujících stran (ceny velkoobchodníků při dalším prodeji, nákupní ceny a ceny při dalším prodeji, které uvedl spolupracující dovozce/maloobchodník a další maloobchodníci, kteří poskytli informace), vyjádření řady zúčastněných stran, že se spotřebitelské ceny nezvýšily, jakož i informace ze statistických zdrojů. Poslední uvedený zdroj, jehož údaje jsou obsaženy v tabulce č. 23, byl shledán spolehlivějším než výše zmíněné informace odvětví získané v rámci sledování maloobchodních cen, a to z těchto důvodů: údaje předložené touto stranou byly považovány za rozsahem omezenější a méně reprezentativní, neboť zahrnovaly pouze velmi malou část definice výrobku a nezohledňovaly jeden významný spotřebitelský trh, totiž Spojené království, což je podle zúčastněných stran velmi konkurenceschopný maloobchodní trh. Naopak informace uvedené v tabulce č. 23 byly získány od statistických úřadů členských států (včetně statistického úřadu Spojeného království, který vykázal mírné snížení spotřebitelských cen za období od roku 2005 do období přezkumného šetření) a vztahovaly se převážně na dotčený výrobek. V každém případě vyplynula z informací, které zúčastněné strany poskytly v průběhu šetření, pouze mírná zvýšení či dokonce snížení cen. Z těchto důvodů musely být výše uvedené argumenty zamítnuty.
(515)
Jedna strana tvrdila, že pro spotřebitele bylo obtížné sehnat výrobky vysoké kvality za rozumnou cenu. Tento argument nebyl podložen, a proto se zamítá.
(516)
Jedna strana tvrdila, že klesající spotřeba kožené obuvi byla projevem negativního dopadu opatření na spotřebitele, tento argument však nijak nepodložila. Jak je popsáno ve 482. bodě odůvodnění, zůstaly spotřebitelské ceny ve velké míře stabilní, a proto k žádnému negativnímu dopadu na spotřebitele nedošlo. Komise zjistila řadu činitelů, jejichž následkem je klesající spotřeba kožené obuvi, jako například změny módních trendů, a proto nebylo možné dospět k závěru, že lze klesající spotřebu připsat účinku antidumpingových opatření. Výše uvedený argument se proto zamítá.
5. DALŠÍ PŘIPOMÍNKY PO ZVEŘEJNĚNÍ ZJIŠTĚNÍ
(517)
Dvě strany namítly, že analýza zájmu Unie nebyla úplná, protože v ní nebyly zohledněny zájmy poskytovatelů logistických služeb (např. společností působících v dopravě). Je třeba poznamenat, že se žádný takový subjekt neohlásil a nepožádal o zohlednění svých stanovisek a že v této souvislosti nebyly předloženy žádné informace. Námitka, že analýza zájmu Unie je v tomto ohledu neúplná, se tedy zamítá. Podobně některé strany namítly, že v části týkající se zájmu Unie měly být analyzovány pozitivní účinky v případě skončení platnosti opatření. Pokud jde o tuto námitku, odkazuje se na vysvětlení v 502. bodě odůvodnění nařízení, kde je uvedeno, proč se v tomto případě taková analýza nepovažuje z právního hlediska za nezbytnou.
(518)
Vietnamská vláda a vietnamské sdružení výrobců kůže a obuvi tvrdily, že zachování opatření oslabí účinek programů pomoci, které Unie poskytuje. Uložení či prodloužení platnosti antidumpingových opatření je běžným technickým důsledkem toho, že vietnamští vývozci podle výsledků šetření používají praktiky dumpingu působícího újmu. Jakékoli politické úvahy, jako například ta, která zde byla uvedena, jsou mimo právní rámec, a tedy bezvýznamné. Kromě toho neexistuje žádný rozpor mezi rozvojovou pomocí, kterou Unie poskytuje Vietnamu v různých oblastech, a uložením antidumpingových opatření po provedení důkladného šetření v souladu s mezinárodními obchodními pravidly.
M. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(519)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem by antidumpingová opatření uložená na usňovou obuv měla být zachována. Nehledě na to, a aniž by se opomíjelo zjištěné přetrvávání dumpingu působícího újmu a skutečnost, že zájem Unie vyžaduje uložení opatření, vyznačovalo se toto řízení zvláštními okolnostmi, jak je uvedeno v 324. až 326. bodě odůvodnění, a tyto okolnosti by se také měly přiměřeně projevit v době trvání antidumpingových opatření. Šetření prokázalo, že v krátkodobém až střednědobém výhledu je pravděpodobné přetrvávání újmy, dokud nebude dokončen proces přizpůsobování výrobního odvětví Unie. Doba trvání opatření by proto měla být omezena na patnáct měsíců.
(520)
Podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení platí prodloužení platnosti opatření v návaznosti na přezkum před pozbytím platnosti obvykle po dobu pěti let, neexistují-li konkrétní důvody či okolnosti, které by si vyžádaly kratší období. V tomto případě bylo v rámci šetření prokázáno, že výrobní odvětví Unie procházelo během posuzovaného období významnými změnami. Zejména bylo zjištěno, že jedna část odvětví prováděla změny ve svém obchodním modelu, přičemž dosahovala stoupajících zisků, které se blížily cílovému zisku. Bylo rovněž zjištěno, že tato skupina výrazně expanduje, a to ve smyslu obratu i objemu, aby postupně převzala významnou část druhé skupiny odvětví, která žádné významné změny ve svém obchodním modelu nepodnikala.
(521)
Vzhledem k těmto zjištěním se má za to, že v současné době již nelze zjistit pravděpodobnost přetrvání újmy v období následujícím po období uvedeném v 519. bodě odůvodnění. Proto se nepovažuje za vhodné navrhnout dobu trvání opatření delší než zmíněné období.
(522)
Připomíná se, že opatření, jichž se týká tento přezkum, byla nařízením Rady (ES) č. 388/2008 (11) rozšířena na dovoz stejného výrobku zasílaného ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao. V rámci tohoto přezkumu nebyly v tomto ohledu předloženy žádné nové informace. Konečné antidumpingové clo ve výši 16,5 % vztahující se na dovoz pocházející z ČLR by proto mělo být rozšířeno na dovoz téhož výrobku zasílaného ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao.
N. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
(523)
Všechny strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo doporučeno uložení cel ČLR a Vietnamu. V souladu s ustanoveními základního nařízení byla stranám poskytnuta lhůta, v níž mohly vyjádřit svá stanoviska k zveřejněným údajům. Ústní a písemné připomínky předložené stranami byly zváženy a konečná zjištění byla v případě potřeby odpovídajícím způsobem upravena.
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že antidumpingová cla by měla být zachována po dobu patnácti měsíců,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz některé obuvi se svrškem z usně nebo z kompozitní usně, kromě sportovní obuvi, obuvi, která se vyrábí speciální technologií, pantoflí a ostatní domácí obuvi a obuvi s ochrannou špičkou, pocházející z Čínské lidové republiky a Vietnamu, kódů KN: 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 a ex 6405 10 00 (12).
Kódy TARIC jsou uvedeny v příloze tohoto rozhodnutí.
2. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
„sportovní obuví“ obuv ve smyslu poznámky 1 k položkám v kapitole 64 přílohy I nařízení (ES) č. 1031/2008;
„obuví, která se vyrábí speciální technologií,“ obuv, jejíž cena CIF za jeden pár činí nejméně 7,5 EUR, určená pro sportovní použití, s jednoduchou nebo vícevrstvou litou podešví, bez vstřikování, vyráběná ze syntetických materiálů speciálně určených k tlumení nárazů způsobených vertikálními nebo laterálními pohyby, a s technickými prvky, například hermeticky uzavřenými polštářky naplněnými plynem nebo kapalinou, mechanickými komponenty, které tlumí nebo neutralizují nárazy, nebo takové materiály jako například polymery s nízkou hustotou, kódů KN ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98;
„obuví s ochrannou špičkou“ obuv mající ochranou špičku a odolnost proti nárazu alespoň 100 joulů (13) kódů KN: ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 a ex 6405 10 00;
„pantoflemi a ostatní domácí obuví“ obuv kódu KN ex 6405 10 00.
3. Sazba antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi činí:
Země
Společnost
Antidumpingové clo
doplňkový kód TARIC
ČLR
Golden Step
9,7 %
A775
Všechny ostatní společnosti
16,5 %
A999
Vietnam
Všechny ostatní společnosti
10,0 %
-
4. Konečné antidumpingové clo ve výši 16,5 % vztahující se na dovoz od „všech ostatních společností“ v Čínské lidové republice se rozšiřuje na dovoz výrobků popsaných v odstavci 1, které jsou zasílány ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao. Kódy TARIC pro dovážené výrobky zasílané ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se po dobu patnácti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. prosince 2009.
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 1294/2009 DES RATES
vom 22. Dezember 2009
zur Einführung eines endgültigen Antidumpingzolls auf die Einfuhren bestimmter Schuhe mit Oberteil aus Leder mit Ursprung in Vietnam und in der Volksrepublik China, ausgeweitet auf aus der Sonderverwaltungsregion Macau versandte Einfuhren bestimmter Schuhe mit Oberteil aus Leder, ob als Ursprungserzeugnisse der Sonderverwaltungsregion Macau angemeldet oder nicht, nach einer Auslaufüberprüfung nach Artikel 11 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 384/96 des Rates
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertragüber die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 384/96 des Rates vom 22. Dezember 1995 über den Schutz gegen gedumpte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern (1) („Grundverordnung“), insbesondere auf Artikel 9 Absatz 4 und Artikel 11 Absatz 2,
auf Vorschlag der Kommission nach Anhörung des Beratenden Ausschusses,
in Erwägung nachstehender Gründe:
A. VERFAHREN
1. GELTENDE MASSNAHMEN
(1)
Am 5. Oktober 2006 führte der Rat mit der Verordnung (EG) Nr. 1472/2006 (2) („ursprüngliche Verordnung“) einen endgültigen Antidumpingzoll auf die Einfuhren bestimmter Schuhe mit Oberteil aus Leder mit Ursprung in der Volksrepublik China („VR China“ oder „China“) und Vietnam („betroffene Länder“) ein. Die ermittelten Zollsätze lagen für die VR China zwischen 9,7 % und 16,5 % und für Vietnam bei 10 %. Die Maßnahmen wurden für einen Zeitraum von zwei Jahren eingeführt. Die Untersuchung, die zur Einführung dieser Maßnahmen führte, wird nachstehend „Ausgangsuntersuchung“ genannt.
(2)
Mit der Verordnung (EG) Nr. 388/2008 des Rates (3) („Ausweitungsverordnung“) weitete der Rat den endgültigen Antidumpingzoll auf die Einfuhren bestimmter Schuhe mit Oberteil aus Leder mit Ursprung in der VR China auf die aus der Sonderverwaltungsregion Macau („SVR Macau“) versandten Einfuhren der gleichen Ware aus, ob als Ursprungserzeugnisse der SVR Macau angemeldet oder nicht. Im Anschluss an die Ausweitung wurde eine Umgehungsuntersuchung nach Artikel 13 Absatz 3 der Grundverordnung durchgeführt.
2. LAUFENDE ÜBERPRÜFUNG
2.1. Überprüfungsantrag
(3)
Der Antrag wurde von dem Verband European Confederation of the Footwear Industry - CEC („Antragsteller“) im Namen von Herstellern gestellt, auf die mit mehr als 35 % ein erheblicher Teil der gesamten Unionsproduktion von bestimmten Schuhen mit Oberteil aus Leder entfällt.
(4)
Im Rahmen der Repräsentativitätsüberprüfung nahmen mehrere nationale Schuhherstellerverbände in den Mitgliedstaaten Stellung zur Einleitung der Auslaufüberprüfung; sie beantragten allerdings, ihre Namen vertraulich zu behandeln, da sie seitens einiger Abnehmer eventuelle Vergeltungsmaßnahmen gegenüber ihren Mitgliedsunternehmen befürchteten. Einige andere Parteien fragten nach, warum die Namen und Stellungnahmen der ablehnenden und der befürwortenden Verbände vertraulich behandelt wurden. Daraufhin erkundigte sich die Kommission erneut ausdrücklich bei den Verbänden, ob sie mit der Bekanntgabe ihrer Namen und Stellungnahmen einverstanden wären. Vier Verbände erklärten sich damit einverstanden, während die übrigen Verbände die Bekanntgabe erneut mit der Begründung ablehnten, dass sie Vergeltungsmaßnahmen gegenüber ihren Mitgliedsunternehmen befürchteten. Die Kommission kam zu der Auffassung, dass diese Hersteller tatsächlich erhebliche Vergeltungsmaßnahmen riskierten, die zu Absatzeinbußen führen könnten, und akzeptierte die Geheimhaltung der Namen.
(5)
Einige Parteien brachten vor, die Kommission hätte keine Auslaufüberprüfung einleiten sollen, da die ursprüngliche Verordnung nach ihrem Artikel 3 für einen Zeitraum von zwei Jahren nach ihrem Inkrafttreten gelten sollte. Unter Randnummer (326) der ursprünglichen Verordnung wird allerdings erläutert, dass Artikel 11 der Grundverordnung ungeachtet der kürzeren Geltungsdauer der Maßnahmen sinngemäß gilt. Im Einklang mit dieser Randnummer wurde in der Bekanntmachung des bevorstehenden Außerkrafttretens (4) ausgeführt, dass die Maßnahmen am 7. Oktober 2008 außer Kraft treten würden, sofern keine Überprüfung nach Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung eingeleitet werde. Da nun eine solche Auslaufüberprüfung der Antidumpingmaßnahmen eingeleitet wurde, bleiben diese bis zum Abschluss der Überprüfung in Kraft.
(6)
Die Auslaufüberprüfung wurde mit der Begründung beantragt, dass das Dumping und die Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen wahrscheinlich anhalten oder erneut auftreten würden.
2.2. Einleitung
(7)
Die Kommission befand nach Anhörung des Beratenden Ausschusses, dass genügend Beweise für die Einleitung einer Auslaufüberprüfung vorlagen, und leitete am 3. Oktober 2008 im Wege einer im Amtsblatt der Europäischen Union veröffentlichten Bekanntmachung (5) („Einleitungsbekanntmachung“) eine Auslaufüberprüfung nach Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung ein.
(8)
Die Untersuchung der Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens oder Wiederauftretens von Dumping und Schädigung betraf den Zeitraum vom 1. Juli 2007 bis zum 30. Juni 2008 („Untersuchungszeitraum der Überprüfung“ oder „UZÜ“). Die Untersuchung der Entwicklungen, die für die Beurteilung der Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens oder Wiederauftretens der Schädigung relevant sind, betraf den Zeitraum vom 1. Januar 2006 bis zum Ende des UZÜ („Bezugszeitraum“). Gegebenenfalls wurde auch auf das Jahr 2005 und auf den Untersuchungszeitraum der ursprünglichen Untersuchung Bezug genommen, der den Zeitraum vom 1. April 2004 bis zum 31. März 2005 („ursprünglicher Untersuchungszeitraum“ oder „UUZ“) betraf.
3. VON DEM VERFAHREN BETROFFENE PARTEIEN
(9)
Die Kommission unterrichtete den Antragsteller, die im Antrag genannten Unionshersteller, alle übrigen ihr bekannten Unionshersteller, die ihr bekannten Einführer und deren Verbände, die ihr bekannten Einzelhändler/Vertriebsgesellschaften und deren Verbände, die ihr bekannten Verbraucherorganisationen, die ihr bekannten ausführenden Hersteller sowie deren Verbände in den betroffenen Ländern sowie die Behörden der betroffenen Länder offiziell über die Einleitung der Auslaufüberprüfung.
(10)
Interessierte Parteien erhielten Gelegenheit, innerhalb der in der Einleitungsbekanntmachung gesetzten Fristen ihren Standpunkt schriftlich darzulegen und eine Anhörung zu beantragen.
(11)
Alle interessierten Parteien, die einen entsprechenden Antrag stellten und nachwiesen, dass besondere Gründe für ihre Anhörung sprachen, wurden gehört.
4. STICHPROBENVERFAHREN
(12)
Angesichts der Vielzahl der ausführenden Hersteller in den betroffenen Ländern sowie der von der Untersuchung betroffenen Unionshersteller und Einführer war in der Einleitungsbekanntmachung ein Stichprobenverfahren nach Artikel 17 der Grundverordnung vorgesehen.
(13)
Damit die Kommission über die Notwendigkeit eines Stichprobenverfahrens entscheiden und gegebenenfalls eine Stichprobe bilden konnte, wurden die ausführenden Hersteller und die in ihrem Namen handelnden Vertreter, die Unionshersteller und Einführer aufgefordert, sich selbst zu melden und die in der Einleitungsbekanntmachung aufgeführten Angaben zu übermitteln.
4.1. Auswahl einer Stichprobe unter den ausführenden Herstellern in der Volksrepublik China und in Vietnam
4.1.1. Volksrepublik China
(14)
Insgesamt meldeten sich in der VR China 58 Unternehmen oder Gruppen verbundener Unternehmen („Unternehmensgruppen“) und übermittelten fristgerecht die angeforderten Informationen. Diese 58 Unternehmen oder Unternehmensgruppen stellten die betroffene Ware im Untersuchungszeitraum her und/oder führten sie in die Union aus und äußerten den Wunsch, in die Stichprobe aufgenommen zu werden. Sie wurden als kooperierende Unternehmen angesehen und für die Stichprobe in Betracht gezogen. Die Mitarbeit für die VR China, d. h. der prozentuale Anteil der Ausfuhren der kooperierenden chinesischen Unternehmen in die Union an den chinesischen Gesamtausfuhren in die Union, lag bei rund 22 %.
(15)
Die Stichprobe wurde im Einvernehmen mit den chinesischen Behörden gebildet, und zwar unter Berücksichtigung der Ausfuhrmengen und der geografischen Verteilung der kooperierenden Unternehmen. Auf die sieben Stichprobenunternehmen entfielen rund 56 % der Ausfuhren der 58 kooperierenden Unternehmen in die Union und 13 % der chinesischen Gesamtausfuhren in die Union. Alle Unternehmen beantworteten den Fragebogen fristgerecht.
(16)
Einige chinesische Ausführer, die nicht in die Stichprobe einbezogen wurden, brachten vor, sie könnten aus diesem Grund ihre Interessen nicht vertreten. Zum Grundsatz eines Stichprobenverfahrens gehört jedoch, dass eine repräsentative Zahl ausführender Hersteller ausgewählt wird und dass die Ergebnisse der Beurteilung der Stichprobe auch für andere kooperierende Ausführer als repräsentativ betrachtet werden können. Des Weiteren wird darauf hingewiesen, dass alle interessierten Parteien an der Untersuchung mitarbeiten und ihre Stellungnahmen vorlegen konnten. Das Vorbringen wurde daher zurückgewiesen.
4.1.2. Vietnam
(17)
In Vietnam meldeten sich insgesamt 51 Unternehmen oder Unternehmensgruppen und übermittelten fristgerecht die angeforderten Informationen. Diese 51 Unternehmen oder Unternehmensgruppen stellten die betroffene Ware im Untersuchungszeitraum her und/oder führten sie in die Union aus und äußerten den Wunsch, in die Stichprobe aufgenommen zu werden. Sie wurden als kooperierende Unternehmen angesehen und für die Stichprobe in Betracht gezogen. Die Mitarbeit für Vietnam, d.h. der prozentuale Anteil der Ausfuhren der kooperierenden vietnamesischen Unternehmen in die Union an den vietnamesischen Gesamtausfuhren in die Union, lag bei rund 82 %.
(18)
Die Stichprobe wurde im Einvernehmen mit den vietnamesischen Behörden unter Berücksichtigung der Ausfuhrmengen gebildet. Auf die drei Stichprobenunternehmen entfielen rund 27 % der Ausfuhren der 51 kooperierenden Unternehmen in die Union und 22 % der vietnamesischen Gesamtausfuhren in die Union. Alle Unternehmen beantworteten den Fragebogen fristgerecht.
4.2. Auswahl einer Stichprobe unter den Unionsherstellern
(19)
Um die für die Auswahl der Stichprobe unter den Unionsherstellern benötigten Informationen einzuholen, wurde folgendes Verfahren angewandt: Der CEC bestätigte im Namen aller Antragsteller, dass diese zur Mitarbeit und zur Teilnahme an dem Stichprobenverfahren bereit seien. Da die Akten bereits ausführliche, umfassende Informationen enthielten (u.a. aus dem Antrag, der Repräsentativitätsprüfung und den Stellungnahmen des CEC), war es nicht erforderlich, einzelnen antragstellenden Herstellern einen Stichprobenfragebogen zuzusenden. Außerdem wurde in der Einleitungsbekanntmachung jeder Hersteller aufgefordert, sich zu melden, wenn er an dem Verfahren mitarbeiten wollte. Zusätzlich zu den Antragstellern meldeten sich nach Einleitung des Verfahrens fünf weitere Unternehmen und beantragten, in das Stichprobenverfahren aufgenommen zu werden. Allen diesen Unternehmen wurden Stichprobenfragebogen zugesandt, um die Informationen einzuholen, die für die Antragsteller bereits vorlagen. Nur zwei der fünf Unternehmen sandten den beantworteten Fragebogen zurück. Allerdings wurden diese beiden Unternehmen nicht berücksichtigt, da sie nicht unter die Definition des Wirtschaftszweigs der Union fielen (siehe Randnummer (198)).
(20)
Die Unionsproduktion der betroffenen Ware konzentrierte sich weitgehend auf drei Mitgliedstaaten, auf die rund 2/3 der Gesamtproduktion entfielen. Das restliche Drittel war auf die übrigen Mitgliedstaaten verteilt. Wie unter den Randnummern (202) ff. erläutert, unterschieden sich die Geschäftsmodelle der Unionshersteller hauptsächlich hinsichtlich der Produkt-/Qualitätspalette und der Absatzkanäle sowie in der Frage, ob eine Zusammenlegung von Tätigkeiten und eine Weitervergabe von Teilen der Herstellungsarbeiten innerhalb oder außerhalb der Union stattfinden.
(21)
Anhand der erhaltenen Informationen wählte die Kommission auf der Grundlage des größten repräsentativen Produktions- und Verkaufsvolumens innerhalb der Union eine Stichprobe aus, die in der zur Verfügung stehenden Zeit untersucht werden konnte. Wie oben erläutert, ist der betreffende Wirtschaftszweig jedoch nicht ganz homogen, daher wurden bei der Beurteilung der Repräsentativität der ausgewählten Unternehmen auch die geografische Verteilung der Hersteller auf die Mitgliedstaaten (6) sowie auf das Segment berücksichtigt, dem ihre Waren zuzuordnen sind. Am Ende wurden acht Unternehmen ausgewählt, die in vier Mitgliedstaaten tätig sind. Die ausgewählten Unternehmen repräsentierten alle wichtigen Geschäftsmodelle innerhalb der Union, sowohl im Hinblick auf Produktion der Ware, Absatz der Ware und Produktspezialisierung. Was die Spezialisierung anbelangt, so produzierten die ausgewählten Unternehmen für alle großen Preissegmente (unteres, mittleres und oberes Preissegment) sowie für alle Geschlechts- und Alterssegmente (Damen-, Herren-, Unisex- und Kinderschuhe). Außerdem waren bei den ausgewählten Unternehmen alle wichtigen Absatzkanäle vertreten (Groß- und Einzelhändler sowie Direktverkauf). Zu den ausgewählten Unternehmen zählten sowohl Unternehmen, bei denen alle wichtigen Fertigungsstufen des Herstellungsverfahrens ausschließlich inhouse erfolgten, als auch Unternehmen, die Teile des Herstellungsverfahrens ausgelagert hatten (sowohl innerhalb als auch außerhalb der Union).
(22)
Mithin wurden die acht für die Stichprobe ausgewählten Hersteller als repräsentativ für die Gesamtheit der Unionshersteller betrachtet; auf sie entfielen 8,2 % der Produktion der antragstellenden Unionshersteller und 3,1 % der Gesamtproduktion der Union. Der CEC wurde nach Artikel 17 Absatz 2 der Grundverordnung zur Auswahl der Stichprobe konsultiert, er erhob keine Einwände gegen die ausgewählte Stichprobe.
(23)
Die Untersuchung ergab, dass einer der Unionshersteller in der Stichprobe im UZÜ die Produktion in der Union schrittweise eingestellt und seine gesamte Produktionstätigkeit in Länder außerhalb der Union verlagert hatte. Es wird darauf hingewiesen, dass die Bedeutung dieses Unternehmens - zumindest in quantitativer Hinsicht - so gering war, dass sie für die Gesamtheit der Stichprobenunternehmen kaum ins Gewicht fiel, auch nicht für ihre Repräsentativität. Die quantitativen Feststellungen zur Schädigung wären kaum anders ausgefallen, wenn dieses Unternehmen aus der Stichprobe ausgeschlossen worden wäre. Vor diesem Hintergrund und angesichts der Tatsache, dass i) das Unternehmen die betroffene Ware im UZÜ in der Union hergestellt hatte und es ii) einen Großteil seiner Produktion weitervergeben hatte (vielen Parteien zufolge ein in der Union weit verbreitetes Geschäftsmodell), beschloss die Kommission, dieses Unternehmen nicht förmlich aus der Stichprobe auszuschließen. Damit ist sichergestellt, dass die Stichprobe die Realität der Branche auch in qualitativer Hinsicht so angemessen wie möglich widerspiegelt. Da für eine Auslaufüberprüfung die Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens/Wiederauftretens der Schädigung analysiert werden muss, könnte dies außerdem zu einer genaueren Prognose der eventuellen Entwicklung des Unionsmarkts im Falle des Außerkrafttretens der Maßnahmen beitragen. Selbstverständlich wurden nur die Daten verwendet, die sich auf die Tätigkeit des Unternehmens als Unionshersteller beziehen.
(24)
Da sich Produktion und Verkäufe dieses Unternehmens innerhalb der Union im UZÜ als geringer herausstellten als ursprünglich während der Auswahl der Stichprobe angegeben, prüften die Unionsinstitutionen, ob Produktion und Verkäufe des Wirtschaftszweigs der Union insgesamt entsprechend nach unten korrigiert und damit die Auswirkungen auf die Stichprobe auf die Gesamtpopulation übertragen werden sollten. Die Untersuchung ergab jedoch, dass das Unternehmen den Fehler offenbar in gutem Glauben gemacht und irrtümlicherweise die in ein Nachbarland der Union ausgelagerte Produktion zur Unionsproduktion hinzugerechnet hatte. Dazu ist zunächst anzumerken, dass die Stichprobe in erster Linie zur Beurteilung derjenigen Schadensindikatoren verwendet wird, die nicht auf vertretbare Weise für den gesamten Wirtschaftszweig der Union eingeholt werden können. Daten zu Produktion und Verkäufen des Wirtschaftszweigs der Union stehen der Kommission jedoch auf aggregierter Ebene zur Verfügung, daher ist dieses Argument nicht relevant. Außerdem enthalten die Akten, einschließlich der Informationen, die im Rahmen der Überprüfung parallel dazu im Wege einer zusätzlichen Analyse nationaler Verbände gewonnen wurden, keinerlei Hinweise darauf, dass eine solche Berichtigung erforderlich wäre. Und schließlich ist noch folgendes Argument anzuführen: Falls die Zahlen zur Gesamtproduktion und zu den Gesamtverkäufen des Wirtschaftszweigs der Union im UZÜ nach unten korrigiert würden, um so den niedrigeren Zahlen der Stichprobe Rechnung zu tragen, würde sich dies weder auf die Repräsentativität der Stichprobe noch auf die allgemeinen Schlussfolgerungen zur Schädigung auswirken.
(25)
Mehrere interessierte Parteien machten einen Verstoß gegen Artikel 17 der Grundverordnung geltend und behaupteten, die Stichprobe der Unionshersteller sei in Bezug auf den Anteil der erfassten Produktion, die Produktpalette, die Verkaufspreise, das Verhältnis zwischen Produktion und Verkäufen, die geografische Verteilung sowie in Bezug auf Rentabilität und Leistung nicht repräsentativ. Außerdem werde in der Stichprobe die große Zahl von Herstellern nicht berücksichtigt, die ihre Produktion in Drittländer ausgelagert hätten.
(26)
Diese Behauptungen wurden sorgfältig geprüft; auch in Anbetracht der Komplexität des Verfahrens wurden anschließend zusätzliche Fragebogen versandt und ausgewertet, die Angaben wurden bei Kontrollbesuchen überprüft, und zwar nicht nur bei einzelnen Unternehmen, sondern auch bei nationalen Verbänden. Vor diesem Hintergrund musste die Zahl der Stichprobenunternehmen so begrenzt werden, dass sie in der zur Verfügung stehenden Zeit in angemessener Weise untersucht werden konnten, d.h. auf acht Unternehmen.
(27)
Außerdem ist es aufgrund der starken Zersplitterung des Wirtschaftszweigs der Union unvermeidlich, dass auf die Stichprobenunternehmen nur ein relativ geringer Anteil an der Gesamtproduktion der Union entfiel. In Anbetracht dieser Zersplitterung sowie der Tatsache, dass für die Stichprobe die größeren Hersteller ausgewählt wurden, hätte eine weitere Erhöhung der Zahl der Unternehmen ohnehin nicht viel an dem auf die Stichprobe entfallenden Anteil an der Gesamtproduktion der Union geändert.
(28)
Wie unter Randnummer (21) erläutert, berücksichtigte die Kommission bei der Auswahl der Stichprobe die geografische Verteilung der Unternehmen. Es wird betont, dass eine Stichprobe naturgemäß nicht die exakte geografische Verteilung (auch nicht die exakte Verteilung oder Aufschlüsselung eines anderen Kriteriums) der gesamten Population widerspiegeln muss, um repräsentativ zu sein. Wie im vorliegenden Beispiel, bei dem vier Mitgliedstaaten einbezogen wurden, ist es ausreichend, wenn die Stichprobe die jeweiligen Anteile der großen betroffenen Herstellerländer widerspiegelt. Ein anderer Ansatz wäre verwaltungstechnisch nicht praktikabel, vor allem dann nicht, wenn verschiedene Kriterien berücksichtigt werden müssten, um die Repräsentativität zu gewährleisten. Dies hieße letztendlich, dass eine Stichprobe nur dann ausreichend repräsentativ wäre, wenn sie die gesamte Population umfassen würde. Die Untersuchung bestätigte somit, dass die Stichprobe mit vier Mitgliedstaaten, darunter die drei mit der bei weitem größten Produktion, für die Gesamtproduktion der Union weitgehend repräsentativ war, insbesondere wenn auch die Produktion im Rahmen von Veredelungsvereinbarungen berücksichtigt wird, die dem Sitzland des Unternehmens angerechnet werden sollte, das die Veredelung in Auftrag gibt.
(29)
Ferner stellten die Stichprobenunternehmen eine repräsentative Auswahl an Produktpaletten her, die die entsprechenden Größenordnungen innerhalb der Unionsproduktion widerspiegelte. Außerdem entsprachen die Produktpaletten denjenigen der chinesischen und vietnamesischen Ausfuhren.
(30)
Darüber hinaus wurde behauptet, dass die durchschnittlichen Verkaufspreise der Stichprobe bezogen auf die im Überprüfungsantrag angegebenen Verkaufspreise nicht repräsentativ seien. In diesem Zusammenhang ist jedoch darauf hinzuweisen, dass die Untersuchung entgegen dieser Behauptung ergab, dass die durchschnittlichen Verkaufspreise der Stichprobe mit den im Antrag genannten Preisen übereinstimmen. Selbst wenn dies nicht der Fall gewesen wäre, müssten die durchschnittlichen Verkaufspreise einer Stichprobe nicht exakt mit den im Antrag genannten Preisen übereinstimmen, sofern sie die Verkaufspreise der Gesamtpopulation der Hersteller widerspiegeln.
(31)
Zur Repräsentativität im Hinblick auf das Verhältnis zwischen Produktion und Verkäufen sei daran erinnert, dass im gesamten Wirtschaftszweig die Produktion üblicherweise auf Bestellung erfolgt und stark den jeweiligen Modetrends unterworfen ist. Daher ist der Lagerbestand kein sehr aussagekräftiger Indikator, die Verkaufszahlen entsprechen weitgehend den Produktionszahlen. Diese Tatsache wurde bereits in der Antragsphase sowie bei der Untersuchung der Stichprobenunternehmen und des Wirtschaftszweigs der Union insgesamt bestätigt.
(32)
Abgesehen von den oben genannten Erwägungen sei daran erinnert, dass nach Artikel 17 der Grundverordnung Untersuchungen jedenfalls auf Stichproben beschränkt werden können, die nach normalen statistischen Verfahren gebildet werden oder das größte repräsentative Volumen von Produktion, Verkäufen oder Ausfuhren darstellen, das vernünftigerweise untersucht werden kann. Aus diesen Bestimmung geht klar hervor, dass es keine quantitativen Kriterien oder Schwellen für die Bestimmung des repräsentativen Volumens gibt. Die einzige Vorgabe besteht darin, dass dieses Volumen nicht über das hinausgehen sollte, was in der zur Verfügung stehenden Zeit in angemessener Weise untersucht werden kann.
(33)
Aus den aufgeführten Gründen wurden die Vorbringen der verschiedenen Parteien zurückgewiesen und die Rechtsgültigkeit der Stichprobe wird bestätigt, da sie repräsentativ ist und voll und ganz im Einklang mit Artikel 17 der Grundverordnung ausgewählt wurde.
4.3. Auswahl einer Stichprobe unter den Unionseinführern
(34)
Aufgrund der verfügbaren Informationen wurde mit 139 Einführern Kontakt aufgenommen. 22 unabhängige Einführer beantworteten den Stichprobenfragebogen, davon erklärten sich 21 mit der Aufnahme in die Stichprobe einverstanden. Den von ihnen vorgelegten Daten zufolge entfielen auf diese 21 Einführer im UZÜ 12 % der Einfuhren der betroffenen Ware aus der VR China und 40 % dieser Einfuhren aus Vietnam.
(35)
Dabei belief sich der Anteil der fünf größten Einführer (Adidas, Clarks, Nike, Puma,, und Timberland) auf rund 18 % der betroffenen Einfuhren, denn sie verzeichneten alle erhebliche Einfuhren aus beiden Ländern. Daher vertrat die Kommission die Auffassung, dass eine Stichprobe mit diesen fünf Unternehmen im Sinne des Artikels 17 Absatz 1 der Grundverordnung repräsentativ für das Volumen der Einfuhren wäre.
(36)
Um jedoch die geografische Verteilung der Einführer und die Einfuhren unterschiedlicher Schuhtypen besser wiederzugeben, wurden drei weitere Einführer für die Stichprobe ausgewählt. Aus den Fragebogenantworten ging hervor, dass viele Einführer weit geringere Volumen umsetzten und dass sie weniger bekannte/modische Markenschuhe oder hochwertigere Schuhe einführten. Die Geschäftsmodelle dieser kleineren Einführer und die Segmente der von ihnen gehandelten Ware unterschieden sich offensichtlich von denen der größten Einführer; auf diese kleineren Einführer entfiel insgesamt ein bedeutender Anteil der betroffenen Einfuhren. Nach Auffassung der Kommission war es daher wichtig, dass diese Einführer ebenfalls in der Stichprobe vertreten waren, da sich die wirtschaftlichen Gegebenheiten dieser Unternehmen von denen der unter Randnummer (35) erwähnten großen Einführer unterscheiden dürften.
(37)
Aus den genannten Gründen wurde eine Stichprobe von acht Einführern gebildet, die die fünf größten und drei kleinere Einführer umfasste. Auf diese Einführer entfielen rund 10 % der Einfuhren aus der VR China und rund 34 % der Einfuhren aus Vietnam.
(38)
Alle kooperierenden Einführer, die sich zur Mitarbeit bereit erklärt hatten, erhielten Gelegenheit, zur Auswahl der Stichprobe Stellung zu nehmen. Den Stichprobenunternehmen wurden Fragebogen zugesandt. Sieben Einführer in der Stichprobe beantworteten den Fragebogen fristgerecht. Der achte Einführer in der Stichprobe musste aufgrund seiner Nichtmitarbeit letztendlich von der Stichprobe ausgeschlossen werden.
5. PRÜFUNG DER EINGEGANGENEN INFORMATIONEN
(39)
Die Kommission holte alle Informationen ein, die sie zur Ermittlung eines Anhaltens oder der Wahrscheinlichkeit eines erneuten Auftretens des Dumpings und der Schädigung sowie des Unionsinteresses benötigte, und überprüfte sie. Die Angaben der folgenden Unternehmen wurden bei einem Kontrollbesuch überprüft:
5.1. Ausführende Hersteller in der Volksrepublik China
-
Yue Yuen Industrial (Holdings) Ltd., Hongkong
-
Produktionsunternehmen:
Zhongshan Pou Yuen Manufactory, Provinz Guandong
-
Handelsunternehmen:
-
Idea Co. Ltd., Macau
-
The Look Co. Ltd., Macau
-
Gold Plenty Co. Ltd., Macau
-
Guangzhou Panyu Pegasus Footwear Co. Ltd., Provinz Guangdong
-
HuaJian Industrial (Holding) Co. Ltd., Hongkong, und sein Produktionsunternehmen Dongguan HuaBao Shoes Co. Ltd., Provinz Guandong
-
Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd., Provinz Zhejiang
-
Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co. Ltd., Provinz Guangdong
-
Jianle Footwear Industrial Co. Ltd., Provinz Fujian
-
General Footwear/Gentfort Shoes Co.Ltd., Provinz Guangdong
5.2. Ausführende Hersteller in Vietnam
-
Pou Yuen Industrial Holdings Limited, Hongkong
-
Produktionsunternehmen:
-
Pouyuen Vietnam Company Limited, Ho-Tschi-Minh-Stadt
-
Pou Sung Vietnam Company Limited, Provinz Dong Nai
-
Pou Chen Vietnam Enterprise Company Limited, Provinz Dong Nai
-
Handelsunternehmen:
-
Betsey Trading Limited
-
Sinnamon Trading Limited
-
Sky High Trading Limited
-
Fitbest Enterprises Limited
-
Golden Star Co. Ltd., Haiphong
-
Shyang Hung Cheng Industrials Co. Ltd., Provinz Binh Duong
5.3. Unionsindustriehersteller und nationale Herstellerverbände
-
Associação Portuguesa dos Industriais de Calçado, Componentes, Artigos de Pele e seus Sucedâneos (APICCAPS), Portugal
-
Federación de Industrias del Calzado Español (FICE), Spanien
-
Associazione Nazionale Calzaturifici Italiani, Italien
-
British Footwear Association Ltd., Vereinigtes Königreich
-
Fachverband der Lederverarbeitenden Industrie, Österreich
-
Fédération Française de la Chaussure, Frankreich
-
HDS Hauptverband der Deutschen Schuhindustrie e.V., Deutschland
-
Polish Chamber of Shoe and Leather industry, Polen
(40)
Kontrollbesuche wurden auch in den Betrieben der acht Unionshersteller in der Stichprobe in vier verschiedenen Mitgliedstaaten durchgeführt. Wie bereits in der Ausgangsuntersuchung beantragten die Unionshersteller in der Stichprobe und auch andere kooperierende Unionshersteller auf der Grundlage des Artikels 19 der Grundverordnung, ihre Identität aus Gründen der Vertraulichkeit nicht bekannt zu geben. Sie brachten vor, die Bekanntgabe ihrer Identität könnte für sie von erheblichem Nachteil sein. Bestimmte antragstellende Unionshersteller beliefern Abnehmer in der Union, die ihre Waren auch aus der VR China und Vietnam beziehen und somit einen unmittelbaren Vorteil aus diesen Einfuhren ziehen. Diese Antragsteller befinden sich daher in einer heiklen Lage, da einige ihrer Abnehmer sicherlich etwas dagegen hätten, dass sie einen Antrag auf Untersuchung des angeblich schädigenden Dumpings stellen oder unterstützen. Aus diesen Gründen riskierten sie ihrer Auffassung nach Vergeltungsmaßnahmen seitens einiger ihrer Abnehmer, zu denen auch die Einstellung der Geschäftsbeziehungen zählen könnte. Dem Antrag wurde stattgegeben, da er hinreichend begründet war.
(41)
Die Vertreter bestimmter ausführender Hersteller sowie unabhängiger Einführer machten geltend, sie könnten ihre Interessen nicht ordnungsgemäß verteidigen, weil die Identität der Antragsteller nicht bekannt gegeben worden sei. Unter diesen Umständen könnten sie nicht überprüfen, ob die Stichprobenunternehmen tatsächlich repräsentativ seien. Sollte die Vertraulichkeit dennoch gewahrt bleiben, sollten die Zahlen der einzelnen Unternehmen vollständig offengelegt werden.
(42)
Hierzu sei daran erinnert, dass das nach Ländern aufgeschlüsselte Produktionsvolumen der Stichprobe allen interessierten Parteien zur Einsichtnahme zur Verfügung gestellt wurde. Zu der Forderung, mit Ausnahme der Identität alle Daten eines Unternehmens offenzulegen, ist anzumerken, dass durch eine solche Offenlegung indirekt die Identität des Stichprobenunternehmens aufgedeckt werden könnte. Daher wurde die gängige Praxis, eine nicht vertrauliche Fassung der Fragebogenantworten (d.h. mit indexierten Daten) zur Verfügung zu stellen, auch in diesem Fall beibehalten. In Anbetracht vorstehender Erläuterungen muss der Schluss gezogen werden, dass das Recht der Parteien auf Verteidigung ihrer Interessen angemessen gewahrt wurde; das Vorbringen wurde daher zurückgewiesen.
5.4. Unabhängige Einführer
-
Achten Beheer BV, Waalwijk, Niederlande
-
Adidas AG, Herzogenaurach, Deutschland
-
C&J Clark’s International Limited, Street, Somerset, Vereinigtes Königreich
-
Footex International BV, Hazerswoude-dorp, Niederlande
-
Nike European Operations BV, Laakdal, Belgien
-
Puma AG Rudolf Dassler Sport, Herzogenaurach, Deutschland
-
Timberland Europe BV, Enschede, Niederlande
5.5. Hersteller im Vergleichsland
-
Henrich & Cia Ltda., Dois Irmãos, Brasilien
-
Werner Calçados Ltda., Três Coroas, Brasilien
-
Indústria de Calçados West Coast Ltda., Ivoti, Brasilien
6. RECHTE DER PARTEIEN
(43)
Während des gesamten Verfahrens erhoben einige Parteien Einspruch gegen die angebliche Behinderung ihres Rechtes auf Verteidigung ihrer Interessen. Sie behaupteten, die Angaben zu den Unionsherstellern in der Stichprobe in der zur Einsichtnahme durch interessierte Parteien offenen Akte seien unvollständig und außerdem zu spät vorgelegt worden.
(44)
Hierzu ist darauf hinzuweisen, dass alle Stichprobenunternehmen ohne ungebührende Verzögerung und innerhalb der auch anderen von der Untersuchung betroffenen Parteien zugestandenen Fristen eine zur Einsichtnahme durch interessierte Parteien zur Verfügung gestellte Fassung ihrer Antwort („öffentliche Antwort“) vorlegten. Wird der Kommission eine öffentliche Antwort übermittelt, darf diese erst dann in die offene Akte aufgenommen werden, wenn nach Artikel 19 der Grundverordnung eventuelle Fragen im Zusammenhang mit dem Schutz vertraulicher Daten geklärt sind. Des Weiteren wird darauf verwiesen, dass die Kommission verpflichtet ist, Informationen rechtzeitig in die offene Akte aufzunehmen, so dass die Parteien ihre Rechte wahrnehmen können. Diese Pflicht wurde im vorliegenden Fall ordnungsgemäß erfüllt.
(45)
Zur Vollständigkeit der öffentlichen Antworten ist anzumerken, dass es gängige Praxis bei Untersuchungen ist, wenn Parteien im Laufe der Zeit weitere Unterlagen mit zusätzlichen Informationen vorlegen. Diese werden in die nicht vertrauliche Akte aufgenommen, sobald alle Fragen im Zusammenhang mit dem Schutz vertraulicher Daten geklärt sind. Bei diesem Vorgang werden die Beiträge aller interessierten Parteien nach und nach dem Beweismaterial, auf dessen Grundlage die Feststellungen erarbeitet werden, hinzugefügt und in die nicht vertrauliche Akte aufgenommen; der Vorgang darf nicht als Unvollständigkeit der Akte ausgelegt werden.
(46)
In Anbetracht der Komplexität des Verfahrens wurde den Parteien der Zugang wie folgt erleichtert: Zunächst wurde den interessierten Parteien elektronisch Zugang gewährt, indem sie eine vollständige Kopie aller in der Akte enthaltenen Unterlagen auf CD-ROM beantragen konnten. Darüber hinaus wurde für die elektronischen Unterlagen ein übersichtliches Inhaltsverzeichnis erstellt, anhand dessen i) in der Vielzahl der Fallunterlagen einzelne Dokumente leicht aufzufinden waren und ii) ein mit Datum versehenes Register der in der Akte enthaltenen Unterlagen erstellt werden konnte. Außerdem wurden in der offenen Akte anhand einer Reihe von Aktenvermerken Anfragen beantwortet, die im Zusammenhang mit dem Recht der Parteien auf die Vertretung ihrer Interessen stehen könnten.
(47)
Mit diesen Vorkehrungen wurde den Parteien ein verbesserter Zugang und die Gelegenheit verschafft, während der Untersuchung ausführliche Stellungnahmen abzugeben, mit denen sich die Kommission erforderlichenfalls befasste. Die Vorbringen verschiedener Parteien in Bezug auf die Unvollständigkeit und mangelnde Aktualität der offenen Akte müssen daher zurückgewiesen werden.
(48)
Eine interessierte Partei machte außerdem geltend, die Kommission habe Einführer und Ausführer diskriminiert, indem sie den antragstellenden Unionsherstellern eine günstigere Behandlung habe zukommen lassen. Beanstandet wurde insbesondere, dass den Einführern und Ausführern nicht ebenso wie den Herstellern die Vertraulichkeit ihrer Daten zugestanden worden sei. Außerdem seien die Antragsteller auch insofern bevorzugt behandelt worden, als sie bei Einleitung des Verfahrens kein Stichprobenformular beantworten mussten; des Weiteren seien die Fristen und die Anforderungen an die Antworten im Falle der Antragsteller sehr flexibel gehandhabt worden, während im Falle der Ausführer diese eng ausgelegt worden seien und bei Nichteinhaltung eine Beurteilung auf der Grundlage der besten verfügbaren Fakten nach Artikel 18 der Grundverordnung vorgenommen worden sei.
(49)
In diesem Zusammenhang ist darauf hinzuweisen, dass den Unionsherstellern, die den Antrag unterstützten, die Vertraulichkeit ihrer Identität aufgrund eines hinreichend begründeten Antrags nach Artikel 19 der Grundverordnung zugestanden wurde. Weder die Ausführer noch die Einführer stellten einen entsprechenden Antrag und auch während der Untersuchung wurden keinerlei Schritte unternommen oder Informationen vorgelegt, die darauf hätten schließen lassen, dass die Interessen der Ausführer oder Einführer durch die Bekanntgabe ihrer Identität beeinträchtigt würden. In Anbetracht der Tatsache, dass sich die Situation der Unionshersteller grundlegend von der Situation der Ausführer und Einführer unterschied, konnte dem Vorbringen, es läge eine Diskriminierung vor, nicht stattgegeben werden.
(50)
Zur Auswahl der Stichprobe wird auf Randnummer (19) verwiesen. Die Situation der Ausführer und Einführer unterschied sich auch insofern von derjenigen der antragstellenden Hersteller, als über erstere keine ausführlichen Informationen in den Akten enthalten waren. Daher war die Beantwortung des Stichprobenfragebogens einerseits erforderlich, um die Bereitschaft der Parteien zur Mitarbeit zu erkunden, andererseits aber auch, um die für die Auswahl der Stichprobe notwendigen grundlegenden Informationen einzuholen. Folglich war auch dieses Vorbringen, es läge eine Diskriminierung vor, zurückzuweisen.
(51)
Zu der Behauptung, die Kommission hätte die Einholung von Informationen anhand von Fragebogen im Rahmen der Untersuchung und die Anwendung von Artikel 18 der Grundverordnung im Falle der Unionshersteller zu flexibel gehandhabt, ist anzumerken, dass sowohl bei den Ausführern und Einführern als auch bei den Unionsherstellern stets dasselbe Vorgehen angewandt wurde und daher kein Grund besteht, eine Diskriminierung geltend zu machen. Diese unbegründete Behauptung wurde daher zurückgewiesen.
(52)
Im Zusammenhang mit der Wahl des Vergleichslandes brachten einige Parteien vor, indische und indonesische Unternehmen seien durch kurze Fristen, einen engen Zeitplan sowie die Art und Weise der Fragebogenübermittlung diskriminiert worden. Dazu ist anzumerken, dass die Fragebogen nach Indien und Indonesien erst Ende Dezember 2008 versandt werden konnten, nachdem die Anschriften der fraglichen Hersteller vorlagen. Die Kommission stellte sicher, dass den Unternehmen in diesen beiden Ländern für die Beantwortung der Fragen dieselbe Zeit zur Verfügung stand wie den Unternehmen in Brasilien. Die Kommission versandte die Fragebogen in allen Fällen als Einschreibesendung sowie, soweit möglich, per E-Mail. Diese Vorbringen mussten daher zurückgewiesen werden.
(53)
Einige Parteien beanstandeten, die Informationen zum Vergleichsland seien mit ungebührender Verzögerung in der offenen Akte bereitgestellt worden, was eine Behinderung ihres Rechts auf Verteidigung ihrer Interessen bedeute. Die Kommission weist darauf hin, dass bei dieser Überprüfung die Mehrzahl der ersten, nicht vertraulichen Fragebogenantworten der Unternehmen im Vergleichsland mangelhaft waren und daher für die offene Akte neue, zweckdienliche Fassungen angefordert werden mussten. Nach Eingang dieser Fassungen wurden sie unverzüglich in der offenen Akte bereitgestellt. In der Zwischenzeit hatte die Kommission Kurzinformationen zu den befragten Unternehmen sowie ihre Fragebogenantworten in die offene Akte aufgenommen. Dieses Vorbringen musste daher zurückgewiesen werden.
B. BETROFFENE WARE UND GLEICHARTIGE WARE
1. BETROFFENE WARE
(54)
Diese Überprüfung betrifft dieselbe Ware, die bereits in der ursprünglichen Verordnung definiert wurde, nämlich bestimmte Schuhe mit Oberteil aus Leder oder rekonstituiertem Leder, ausgenommen Sportschuhe, nach Spezialtechniken hergestellte Schuhe, Pantoffeln und andere Hausschuhe und Schuhe mit einem Schutz in der Vorderkappe, mit Ursprung in der Volksrepublik China und Vietnam („betroffene Ware“), die derzeit unter den KN-Codes 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 und ex 6405 10 00 eingereiht werden.
(55)
Für diese Überprüfung gelten die Begriffsbestimmungen in Artikel 1 Absatz 2 der ursprünglichen Verordnung, die wie folgt lauten:
„Sportschuhe“ sind Schuhe im Sinne der Unterpositions-Anmerkung 1 von Kapitel 64 des Anhangs I der Verordnung (EG) Nr. 1031/2008 der Kommission,
„nach Spezialtechniken hergestellte Schuhe“ sind Schuhe mit einem cif-Preis je Paar von nicht weniger als 7,50 EUR, für Sportzwecke, mit ein- oder mehrlagiger geformter Sohle, nicht gespritzt, aus synthetischen Stoffen, die insbesondere so beschaffen sind, dass sie durch vertikale oder laterale Bewegungen verursachte Stöße dämpfen, und mit besonderen technischen Merkmalen wie gas- oder flüssigkeitsgefüllten hermetischen Kissen, stoßabfedernden oder stoßdämpfenden mechanischen Komponenten oder Spezialwerkstoffen wie Polymere niedriger Dichte, die unter folgenden KN-Codes eingereiht werden: ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, und ex 6403 99 98,
„Schuhe mit einem Schutz in der Vorderkappe“ sind Schuhe mit einem Schutz in der Vorderkappe, die einer Prüfkraft von mindestens 100 Joule standhalten und unter folgenden KN-Codes eingereiht werden: ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 und ex 6405 10 00,
„Pantoffeln und andere Hausschuhe“ sind Schuhe, die unter den KN-Code ex 6405 10 10 eingereiht werden.
2. GLEICHARTIGE WARE
(56)
Bei der gleichartigen Ware, die Gegenstand dieser Auslaufüberprüfung ist, handelt es sich, wie in der Ausgangsuntersuchung definiert, um bestimmte Schuhe mit Oberteil aus Leder, die im Inland oder im Vergleichsland hergestellt und verkauft und/oder aus der VR China und Vietnam in die Union ausgeführt werden.
2.1. Vergleichbarkeit der Waren
(57)
Einige Parteien wandten ein, die gleichartige Ware, die in der Union verkauft werde, sei nicht mit der aus der VR China und Vietnam ausgeführten Ware vergleichbar. Es stellte sich jedoch heraus, dass die in der Union verkaufte Ware (in dieser Überprüfung) mit der aus den betroffenen Ländern ausgeführten betroffenen Ware vergleichbar war. Die Überprüfung ergab insbesondere, dass die materiellen und technischen Eigenschaften und Verwendungen sowie die Absatzkanäle für die betroffene Ware ähnlich waren und sich seit der Ausgangsuntersuchung nicht geändert hatten. Der Einwand wurde daher zurückgewiesen.
(58)
Einige Parteien beanstandeten auch, dass das System, das zum Vergleich der von den verschiedenen bei der Untersuchung mitarbeitenden Unternehmen verkauften Warentypen angewandt werde, ungeeignet sei, da es nicht spezifisch genug sei, um einen fairen Vergleich zu garantieren. Dazu ist jedoch anzumerken, dass das angewandte PCN-System den Vergleich von bis zu 600 unterschiedlichen Kategorien oder Warentypen mit einer Aufgliederung in die fünf Hauptkriterien Schuhstil, Verbrauchertyp, Schuhtyp, Material der Laufsohle und Futter ermöglicht. Außerdem wurde es bereits in der Ausgangsuntersuchung verwendet. Es wurden keine fundierten Gründe für eine Änderung des Systems vorgebracht. Mithin wurde in dieser Auslaufüberprüfung dasselbe PCN-System wie in der Ausgangsuntersuchung angewandt. Das Vorbringen wurde zurückgewiesen.
(59)
Einige Parteien behaupteten, die Kommission habe ihre Methode im Vergleich zur Ausgangsuntersuchung geändert, da sie während der Überprüfung die Definition der Warenkontrollnummern (Product control numbers - PCN) geändert habe. Diese Behauptung trifft jedoch nicht zu. Vielmehr hatte sich während der Überprüfung herausgestellt, dass einige Parteien die PCN-Struktur für bestimmte Warentypen falsch verstanden und verkehrt angewandt hatten. Der Einheitlichkeit halber wurden die betreffenden Schuhmodelle daher neu klassifiziert und erforderlichenfalls der richtigen PCN-Position zugeordnet. Die Kommission musste also fehlerhafte Angaben der betroffenen Parteien berichtigen. Diese Berichtigungen dürfen aber nicht als Änderung der Methode oder des Inhalts der PCN ausgelegt werden. Sie waren vielmehr erforderlich, damit die PCN-Methode beibehalten werden konnte. Das Vorbringen musste daher zurückgewiesen werden.
2.2. Anträge auf Ausschluss aus der Warendefinition
(60)
Mehrere interessierte Parteien stellten ähnliche Anträge wie bereits in der Ausgangsuntersuchung. Sie brachten vor, dass bestimmte Schuhtypen, die unter die Warendefinition der gleichartigen Ware fallen, wie Wanderschuhe, Bowlingschuhe, Wildwasserschuhe, nach Spezialtechniken hergestellte Schuhe, Reitschuhe und Schuhe in Sondergrößen zu unterschiedlich seien, um derselben Kategorie zugeordnet zu werden. Außerdem wurde gefordert, die Wertschwelle von 7,50 EUR je Paar für Hightech-Sportschuhe (STAF) herunterzusetzen. Bekanntlich war diese Wertschwelle in der Ausgangsuntersuchung von 9 EUR auf 7,50 EUR je Paar gesenkt worden.
(61)
Hierzu ist anzumerken, dass im Rahmen einer Auslaufüberprüfung die Warendefinition der von den Maßnahmen betroffenen Ware nicht geändert werden kann. Eine solche Änderung könnte in Betracht gezogen werden, wenn eine Partei einen begründeten Antrag nach Artikel 11 Absatz 3 der Grundverordnung stellen würde. Aus den genannten Gründen mussten die vorstehenden Vorbringen zurückgewiesen werden.
C. WAHRSCHEINLICHKEIT EINES ANHALTENS ODER ERNEUTEN AUFTRETENS DES DUMPINGS
1. ALLGEMEINES
(62)
Nach Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung wurde geprüft, ob bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen gegenüber der VR China und Vietnam das Dumping wahrscheinlich anhalten oder erneut auftreten würde.
(63)
Die nachstehende Tabelle weist die Mengen- und Preisentwicklung der Einfuhren aus den beiden betroffenen Ländern aus. Die chinesischen Einfuhren waren bis zum 31. Dezember 2004 kontingentiert, danach stiegen sie deutlich an und erreichten 2006 ein hohes Niveau. Nach einem Rückgang im Vergleich zum Vorjahr blieben die Einfuhrmengen 2007 und im UZÜ konstant. Als Folge der Umgehungsuntersuchung wurden die Maßnahmen auf die Einfuhren aus der SVR Macau ausgeweitet, die ab September 2007 zollamtlich erfasst wurden.
(64)
Die Einfuhren aus Vietnam waren nicht kontingentiert; sie erreichten im UUZ ein hohes Niveau. Danach waren sie bis 2007 rückläufig, bevor sie im UZÜ erneut anstiegen.
(65)
Diese Zahlen belegen, dass sich - entgegen den Behauptungen einiger interessierter Parteien - die Einfuhren aus den betroffenen Ländern im UZÜ weiterhin auf einem hohen Niveau bewegten. Zusammengenommen beliefen sich ihre Marktanteile im UZÜ auf 28,7 % und lagen damit deutlich über dem im UUZ festgestellten Niveau von 23,2 %. Obschon ihre jeweiligen Marktanteile seit dem UUZ Schwankungen unterlagen, blieben sie mit über 10 % für jedes der beiden Länder im UZÜ insgesamt doch beträchtlich.
(66)
Eurostat-Zahlen zufolge stieg der Durchschnittspreis der Einfuhren aus den beiden betroffenen Ländern zwischen dem UUZ und 2006 an. Danach blieben die Preise für die VR China konstant, während die Preise für Vietnam rückläufig waren.
(67)
Da Eurostat-Daten zwangsläufig allgemein sind und die betroffene Ware zwar erfassen, aber keine Hinweise auf eine etwaige Änderung des Produktmixes geben, wurden die Preisentwicklungen bei den sieben Stichprobenunternehmen in der VR China und bei den drei Stichprobenunternehmen in Vietnam analysiert. Ergebnis der Analyse war, dass im Zeitraum von 2006 und bis zum UZÜ bei den Stichprobenunternehmen in beiden Ländern die Preise der Einfuhren allgemein rückläufig waren.
Tabelle 1
Gesamtmengen und -werte der Einfuhren aus den untersuchten Ländern
UUZ
2005
2006
2007
UZÜ
Menge (1 000 Paar)
China
63 403
183 568
157 560
123 016
125 052
Marktanteil
8,8 %
22,9 %
21,6 %
17,8 %
18,5 %
Vietnam
102 625
100 619
79 427
62 503
68 852
Marktanteil
14,2 %
12,6 %
11,0 %
9,1 %
10,2 %
Werte (EUR)
China (Eurostat)
7,2
7,5
8,4
8,4
8,5
Vietnam (Eurostat)
9,2
9,5
10,2
9,7
9,5
Quelle: Comext (Eurostat)-Daten, die erforderlichenfalls anhand von Statistiken, die der Kommission zur Verfügung standen, berichtigt wurden, um andere Waren als die betroffene Ware auszuschließen.
Tabelle 2
Gesamtmengen und -werte der Einfuhren der Stichprobenunternehmen
UUZ
2005
2006
2007
UZÜ
Menge (1 000 Paar)
China (Stichprobe)
k.A.
k.A.
11 381
12 787
13 759
Marktanteil
1,5 %
1,8 %
2,0 %
Vietnam (Stichprobe)
k.A.
k.A.
14 400
15 250
14 500
Marktanteil
2 %
2,2 %
2,2 %
Werte (EUR)
China (Stichprobe)
k.A.
k.A.
12,6
10,7
10,3
Vietnam (Stichprobe)
k.A.
k.A.
11,4
10,8
10,6
2. DUMPING CHINESISCHER UND VIETNAMESISCHER EINFUHREN IM UZÜ
2.1. Normalwert
2.1.1. Vergleichsland
(68)
Nach Artikel 2 Absatz 7 der Grundverordnung muss im Fall von Einfuhren aus Ländern ohne Marktwirtschaft und sofern keine MWB gewährt werden konnte, für die in Artikel 2 Absatz 7 Buchstabe b der Grundverordnung genannten Länder der Normalwert auf der Grundlage des Preises oder des rechnerisch ermittelten Werts in einem geeigneten Drittland mit Marktwirtschaft ermittelt werden.
(69)
In der Einleitungsbekanntmachung hatte die Kommission Brasilien als Vergleichsland zur Ermittlung des Normalwerts für die VR China und Vietnam vorgesehen, da dieses Land bereits in der Ausgangsuntersuchung als geeignetes Vergleichsland herangezogen worden war. Die Kommission forderte interessierte Parteien auf, dazu Stellung zu nehmen.
(70)
Verschiedene Gruppen interessierter Parteien wie kooperierende ausführende Hersteller, ihre repräsentativen Verbände, ihre nationalen Behörden sowie Vertreter von Einführern übermittelten Stellungnahmen, in denen sie geltend machten, dass Thailand, Indien oder Indonesien geeignetere Vergleichsländer wären als Brasilien. Die Kommission prüfte diese Vorschläge anhand der für die Wahl des Vergleichslandes geltenden Kriterien.
(71)
Dabei stellte sie fest, dass Schätzungen zufolge im UZÜ die Größenordnung des Lederschuh-Marktes in Brasilien bei 189 Millionen Paar, in Indien bei 800 Millionen Paar, in Indonesien bei 109 Millionen Paar und in Thailand bei lediglich 6 Millionen Paar lag. In Anbetracht der geringen Größe des thailändischen Marktes und der Tatsache, dass andere Alternativen zur Verfügung standen, prüfte die Kommission nicht weiter die Frage, ob Thailand als Vergleichsland herangezogen werden sollte.
(72)
Auf Ersuchen der Parteien forderte die Kommission Schuhhersteller in Brasilien, Indien und Indonesien zur Mitarbeit auf. Sie sandte Fragebogen an Unternehmen in diesen drei Ländern und erhielt von fünf brasilianischen, einem indischen und fünf indonesischen Herstellern aussagekräftige Antworten.
(73)
Die Kommission prüfte die Repräsentativität der Unternehmen, die Angaben zu ihren Inlandsverkäufen gemacht hatten.
(74)
In Brasilien beliefen sich die Inlandsverkäufe der gleichartigen Ware der drei untersuchten Unternehmen im Untersuchungszeitraum auf rund 17 % der Ausfuhren der chinesischen und rund 19 % der Ausfuhren der vietnamesischen Stichprobenunternehmen.
(75)
In Indien meldete sich lediglich ein Unternehmen, das Inlandsverkäufe der gleichartigen Ware im Untersuchungszeitraum in Höhe von rund 5 % der Ausfuhren der chinesischen und rund 6 % der Ausfuhren der vietnamesischen Stichprobenunternehmen meldete.
(76)
In Indonesien verzeichneten die fünf kooperierenden Unternehmen Inlandsverkäufe der gleichartigen Ware in Höhe von rund 2 % der Ausfuhren der chinesischen und rund 2 % der Ausfuhren der vietnamesischen Stichprobenunternehmen.
(77)
Mithin verzeichnete Brasilien im Untersuchungszeitraum die repräsentativste Menge an Inlandsverkäufen.
(78)
Anschließend untersuchte die Kommission, wie viele Schuhtypen die Inlandsverkäufe in den drei Ländern im Vergleich zu den von China und Vietnam ausgeführten Schuhtypen umfassten.
(79)
Die Inlandsverkäufe der kooperierenden Hersteller in Brasilien und Indonesien umfassten im UZÜ eine breite Produktpalette, die mit einer großen Zahl der aus China und Vietnam ausgeführten PCN übereinstimmte. Die Inlandsverkäufe des einzigen kooperierenden Herstellers in Indien im UZÜ entsprachen nur 1 von China und Vietnam ausgeführten PCN.
(80)
Den von der Kommission erhobenen Daten zufolge weisen alle drei untersuchten Länder eine große Zahl von Herstellern auf, wodurch ein hohes Maß an Wettbewerb zwischen den Marktteilnehmern auf ihren jeweiligen Inlandsmärkten sichergestellt wird. In Brasilien sind rund 7 800 Lederschuhhersteller ansässig, wovon 1 500 über eine mit den chinesischen/vietnamesischen Unternehmen hinreichend vergleichbare Größe verfügen. Für Indien wurden rund 3 000 Hersteller gemeldet. Die Zahl der Hersteller in Indonesien wird auf 212 geschätzt. Alle drei Länder verzeichnen erhebliche Ausfuhren (Schätzungen zufolge Brasilien rund 64 Millionen, Indien 67 Millionen und Indonesien 27 Millionen Paar Schuhe). Es wurde festgestellt, dass der Inlandsverbrauch an Lederschuhen pro Kopf in Brasilien größer war (1) als in Indien (0,7) und Indonesien (0,5).
(81)
Die Einfuhren in die untersuchten Länder erreichten im UZÜ einen Marktanteil von ca. 2 % in Brasilien, ca. 1 % in Indien und ca. 1,5 % in Indonesien.
(82)
Aus den oben genannten Gründen vertrat die Kommission die Auffassung, dass Brasilien am besten als Vergleichsland geeignet war. Die Überprüfung ergab insbesondere, dass Brasilien die repräsentativste Menge an Inlandsverkäufen von Schuhen mit Oberteil aus Leder auswies. Außerdem stellen die kooperierenden Unternehmen in Brasilien eine breite Produktpalette her, die weitgehend mit den Produktpaletten Chinas und Vietnams übereinstimmt. Die kooperierenden Hersteller in Indonesien, die ebenfalls eine breite Produktpalette anboten, verzeichneten weit geringere Inlandsverkäufe; Indien hingegen wies erhebliche Mengen an Inlandsverkäufen auf, allerdings war deren Produktpalette stark eingeschränkt.
(83)
Mehrere Parteien brachten vor, Brasilien sollte nicht als Vergleichsland herangezogen werden, da das Land nur auf Damenschuhe spezialisiert sei. Dies sei den Fragebogenantworten der kooperierenden Unternehmen in Brasilien zu entnehmen und werde durch die Tatsache belegt, dass Brasilien in erster Linie Damenschuhe ausführe.
(84)
Die Überprüfung ergab jedoch, dass es sich bei über der Hälfte der von den kooperierenden brasilianischen Unternehmen angegebenen Inlandsverkäufe um Herrenschuhe handelte. Während der Kontrollbesuche der Kommission bei den brasilianischen Herstellern wurde festgestellt, dass die beiden kleineren Unternehmen zwar tatsächlich mehr auf Damenschuhe spezialisiert waren, das größte Unternehmen aber hauptsächlich Herrenschuhe auf dem Inlandsmarkt verkaufte. Mithin wurden sowohl Damen- als auch Herrenschuhe in ausreichenden Mengen auf dem Inlandsmarkt verkauft. Zu dem Einwand, Brasilien führe vor allem Damenschuhe aus, ist anzumerken, dass die Kommission nicht davon ausgeht, dass die Palette der Ausfuhren eines Landes zwangsläufig mit der Palette der auf seinem Inlandsmarkt verkauften Ware übereinstimmt.
(85)
Einige Parteien brachten vor, den Fragebogenantworten zufolge sei Brasilien auf Sandalen spezialisiert; diese seien nicht mit der breiteren Palette von Schuhtypen vergleichbar, die aus China und Vietnam ausgeführt würden. Die Untersuchung der Kommission ergab jedoch, dass die brasilianischen Hersteller eine breite Palette von Schuhtypen verkauften, die auf PCN-Ebene eine Übereinstimmung von über 50 % mit den von den chinesischen und vietnamesischen Stichprobenunternehmen ausgeführten Modellen ergab.
(86)
Einige Parteien machten geltend, Brasilien könne nicht als Vergleichsland für Kinderschuhe herangezogen werden, da das Land diesen Schuhtyp nur in sehr geringen Mengen herstelle. Hierzu ist anzumerken, dass es nicht unüblich ist, wenn ein Vergleichsland nicht alle Warentypen der gleichartigen Ware herstellt. Dies bedeutet jedoch nicht, dass ein fairer Vergleich des Normalwertes nicht möglich wäre, sofern die ordnungsgemäßen Berichtigungen für diesen Warentyp vorgenommen werden. Da tatsächlich keiner der kooperierenden Hersteller in Brasilien Kinderschuhe herstellte, wurde der Normalwert für diesen Warentyp wie bereits in der Ausgangsuntersuchung anhand einer angemessenen Berichtigung des Normalwertes für Erwachsenenschuhe ermittelt. Aus den vorstehenden Gründen wird der Schluss gezogen, dass Brasilien für alle Warentypen von Lederschuhen, einschließlich Kinderschuhen, als Vergleichsland herangezogen werden könnte.
(87)
Einige Parteien wandten ein, in Brasilien werde zur Herstellung von Schuhen qualitativ hochwertiges Leder verwendet, folglich seien die Schuhe dort teurer als in China und Vietnam. Daher seien sie nicht mit den Schuhen vergleichbar, die ihren Ursprung in den beiden untersuchten Ländern hätten. Einige andere interessierte Parteien behaupteten hingegen, die brasilianischen Preise müssten ordnungsgemäß berichtigt werden, da das Leder der brasilianischen Schuhe von geringerer Qualität sei als das in China und in Vietnam verwendete Leder. Die Kommission prüfte diesen Einwand und konnte zwischen Preis und Qualität des in Brasilien zur Schuhherstellung verwendeten Leders und des in China und Vietnam verwendeten Leders keinen Unterschied feststellen. In diesem Zusammenhang sei daran erinnert, dass in der Ausgangsuntersuchung eine Berichtigung des Normalwertes vorgenommen wurde, da sich herausgestellt hatte, dass das von den Herstellern im Vergleichsland Brasilien verwendete Leder im Vergleich zu dem von den Herstellern in der Stichprobe in den Ausfuhrländern verwendeten Leder von geringerer Qualität war und zu niedrigeren Preisen verkauft wurde. Bei der laufenden Überprüfung kooperierten in Brasilien (und größtenteils auch in den Ausfuhrländern) jedoch andere Hersteller als bei der Ausgangsuntersuchung. Aufgrund der unterschiedlichen Zusammensetzung der Stichprobenunternehmen änderten sich auch die Inputkosten für Leder.
(88)
Einige Parteien machten geltend, brasilianische und vietnamesische Waren seien nicht vergleichbar, da Brasilien teure Schuhe für das obere Marktsegment ausführe, während es sich bei den vietnamesischen Ausfuhren um Niedrigpreisware handle; sie legten allerdings keine stichhaltigen Beweise dafür vor. Die Kommission nahm zur Kenntnis, dass vietnamesische Waren auf jeden Fall mit auf dem brasilianischen Inlandsmarkt verkauften Waren verglichen werden müssten und nicht mit zur Ausfuhr aus Brasilien bestimmten Waren. Sie fand keine Beweise dafür, dass Schuhe mit Ursprung in Vietnam oder Schuhe, die in Brasilien verkauft wurden, auf ein bestimmtes Marktsegment beschränkt wären.
(89)
Einige Parteien machten geltend, Brasilien habe im Januar 2008 seine Zölle auf Schuhe von 20 % auf 35 % angehoben und sei dadurch zu einem stark abgeschotteten Markt mit eingeschränktem Wettbewerb geworden. Der auf die Einfuhren entfallende Marktanteil sei in Brasilien außerdem im Verhältnis zum Verbrauch zu gering. Die Kommission prüfte diese Vorbringen. Die Untersuchung ergab, dass Brasilien seine Zölle tatsächlich Anfang 2008, also mitten im UZÜ, von 20 % auf 35 % angehoben hatte. Die Kommission stellte jedoch auch fest, dass es im UZÜ und ganz besonders nach der Anhebung der Zölle durch Brasilien zu einem bedeutenden Kursanstieg der brasilianischen Währung gegenüber dem US-Dollar kam. So gewann der brasilianische Real im Vergleich zum Beginn des UZÜ um bis zu 19 % an Wert (der Kursanstieg war also höher als die Anhebung der Zölle). Folglich wurden die Auswirkungen der Zollerhöhung auf die Einfuhrpreise durch den Wertzuwachs der brasilianischen Währung gegenüber dem US-Dollar weitgehend ausgeglichen. Im Übrigen fand die Kommission keinerlei Anhaltspunkte dafür, dass die Erhöhung der Zölle sich in einem wesentlichen Anstieg der Inlandspreise niedergeschlagen oder die Einfuhren behindert hätte. Sie stellte vielmehr fest, dass trotz der Zollerhöhung die Einfuhren von Lederschuhen nach Brasilien in der ersten Jahreshälfte 2008 (d.h. nach der Anhebung der Zollsätze) im Vergleich zur ersten Jahreshälfte 2007 beträchtlich zunahmen. Somit hatte die Zollerhöhung keine Auswirkungen auf den brasilianischen Markt.
(90)
Einige Parteien wandten ein, Brasilien sei kein offener Markt für Schuhe, da Schuheinfuhren in das Land durch das nichtautomatische Einfuhrlizenzverfahren behindert würden. Die Kommission stellte fest, dass Brasilien zwar dieses Verfahren auf Schuheinfuhren anwendet, dies aber in Anbetracht der erwähnten Zunahme der Einfuhren kein Einfuhrhemmnis darzustellen schien. Darüber hinaus ergab die Untersuchung, dass auch Indonesien bei Einfuhren von Schuhen das nichtautomatische Lizenzverfahren anwendet. Es ist darauf hinzuweisen, dass dieses Verfahren eine WTO-konforme Praxis ist. Die Kommission gelangt daher zu dem Schluss, dass es keine Gründe gibt, das von Brasilien angewandte nichtautomatische Einfuhrlizenzverfahren als eine Einfuhrbeschränkung zu betrachten, aus der geschlossen werden könnte, dass Brasilien kein offener Markt sei.
(91)
Einige Parteien machten geltend, dass der beträchtliche Wertzuwachs des brasilianischen Real in den vergangenen Jahren die Wettbewerbsfähigkeit in Brasilien negativ beeinflusse oder dass der Wertverlust des Real um 25 % seit dem UZÜ sich negativ auf die internationale Wettbewerbsfähigkeit Brasiliens auswirke. Diese Vorbringen wurden nicht durch einschlägige Beweise untermauert; Entwicklungen nach dem UZÜ können bei der Wahl des Vergleichslandes jedenfalls nicht als relevant betrachtet werden.
(92)
Wie sich aus dem dargelegten Sachverhalt ergibt, fand die Kommission keine Anhaltspunkte dafür, dass sich die Rahmenbedingungen für den Wettbewerb auf dem brasilianischen Markt seit der Ausgangsuntersuchung wesentlich verändert hätten und Brasilien damit als Vergleichsland ungeeignet wäre.
(93)
Von mehreren Parteien wurde geltend gemacht, Indien oder Indonesien seien als Vergleichsland besser geeignet, da die wirtschaftliche Entwicklung und das Pro-Kopf-BSP in Brasilien mit jenen in China und Vietnam nicht vergleichbar seien.
(94)
Es ist darauf hinzuweisen, dass ein Nichtmarktwirtschaftsland oder ein Schwellenland definitionsgemäß nicht dieselben wirtschaftlichen Merkmale hat wie ein Marktwirtschaftsland. Es ist nicht ungewöhnlich, dass zwischen einem Vergleichsland und einem Nichtmarktwirtschaftsland oder einem Schwellenland derartige wirtschaftliche Unterschiede bestehen. Das gilt auch für den Unterschied beim Pro-Kopf-Einkommen, das ebenfalls ein Indikator für die wirtschaftliche Entwicklung ist. Dies spricht jedoch nicht gegen die Wahl Brasiliens als Vergleichsland, sofern es in Bezug auf die anderen berücksichtigten Faktoren als geeigneter angesehen wird.
(95)
Mehrere interessierte Parteien wiesen darauf hin, dass die Lohnkosten in Brasilien höher seien als in China und in Vietnam und dass Indien, Indonesien oder Thailand geeignetere Vergleichsländer seien, weil deren Lohnkosten vergleichbarer seien. Die Arbeitskosten in Brasilien beliefen sich aufgrund der höheren Löhne auf 50-70 % der Produktionskosten, in China dagegen nur auf 30 %.
(96)
Hierzu ist anzumerken, dass als Vergleichsland für ein Nichtmarktwirtschaftsland oder ein Schwellenland durchaus ein Land mit einem anderen wirtschaftlichen Entwicklungsstand gewählt werden kann. Außerdem können die Lohnkosten, die ein Indikator für den wirtschaftlichen Entwicklungsstand eines Landes sind, nicht für sich genommen als relevantes Kriterium herangezogen werden. Jedenfalls stellte die Kommission, was den Anteil der Arbeitskosten an den Produktionskosten insgesamt betrifft, bei ihrem Kontrollbesuch vor Ort fest, dass die Arbeitskosten in Brasilien weniger als 40 % der gesamten Produktionskosten betragen und somit weitaus näher an den entsprechenden chinesischen Werten liegen als behauptet.
(97)
Des Weiteren beanstandeten mehrere Parteien, Brasilien sei für die Ermittlung des Normalwertes nicht geeignet, da die brasilianischen Unternehmen die Kosten für Design sowie für Forschung und Entwicklung selbst trügen, während diese Kosten im Falle Chinas und Vietnams zu Lasten der ausländischen Abnehmer gingen. Den Untersuchungsergebnissen der Kommission zufolge könnte dieser Unterschied in der Kostenstruktur durchaus begründet sein, denn die Ausführer in den betroffenen Ländern verkauften die betroffene Ware an ehemalige Unionshersteller in der Union, die die vorgenannten Komponenten der Produktionskosten nach wie vor tragen und die Ware unter ihrem eigenen Markennamen weiterverkaufen. Dies ist indessen kein Grund, Brasilien nicht als geeignetes Vergleichsland anzusehen, da bei der Ermittlung des Normalwerts für solche Kosten Berichtigungen vorgenommen werden können (siehe Randnummern (118) ff.).
(98)
Einige Parteien machten geltend, anders als in China und Vietnam enthielten die Ab-Werk-Preise in Brasilien auch Marketing-Ausgaben, Sondersteuern sowie Kredit- und Lieferkosten. Zudem seien die Gemeinkosten in Brasilien aufgrund der geringeren Größe der brasilianischen Unternehmen höher. Auch hier vertritt die Kommission die Auffassung, dass dies kein Grund ist, Brasilien nicht als geeignetes Vergleichsland anzusehen, da bei der Berechnung des Normalwertes entsprechende Berichtigungen vorgenommen werden können (siehe Randnummern (118) ff.).
(99)
Einigen Parteien zufolge haben die asiatischen Länder einen besseren Zugang zu Rohstoffen, insbesondere zu Leder, als Brasilien. Die Kommission prüfte die vorgelegten Unterlagen. Es zeigte sich tatsächlich, dass sich die Lederherstellung in Asien rascher entwickelt hat, dies muss indessen vor dem Hintergrund des Anstiegs der Lederwarenherstellung in Asien gesehen werden. Auf die lateinamerikanischen Länder entfallen gut 15 % der weltweiten Herstellung von Lederschuhen und knapp 15 % der weltweiten Rohlederherstellung. In den asiatischen Ländern werden mehr als 50 % der weltweit hergestellten Lederschuhe, aber weniger als 40 % des weltweit hergestellten Rohleders produziert. Mithin kann der Schluss gezogen werden, dass die lateinamerikanischen Länder in der Lederherstellung trotz der Unterschiede in absoluten Zahlen einen höheren Selbstversorgungsgrad aufweisen als die asiatischen Länder und somit einen leichteren Zugang zu Rohleder haben.
(100)
Einige interessierte Parteien wandten ein, Brasilien sei kein geeignetes Vergleichsland, denn brasilianische Schuhe seien kein Ersatz für chinesische und vietnamesische Schuhe, da die Einfuhren aus Brasilien in die Union nach der Einführung der Antidumpingzölle durch die Union nicht gestiegen seien, während die Einfuhren aus Indien und Indonesien zugenommen hätten. Hierzu ist festzustellen, dass die Einfuhren aus Indien und Indonesien in die Union nach der Einführung der Antidumpingzölle tatsächlich zunahmen. Die Kommission weist jedoch darauf hin, dass es den Wirtschaftsbeteiligten freisteht, ihre Lieferanten auszuwählen, und dass sie es in diesem Fall vorzogen, wie nachstehend im Rahmen der Schadensanalyse dargelegt, ihre Waren aus Nachbarländern Chinas und Vietnams zu beziehen. Dies bedeutet nicht, dass Brasilien als Vergleichsland ungeeignet wäre. Im Übrigen dient ein Vergleichsland dazu, den Normalwert zu ermitteln. Ob es in die Union ausführt oder nicht, ist für diesen Zweck nicht relevant. Daher wurde der Einwand zurückgewiesen.
(101)
Einige Parteien führten an, Brasilien könne kein mit Vietnam vergleichbarer Markt sein, da Vietnam exportorientiert sei, während Brasilien überwiegend auf dem Inlandsmarkt verkaufe. Die Kommission kann dieses Vorbringen nicht als stichhaltig anerkennen. Vietnam ist zwar eindeutig stärker exportorientiert als Brasilien, es ist aber nicht erkennbar, wie dies den für Brasilien berechneten Normalwert beeinflussen könnte, der sich definitionsgemäß auf die brasilianischen Produktionskosten und Inlandsverkäufe bezieht.
(102)
Mehrere Parteien beanstandeten, dass die brasilianischen Ausfuhrpreise niedriger seien als die Preise auf dem Inlandsmarkt. Einige dieser Parteien werteten dies als Hinweis darauf, dass für die Ermittlung des Normalwerts nicht die Inlandspreise, sondern die Ausfuhrpreise herangezogen werden sollten. Andere Parteien betrachteten dies als Beweis dafür, dass die Preise der brasilianischen Ausführer gedumpt seien, und vertraten die Auffassung, Brasilien sei aus diesem Grund als Vergleichsland ungeeignet. Hierzu ist erstens festzustellen, dass Ausfuhrpreise in diesem Fall nicht relevant sind, da hinreichend repräsentative Preise der gewinnbringenden Inlandsverkäufe zur Verfügung stehen. Zweitens wurde die Behauptung, die brasilianischen Ausfuhrpreise seien gedumpt, nicht belegt und kann im Übrigen ohne eine ordnungsgemäße Untersuchung weder bestätigt noch zurückgewiesen werden.
(103)
Einige interessierte Parteien wandten ein, Brasilien sei als Vergleichsland ungeeignet, weil die brasilianischen Hersteller staatliche Ausfuhrunterstützungen erhielten. Die Kommission weist zunächst darauf hin, dass diese Art der Unterstützung in erster Linie die Ausfuhrpreise betreffen würde, die jedoch, wie bereits erwähnt, für diese Untersuchung nicht relevant sind. Dennoch prüfte sie die von den Parteien vorgelegten Beweise und stellte fest, dass die erwähnte Unterstützung sich auf Programme zur Exportförderung bezog, die mit den Programmen vieler anderer Länder vergleichbar sind und darauf abzielen, Produkte durch Werbekampagnen und die Teilnahme an internationalen Messen im Ausland besser bekannt zu machen. Es wurden keinerlei Anhaltspunkte dafür gefunden, dass die Unterstützung zur Exportförderung in Brasilien den Inlandsverkäufen von Schuhen zugute käme.
(104)
Mehrere Parteien machten geltend, Brasilien habe eine Antidumpinguntersuchung über Schuhe mit Ursprung in China eingeleitet, in der Italien als Vergleichsland herangezogen werde, und behaupteten, die italienischen und die brasilianischen Unternehmen hätten Absprachen getroffen, um die Dumpingfeststellungen in der von der Union durchgeführten Überprüfung zu ihrem Vorteil zu beeinflussen. Es gab jedoch weder Belege für diese Behauptungen noch sonstige einschlägige Hinweise. Die Kommission weist dieses Vorbringen daher zurück.
(105)
Aus den vorstehenden Gründen wurde der Schluss gezogen, dass Brasilien das geeignetste Vergleichsland war.
(106)
Zahlreiche interessierte Parteien gaben zu bedenken, dass die Wahl Brasiliens als Vergleichsland für die Feststellung von Dumping entscheidend sein werde und dass es mit einem der anderen Länder als Vergleichsland nicht möglich sein werde, Dumping festzustellen. Die Kommission ging diesem Vorbringen nach und prüfte, zu welchen Ergebnissen die Wahl Indonesiens geführt hätte, das, wie vorstehend erläutert, zwar nicht die beste, aber die einzige vertretbare Alternative zu Brasilien gewesen wäre.
(107)
Die Ergebnisse werden nachstehend im entsprechenden Abschnitt dargelegt; sie bestätigen, dass in diesem Fall die Auswahl des Vergleichslandes unter den zur Verfügung stehenden vertretbaren Möglichkeiten nicht entscheidend für die Ergebnisse der Dumpingberechnungen war.
(108)
Brasilien wurde daher als Vergleichsland ausgewählt.
2.1.2. Ermittlung des Normalwerts im Vergleichsland
(109)
Nach der Wahl Brasiliens zum Vergleichsland wurde der Normalwert anhand der Daten berechnet, die in den Betrieben der kooperierenden brasilianischen Hersteller überprüft worden waren.
(110)
Die Inlandsverkäufe dieser Hersteller waren den Untersuchungsergebnissen zufolge repräsentativ für die von den ausführenden Herstellern in der VR China und Vietnam in die Union ausgeführten Mengen. Es wurde außerdem geprüft, ob die Inlandsverkäufe als Geschäfte im normalen Handelsverkehr angesehen werden konnten, indem der Anteil der gewinnbringenden Verkäufe an unabhängige Abnehmer ermittelt wurde. Die Untersuchung ergab, dass auf die Mengen, die zu einem mindestens den Stückkosten entsprechenden Preis verkauft wurden, jeweils mehr als 80 % der gesamten Verkaufsmenge eines jeden Herstellers entfielen. Daher stützte sich der Normalwert auf die tatsächlichen Inlandspreise, die als gewogener Durchschnitt der Preise aller Inlandsverkäufe eines Warentyps im UZÜ ermittelt wurde, unabhängig davon, ob diese Verkäufe gewinnbringend waren oder nicht.
2.1.3. Normalwert für Golden Step
(111)
Im Falle von Golden Step wurde der Normalwert anhand der eigenen Angaben des Unternehmens zu Inlandsverkäufen und Produktionskosten ermittelt. Diese Angaben wurden in den Betrieben des Unternehmens überprüft.
(112)
Die Kommission stellte zunächst fest, dass Golden Step im UZÜ keine Inlandsverkäufe tätigte. Der Normalwert konnte daher nicht nach Artikel 2 Absatz 1 Unterabsatz 1 der Grundverordnung anhand der Inlandspreise des Unternehmens ermittelt werden. Es musste eine andere Berechnungsmethode angewandt werden.
(113)
Da keine Inlandspreise für die Ermittlung des Normalwerts herangezogen werden konnten, musste der Wert anhand der Kosten des betreffenden Herstellers rechnerisch ermittelt werden. Er wurde daher nach Artikel 2 Absatz 3 der Grundverordnung durch Addition der, erforderlichenfalls berichtigten, Herstellkosten der ausgeführten Schuhtypen und eines angemessenen Betrags für Vertriebs-, Verwaltungs- und Gemeinkosten (VVG-Kosten) sowie einer angemessenen Gewinnspanne bestimmt.
(114)
VVG-Kosten und Gewinne konnten nicht nach Artikel 2 Absatz 6 Buchstabe a der Grundverordnung anhand der tatsächlichen Beträge festgesetzt werden, die für andere ausführende Hersteller in dem betroffenen Land ermittelt wurden, da keinem anderen ausführenden chinesischen Hersteller MWB gewährt worden war. Da Golden Step keine Inlandsverkäufe der gleichen allgemeinen Warengruppe in dem betroffenen Land getätigt hatte, konnten die Beträge für VVG-Kosten und Gewinne auch nicht nach Artikel 2 Absatz 6 Buchstabe b der Grundverordnung festgesetzt werden. Mithin mussten sie nach Artikel 2 Absatz 6 Buchstabe c der Grundverordnung anhand einer anderen vertretbaren Methode ermittelt werden.
(115)
Die Kommission prüfte die VVG-Kosten und die Gewinnspannen nach drei möglichen Szenarios. Sie ermittelte die VVG-Kosten und die Gewinne zunächst anhand der Daten der Ausgangsuntersuchung. Außerdem untersuchte sie die VVG-Kosten und die Gewinne ausführender chinesischer Hersteller, denen vor kurzem in anderen Untersuchungen MWB gewährt worden war und die Inlandsverkäufe im normalen Handelsverkehr getätigt hatten. In einem dritten Szenario prüfte sie Informationen über die im Vergleichsland verzeichneten VVG-Kosten und Gewinne. Der Normalwert wurde sodann auf der Grundlage dieser Szenarien ermittelt.
2.2. Chinesische und vietnamesische Ausfuhrpreise
(116)
Im Falle direkter Ausfuhrverkäufe an unabhängige Abnehmer in der Union wurden die Ausfuhrpreise nach Artikel 2 Absatz 8 der Grundverordnung anhand der für die betroffene Ware tatsächlich gezahlten oder zu zahlenden Preise ermittelt.
(117)
Bei Verkäufen über unabhängige Handelsgesellschaften mit Sitz außerhalb der Union wurden die Ausfuhrpreise nach Artikel 2 Absatz 8 der Grundverordnung anhand der Preise ermittelt, die die betroffenen Hersteller den Handelsgesellschaften, d.h. einem unabhängigen Abnehmer, beim Verkauf zur Ausfuhr in Rechnung stellten.
2.3. Vergleich der chinesischen und der vietnamesischen Ausfuhrpreise mit den Normalwerten des Vergleichslandes
(118)
Nach der gleichen Methode wie in der Ausgangsuntersuchung wurden zur Ermittlung der Normalwerte für die ausgeführten Warentypen, die nicht auf dem brasilianischen Inlandsmarkt verkauft wurden, die inländischen Verkaufspreise der ähnlichsten Warentypen herangezogen. Diese wurden erforderlichenfalls gebührend berichtigt.
(119)
Der Normalwert und die Ausfuhrpreise wurden auf der Stufe ab Werk miteinander verglichen. Im Interesse eines gerechten Vergleichs wurden nach Artikel 2 Absatz 10 der Grundverordnung für Unterschiede, die die Preise und ihre Vergleichbarkeit beeinflussten, gebührende Berichtigungen vorgenommen. Im Einzelnen handelte es sich um folgende Berichtigungen:
(120)
Es wurde geprüft, ob eine Berichtigung für Unterschiede bei der Handelsstufe nach Artikel 2 Absatz 10 Buchstabe d der Grundverordnung gerechtfertigt war. Dabei wurde festgestellt, dass die Handelsstufen auf dem Inlandsmarkt und den Ausfuhrmärkten unterschiedlich waren. Daher wurden nach Artikel 2 Absatz 10 Buchstaben d bis i der Grundverordnung Berichtigungen vorgenommen, um der Tatsache Rechnung zu tragen, dass bei Verkäufen an Großhändler auf dem brasilianischen Markt Preisnachlässe gewährt wurden, während bei Verkäufen an Einzelhändler, die die drei untersuchten brasilianischen Hersteller ausschließlich getätigt hatten, dies nicht der Fall war.
(121)
Um einen fairen Vergleich zwischen den chinesischen und vietnamesischen Ausfuhren einerseits und den brasilianischen Inlandsverkäufen andererseits zu gewährleisten, wurde eine Berichtigung nach Artikel 2 Absatz 10 Buchstabe i der Grundverordnung für Unterschiede bei den an unabhängige Händler in Brasilien gezahlten Provisionen vorgenommen.
(122)
Nach Artikel 2 Absatz 10 Buchstabe k der Grundverordnung wurde außerdem eine Berichtigung für FuE und Design zugestanden, um den Kosten Rechnung zu tragen, die den brasilianischen Herstellern im Unterschied zu den chinesischen/vietnamesischen Herstellern entstanden.
(123)
Ferner wurde in der Ausgangsuntersuchung auch eine Berichtigung nach Artikel 2 Absatz 10 Buchstabe a für Unterschiede in der Qualität des für die Schuhherstellung verwendeten Leders vorgenommen. In der jetzigen Untersuchung wurde eine solche Berichtigung für nicht erforderlich gehalten, da das von den brasilianischen, chinesischen und vietnamesischen Ausführern verwendete Leder von vergleichbarer Qualität ist (siehe Randnummer (87)).
(124)
Weitere Berichtigungen, unter anderem für Transport- und Versicherungskosten nach Artikel 2 Absatz 10 Buchstabe e der Grundverordnung, wurden in allen Fällen zugestanden, in denen die Anträge den Untersuchungsergebnissen zufolge begründet, korrekt und stichhaltig belegt waren.
(125)
Einige interessierte Parteien machten geltend, die Schwankungen des EUR/USD-Wechselkurses wirkten sich auf die festgestellten Dumpingspannen aus und rechtfertigten eine Berichtigung. Dieses Vorbringen musste zurückgewiesen werden. Nach Artikel 2 Absatz 10 Buchstabe j der Grundverordnung kann eine solche Berichtigung nur zugestanden werden, wenn anhaltende Wechselkursschwankungen stattgefunden haben. Wenn Wechselkurse jedoch frei schwanken, wie es beim Kurs USD/EUR der Fall ist, bewegen sie sich ständig nach oben und nach unten. In einem solchen Fall sind keine anhaltenden Wechselkursschwankungen erkennbar, daher kann keine Berichtigung zugestanden werden.
2.4. Dumpingermittlung für die untersuchten Unternehmen in der VR China
2.4.1. Dumpingermittlung für Golden Step
(126)
Im Falle von Golden Step ergab der Vergleich seines Ausfuhrpreises mit dem Normalwert nach dem unter den Randnummern (111) ff. erläuterten Verfahren eine Dumpingspanne zwischen 5 % und 16 %.
2.4.2. Dumpingermittlung für Unternehmen, denen keine MWB gewährt wurde
(127)
Nach Artikel 2 Absätze 11 und 12 der Grundverordnung wurde die Dumpingspanne je Warentyp auf der Grundlage eines Vergleichs des gewogenen durchschnittlichen Normalwertes mit dem gewogenen durchschnittlichen Ausfuhrpreis ermittelt. Für alle Stichprobenunternehmen der VR China wurde eine einzige gewogene durchschnittliche Dumpingspanne berechnet. Diese Dumpingspanne wurde auch allen anderen ausführenden Herstellern in der VR China zugewiesen.
(128)
Die landesweite Dumpingspanne für die VR China wurde auf Werte zwischen 35 % und 38 % des cif-Preises frei Grenze der Union festgesetzt, je nachdem, welche Berechnungsmethode für Golden Step verwendet wurde (siehe Randnummer (115)).
(129)
In Anbetracht der Schlussfolgerung zur Wahl des Vergleichslandes wurde eine Dumpingberechnung auch nach der vorstehend beschriebenen Methodik vorgenommen, wobei die brasilianischen Normalwerte durch die der kooperierenden indonesischen Hersteller ersetzt wurden. Die Berechnung ergab eine Dumpingspanne zwischen 19 % und 22 %, je nachdem, welche Berechnungsmethode für Golden Step verwendet wurde.
2.5. Dumpingermittlung für die untersuchten Unternehmen in Vietnam
(130)
Nach Artikel 2 Absätze 11 und 12 der Grundverordnung wurde die Dumpingspanne je Warentyp auf der Grundlage eines Vergleichs des gewogenen durchschnittlichen Normalwertes mit dem gewogenen durchschnittlichen Ausfuhrpreis ermittelt. Da keinem der Stichprobenunternehmen MWB gewährt worden war, wurde eine einzige gewogene durchschnittliche Dumpingspanne für Vietnam berechnet. Diese Dumpingspanne galt auch für alle anderen ausführenden Hersteller in Vietnam.
(131)
Die landesweite Dumpingspanne für Vietnam wurde auf 43,8 % des cif-Preises frei Grenze der Union festgesetzt.
(132)
Wie im Fall der VR China wurde eine Dumpingberechnung auch nach der vorstehend beschriebenen Methode vorgenommen, wobei die brasilianischen Normalwerte durch die der kooperierenden indonesischen Hersteller ersetzt wurden. Aus dieser Berechnung ergab sich eine Dumpingspanne von 28,4 %.
2.6. Schlussfolgerung zum Anhalten des Dumpings seitens der betroffenen Länder
(133)
Einige interessierte Parteien machten geltend, die Ausfuhren aus den betroffenen Ländern in der Zeit zwischen der Einführung der endgültigen Maßnahmen im April 2006 und dem Ende des UZÜ seien zurückgegangen. Dieser Rückgang sei bedingt durch Produktionsrückgänge und eine Verringerung der Produktionskapazität in der VR China und Vietnam, die auf die Einführung der endgültigen Maßnahmen, auf eine Produktionsverlagerung von der VR China und Vietnam in andere Länder oder auf Zunahmen ihrer Inlandsverkäufe zurückzuführen seien. Des Weiteren wurde vorgebracht, die Einfuhrpreise seien entweder gestiegen oder konstant geblieben. Die Parteien vertraten daher die Auffassung, die Einfuhrmengen und -preise könnten die Feststellung eines anhaltenden Dumpings in erheblichen Mengen im UZÜ nicht rechtfertigen.
(134)
Diese Vorbringen ändern nichts an der Feststellung, dass für den UZÜ erhebliche Dumpingspannen festgestellt wurden und dass diese Spannen große Mengen von Einfuhren mit großen Anteilen am Unionsmarkt betreffen. Mithin wurde der Schluss gezogen, dass die Einfuhren der betroffenen Ware mit Ursprung in der VR China und in Vietnam weiterhin gedumpt waren.
3. ENTWICKLUNG DER EINFUHREN AUS DER VR CHINA IM FALLE DES AUSSERKRAFTTRETENS DER MASSNAHMEN
3.1. Allgemeine Bemerkungen
(135)
Die wahrscheinliche Entwicklung der Einfuhren aus der VR China wurde im Hinblick auf die voraussichtlichen Preise und Mengen analysiert.
(136)
Zunächst wurden die Preise für den UZÜ ermittelt. Daten standen aus den Stichprobenantworten (von 58 kooperierenden ausführenden Herstellern) zur Verfügung, die Angaben zu den Verkaufspreisen auf dem Inlandsmarkt und den Preisen der Ausfuhren sowohl auf den Unionsmarkt als auch auf Drittlandsmärkte enthielten. Diese Informationen wurden herangezogen, da sie für den Vergleich von Preisen auf unterschiedlichen Märkten als beste verfügbare Quelle für Preisinformationen zu der betroffenen Ware erachtet wurden. Die Angaben wurden als repräsentativ betrachtet, da sie 22 % der Einfuhren auf den Unionsmarkt abdeckten. Die in den Stichprobenantworten angegebenen Preise der Ausfuhren in die Union wurden mit der Kommission vorliegenden statistischen Informationen abgeglichen, obgleich diese statistischen Informationen nicht für Preisvergleiche herangezogen werden konnten, da sie die chinesischen Inlandsverkäufe und die chinesischen Ausfuhren in Drittländer nicht abdeckten.
(137)
Auch Daten auf der Grundlage von Eurostat waren eine zuverlässige Quelle, sie boten jedoch, wie unter Randnummer (67) erläutert, nicht die Möglichkeit, die Preise auf verschiedenen Märkten zu vergleichen.
(138)
Die Preise auf dem Unionsmarkt wurden den Stichprobenantworten der Unionshersteller entnommen. Die Untersuchung ergab, dass diese Durchschnittspreise mit den Preistypen der eingeführten Schuhe vergleichbar waren, weil:
-
sie die gleichartige Ware betrafen,
-
sie auf derselben Handelsstufe in Rechnung gestellt wurden,
-
vergleichbare Incoterms vereinbart wurden,
-
sie vergleichbare Mengen betrafen.
(139)
Auch die Auswirkungen einiger neuer Entwicklungen seit dem Ende des UZÜ wurden analysiert, da sie als hinreichend bedeutend erachtet wurden, um die Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens des Dumpings zu beeinflussen. Eine solche Analyse wurde auch von interessierten Parteien beantragt.
3.2. Verhältnis zwischen den Preisen in der Union und den Preisen in der VR China
(140)
Aus den Stichprobenantworten ging hervor, dass die chinesischen Inlandspreise, die anhand der eigenen Angaben der Ausführer ermittelt wurden, niedriger waren als die Preise auf dem Unionsmarkt. Es ist indessen darauf hinzuweisen, dass die Daten aller nicht in die Stichprobe einbezogenen Unternehmen (einschließlich der auf Inlandsverkäufe bezogenen Daten) nicht überprüft werden konnten. Eine ausführliche Analyse der Inlandspreise in der VR China konnte daher nicht vorgenommen werden. Eine solche wurde im Übrigen in Anbetracht der allgemeinen Feststellung, dass ein Anhalten des Dumpings gegeben war, für nicht erforderlich gehalten.
3.3. Verhältnis zwischen den Preisen der Ausfuhren in Drittländer und den Preisen in der Union
(141)
Aus den Stichprobenantworten ging hervor, dass die von den kooperierenden chinesischen Unternehmen auf wichtigen Drittlandsmärkten erzielten Preise niedriger waren als die Preise auf dem Unionsmarkt. Dies wiederum wies darauf hin, dass die chinesischen Hersteller größere Mengen in die Union ausführen könnten. Im Falle eines Außerkrafttretens der Maßnahmen wäre es für die chinesischen ausführenden Hersteller gewinnbringender, ihre Ausfuhren in die Union umzulenken. Die Angaben zu den Preisen, die die kooperierenden chinesischen Unternehmen auf wichtigen Drittmärkten erzielten, konnten allerdings nicht überprüft werden, daher wurde diese Analyse nicht weiter vertieft.
(142)
Einige interessierte Parteien machten geltend, andere Märkte seien attraktiver geworden als der Unionsmarkt. Zur Untermauerung dieses Vorbringens legte eine Partei eine Analyse der chinesischen Zollstatistik vor. Die Analyse der Kommission zeigte indessen, dass der Unionsmarkt - abgesehen vom Markt der Vereinigten Staaten- nach wie vor der attraktivste Markt für die chinesischen Ausführer ist. So sind die Ausfuhren in dem von dieser Partei festgesetzten Analysezeitraum (d.h. von 2005 bis 2008) gestiegen. Sollten die Antidumpingzölle aufgehoben werden, würde der Unionsmarkt sogar noch attraktiver werden und die Einfuhrmengen würden daher voraussichtlich zunehmen.
3.4. Verhältnis zwischen den Preisen der Ausfuhren in Drittländer und den Preisen in der VR China
(143)
Die Stichprobenantworten der 58 kooperierenden chinesischen Unternehmen zeigen, dass die Preise ihrer Ausfuhren in wichtige Drittlandsmärkte unter den Preisen liegen, die sie auf dem Inlandsmarkt erzielten. Diese Angaben konnten jedoch nicht überprüft werden, daher wurde diese Analyse nicht weiter vertieft.
(144)
Zudem liegen die Preise der Ausfuhren in Drittländer im Allgemeinen erheblich unter dem brasilianischen Normalwert. Aber auch diese Angaben konnten aus den unter Randnummer (140) dargelegten Gründen nicht überprüft werden, daher wurde die Analyse nicht weiter vertieft.
(145)
Zusammenfassend ist festzustellen, dass die zur Verfügung stehenden Daten auf die Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens des Dumpings schließen ließen.
3.5. Kapazitätsreserven und Lagerbestände
(146)
Alle chinesischen Stichprobenunternehmen produzierten auf Bestellung, daher handelte es sich bei ihren Lagerbeständen um Fertigwaren, die für den Versand bereitstanden. Das System der Produktion auf Bestellung findet Anwendung, weil die Schuhbranche sich in jeder Saison auf neue Modetrends einstellen muss; dabei kann sie keine Verkäufe aus Lagerbeständen tätigen, sondern muss sich nach den Kundenbestellungen richten. Da die Unternehmen eigentlich keine Lagerbestände hatten, konnte dies auch nicht als aussagekräftiger Indikator für die Analyse der Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens des Dumpings angesehen werden.
(147)
Die Untersuchung ergab, dass die Kapazitätsreserven aller 58 kooperierenden chinesischen Unternehmen rund 9 % ihrer gesamten Produktionskapazität für Schuhe ausmachten. Dies entspräche 14,5 Millionen Paar Schuhen für die 58 kooperierenden Unternehmen oder rund 65 Millionen Paar für alle ausführenden Hersteller. Die letztgenannte Zahl entspricht etwa 10 % des gesamten Unionsverbrauchs (siehe Tabelle 3).
(148)
Die Wahrscheinlichkeit der Nutzung dieser Kapazitätsreserven wurde analysiert. In Anbetracht der vorstehend erwähnten Unterschiede zwischen den Preisniveaus in der Union, auf dem chinesischen Inlandsmarkt und in Drittländern dürften die chinesischen Unternehmen einen Anreiz haben, Kapazitätsreserven für die Produktion zur Ausfuhr in die Union einzusetzen. Ein weiterer Faktor, der den Unionsmarkt für die chinesischen Ausführer attraktiv macht, ist seine Größe.
(149)
Außerdem ist darauf hinzuweisen, dass die vorhandenen Produktionslinien nicht nur für die Herstellung der betroffenen Ware eingesetzt werden können, sondern auch für andere Arten von Schuhen wie etwa STAF und Schuhe mit Oberteil aus Spinnstoffen. Die Stichprobenunternehmen und die anderen kooperierenden Unternehmen in China stellten große Mengen von Schuhen her, bei denen es sich nicht um die betroffene Ware handelt. Die derzeitige Unterscheidung zwischen der Herstellung der betroffenen Ware und der anderer Schuhe beruht auf den Kundenwünschen und den Bestell- und Beschaffungsstrategien der Unionseinführer. Sollten die Maßnahmen indessen außer Kraft treten, würden die Unionseinführer ihre Beschaffungsstrategien sicher überdenken und unter Umständen einen größeren Teil der betroffenen Ware bei chinesischen Herstellern ordern. Dies könnte dazu führen, dass die Ausfuhren der betroffenen Ware in die Union ansteigen.
3.6. Umgehungs- und Übernahmepraktiken
(150)
Wie in der Verordnung (EG) Nr. 388/2008 festgestellt, wurden die für die VR China geltenden Maßnahmen durch Versendungen über die SVR Macau umgangen. Die Maßnahmen wurden anschließend auf Versendungen der betroffenen Ware, die in der SVR Macau zusammengesetzt und umgeladen wurde, ausgeweitet. Diese Umgehungspraktiken zeigen, dass der Unionsmarkt für die ausführenden chinesischen Hersteller attraktiv ist.
3.7. Schlussfolgerung
(151)
Die Untersuchung ergab, dass im Falle des Außerkrafttretens der Maßnahmen ein Anhalten des Dumpings wahrscheinlich wäre. Diese Schlussfolgerung beruht auf der Attraktivität des Unionsmarktes im Hinblick auf die Einfuhrmengen sowie auf Preisvergleichen zwischen dem Unionsmarkt, dem chinesischen Markt und Drittlandsmärkten.
(152)
Darüber hinaus belegen mehrere Faktoren, etwa die Unterschiede im Preisniveau, die verfügbaren Kapazitätsreserven, die Umgehung und die Möglichkeit, die Produktion von der Herstellung anderer Schuhe auf die Herstellung der betroffenen Ware umzustellen, dass sich die Einfuhrmengen bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen wahrscheinlich erhöhen würden. Andererseits werden andere Faktoren wie die weltweite Wirtschaftskrise und eine Tendenz zur Produktionsverlagerung in andere Länder unweigerlich zu einem gewissen Rückgang der Einfuhrmengen führen. Diese Faktoren werden in Abschnitt 5 (Entwicklungen nach dem UZÜ) eingehender analysiert.
(153)
Es wird der Schluss gezogen, dass bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen die Einfuhren aus der VR China weiterhin in großen Mengen auf den Unionsmarkt gelangen werden, wo sie zu niedrigen, gedumpten Preisen verkauft werden, so dass ein Anhalten des Dumpings wahrscheinlich ist.
4. ENTWICKLUNG DER EINFUHREN AUS VIETNAM IM FALLE DES AUSSERKRAFTTRETENS DER MASSNAHMEN
4.1. Allgemeine Bemerkungen
(154)
Die wahrscheinliche Entwicklung der Einfuhren aus Vietnam wurde im Hinblick auf die voraussichtlichen Preise und Mengen analysiert.
(155)
Zunächst wurden die Preise für den UZÜ ermittelt. Daten standen aus den Stichprobenantworten (von 51 kooperierenden ausführenden Herstellern in Vietnam) zur Verfügung, die Angaben zu den Verkaufspreisen auf dem Inlandsmarkt und den Preisen der Ausfuhren sowohl auf den Unionsmarkt als auch auf Drittlandsmärkte enthielten. Diese Informationen wurden herangezogen, da sie für den Vergleich von Preisen auf unterschiedlichen Märkten als beste Quelle für Preisinformationen zu der betroffenen Ware erachtet wurden. Die Angaben wurden als repräsentativ betrachtet, da sie 82 % der Einfuhren auf den Unionsmarkt abdeckten. Die in den Stichprobenantworten angegebenen Preise der Verkäufe in die Union wurden mit der Kommission vorliegenden statistischen Informationen (Taric-Daten) abgeglichen. Diese Informationen konnten allerdings nicht für Preisvergleiche herangezogen werden, da sie die vietnamesischen Inlandsverkäufe und Ausfuhren in Drittländer nicht abdeckten.
(156)
Auch Daten auf der Grundlage von Eurostat waren eine zuverlässige Quelle, sie boten jedoch, wie unter Randnummer (67) erläutert, nicht die Möglichkeit, die Preise auf verschiedenen Märkten zu vergleichen.
(157)
Die Preise auf dem Unionsmarkt wurden den Stichprobenantworten der Unionshersteller entnommen. Die Untersuchung ergab, dass diese Durchschnittspreise mit den Preistypen der eingeführten Schuhe vergleichbar waren, weil:
-
sie gleichartige Waren betrafen,
-
sie auf derselben Handelsstufe in Rechnung gestellt wurden,
-
vergleichbare Incoterms vereinbart wurden,
-
sie vergleichbare Mengen betrafen.
4.2. Verhältnis zwischen den Preisen in der Union und den Preisen in Vietnam
(158)
Aus den Stichprobenantworten ging hervor, dass die vietnamesischen Inlandspreise, die anhand der eigenen Angaben der Ausführer ermittelt wurden, niedriger waren als die Preise auf dem Unionsmarkt. Es ist indessen darauf hinzuweisen, dass die Daten aller nicht in die Stichprobe einbezogenen Unternehmen (einschließlich der auf Inlandsverkäufe bezogenen Daten) nicht überprüft werden konnten. Eine ausführliche Analyse der Inlandspreise in Vietnam konnte daher nicht vorgenommen werden. Wie im Fall der VR China wurde eine solche Analyse in Anbetracht der allgemeinen Feststellung, dass ein Anhalten des Dumpings gegeben war, für nicht erforderlich gehalten.
4.3 Verhältnis zwischen den Preisen der Ausfuhren in Drittländer und den Preisen in der Union
(159)
Nach Angaben des Statistischen Amtes (General Statistics Office) in Vietnam und der vietnamesischen Zollbehörde (General Department of Customs) (Kalenderjahr 2008) werden rund 50 % der vietnamesischen Schuhausfuhren in die Union versandt. Den im Zuge der Stichprobenbildung eingeholten Informationen zufolge verkauften die kooperierenden Ausführer im UZÜ außerdem auch sehr große Mengen auf Drittlandsmärkten.
(160)
Aus den Stichprobenantworten ging hervor, dass die von den kooperierenden vietnamesischen Unternehmen auf wichtigen Drittlandsmärkten erzielten Preise niedriger waren als die Preise auf dem Unionsmarkt. Dies ließ darauf schließen, dass die vietnamesischen Hersteller größere Mengen in die Union ausführen könnten.
4.4. Verhältnis zwischen den Preisen der Ausfuhren in Drittländer und den Preisen in Vietnam
(161)
In Anbetracht des geringen Volumens der von den ausführenden Herstellern auf dem vietnamesischen Inlandsmarkt getätigten Verkäufe ließ sich zu diesem Preisverhältnis keine fundierte Schlussfolgerung ziehen.
4.5. Kapazitätsreserven und Lagerbestände
(162)
Alle vietnamesischen Stichprobenunternehmen produzierten auf Bestellung, daher handelte es sich bei ihren Lagerbeständen ausschließlich um Fertigwaren, die für den Versand bereitstanden. Das System der Produktion auf Bestellung findet Anwendung, weil die Schuhbranche sich in jeder Saison auf neue Modetrends einstellen muss; dabei kann sie bei ihren Verkäufen nicht auf Lagerbestände zurückgreifen, sondern muss sich nach den Kundenbestellungen richten. Daher wird die Auffassung vertreten, dass die Lagerbestände in diesem Fall kein sehr aussagekräftiger Indikator sind.
(163)
Die Untersuchung ergab, dass die Kapazitätsreserven aller 51 kooperierenden vietnamesischen Unternehmen rund 17 % ihrer gesamten Produktionskapazität für Schuhe ausmachen. Dies entspräche 34 Millionen Paar Schuhen für die 51 kooperierenden Unternehmen oder rund 42 Millionen Paar für alle ausführenden Hersteller. Die letztgenannte Zahl entspricht etwa 6 % des gesamten Unionsverbrauchs (siehe Tabelle 3).
(164)
Die Wahrscheinlichkeit der Nutzung dieser Kapazitätsreserven wurde analysiert. In Anbetracht der vorstehend erwähnten Unterschiede zwischen den Preisniveaus in der Union und auf Drittlandsmärkten dürften die vietnamesischen Unternehmen einen Anreiz haben, ihre Kapazitätsreserven für die Produktion zur Ausfuhr in die Union einzusetzen. Diese Schlussfolgerung wird dadurch untermauert, dass der Unionsmarkt aufgrund seiner Größe attraktiv ist.
(165)
Außerdem ist darauf hinzuweisen, dass die vorhandenen Produktionslinien nicht nur für die Herstellung der betroffenen Ware eingesetzt werden können, sondern auch für andere Arten von Schuhen wie etwa STAF und Schuhe mit Oberteil aus Spinnstoffen. Die Stichprobenunternehmen und die anderen mitarbeitenden Unternehmen in Vietnam stellten große Mengen von Schuhen her, bei denen es sich nicht um die betroffene Ware handelt. Die derzeitige Unterscheidung zwischen der Herstellung der betroffenen Ware und der anderer Schuhe basiert auf den Kundenwünschen und den Bestell- und Beschaffungsstrategien der Unionseinführer. Sollten die Maßnahmen indessen außer Kraft treten, würden die Unionseinführer ihre Beschaffungsstrategien überdenken und unter Umständen einen größeren Teil der betroffenen Ware von vietnamesischen Herstellern beziehen. Dies könnte dazu führen, dass die Ausfuhren der betroffenen Ware in die Union ansteigen.
4.6. Schlussfolgerung
(166)
Abgesehen von einem anhaltenden hohen Dumpingniveau ergab die Untersuchung, dass im Falle des Außerkrafttretens der Maßnahmen ein Anhalten des Dumpings wahrscheinlich wäre. Diese Schlussfolgerung basiert auf der Attraktivität des Unionsmarktes aufgrund seiner Größe und seiner Preisniveaus.
(167)
Darüber hinaus belegen mehrere Faktoren, etwa die Unterschiede im Preisniveau, die verfügbaren Kapazitätsreserven und die Möglichkeit, die Produktion von der Herstellung anderer Schuhe auf die Herstellung der betroffenen Ware umzustellen, dass sich die Einfuhrmengen bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen erhöhen würden. Andererseits werden andere Faktoren wie die weltweite Wirtschaftskrise und eine Tendenz zur Produktionsverlagerung in andere Länder unweigerlich zu einem gewissen Rückgang der Einfuhrmengen führen. Diese Faktoren werden in Abschnitt 5 (Entwicklungen nach dem UZÜ) eingehender analysiert.
(168)
Es wird der Schluss gezogen, dass bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen die Einfuhren aus Vietnam weiterhin in großen Mengen auf den Unionsmarkt gelangen werden, wo sie zu niedrigen, gedumpten Preisen verkauft werden, so dass ein Anhalten des Dumpings wahrscheinlich ist.
5. ENTWICKLUNGEN NACH DEM UZÜ
(169)
Die Auswirkungen der Entwicklungen nach dem UZÜ wurden ebenfalls analysiert, sowohl was die VR China als auch Vietnam anbelangt, da sie als hinreichend bedeutend erachtet wurden, um die in den betroffenen Ländern hergestellten und auf den Unionsmarkt ausgeführten Mengen der betroffenen Ware und ihre Preise zu beeinflussen.
5.1. Die weltweite Wirtschaftskrise
(170)
Die Krise setzte in der zweiten Hälfte des Jahres 2008 ein (also nach dem Ende des UZÜ). Einige Parteien machten geltend, sie wirke sich aufgrund des rückläufigen Verbrauchs auf dem Weltschuhmarkt und dem Schuhmarkt der Union auf die Herstellung und die Ausfuhren (einschließlich der Ausfuhren in dieUnion) der betroffenen Ware mit Ursprung in den betroffenen Ländern aus.
5.2. Entwicklung der Einfuhrmengen und -preise nach dem UZÜ
(171)
Zunächst sollte festgehalten werden, dass die Vorbringen einiger Parteien zu den wahrscheinlichen Auswirkungen der Entwicklungen nach dem UZÜ auf die Ausfuhrmengen aus den betroffenen Ländern und den Verbrauch in der Union widersprüchlich waren. Einige interessierte Parteien prognostizierten, die Ausfuhren aus den betroffenen Ländern könnten 2009 gegenüber den im UZÜ verzeichneten Werten um ganze 25-30 % zurückgehen. Andere interessierte Parteien rechneten damit, dass diese Einfuhren konstant bleiben würden. Die für die erste Jahreshälfte 2009 vorliegenden Eurostat-Statistiken weisen tatsächlich einen Rückgang der aus China eingeführten Mengen um 25 % und der Einfuhrmengen aus Vietnam um 28 % aus. Was die Preise betrifft, so ist den Eurostat-Statistiken zufolge bei den Einfuhren der betroffenen Ware aus China ein Anstieg um 34 % und bei den Einfuhren der betroffenen Ware aus Vietnam ein Anstieg um 26 % zu verzeichnen. Aus den unter Randnummer (67) dargelegten Gründen können diese Entwicklungen jedoch nicht als repräsentativ betrachtet werden.
5.3. Beschaffungsverlagerung von Einfuhren aus der VR China und Vietnam auf Einfuhren aus anderen Ländern
(172)
Einige Parteien brachten vor, die Ausfuhren der betroffenen Ware mit Ursprung in den betroffenen Ländern gingen zurück, denn statt aus der VR China und Vietnam werde die Ware zunehmend aus anderen Ländern wie Indonesien, Kambodscha und Indien bezogen. Dieser Prozess habe nach der Einführung der Maßnahmen im April 2006 eingesetzt und werde weiter andauern, wenn die Maßnahmen nach dieser Überprüfung aufrecherhalten würden. Auch andere Gründe für eine solche Verlagerung wurden angeführt, insbesondere steigende Produktionskosten. Im Falle Chinas seien diese durch einen Anstieg der Arbeits-, Energie- und Materialkosten vor Ort sowie durch umwelt- und arbeitsrechtliche Vorschriften bedingt. Auch ein Kursanstieg des RMB wurde als möglicher Grund für die Verlagerung der Beschaffung in andere Länder genannt. Im Falle Vietnams wurde geltend gemacht, die Beschaffung werde wegen steigender Arbeitskosten bei gleichzeitigem Wegfall der APS-Zollvergünstigung von 3,5 % für Einfuhren in die EU in andere Länder verlagert. Des Weiteren wurde argumentiert, die Verlagerung der Beschaffung von China und Vietnam in andere Länder sei attraktiv geworden, da sich die Wettbewerbsfähigkeit der Schuhproduktion in den neuen Beschaffungsländern verbessert habe. Zudem werde die Verlagerung dadurch erleichtert, dass viele Hersteller in den betroffenen Ländern im Eigentum oder unter Kontrolle von Unternehmen in anderen Teilen Südostasiens stünden, etwa in Taiwan oder Hongkong, sowie dadurch, dass die Beschaffung von Schuhen für den Unionsmarkt von großen Unionseinführern kontrolliert werde, die über die Mittel verfügten, bei Bedarf problemlos auf andere Bezugsquellen auszuweichen.
(173)
Im Falle der VR China hätten zwar einige Ausführer offensichtlich ihre Produktion verlagert und würden gegebenenfalls noch weiter auslagern, um ihre Kosten zu senken, die Verlagerung erfolge jedoch zuweilen in andere Teile der VR China (weg von den Küstenprovinzen, dem traditionellen Zentrum der Schuhproduktion). Eine Verlegung dieser Art führe nicht bereits an sich zu einem Rückgang der Produktion und der Ausfuhren aus der VR China.
(174)
Was Vietnam betrifft, so wird es nicht für wahrscheinlich gehalten, dass der aufgrund der APS-Graduierung um 3,5 % höhere Zollsatz hoch genug ist, um eine Produktionsverlagerung größeren Umfangs auszulösen. Es kann zwar nicht ausgeschlossen werden, dass diese Graduierung gewisse Auswirkungen auf die Mengen der Ausfuhren aus Vietnam haben kann, aber die Beschaffungsentscheidungen großer Unionseinführer dürfte sie nicht wesentlich beeinflussen. Es sei daran erinnert, dass sowohl China als auch Vietnam trotz der Einführung von weitaus höheren Antidumpingzöllen als 3,5 % weiterhin große Mengen in die Union einführten.
(175)
Daher wird die Auffassung vertreten, dass eine etwaige Produktionsverlagerung nicht in einer Größenordnung erfolgen dürfte, die die Beschaffungsentscheidungen der Einführer grundlegend ändern würde.
(176)
Was die Einfuhren aus anderen Ländern in die Union betrifft, so wurde nach der Einführung der Antidumpingmaßnahmen festgestellt, dass die Einfuhren aus bestimmten asiatischen Ländern zunahmen. Dies ändert allerdings nichts an der Tatsache, dass die betroffene Ware weiterhin in ganz beträchtlichen Mengen und zu gedumpten Preisen aus den beiden untersuchten Ländern in die Union eingeführt wurde.
5.4. Entwicklung des chinesischen Inlandsverbrauchs
(177)
Einige Parteien machten geltend, die Ausfuhren aus der VR China würden zurückgehen, bedingt durch einen Anstieg des chinesischen Inlandsverbrauchs infolge von Fördermaßnahmen der chinesischen Behörden. Keine der Parteien legte jedoch Beweise vor, die eine Bewertung des voraussichtlichen Verbrauchsanstiegs ermöglicht hätten - eine solche Bewertung wird zudem durch die Wirtschaftskrise noch erschwert.
(178)
Die Annahme, das jüngste Wirtschaftswachstum Chinas werde zumindest mittelfristig zu einem gewissen Anstieg des Inlandsverbrauchs an Schuhen führen, ist zwar durchaus vertretbar, es wurden aber keine Beweise dafür vorgelegt, dass dieser Verbrauchsanstieg eine (weitere) Verringerung der Ausfuhren in die Union zur Folge hätte.
5.5. Schlussfolgerung
(179)
Die Wirtschaftskrise wirkt sich dämpfend auf die Einfuhren aus den betroffenen Ländern in die Union aus. Es kann jedoch davon ausgegangen werden, dass es irgendwann zu einer Erholung kommen wird, die dann zu einer Zunahme der Verkaufsmengen führen dürfte. Sogar wenn der höchste vorausgeschätzte Rückgang von 25-30 % über das gesamte Jahr 2009 hinweg eintreffen würde, würden die Einfuhrmengen aus der VR China noch immer bei mehr als 80 Millionen Paar liegen und einen Anteil von mehr als 10 % am Unionsmarkt erreichen, und die aus Vietnam eingeführten Mengen würden immerhin noch bei rund 48 Millionen Paar liegen und hätten einen Anteil von etwa 7 % am Unionsmarkt.
(180)
Was die Verlagerung der Unionseinfuhren in andere Beschaffungsländer betrifft, so ergab die Untersuchung, dass die bisher festgestellte Verlagerung keine entscheidenden Auswirkungen hatte, und nichts deutet darauf hin, dass es in naher Zukunft zu größeren Änderungen der bisher festgestellten Entwicklungstendenzen kommen könnte.
(181)
Die Ausfuhren aus den betroffenen Ländern in die Union erfolgten im UZÜ weiterhin zu gedumpten Preisen. In Anbetracht der Wirtschaftskrise und des (voraussichtlichen) Nachfragerückgangs sowie in Ermangelung von Informationen über die Einfuhrpreise in der Zeit nach dem UZÜ, die auf eine gegenteilige Entwicklung hindeuten würden, erscheint die Prognose durchaus angemessen, dass die Ausfuhren auch weiterhin gedumpt sein werden.
(182)
Aus den vorstehenden Feststellungen zu den Entwicklungen sowohl im UZÜ als auch in der Zeit nach dem UZÜ wird der Schluss gezogen, dass ein Anhalten des Dumpings wahrscheinlich ist.
D. STELLUNGNAHMEN INTERESSIERTER PARTEIEN NACH DER UNTERRICHTUNG
(183)
Nach der Unterrichtung über die Untersuchungsergebnisse gingen mehrere Stellungnahmen ein. Sie konnten indessen nichts an den Schlussfolgerungen ändern. Folgendes waren die Hauptargumente:
1. WAHL DES VERGLEICHSLANDS
(184)
Mehrere Parteien machten nochmals ihre bereits bei der Untersuchung geäußerten Bedenken zur Wahl des Vergleichslandes geltend. Sie wandten unter anderem erneut ein, Brasilien sei aufgrund seiner Marktabschottung durch Zölle und nichtautomatische Lizenzverfahren, seiner sozioökonomischen Entwicklung, die weiter vorangeschritten sei als die Chinas oder Vietnams, seiner mutmaßlichen Spezialisierung auf Damenschuhe und seiner angeblichen Dumpingpraktiken kein geeignetes Vergleichsland. Die Kommission hatte diese Vorbringen bereits zur Kenntnis genommen; sie werden in der Unterrichtung und unter den Randnummern (68) bis (108) ausführlich behandelt. Die Analyse ergab eindeutig, dass Brasilien in diesem Fall das geeignetste Vergleichsland war.
2. REPRÄSENTATIVITÄT DER STICHPROBE
(185)
Einige interessierte Parteien brachten vor, die Stichprobe der Ausführer sei weniger repräsentativ als unter den Randnummern (15) und (18) angegeben, da die Dumpingspanne auf der Grundlage von 4 der 12 Monate des UZÜ berechnet worden sei. Es sei daran erinnert, dass dies die übliche Berechnungsmethode der Kommission in Auslaufüberprüfungen ist, in denen festgestellt werden soll, ob ein Anhalten des Dumpings gegeben oder ein Wiederauftreten des Dumpings wahrscheinlich ist. Die Untersuchung vor Ort ergab, dass die 4 Monate für den gesamten 12-Monatszeitraum repräsentativ waren. Zu diesem Ergebnis führte ein Vergleich der Kosten und Preise der vorgelegten Daten der 4 Monate mit den übrigen 8 Monaten. Außerdem waren die ausgewählten 4 Monate die jeweils letzten Monate der Quartale und somit gleichmäßig über den 12-Monatszeitraum verteilt. Daher kann die Kommission dem Einwand, dass die Repräsentativität der Stichprobe durch die angewandte Methode verringert wurde, nicht zustimmen.
3. WARENKLASSIFIKATION UND VERGLEICHBARKEIT
(186)
Einige interessierte Parteien behaupteten, indem die Kommission Fehler der kooperierenden Ausführer bei der Anwendung der Warenkontrollnummern (PCN) berichtigt habe (siehe Randnummer (59)), habe sie ihre Methode gegenüber der Ausgangsuntersuchung geändert. Diese Behauptung ist nicht stichhaltig. Die fehlerhaften PCN-Klassifikationen einiger Ausführer wurden von der Kommission gerade deshalb berichtigt, um das in der Ausgangsuntersuchung verwendete PCN-System beibehalten zu können.
(187)
Einige interessierte Parteien wandten ein, der Grad der direkten Übereinstimmung der PCN sei unzureichend, und die Methode, auf sehr ähnliche PCN zurückzugreifen, weise Mängel auf. Diese Behauptung kann nicht akzeptiert werden. Dieses System wurde bereits in der Ausgangsuntersuchung angewandt. Den spezifischen Unterlagen, die den Parteien im Rahmen dieser Untersuchung zur Unterrichtung zugesandt wurden, hatte die Kommission die Korrelationstabellen beigefügt, in denen die Verwendung ähnlicher PCN in jedem einzelnen Fall erläutert wurde. Durch die Verwendung sehr ähnlicher PCN wird ein gerechter Vergleich zwischen den brasilianischen und den von den Ausfuhrländern verkauften Warentypen sichergestellt. Zudem wurden Normalwerte, denen ähnliche PCN zugrunde lagen, erforderlichenfalls ordnungsgemäß berichtigt. Im Übrigen äußerte sich keine der Parteien hinsichtlich einer möglichen Ungenauigkeit einer sehr ähnlichen verwendeten PCN.
4. DUMPINGERMITTLUNG
(188)
Einige Parteien beanstandeten die Dumpingermittlung mit Indonesien als Vergleichsland, da die verwendeten Daten weder überprüft noch ordnungsgemäß berichtigt worden seien. Die Kommission hat die von den indonesischen Unternehmen vorgelegten Daten, deren Verwendung von mehreren Parteien vorgeschlagen wurde, geprüft. Da keine Berichtigungen beantragt wurden, wurden solche von der Kommission als nicht erforderlich erachtet. Es ist jedenfalls darauf hinzuweisen, dass Indonesien in diesem besonderen Fall nur zum Abgleich des auf Brasilien beruhenden Untersuchungsergebnisses herangezogen wurde.
5. WAHRSCHEINLICHKEIT EINES ANHALTENS DES DUMPINGS
(189)
Mehrere Parteien machten geltend, aus dem Rückgang der aus China und Vietnam eingeführten Mengen zwischen 2005 und 2008 (der auch nach dem UZ anhielt) und dem Anstieg der Einfuhrpreise im selben Zeitraum lasse sich schließen, dass ein Anhalten des schädigenden Dumpings nicht wahrscheinlich sei. Die Einfuhren aus China und Vietnam hatten in der Union im UZÜ bekanntlich einen ganz erheblichen Marktanteil von mehr als 28 %. In absoluten Zahlen waren die Einfuhrmengen aus China und Vietnam im UZÜ höher als im UUZ, für den bereits schädigendes Dumping festgestellt worden war. Im Übrigen zeigt die Analyse der überprüften Daten der Ausführer in der Stichprobe, dass die Preise seit 2006 rückläufig sind.
(190)
Einige interessierte Parteien wandten ein, die Produktionskosten der Unternehmen in China und Vietnam seien gestiegen, wodurch die Bedrohung, die sie für die Wettbewerbsfähigkeit darstellten, geringer geworden sei. Da China und Vietnam aber keine Marktwirtschaftsländer sind, führt ein Kostenanstieg nach Ansicht der Kommission nicht zwangsläufig zu einer Minderung der Wettbewerbsfähigkeit auf dem Weltmarkt. Die Untersuchung ergab, dass beide Länder nach wie vor über hohe Marktanteile in der Union verfügen und daher eine Bedrohung darstellen.
(191)
Einige Parteien brachten vor, die Union habe zwar eingeräumt, dass die Einfuhren nach dem UZÜ infolge der Wirtschaftskrise zurückgegangen seien, dies aber nicht als entscheidendes Argument bei der Untersuchung der Wahrscheinlichkeit eines erneuten Auftretens des Dumpings akzeptiert. Wie unter den Randnummern (179) und (180) dargelegt, wurde dies nicht als entscheidendes Argument akzeptiert, weil die Einfuhrmengen nach dem UZÜ nach wie vor sehr hoch sind und der Anteil dieser gedumpten Einfuhren am Unionsmarkt groß ist. Dies weist ganz eindeutig darauf hin, dass mit sehr hoher Wahrscheinlichkeit auch in Zukunft erhebliche gedumpte Mengen eingeführt werden.
(192)
Einige Parteien stellten die Attraktivität des Unionsmarktes in Frage und behaupteten, andere Bestimmungsländer, insbesondere die Vereinigten Staaten und zum Teil auch Russland, seien für die chinesischen und die vietnamesischen Ausführer mindestens ebenso interessant. Außerdem seien Stellungnahmen einer Partei hinsichtlich des zu erwartenden beträchtlichen Wachstums des chinesischen Marktes selbst nicht gebührend berücksichtigt worden. Die Kommission prüfte diese Vorbringen und stellte fest, dass der Unionsmarkt nach wie vor einer der attraktivsten Märkte für die chinesischen Ausführer ist. Sollten die Antidumpingzölle aufgehoben werden, würde der Unionsmarkt sogar noch attraktiver werden und die Einfuhrmengen würden daher voraussichtlich zunehmen. Was den zu erwartenden Verbrauchsanstieg in China anbelangt, so prüfte die Kommission die von dieser Partei vorgelegten Angaben, erachtete sie jedoch als unzureichend für eine Änderung der Schlussfolgerungen. Selbst wenn mit einem solchen Anstieg gerechnet werden kann, gibt es doch keine fundierten Hinweise darauf, dass er stark genug wäre, um eine wesentliche Verringerung der Ausfuhren zu bewirken. Aus diesen Gründen musste dieses Vorbringen zurückgewiesen werden.
E. DEFINITION DES WIRTSCHAFTSZWEIGS DER UNION
1. WIRTSCHAFTSZWEIG DER UNION UND REPRÄSENTATIVITÄT
(193)
Der Überprüfungsantrag wurde vom CEC im Namen von Unionsherstellern eingereicht, auf die im UZÜ mehr als 25 % der Unionsproduktion der betroffenen Ware entfielen.
(194)
Eine interessierte Partei machte geltend, einige Mitglieder des CEC, die vermutlich den Antrag unterstützten, hätten ihrerseits begonnen, große Mengen aus den betroffenen Ländern einzuführen. Außerdem wurde behauptet, in der Union gebe es keine nennenswerte „wirkliche“ Produktion mehr. Entsprechende Beweise, die diese Behauptung untermauert hätten, wurden nicht vorgelegt.
(195)
In diesem Zusammenhang wurden zur Ermittlung der gesamten Unionsproduktion und der Unterstützung der Untersuchung alle verfügbaren Informationen herangezogen, einschließlich der im Antrag enthaltenen Informationen, der Daten, die vor und nach der Einleitung der Untersuchung bei Unionsherstellern und nationalen Verbänden erhoben wurden, sowie allgemeiner Produktionsstatistiken. Die Untersuchung ergab, dass keiner der antragstellenden Unionshersteller aus der Definition des Wirtschaftszweigs der Union ausgenommen werden sollte, da den vom Antragsteller vorgelegten Informationen zufolge keiner von ihnen mit ausführenden Herstellern in den betroffenen Ländern verbunden war und die Einfuhren aus den betroffenen Ländern, soweit überhaupt vorhanden, minimal waren. Bei allen betroffenen Unternehmen machten diese Einfuhren höchstens 25 % ihrer Produktion in der Union aus.
(196)
Wie unter den Randnummern (23) ff. dargelegt, wurde festgestellt, dass eines der Unternehmen in der Stichprobe der Unionsunternehmen der seine Produktion in der Union im Bezugszeitraum eingestellt hatte. Es wurde geprüft, ob dieses Unternehmen von der Definition des Wirtschaftszweigs der Union ausgenommen werden sollte. Die Bedeutung dieses Unternehmens war indessen sowohl gemessen an der Gesamtproduktion als auch im Verhältnis zur übrigen Stichprobe minimal (7). Daher hätte auch ein Ausschluss dieses Unternehmens nichts am Gesamtbild der Repräsentativität geändert.
(197)
Insgesamt zeigte die Untersuchung, dass es in der Union weiterhin eine bedeutende Lederschuhproduktion gibt, deren Unternehmen in mehreren Mitgliedstaaten niedergelassen sind und rund 262 000 Beschäftigte haben. Der Schuhherstellerbranche gehören etwa 18 000 KMU an, die überwiegend in sieben europäischen Ländern ansässig und dabei hauptsächlich auf drei Herstellerländer konzentriert sind.
(198)
Aus der Untersuchung ging jedoch hervor, dass zwei zu derselben Gruppe gehörende Unternehmen mit ausführenden Herstellern in der VR China verbunden waren und dass die Gruppe selbst auch bedeutende Mengen der betroffenen Ware einführte, unter anderem von ihren verbundenen Ausführern in der VR China. Daher blieben diese Unternehmen bei der Ermittlung der Unionsproduktion im Sinne der Artikel 4 Absatz 1 und 5 Absatz 4 der Grundverordnung unberücksichtigt.
(199)
Auf dieser Grundlage wurde festgestellt, dass die Gesamtproduktion des Wirtschaftszweigs der Union im Sinne der Artikel 4 Absatz 1 und 5 Absatz 4 der Grundverordnung im UZÜ bei 366 Millionen Paar Schuhen lag.
(200)
Da auf die den Antrag unterstützenden Unionshersteller mehr als 25 % der Gesamtproduktion entfielen und auf die den Antrag ablehnenden Unionshersteller kein entsprechender oder höherer Anteil entfiel, wird der Schluss gezogen, dass der Antrag von einem erheblichen Teil des Wirtschaftszweigs der Union im Sinne des Artikel 4 Absatz 1 und des Artikels 5 Absatz 4 der Grundverordnung unterstützt wird.
2. ENTWICKLUNG DER PRODUKTIONSSTRUKTUREN DER UNION
(201)
Die Daten der vorliegenden Überprüfung beziehen sich auf eine erweiterte Union aus 27 Mitgliedstaaten und nicht auf die 25 Länder, die in der Ausgangsuntersuchung geprüft wurden. Rumänien, das 2007 EU-Mitglied wurde, ist ein wichtiger Hersteller. Ein bedeutender Teil der Produktion des Landes entfällt allerdings auf die Verarbeitung des Rohstoffes gegen eine Dienstleistungsgebühr im Rahmen einer Veredelungsvereinbarung („toll manufacturing“) für andere Unternehmen in der Union. Die Auswirkungen der tatsächlichen rumänischen Produktion auf das Gesamtbild der Unionsproduktion und andere Indikatoren sind daher begrenzt. Dasselbe gilt auch für die bulgarische Produktion. Die Erweiterung hatte somit in dieser Hinsicht keine nennenswerten Auswirkungen.
(202)
Ein besonderes Merkmal der Schuhbranche in der Union sind die Netze kleinster (weniger als 10 Beschäftigte) und kleiner Unternehmen. Unternehmen mit mehr als 500 Beschäftigten sind die Ausnahme, auf sie entfällt nur ein begrenzter Anteil der gesamten Arbeitnehmerschaft in dieser Branche. Kleinste und kleine Unternehmen haben den Vorteil, flexibler zu sein und sich an Veränderungen der Nachfrage anpassen zu können, sind aber andererseits in finanzieller Hinsicht dem internationalen Konkurrenzdruck und der Wirtschaftskrise stärker ausgesetzt.
(203)
Seit der Ausgangsuntersuchung haben sich die Produktionsstrukturen in vielerlei Hinsicht verändert. Unter dem Druck des internationalen Wettbewerbs sind viele Hersteller verschwunden, einige vollständig, andere sind zu Vertriebshändlern für die Produktion in asiatischen und weniger weit entfernten Ländern (Bosnien, Kroatien, Marokko, Tunesien, Serbien) geworden. Wieder andere haben beschlossen, Teile ihrer Produktion innerhalb der Union (nach Rumänien, Ungarn, Polen) zu verlagern.
(204)
Im Rahmen einer Neuausrichtung der Geschäftsmodelle haben zudem viele Wirtschaftsbeteiligte ihre Produktionsanlagen zusammengelegt, wobei sie sich zu Clustern zusammengeschlossen haben, die auf flexiblen Unteraufträgen mit anderen Herstellern basieren. Bei diesem System stellt ein federführendes Unternehmen das Design und den Rohstoff (der Eigentum des federführenden Unternehmens bleibt) zur Verfügung und lagert die Herstellung (oder eine oder mehrere Phasen der Herstellung wie etwa das Nähen) in verschiedene spezialisierte Kleinstunternehmen in seiner unmittelbaren Umgebung aus, denen so eine regelmäßige saisonabhängige Tätigkeit in vereinbartem Umfang verschafft wird. Am Ende zahlt das federführende Unternehmen eine Gebühr für die von den Unterauftragnehmern geleistete Arbeit.
(205)
Ein Teil des Wirtschaftszweigs hat sein Geschäftsmodell dahingehend geändert, dass die Produktion auf das obere Marktsegment umgestellt und vorwiegend höherwertige Waren hergestellt wurden. Einige der größten Unionshersteller konnten sich neue Geschäftsmöglichkeiten erschließen, indem sie ihre eigene Marke kreierten. Davon vertreiben einige ihre Ware, soweit möglich, über Vertragshändler in „Monobrand-Shops“, andere konnten in unabhängigen Läden Flächen für ihre Marke reservieren.
(206)
Viele Unternehmen in dieser Gruppe änderten darüber hinaus ihre Vertriebspolitik und verkaufen nunmehr anstatt an Großhändler bevorzugt an Einzelhändler (oder sogar in eigenen Schuhläden). Insgesamt zeigen diese Veränderungen, dass in der Schuhbranche unterschiedliche Geschäftsmodelle nebeneinander bestehen.
(207)
Die vorstehend beschriebenen Umstellungen auf Clusterproduktion, ein höherwertiges Produktsegment und eine geänderte Vertriebspolitik ermöglichten es, durch die Zusammenlegung von Ressourcen Größenvorteile zu nutzen und so mehr Flexibilität und Effizienz zu erzielen. Zudem wurden die Unternehmen dadurch in die Lage versetzt, vom Bankensystem die benötigten Finanzierungsmittel zu erhalten.
(208)
Diese Entwicklungen machen deutlich, dass in der Schuhbranche unterschiedliche Geschäftsmodelle nebeneinander bestehen. Ein Großteil des Wirtschaftszweigs befindet sich noch in einer sehr frühen Phase der Umstellung des Geschäftsmodells und würde mehr Zeit benötigen, um sie abzuschließen. Die Gruppe der Unternehmen, die ihr Geschäftsmodell bereits neu ausgerichtet haben, ist im Bezugszeitraum beträchtlich gewachsen; wider Erwarten konnten sie jedoch nicht in vollem Umfang von der verringerten Zahl der Hersteller auf dem Markt profitieren.
F. LAGE AUF DEM UNIONSMARKT
1. UNIONSVERBRAUCH
Tabelle 3
Unionsverbrauch
2006
2007
UZÜ
Verbrauch (in 1 000 Paar)
724 553
690 285
674 826
Index: 2006=100
100
95
93
(209)
Der sichtbare Verbrauch ging im Bezugszeitraum um 7 % zurück, nämlich von 725 Millionen Paar im Jahr 2006 auf 675 Millionen Paar im UZÜ.
(210)
Der Verbrauchsrückgang muss im Zusammenhang mit einem gleichzeitigen Verbrauchsanstieg bei anderen Schuhtypen gesehen werden, die nicht unter die Warendefinition fallen (z.B. Schuhe aus Textilien, Gummi oder Kunststoff). So erhöhte sich der Verbrauch an Textil-, Gummi- und Kunststoffschuhen im selben Zeitraum um 23 %. Dies scheint darauf hinweisen, dass zwischen den beiden Warenkategorien eine gewisse Substitution stattfindet, die auch mit Modetrends zusammenhängt (Marktpräsenz von Schuhen aus Materialkombinationen Synthetik/Leder oder von Synthetikschuhen in Lederoptik). Da der Verbrauchsanstieg bei anderen Schuhen weitaus höher ist (23 %) als der Verbrauchsrückgang bei Lederschuhen (7 %), kann allerdings nicht der Schluss gezogen werden, dass Schuhe aus Textilien und anderen Materialien in mehr als begrenztem Umfang an die Stelle von Lederschuhen getreten sind. Außerdem sind die durchschnittlichen Einfuhrpreise anderer Schuhe halb so hoch wie die von Lederschuhen; dieser Preisunterschied macht deutlich, dass die beiden Typen nicht nahezu beliebig austauschbar sind, sonst wäre das Segment der deutlich teureren Lederschuhe abgeschafft worden. Dies ist jedoch nicht der Fall, aus einer öffentlich zugänglichen Marktstudie (8) geht im Gegenteil hervor, dass Lederschuhe auch weiterhin eine starke Marktposition haben werden. Tatsächlich scheinen die Verbraucher heute fast ebenso viele Lederschuhe zu kaufen wie früher, zusätzlich kaufen sie aber auch wesentlich mehr Textil- und Synthetikschuhe.
2. DERZEITIGE EINFUHREN AUS DEN BETROFFENEN LÄNDERN
2.1. Menge und Marktanteil der betroffenen Einfuhren im UZÜ
Tabelle 4
Gesamtmengen der Einfuhren aus den untersuchten Ländern
UUZ
2005
2006
2007 (9)
UZÜ (9)
VR China (1 000 Paar)
63 403
183 568
157 560
123 016
125 052
Index 2006
100
78
79
Index: UUZ = 100
100
292
251
195
198
Marktanteil
8,8 %
22,9 %
21,6 %
17,8 %
18,5 %
Vietnam (1 000 Paar)
102 625
100 619
79 427
62 503
68 852
Index 2006
100
79
87
Index: UUZ = 100
100
98
77
61
67
Marktanteil
14,2 %
12,6 %
11,0 %
9,1 %
10,2 %
(211)
Die Gesamteinfuhren aus der VR China gingen im Bezugszeitraum von 157 auf 125 Millionen Paar oder von 21,6 % auf 18,5 % des EU-Marktes zurück.
(212)
Wie oben dargelegt, kam es jedoch nach Abschaffung der Quotenregelung (1. Januar 2005) gegenüber dem UUZ zu einem starken Anstieg von Niedrigpreiseinfuhren aus China. Nach der Einführung von Maßnahmen waren die Einfuhrmengen wieder rückläufig und stabilisierten sich 2007 und im UZÜ bei mehr als 120 Millionen Paar - ein fast doppelt so hohes Einfuhrvolumen wie im UUZ.
(213)
Darüber hinaus ist zu betonen, dass den Ergebnissen einer Umgehungsuntersuchung zufolge die Zölle durch gedumpte chinesische Waren umgangen wurden und die Abhilfewirkung der Maßnahmen durch ihre Umgehung über Macau im Sinne des Artikels 13 der Grundverordnung untergraben wurde. Dies zeigt, dass der Unionsmarkt für die ausführenden chinesischen Hersteller weiterhin sehr wichtig war.
(214)
Die Einfuhren aus Vietnam verringerten sich im Bezugszeitraum von 79 auf 69 Millionen Paar. Trotz dieses Rückgangs um mehr als 13 % im Vergleich zum UUZ sind die Einfuhrmengen nach wie vor erheblich, und die Marktanteile liegen im UZÜ mehr oder weniger konstant bei Werten um 10 %.
(215)
Zusammen beliefen sich die Einfuhren aus China und Vietnam im Jahr 2006 auf 237 Millionen Paar, 2007 auf 185 Millionen Paar und im UZÜ auf 194 Millionen Paar. Obwohl im Bezugszeitraum ein Rückgang zu verzeichnen war, liegen die Einfuhrmengen noch immer über den Mengen, die zur Einführung der Maßnahmen geführt hatten (166 Millionen). Der gemeinsame Marktanteil Chinas und Vietnams ging im Bezugszeitraum von 32,7 % auf 28,7 % zurück, aber auch in diesem Fall liegt der Marktanteil im UZÜ deutlich über den 23 % des UUZ.
2.2. Kumulative Bewertung der Auswirkungen der betroffenen gedumpten Einfuhren
(216)
Die Kommission prüfte anhand der in Artikel 3 Absatz 4 der Grundverordnung genannten Kriterien, ob die Auswirkungen der gedumpten Einfuhren aus den betroffenen Ländern kumulativ beurteilt werden sollten. Nach diesem Artikel sind die Auswirkungen von Einfuhren aus mehr als einem Land, die gleichzeitig Gegenstand von Antidumpinguntersuchungen sind, nur dann kumulativ zu beurteilen, wenn festgestellt wird, dass a) die ermittelte Dumpingspanne für die Einfuhren aus jedem einzelnen Land den in Artikel 9 Absatz 3 der Grundverordnung genannten Mindestprozentsatz übersteigt und das Volumen der Einfuhren aus jedem einzelnen Land nicht unerheblich ist und b) eine kumulative Beurteilung der Auswirkungen der Einfuhren angesichts des Wettbewerbs zwischen den eingeführten Waren sowie des Wettbewerbs zwischen den eingeführten Waren und der gleichartigen Ware der Union angemessen ist.
(217)
Zunächst wurde festgestellt, dass die für jedes betroffene Land ermittelten Dumpingspannen über dem Mindestprozentsatz lagen. Außerdem war das Volumen der gedumpten Einfuhren aus jedem einzelnen dieser Länder nicht unerheblich im Sinne des Artikels 5 Absatz 7 der Grundverordnung. Das Einfuhrvolumen aus der VR China entsprach rund 18 % und jenes aus Vietnam rund 10 % des Unionsverbrauchs im UZÜ.
(218)
Die Untersuchung zeigte ferner, dass die Bedingungen des Wettbewerbs zwischen den gedumpten Einfuhren untereinander wie auch zwischen den gedumpten Einfuhren und der gleichartigen G Unionsware vergleichbar waren. Den Untersuchungsergebnissen zufolge konkurrieren die Schuhe mit Oberteil aus Leder, die von den betroffenen Ländern hergestellt/verkauft werden, mit jenen, die vom Wirtschaftszweig der Union hergestellt/verkauft werden, unabhängig von ihrem Ursprung miteinander, da sie sich in ihren grundlegenden Eigenschaften gleichen, in der Sicht der Verbraucher austauschbar sind und über dieselben Absatzkanäle vertrieben werden. Die Untersuchung ergab des Weiteren, dass sich die Einfuhrmengen aus beiden Ländern parallel entwickelten: Die Einfuhren aus beiden Ländern gingen von 2006 bis zum UZÜ um rund 10-25 % zurück. Auch die Einfuhrpreise der beiden Länder weisen dieselbe Größenordnung auf. Außerdem lagen die Preise der Einfuhren den Untersuchungsergebnissen zufolge auf einer vergleichbaren Handelsstufe unter den Preisen des Wirtschaftszweigs der Union.
(219)
Daher wird der Schluss gezogen, dass alle Voraussetzung für eine Kumulierung erfüllt sind und folglich die Auswirkungen der gedumpten Einfuhren mit Ursprung in den betroffenen Ländern für die Zwecke der Schadensanalyse zusammen beurteilt werden sollten.
2.3. Preisentwicklung und Preisbildungsverhalten bei den betroffenen Einfuhren
Tabelle 5
Preisentwicklung der Einfuhren aus den untersuchten Ländern
2006
2007
UZÜ
VR China EUR/Paar
8,4
8,4
8,5
Index: 2006=100
100
99
103
Vietnam EUR/Paar
10,2
9,7
9,5
Index: 2006=100
100
96
94
Quelle: Eurostat
(220)
Die durchschnittlichen Preise der Einfuhren aus der VR China blieben im Bezugszeitraum recht konstant bei rund 8,40 EUR je Paar. Dieser Preis liegt annähernd 20 % über dem Preisniveau im UUZ (7,20 EUR). Die durchschnittlichen Preise der Einfuhren aus Vietnam waren im Bezugszeitraum rückläufig und liegen im UZÜ nahe an dem im UUZ verzeichneten Wert von 9,20 EUR. Bei der Beurteilung der Entwicklung der Durchschnittspreise bleiben allerdings Veränderungen im Produktmix, die gegebenenfalls im Bezugszeitraum vorgenommen wurden, unberücksichtigt.
2.4. Unterbietung
(221)
Das Verfahren zur Berechnung der Preisunterbietung entspricht dem der Ausgangsuntersuchung. Die Einfuhrpreise, einschließlich der Antidumpingzölle, der ausführenden Hersteller in der Stichprobe wurden mit denen des Wirtschaftszweigs der Union verglichen, und zwar anhand der gewogenen Durchschnittspreise für vergleichbare Warentypen im UZÜ. Die Preise des Wirtschaftszweigs der Union wurden auf die Stufe ab Werk gebracht und mit den cif-Einfuhrpreisen frei Grenze der Union, einschließlich Zöllen und Antidumpingzöllen, verglichen. Dieser Preisvergleich wurde für Geschäftsvorgänge auf derselben Handelsstufe nach gegebenenfalls erforderlichen Berichtigungen und unter Abzug von Rabatten und Preisnachlässen vorgenommen. Im Interesse eines fairen Vergleichs wurden Berichtigungen vorgenommen, um den Einführern in der Union entstandene Kosten z.B. für Design, Rohstoffwahl usw. zu berücksichtigen, die sich andernfalls nicht im Einfuhrpreis widerspiegeln würden. Dies war gerechtfertigt, da eingeführte Schuhe auf Bestellung und nach den Spezifikationen (Rohstoff, Design) der Einführer selbst hergestellt werden.
(222)
Auf der Grundlage der Preise der kooperierenden ausführenden Hersteller ergaben sich für die einzelnen Länder die folgenden Preisunterbietungspannen, ausgedrückt als Prozentsatz der Preise des Wirtschaftszweigs der Union:
Tabelle 6
Unterbietungsspannen
Land
Preisunterbietung
VR China
31,9 %
Golden Step (VR China)
37,1 %
Vietnam
38,9 %
3. EINFUHREN AUS DRITTLÄNDERN
3.1. Einfuhrmenge, Marktanteil und Preise im UZÜ
Tabelle 7
Menge der Einfuhren aus Drittländern
Menge
2006
2007
UZÜ
Indien (Mio. Paar)
50
55
56
Index: 2006 = 100
100
111
112
Marktanteil
7 %
8 %
8 %
Indonesien (Mio. Paar)
20
29
31
Index: 2006 = 100
100
144
158
Marktanteil
3 %
4 %
5 %
Brasilien (Mio. Paar)
21
22
21
Index: 2006 = 100
100
102
98
Marktanteil
3 %
3 %
3 %
Thailand (Mio. Paar)
11
12
12
Index: 2006 = 100
100
108
107
Marktanteil
2 %
2 %
2 %
Tunesien (Mio. Paar)
10
12
12
Index: 2006 = 100
100
124
130
Marktanteil
1 %
2 %
2 %
Marokko (Mio. Paar)
10
10
10
Index: 2006 = 100
100
99
98
Marktanteil
1 %
1 %
1 %
Sonstige (Mio. Paar)
63
67
59
Index: 2006 = 100
100
107
93
Marktanteil
9 %
10 %
9 %
Insgesamt (Mio. Paar)
185
207
201
Index: 2006 = 100
100
112
109
Marktanteil
26 %
30 %
30 %
Tabelle 8
Wert der Einfuhren aus Drittländern
Wert
2006
2007
UZÜ
Indien EUR/Paar
11,34
11,67
11,98
Index: 2006 = 100
100
103
106
Indonesien EUR/Paar
9,98
10,06
9,67
Index: 2006 = 100
100
101
97
Brasilien EUR/Paar
15,8
15,78
16,83
Index: 2006 = 100
100
100
107
Thailand EUR/Paar
12,56
13,54
13,55
Index: 2006 = 100
100
108
108
Tunesien EUR/Paar
12,76
13,2
13,39
Index: 2006 = 100
100
103
105
Marokko EUR/Paar
14,6
15,05
14,98
Index: 2006 = 100
100
103
103
Sonstige EUR/Paar
14,64
14,25
15,26
Index: 2006 = 100
100
97
104
Insgesamt EUR/Paar
13,16
13,07
13,40
Index: 2006 = 100
100
99
102
(223)
Wie aus dem Vorstehenden ersichtlich, nahmen die Gesamteinfuhren aus Drittländern im Bezugszeitraum in absoluten Zahlen zu. Von 185 Millionen Paar im Jahr 2006 erhöhten sich die Gesamteinfuhren auf 201 Millionen Paar im UZÜ, ihr Marktanteil stieg von 26 % auf 30 % im UZÜ.
(224)
Die Preise der Einfuhren aus Drittländern sind im Durchschnitt allerdings um 34 % höher als die Preise der Einfuhren aus China und um 28 % höher als die der Einfuhren aus Vietnam.
G. LAGE DES WIRTSCHAFTSZWEIGS DER UNION
1. VORBEMERKUNGEN
(225)
Gemäß Artikel 3 Absatz 5 der Grundverordnung analysierte die Kommission alle Wirtschaftsfaktoren und -indizes, die die Lage des Wirtschaftszweigs der Union beeinflussten.
(226)
Wie bereits erläutert, musste angesichts der Besonderheit der Branche und der Vielzahl antragstellender Unionshersteller mit einer Stichprobe gearbeitet werden. Für die Zwecke der Schadensanalyse wurden die Schadensindikatoren auf den beiden folgenden Ebenen untersucht:
-
Die makroökonomischen Faktoren (Produktionskapazität, Verkaufsmengen, Marktanteil, Beschäftigung, Produktivität, Wachstum, Höhe der Dumpingspannen und Erholung von den Auswirkungen früheren Dumpings) wurden auf der Ebene der gesamten Unionsproduktion ausgehend von den Informationen bewertet, die bei den nationalen Verbänden von Unionsherstellern und den einzelnen Unternehmen eingeholt wurden. Diese Faktoren wurden soweit möglich mit den Angaben der entsprechenden amtlichen Statistik abgeglichen.
-
Die Analyse der mikroökonomischen Faktoren (Lagerbestände, Verkaufspreise, Cashflow, Rentabilität, Kapitalrendite (RoI), Kapitalbeschaffungsmöglichkeiten, Investitionen und Löhne) wurde auf der Ebene der einzelnen Unternehmen, d.h. der in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller vorgenommen.
2. MAKROÖKONOMISCHE INDIKATOREN
2.1. Produktion, Produktionskapazität und Kapazitätsauslastung
Tabelle 9
Produktionskapazität und Kapazitätsauslastung
2006
2007
UZÜ
Produktion (1 000 Paar)
390 314
383 692
365 638
Index: 2006=100
100
98
94
Produktionskapazität (1 000 Paar)
551 844
571 663
564 091
Index: 2006=100
100
104
102
Kapazitätsauslastung
71 %
68 %
66 %
Index: 2006=100
100
95
92
Quelle: auf die EU-27 bezogene Daten: Prodcom, bestätigt durch Angaben einzelner Hersteller sowie von Herstellerverbänden. Anmerkung: Wie unter Randnummer (23) erläutert, ergab die Untersuchung, dass die Produktion der Unionshersteller in der Stichprobe im Bezugszeitraum um 18-21 % geringer war als ursprünglich angegeben, was insbesondere der Lage eines bestimmten Herstellers zuzuschreiben war. Die verfügbaren Informationen enthielten keinerlei Anhaltspunkte dafür, dass die diesen Hersteller betreffenden Feststellungen für die gesamte Branche gelten könnten. Dennoch wurde die Möglichkeit geprüft, dass die festgestellte Verringerung der Produktion auf die gesamte Unionsproduktion zutreffen könnte. Um zu untersuchen, wie sich diese Veränderung auswirken würde, wenn sie die Gesamtproduktion der Union beträfe, wurde ein Abgleich vorgenommen, der auf der Annahme basierte, dass die gesamte Unionsproduktion im Bezugszeitraum um 20 % zurückging. Dabei blieb die Differenz zwischen der in der Untersuchung festgestellten Produktionsmenge der Stichprobe und der ursprünglich angegebenen Menge über den gesamten Bezugszeitraum hinweg konstant, von geringfügigen Abweichungen abgesehen. Daher wurde der Schluss gezogen, dass die Gesamtentwicklung der für diese Überprüfung relevanten Schadensfaktoren (Marktanteil, Produktivität usw.) nicht beeinflusst würde.
(227)
Die Produktion war im Bezugszeitraum um 6 % rückläufig, was weitgehend dem Rückgang des Verbrauchs an Lederschuhen im selben Zeitraum entsprach.
(228)
Einige interessierte Parteien, die Einführer und Einzelhändler vertraten, machten geltend, ohne indessen entsprechende Beweise vorzulegen, dass der Produktionsrückgang in der Union als positiver Hinweis gesehen werden müsse und nicht als Zeichen dafür, dass die Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union im Bezugszeitraum angehalten habe. Diesen Parteien zufolge war der Produktionsrückgang das Ergebnis eines bewussten Rationalisierungsprozesses, in dessen Zuge der Wirtschaftszweig der Union das untere Marktsegment zugunsten des mittleren bis oberen Segments, in dem er seit jeher wettbewerbsfähig sei, aufgegeben habe.
(229)
Wie bereits in der Ausgangsuntersuchung festgestellt, ist hierzu jedoch anzumerken, dass viele Unionshersteller Pleite gingen, weil sie mit den gedumpten Einfuhren nicht konkurrieren konnten, und nicht unbedingt infolge eines inhärenten oder strukturellen Wettbewerbsfähigkeitsdefizits. Daher wird die Behauptung, der Rückgang der Unionsproduktion sei als positiver Hinweis zu werten, zurückgewiesen.
(230)
Eine interessierte Partei wandte ein, die Tatsache, dass die Kapazitätsauslastung des Wirtschaftszweigs der Union konstant geblieben sei, zeige, dass keine Schädigung stattfinde.
(231)
Wie bereits die Ausgangsuntersuchung ergab, hängt die tatsächliche Produktionskapazität in dieser Branche in hohem Maße von der Zahl der zur Verfügung stehenden Beschäftigten ab und nicht von der technischen Leistungsfähigkeit der Maschinen in der Produktionslinie. Aus diesem Grund lässt sich die Produktionskapazität, wie nachstehend in Abschnitt 2.3 dargelegt, am besten anhand der Beschäftigtenzahl beurteilen. Auf jeden Fall geht aus der Untersuchung hervor, dass entgegen der Behauptung der Parteien die Kapazitätauslastung, wenn sie anhand der technischen Leistungsfähigkeit gemessen wird, im Bezugszeitraum von 71 % auf 66 % zurückging, so dass dem Vorbringen, die gleichbleibende Auslastung sei ein Anzeichen dafür, dass keine Schädigung stattfinde, nicht stattgegeben werden kann.
2.2. Verkaufsmenge und Marktanteil
Tabelle 10
Verkaufsmenge und Marktanteil
2006
2007
UZÜ
Verkäufe (1 000 Paar)
302 784
298 116
279 865
Index: 2006=100
100
98
92
Marktanteil
41,8 %
43,2 %
41,5 %
Index: 2006=100
100
103
99
(232)
Die Verkäufe des Wirtschaftszweigs der Union nahmen im Bezugszeitraum in absoluten Zahlen um 8 % ab. Da jedoch im selben Zeitraum ein Verbrauchsrückgang um 7 % zu verzeichnen war, konnte der Wirtschaftszweig der Union seinen Marktanteil trotzdem konstant halten. Ein Vergleich mit der Ausgangsuntersuchung, bei der ein Verkaufsrückgang von 33 % festzustellen war, macht zudem deutlich, dass der drastische Einbruch bei Verkäufen und Marktanteilen nach Einführung der Maßnahmen gestoppt wurde.
(233)
Eine interessierte Partei vertrat die Auffassung, da der Wirtschaftszweig der Union seinen Marktanteil im Bezugszeitraum ausgebaut habe, liege keine Schädigung vor. Die Untersuchung ergab indessen, dass sich der Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union im Bezugszeitraum nur ganz geringfügig veränderte. Wie in Abschnitt E.2 dargelegt, wäre außerdem zu erwarten gewesen, dass die noch verbliebenen Unternehmen aufgrund der Rationalisierung der Produktion und der Änderung ihrer Geschäftsmodelle in der Lage gewesen wären, ihre Marktpräsenz wesentlich zu verstärken. Die Tatsache, dass die Verkäufe der Unionshersteller praktisch unverändert blieben, weist darauf hin, dass der Druck durch die gedumpten Einfuhren nach wie vor ein Problem darstellt.
(234)
Einige interessierte Parteien brachten vor, die Tatsache, dass der Wirtschaftszweig der Union seinen Marktanteil seit der Einführung der Zölle nicht gesteigert habe, zeige, dass er nicht in der Lage gewesen sei, von den Zöllen zu profitieren, und dass die eingeführten Waren auf keinen Fall mit den in der Union hergestellten Waren austauschbar seien.
(235)
Auch hier ist zu betonen, dass der Marktanteil nur einer der untersuchten Indikatoren ist und dass der Untersuchung zufolge (siehe nachstehende Erläuterungen zur Prüfung anderer Faktoren) zwischen den in der Union hergestellten Waren und den aus den betroffenen Ländern eingeführten Waren eine starke Konkurrenz herrscht. Es trifft zwar zu, dass die Unionshersteller ihren Marktanteil nicht wesentlich ausweiten konnten, aber der in der Ausgangsuntersuchung festgestellte massive Rückgang der Verkäufe wurde gestoppt und dank der eingeführten Maßnahmen waren die Unionshersteller in der Lage, ihre Verkäufe und ihren Marktanteil zu stabilisieren. Ein weiterer Ausbau des Marktanteils wurden offenbar durch den erheblichen Preisdruck verhindert, der von den gedumpten Einfuhren ausging (siehe Randnummern (261) und (262)).
(236)
Andere interessierte Parteien wandten ein, der Wirtschaftszweig der Union habe seine Ausfuhrleistung beträchtlich verbessert, daher könne von einer Schädigung nicht mehr die Rede sein.
(237)
Entgegen diesem Einwand ergab die Untersuchung jedoch, dass die Ausfuhrleistung des Wirtschaftszweigs der Union im Bezugszeitraum keine Steigerung, sondern vielmehr eine leichte Verschlechterung auswies (siehe nachstehende Tabelle).
(238)
Auf jeden Fall ist darauf hinzuweisen, dass lediglich 25 % der Verkäufe der Unionshersteller auf Ausfuhren entfallen. Die Geschäftsergebnisse in der Union sind daher noch immer mit Abstand der wichtigste Faktor, der für die finanzielle Lage der Unionshersteller maßgeblich ist. Im Übrigen ergab die Untersuchung nicht, dass eine Steigerung der Ausfuhrtätigkeit zu einem Verkaufsrückgang in der Union führen würde.
(239)
Aus diesen Gründen muss das Vorbringen, durch die verbesserte Ausfuhrleistung sei die vom Wirtschaftszweig der Union erlittene Schädigung beseitigt worden, zurückgewiesen werden.
Tabelle 11
Ausfuhren der Unionshersteller
2006
2007
UZÜ
Ausfuhren der Unionshersteller (1 000 Paar)
91 395
89 845
89 739
Index: 2006=100
100
98
98
Quelle: Comext
2.3. Beschäftigung
Tabelle 12
Beschäftigung
2006
2007
UZÜ
Gesamtbeschäftigung (in 1 000)
267
264
262
Index: 2006=100
100
99
98
(240)
Bei den Unionsherstellern waren im UZÜ rund 260 000 Personen unmittelbar im Bereich der Herstellung der betroffenen Ware beschäftigt.
(241)
Eine interessierte Partei brachte vor, die Tatsache, dass die Beschäftigtenzahlen im Wirtschaftszweig der Union konstant geblieben seien, weise darauf hin, dass keine Schädigung mehr stattfinde.
(242)
In diesem Zusammenhang sei daran erinnert, dass bei der Schadensanalyse alle relevanten Indikatoren untersucht werden müssen und nicht nur ein einzelner Faktor. Im Übrigen wurde bei der Untersuchung festgestellt, dass die Beschäftigung im Wirtschaftszweig der Union leicht zurückging (- 2,0 %). Der Tatsache, dass sich ein Großteil des Wirtschaftszweigs der Union zu Produktionsclustern zusammengeschlossen hat, dürfte es zu verdanken sein, dass die Beschäftigtenzahlen nicht noch weiter gesunken sind und wichtiges Know-how in den Herstellerunternehmen erhalten werden konnte.
(243)
Eine weitere interessierte Partei gab an, nicht die Konkurrenz durch Einfuhren aus den betroffenen Ländern, sondern der Mangel an verfügbaren Arbeitskräften in der Union sei einer der Hauptgründe für die Probleme, denen sich der Wirtschaftszweig der Union gegenübersehe.
(244)
Da indessen kein Beweis zur Untermauerung dieses Vorbringens vorgelegt wurde und die Ergebnisse der Untersuchung keinen Hinweis darauf lieferten, dass die Verfügbarkeit von Arbeitskräften ein nennenswertes Problem für die Unionshersteller darstellt, kann diesem Argument nicht gefolgt werden.
2.4. Produktivität
Tabelle 13
Produktivität
2006
2007
UZÜ
Produktivität
1 461
1 453
1 391
Index: 2006=100
100
99
95
(245)
Bei dieser Überprüfung wurde die durchschnittliche Produktivität im Bezugszeitraum anhand der Gesamtbeschäftigung einschließlich sämtlicher Arbeitskräfte in allen Produktionsanlagen eines Clustersystems bewertet. Die Produktivität ging in diesem Zeitraum leicht zurück. Wie in Abschnitt E.2 dargelegt, hängt die Produktivität mit der Gesamtstruktur der Unternehmen und den von ihnen hergestellten Schuhtypen zusammen und kann von Land zu Land sowie von Unternehmen zu Unternehmen äußerst unterschiedlich sein. Daher kann der Rückgang nicht als signifikant angesehen werden.
2.5. Wachstum
(246)
Zwischen 2006 und dem UZÜ blieb der Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union konstant, da jedoch der Verbrauch rückläufig war, erlitten die Unionshersteller in absoluten Werten dennoch Absatzeinbußen.
2.6. Höhe der Dumpingspanne
(247)
Die Auswirkungen der tatsächlichen Dumpingspanne auf den Wirtschaftszweig der Union können angesichts der Menge und der Preise der Einfuhren aus den betroffenen Ländern nicht als unerheblich angesehen werden.
2.7. Erholung von früheren Dumping- oder Subventionierungspraktiken
(248)
Die Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren bestimmter Schuhe mit Oberteil aus Leder mit Ursprung in der VR China und Vietnam wurden im Oktober 2006 eingeführt. Seitdem haben sich die Unionshersteller, wie nachstehend ausgeführt, nur zum Teil wieder erholt.
3. MIKROÖKONOMISCHE INDIKATOREN
3.1. Lagerbestände
Tabelle 14
Lagerbestände
2006
2007
UZÜ
(1 000 Paar)
163
120
198
Index: 2006=100
100
73
121
Quelle: überprüfte Fragebogenantworten
(249)
Die Lagerbestände blieben mit einem Anteil von rund 2 % an der Produktion unerheblich. Es wird daran erinnert, dass die Bedeutung dieses Indikators nicht überschätzt werden sollte, da die Produktion dieses Warentyps auf Bestellung erfolgt und Lagerbestände zu einem bestimmten Zeitpunkt dadurch bedingt sind, dass Waren verkauft, aber noch nicht ausgeliefert wurden.
3.2. Verkaufspreise
Tabelle 15
Verkaufspreis
2006
2007
UZÜ
EUR/Paar
26,6
29,5
34,6
Index: 2006=100
100
111
130
Quelle: überprüfte Fragebogenantworten
(250)
Die Verkaufspreise zogen im Bezugszeitraum um 30 % an. Dieser Anstieg ist zum einen das Ergebnis der vorstehend erwähnten Entwicklungen bei den Geschäftsmodellen, zum anderen ist er auf den hauptsächlich durch die Rohstoffe bedingten Kostenanstieg zurückzuführen.
3.3. Cashflow, Rentabilität und Kapitalrendite (RoI)
Tabelle 16
Cashflow, Rentabilität und RoI
2006
2007
UZÜ
Cashflow (1 000 EUR)
7 720
13 101
13 337
Index: 2006=100
100
170
173
Nettoumsatzrentabilität
1,3 %
3,4 %
3,0 %
Index: 2006=100
100
261
231
Kapitalrendite
9,5 %
22,8 %
20,5 %
Index: 2006=100
100
240
217
Quelle: überprüfte Fragebogenantworten
(251)
Die Gewinnspannen des Wirtschaftszweigs der Union erhöhten sich im Bezugszeitraum von 1,3 % im Jahr 2006 auf 3 % im UZÜ. Diese Verbesserung bei den Gewinnen beeinflusste auch die Entwicklung des Cashflow und der Kapitalrendite. Dies muss jedoch vor dem Hintergrund einer wesentlichen Verschlechterung und sehr niedriger Investitionen in der Ausgangsuntersuchung gesehen werden.
(252)
Einige interessierte Parteien machten geltend, die Gewinne des Wirtschaftszweigs der Union hätten sich deutlich verbessert und lägen sogar erheblich über der in der Ausgangsuntersuchung ermittelten Zielgewinnspanne von 6 %. Daher liege keine Schädigung mehr vor, ganz gleich wie sich die anderen Schadensindikatoren darstellten.
(253)
Hierzu ist anzumerken, dass sich die Rentabilität zwar tatsächlich verbessert hat, der Wirtschaftszweig der Union aber den Untersuchungsergebnissen zufolge nicht in der Lage war, die in der Ausgangsuntersuchung ermittelte Zielgewinnspanne von 6 % zu erreichen. Ein deutlicherer Anstieg der Gewinnspannen wäre zu erwarten gewesen, nicht zuletzt in Anbetracht der von einem großen Teil des Wirtschaftszweigs unternommenen Anstrengungen, die Geschäftsmodelle neu auszurichten. Dies zeigt, dass sich die Branche unter Rentabilitätsgesichtspunkten noch immer in einer prekären Lage befindet. Das Vorbringen, die Gewinnspannen wiesen darauf hin, dass der Wirtschaftszweig der Union nicht mehr geschädigt werde, muss mithin zurückgewiesen werden.
3.4. Kapitalbeschaffungsmöglichkeiten
(254)
Die Untersuchung hat gezeigt, dass KMU, aus denen die Branche überwiegend besteht, aufgrund ihrer nach wie vor schwachen finanziellen Lage keine hinreichenden Bankgarantien vorlegen können und daher Schwierigkeiten haben, neues Kapital zu beschaffen.
3.5. Investitionen
Tabelle 17
Investitionen
2006
2007
UZ
(1 000 EUR)
9 019
13 777
20 979
Index: 2006=100
100
153
233
Quelle: überprüfte Fragebogenantworten
(255)
Die Investitionen stiegen im Bezugszeitraum zwar an, in absoluten Werten beliefen sie sich allerdings im UZÜ noch immer auf lediglich 6 % des Umsatzes. Hinzu kommt, dass dieser Anstieg durch außerordentliche Investitionen in Gebäude beeinflusst wurde, die von einem der Unionshersteller in der Stichprobe getätigt wurden. Andernfalls wären die Investitionen im Bezugszeitraum konstant auf einem niedrigen Niveau geblieben. Auch dies muss vor dem Hintergrund einer wesentlichen Verschlechterung und sehr niedriger Investitionen in der Ausgangsuntersuchung gesehen werden.
3.6. Löhne
Tabelle 18
Löhne
2006
2007
UZÜ
Löhne und Gehälter (1 000 EUR)
21 305
23 186
23 855
Index: 2006=100
100
109
112
Durchschnittliche Pro Kopf Löhne und Gehälter (EUR)
21 826
21 418
21 897
Index: 2006=100
100
98
100
Quelle: überprüfte Fragebogenantworten
(256)
Die Durchschnittslöhne blieben im Bezugszeitraum konstant, woraus sich schließen lässt, dass die tatsächlichen Arbeitsentgelte rückläufig sind und nicht der normalen Lohnentwicklung folgen. Dies ist ein weiterer Beleg für den Druck, der auf die Unionshersteller ausgeübt wird.
4. SCHLUSSFOLGERUNG ZUR SCHÄDIGUNG
(257)
Wie vorstehend dargelegt, ergab die Untersuchung, dass nicht alle in der Grundverordnung genannten Faktoren unmittelbare, für die Schadensbeurteilung relevante Auswirkungen auf die Lage der Schuhindustrie in der Union hatten. Insbesondere gibt es, da in der Branche auf Bestellung produziert wird, in der Regel entweder keine Lagerbestände oder es werden nur die fertigen, noch nicht ausgelieferten/fakturierten Aufträge gelagert, so dass die Bestände den Untersuchungsergebnissen zufolge im Rahmen der Schadensanalyse nur sehr wenig Aussagekraft haben. Desgleichen sind für die Produktionskapazität in dieser nach wie vor arbeitsintensiven Branche nicht die technischen Gegebenheiten maßgeblich, sondern hauptsächlich die Zahl der von den Herstellern beschäftigten Arbeitnehmer.
(258)
Die Analyse der Makroindikatoren, die sich unmittelbarer auf die Lage des Wirtschaftszweigs der Union auswirken, zeigt, dass sowohl die Unionsproduktion als auch die Verkaufsmengen im Bezugszeitraum in ungefähr dem gleichen Maße zurückgingen wie der Unionsverbrauch. Somit blieben für die Unionshersteller Verkäufe, Marktanteil und Beschäftigung konstant. Die Produktivität ging zurück, aber nur geringfügig. Insgesamt wäre zwar damit zu rechnen gewesen, dass sich durch die Umstellung auf neue Geschäftsmodelle Verkäufe und Produktion der verbliebenen Unionshersteller erhöhen würden, es ist aber auch offensichtlich, dass der starke wirtschaftliche Abschwung der Branche nach Einführung der Maßnahmen zum Stillstand gekommen ist. Dadurch konnte ein Großteil der Unternehmen des Wirtschaftszweigs der Union ein anderes Geschäftsmodell einführen, indem sie Produktionsprozesse mithilfe spezialisierter Cluster rationalisierten, die Produktion auf ein höheres Marktsegment umstellten und den Geschäftsschwerpunkt vom Großhandelsvertrieb auf die direkte Belieferung des Einzelhandels verlegten.
(259)
Eine Analyse der relevanten Mikroindikatoren untermauert ebenfalls die Feststellung, dass sich der Wirtschaftszweig der Union zum Teil wieder erholt hat, was in einem Anstieg der Verkaufspreise, des Cashflow und der Investitionen sowie der Gewinne zum Ausdruck kommt. Der Wirtschaftszweig war indessen bisher nicht in der Lage, zu normalen Gewinnspannen und Investitionsniveaus zurückzukehren, und hat nach wie vor Probleme mit der Kapitalbeschaffung und der Lohnentwicklung; dies zeigt, dass seine Lage noch immer prekär und die Schädigung noch nicht gänzlich beseitigt ist.
(260)
Insgesamt ergab die Untersuchung, dass die bedeutende Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union anhält.
5. AUSWIRKUNGEN DER GEDUMPTEN EINFUHREN AUS DEN BETROFFENEN LÄNDERN UND AUSWIRKUNGEN ANDERER FAKTOREN
5.1. Auswirkungen der Einfuhren gedumpter Waren aus den betroffenen Ländern
(261)
Während die Gesamtmengen der Einfuhren aus den betroffenen Ländern im Bezugszeitraum zurückgingen, liegen die Einfuhrmengen im UZÜ noch immer weit über denen der Ausgangsuntersuchung. Im Falle Chinas sind die Mengen fast doppelt so hoch wie im UUZ; die Einfuhren aus Vietnam gingen im selben Zeitraum zwar zurück, ihre Marktpräsenz ist jedoch mit einem Anteil von rund 10 % nach wie vor stark.
(262)
Eine Analyse der Preise der Einfuhren aus den betroffenen Ländern im Bezugszeitraum ergab, dass die Preise der Einfuhren aus China konstant blieben, während die der Einfuhren aus Vietnam zurückgingen. Im Vergleich zu den Preisen im UUZ stiegen die chinesischen Preise um rund 20 %, die Preise der Einfuhren aus Vietnam dagegen entsprechen annähernd denen des UUZ. Trotz der Berücksichtigung von Unterschieden im Warensortiment und in der Handelsstufe ist es offensichtlich, dass durchschnittliche Einfuhrpreise von 8,6 EUR für die Einfuhren aus der VR China und von 9,51 EUR für die Einfuhren aus Vietnam den Unionsherstellern, deren durchschnittliche Verkaufspreise weit über 30 EUR liegen, nach wie vor erhebliche Probleme bereiten. Noch deutlicher zeigen dies die Unterbietungsspannen, die sich gegenüber dem UUZ drastisch vergrößert haben. Im Falle Chinas stiegen sie im Bezugszeitraum von 13,5 % auf 31,9 % und im Falle Vietnams von 15,9 % auf 38,9 %.
5.2. Schlussfolgerung zu den Auswirkungen der Einfuhren gedumpter Waren aus den betroffenen Ländern
(263)
Aus dem dargelegten Sachverhalt muss geschlossen werden, dass sich die Einfuhren aus den betroffenen Ländern sowohl aufgrund ihrer Mengen als auch ihrer Preise weiterhin nachteilig auf die Geschäftsergebnisse der Unionshersteller auswirken.
5.3. Auswirkungen anderer Faktoren
(264)
Die Kommission prüfte eingehend, ob möglicherweise andere bekannte Faktoren als die gedumpten Einfuhren einen Einfluss auf die anhaltende Schädigung der Unionshersteller hatten, um sicherzustellen, dass eine durch solche Faktoren verursachte etwaige Schädigung nicht den gedumpten Einfuhren zugerechnet wurde.
5.3.1. Mangelnder Wettbewerb zwischen den in der Union hergestellten und den aus den betroffenen Ländern eingeführten Schuhen
(265)
Einige interessierte Parteien behaupteten, es bestehe kein Zusammenhang zwischen den Einfuhren aus den betroffenen Ländern und den Ergebnissen des Wirtschaftszweigs der Union. Insbesondere sei die in der Union hergestellte gleichartige Ware nicht mit der betroffenen Ware austauschbar. Es herrsche kein Wettbewerb zwischen den in der Union hergestellten und den aus China und Vietnam eingeführten Lederschuhen, da die Unionshersteller im Allgemeinen das mittlere bis obere Marktsegment bedienten, während die eingeführte Ware vor allem für das mittlere bis untere Segment bestimmt sei. Die Tatsache, dass der Wirtschaftszweig der Union nach Einführung der Maßnahmen nicht in der Lage war, Marktanteile zurückzugewinnen, wurde als Beweis für dieses Vorbringen gewertet. Die allgemeine Verbesserung bei den anderen Schadensindikatoren sei dagegen die Folge der Änderung des Geschäftsmodells im Wirtschaftszweig der Union, und die daraus resultierende Produktionsverringerung und Umstellung auf Produkte mit höherem Mehrwert habe die zuvor erlittene Schädigung für einen Teil des Wirtschaftszweigs der Union gemildert. Die Schwierigkeiten der anderen Unionshersteller seien nicht durch gedumpte Einfuhren aus den betroffenen Ländern verursacht worden, sondern eher durch das Versäumnis, sich anzupassen.
(266)
Die Untersuchung zeigte, dass ein Teil des Wirtschaftszweigs der Union sich zwar auch dem höheren Marktsegment zugewandt hat, dass er aber weiterhin einige Teile des unteren und große Teile des mittleren Segments bedient. Die gedumpten Einfuhren dagegen betreffen nicht nur das untere, sondern auch das mittlere und in einigen Fällen sogar das obere Segment. Mit anderen Worten, es herrscht ein erheblicher Wettbewerb zwischen den in der Union hergestellten und den aus den betroffenen Ländern eingeführten Lederschuhen.
(267)
Ferner wurde behauptet, es gebe keinen Wettbewerb zwischen den Unionsherstellern und den betroffenen Ausführern, da die Unionshersteller sich auf Nischenprodukte konzentrierten und kein vollständiges Sortiment von Spezialschuhen wie Wanderschuhen, Bowlingschuhen und orthopädischen Schuhen anböten. In diesem Zusammenhang ist jedoch darauf hinzuweisen, dass diese Spezialschuhe nur einen kleinen Teil der betroffenen Ware ausmachen und daher keine nennenswerten Auswirkungen haben können. Auf jeden Fall ergab die Untersuchung, dass Spezialschuhe dieser Art entgegen der Behauptung in der Union hergestellt werden, wenngleich nur in begrenzten Mengen, und dass diese Schuhe in unmittelbarem Wettbewerb mit den eingeführten Spezialschuhen stehen. Im Übrigen ist, wie vorstehend erläutert, derzeit ein verstärkter Wettbewerb zwischen vielen dieser Spezialschuhe und dem klassischen „braunen Schuh“, der traditionell vom Wirtschaftszweig der Union hergestellt wird, festzustellen.
(268)
Was den Vergleich der Unionsproduktion mit den Einfuhren aus den betroffenen Ländern hinsichtlich der bedienten Alters- und Geschlechtssegmente anbelangt, so ergab die Untersuchung, dass in der Union Herren-, Damen- und Kinderschuhe in erheblichen Mengen hergestellt werden. Der Schwerpunkt liegt dabei auf Damenschuhen, auf die rund 55 % der Produktion entfallen, während Herren- und Kinderschuhe 35 % bzw. 10 % ausmachen. Bei den aus den betroffenen Ländern eingeführten Schuhen stellt sich die Untergliederung nach Alter und Geschlecht dagegen anders dar, hier liegt der Schwerpunkt mit rund 25 % stärker auf Kinderschuhen. Trotz dieser Unterschiede ist jedoch eindeutig festzustellen, dass alle drei Kategorien auf dem Unionsmarkt sowohl vom Wirtschaftszweig der Union als auch von Ausführern in erheblichen Mengen verkauft werden.
5.3.2. Mangelnde Effizienz der Unionshersteller, Strukturschwächen und Auswirkungen der Globalisierung
(269)
Eine Partei, die die Interessen der Verbraucher vertritt, machte geltend, das angebliche Dumping habe keine Auswirkungen auf die Lage des Wirtschaftszweigs der Union gehabt; nicht unlautere Handelspraktiken, sondern vielmehr der Globalisierungstrend und die Verlagerung der Produktion in Niedriglohnländer seien die Ursache für Arbeitsplatzverluste und Fabrikschließungen in der Union.
(270)
Mehrere andere interessierte Parteien wiesen auch darauf hin, dass der Wirtschaftszweig der Union nicht in der Lage gewesen sei, von den Maßnahmen und den Auswirkungen der geänderten Geschäftsmodelle zu profitieren; dies beweise, dasss es keinen Zusammenhang zwischen den Einfuhren und den Geschäftsergebnissen des Wirtschaftszweigs der Union gebe.
(271)
Der Wirtschaftszweig der Union sei von seiner Struktur her nicht in der Lage, sich im Wettbewerb auf dem Markt der Massenproduktion zu behaupten, und zwar vor allem wegen des Mangels an den erforderlichen Arbeitskräften und deren Kosten. Aus diesem Grund habe sich ein erheblicher Teil des Wirtschaftszweigs der Union auf ein neues Geschäftsmodell umgestellt und in Produktinnovation und Modernisierung investiert, so dass der Schwerpunkt nunmehr nicht mehr auf dem mittleren bis unteren Produktsegment, sondern auf dem mittleren bis oberen Segment sowie auf Luxusschuhen liege. Diese Unternehmen, die auf Nischenprodukte mit höherem Mehrwert abgestellt hätten, wiesen auch gute Geschäftsergebnisse auf. Hingegen verzeichneten diejenigen Unternehmen, die es versäumt hätten, sich der Globalisierung zu stellen, weiterhin schlechte Ergebnisse. Dieser Argumentation zufolge sollte die Lage der Unionshersteller daher als eine Folge ihrer Unternehmensstrategie betrachtet werden, die nicht mit den Einfuhren aus den betroffenen Ländern zusammenhänge.
(272)
Wie in den Abschnitten E.2 und G.4 ausgeführt, ergab sich bei der Untersuchung tatsächlich ein heterogenes Bild. Teile des Wirtschaftszweigs der Union stellen markenlose Schuhe im mittleren bis unteren Produktsegment her, die sie nicht direkt an den Einzelhandel verkaufen, sondern über Großhändler vertreiben. Das bedeutet indessen nicht, dass diese Unternehmen naturgemäß ineffizient wären. Wie aus der Untersuchung eindeutig hervorgeht, ist ihre schwierige Lage unabhängig von ihrer Wettbewerbsposition im Wesentlichen auf gedumpte Einfuhren zurückzuführen. Infolgedessen befinden sie sich in einer äußerst schwierigen finanziellen Lage, die sich im Bezugszeitraum noch drastisch verschärft hat. Viele dieser Unternehmen versuchen, sich auf das mittlere bis obere Marktsegment umzustellen und ihre Vertriebskanäle zu ändern, wegen des derzeitigen Drucks, der von den gedumpten Einfuhren ausgeht, ist diese Umstellung jedoch extrem schwierig.
(273)
Trotz der deutlichen Verbesserung und Neuausrichtung ihrer Geschäftsmodelle erreichen diejenigen Unternehmen, die sich auf ein anderes Geschäftsmodell umgestellt haben, nicht die in der Ausgangsuntersuchung ermittelte Zielgewinnspanne von 6 %. Dies zeigt, dass auch diese Gruppe dem allgemeinen Preisdruck ausgesetzt ist, der als Folge der gedumpten Einfuhren in allen Marktsegmenten zu spüren ist. Es ist daher wahrscheinlich, dass diese Gruppe in der Lage gewesen wäre, sich vollständig zu erholen, wenn sie nicht mit dem Preisdruck konfrontiert gewesen wäre, der von den anhaltenden (und sogar gestiegenen) Einfuhren gedumpter Lederschuhe ausging.
(274)
Die Tatsache, dass sogar die Unternehmen, die ein neues Geschäftsmodell eingeführt haben, noch immer unter dem schädigenden Dumping leiden, obwohl sie sich bei der Zusammenlegung der Ressourcen und bei der Spezialisierung als äußerst effizient erwiesen, lässt darauf schließen, dass mangelnde Effizienz und strukturelle Probleme im Wirtschaftszweig den Zusammenhang zwischen Dumping und Schädigung nicht widerlegen.
5.3.3. Auswirkungen der Einfuhren aus Drittländern
(275)
Einige interessierte Parteien gaben an, die wachsende Schuhindustrie in anderen Drittländern habe ihre Ausfuhren in die Union drastisch erhöht. Einfuhren aus Drittländern hätten im Bezugszeitraum erhebliche Auswirkungen auf die Lage des Wirtschaftszweigs der Union gehabt und seien gleichermaßen bedeutend für die Analyse des wahrscheinlichen Anhaltens oder Wiederauftretens der Schädigung bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen. Diesen Parteien zufolge würde das Außerkrafttreten der Maßnahmen das Gleichgewicht zwischen Einfuhren aus den betroffenen Ländern und Einfuhren aus anderen Ländern beeinträchtigen, da diese beiden Bezugsquellen austauschbar seien. Das Außerkrafttreten der Maßnahmen werde somit keine Auswirkungen auf den Wirtschaftszweig der Union haben.
(276)
Die Untersuchung ergab, dass die Einfuhren zu Niedrigpreisen aus Drittländern wie Indien und Indonesien umfangreich sind und zunehmen. Die Schuhbranche ist zu einem großen Teil in internationalen Gruppen organisiert, die über verschiedene Produktionsstandorte in verschiedenen Ländern verfügen. Dies ermöglicht eine gewisse Flexibilität, denn die Produktion kann verlagert werden, sobald ein Produktionsstandort in einem anderen Land entstanden ist. Den Untersuchungsergebnissen zufolge kann eine Niederlassung in einem anderen Land in einem bis zwei Jahren errichtet werden.
(277)
Die von China und Vietnam eingebüßten Marktanteile wurden möglicherweise von anderen Ausfuhrländern übernommen, insbesondere von Indien und Indonesien. Die Auswirkungen der Preise dieser Länder sind indessen nicht vergleichbar mit den Auswirkungen der Preise der Einfuhren aus China und Vietnam. Besonders deutlich ist die Preisdifferenz im Falle Indiens, wo der durchschnittliche Ausfuhrpreis (ohne Berücksichtigung von Unterschieden im Warensortiment) um 25,8 % über dem durchschnittlichen Ausfuhrpreis der aus Vietnam eingeführten Schuhe und um 40,3 % über dem durchschnittlichen Ausfuhrpreis der aus China eingeführten Schuhe liegt. Die Auswirkungen dieser Preise auf den Wirtschaftszweig der Union sind daher erheblich geringer. Der durchschnittliche Ausfuhrpreis der aus Indonesien eingeführten Schuhe liegt um 13,2 % über dem Durchschnittspreis der aus China eingeführten Schuhe und ist vergleichbar mit dem durchschnittlichen Ausfuhrpreis der aus Vietnam eingeführten Schuhe. Die relativen Auswirkungen der Einfuhren aus Indonesien dürften allerdings angesichts der geringen Einfuhrmengen begrenzt sein. Aus den dargelegten Gründen lässt sich nicht der Schluss ziehen, dass die Auswirkungen der relativen Mengen und höheren Preise der Einfuhren aus anderen asiatischen Ländern den Zusammenhang zwischen der Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union und der großen Menge gedumpter Einfuhren aus China und Vietnam widerlegen könnten.
5.3.4. Auswirkungen von Veränderungen des Verbrauchs und der Verbraucherpräferenzen und Auswirkungen von Veränderungen in der Struktur des Einzelhandels in der Union
(278)
Des Weiteren wurde geltend gemacht, die schlechten Ergebnisse des Wirtschaftszweigs der Union seien nicht den Einfuhren aus den betroffenen Ländern zuzuschreiben, sondern vielmehr einem Rückgang des Verbrauchs in der Union. Dieser Verbrauchsrückgang stehe im Zusammenhang mit Änderungen der Modetrends, bei denen eine Verlagerung vom klassischen Straßenschuh hin zum Freizeitschuh zu beobachten sei. Dementsprechend bevorzugten die Verbraucher heute Schuhe aus dem Niedrigpreissegment, das in der Regel durch Einfuhren aus Drittländern bedient werde.
(279)
In diesem Zusammenhang ergab die Untersuchung, dass der Verbrauch der betroffenen Ware zurückgegangen ist. Wäre jedoch eine vollständige Austauschbarkeit zwischen Lederschuhen und Schuhen aus anderen Materialien gegeben, so wäre dieser Rückgang weitaus stärker ausgefallen. Der Rückgang des Verbrauchs und die veränderten Verbraucherpräferenzen dürften daher für sich genommen kein Faktor sein, der an der Feststellung eines ursächlichen Zusammenhangs etwas ändern könnte.
(280)
Wie die Untersuchung zeigte, hat sich der Schuheinzelhandel breiter aufgestellt und neben dem traditionellen Schuhgeschäft eine Reihe neuer Absatzkanäle erschlossen, darunter Kaufhäuser, allgemeine Bekleidungsgeschäfte und Super-/Hypermärkte, auf die ein ganz erheblicher Teil des Umsatzes, möglicherweise mehr als 40 %, entfällt.
(281)
Es wurde ferner argumentiert, dieses äußerst wettbewerbsintensive Umfeld führe zu einem Preisdruck, der sich stärker auf den Wirtschaftszweig der Union ausgewirkt habe als die gedumpten Einfuhren. Zwar kann nicht ausgeschlossen werden, dass Druck durch den Einzelhandel für sich genommen ein Faktor sein kann, der Auswirkungen auf den Wirtschaftszweig der Union gehabt haben könnte, es ist aber zu bedenken, dass auch diese Struktur davon abhängig ist, dass Lieferanten gefunden werden, die zu niedrigen Preisen liefern können. Die großen Mengen gedumpter Waren waren ganz gewiss ein Schlüsselfaktor bei der Entstehung und dem Anhalten dieses Preisdrucks. Dass es den Unionsherstellern gelang, die Preise zu erhöhen, dürfte im Übrigen ebenfalls darauf hinweisen, dass die Auswirkungen der Veränderungen in der Einzelhandelsstruktur an der Feststellung eines ursächlichen Zusammenhangs zwischen der Schädigung und den gedumpten Einfuhren nichts ändern könnten.
5.3.5. Auswirkungen der Ausfuhrleistung der Unionshersteller
(282)
Die unzureichende Ausfuhrleistung des Wirtschaftszweigs der Union, die im Zusammenhang mit der Stärke des Euro gegenüber dem US-Dollar zu sehen sei, wurde ebenfalls als eine Ursache für die Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union genannt; folglich müsse die Ausfuhrleistung als solche getrennt von den Auswirkungen der Einfuhren aus den betroffenen Ländern betrachtet werden.
(283)
Ein Vergleich der Inlandspreise insgesamt mit den Preisen der Gesamtausfuhren lässt allerdings erkennen, dass die Ausfuhrpreise der Unionshersteller im Bezugszeitraum um rund 12 % stiegen und im UZÜ um rund 20 % über den Inlandspreisen lagen. Die Ausfuhrmengen blieben konstant bei etwa 25 % der Produktion. Da sich die Ausfuhrleistung der Unionshersteller der Untersuchung zufolge nur geringfügig verschlechtert hat, kann dem Vorbringen, die Ausfuhrleistung sei die Ursache für die Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union, nicht gefolgt werden.
5.4. Schlussfolgerung zu den Auswirkungen anderer Faktoren
(284)
Wie bereits erwähnt, machten mehrere interessierte Parteien geltend, andere Faktoren als die gedumpten Einfuhren seien die Hauptursache für die Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union.
(285)
Die entsprechenden Faktoren wurden ermittelt und sorgfältig analysiert. Die Tatsachen in diesem Fall zeigen indessen, dass keiner der anderen bekannten Faktoren, für sich genommen oder in Verbindung mit den übrigen Faktoren, den ursächlichen Zusammenhang zwischen den gedumpten Einfuhren und der von den Unionsherstellern erlittenen Schädigung widerlegen könnte.
H. WAHRSCHEINLICHKEIT EINES ANHALTENS DER SCHÄDIGUNG
1. BEI EINEM AUSSERKRAFTTRETEN DER MASSNAHMEN ZU ERWARTENDE MENGEN- UND PREISEFFEKTE AUF DIE LAGE DES WIRTSCHAFTSZWEIGS DER UNION
(286)
Nach Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung wurden die Einfuhren aus den untersuchten Ländern daraufhin überprüft, ob ein Anhalten der Schädigung wahrscheinlich ist.
(287)
Zur Ermittlung der wahrscheinlichen Auswirkungen des Außerkrafttretens der geltenden Maßnahmen auf den Wirtschaftszweig der Union wurden neben den oben zusammengefassten Feststellungen die nachstehenden Faktoren berücksichtigt.
1.1. VR China
(288)
Wie unter den Randnummern (261) und (262) festgestellt, hielten die Einfuhren großer Mengen zu gedumpten Preisen aus der VR China im UZÜ an.
(289)
Eine Analyse der Kapazitäten und der Entwicklung des Binnenmarktes in der VR China ergab zudem, dass die Ausfuhren in diesem bereits großen Umfang anhalten würden, sollten die Maßnahmen außer Kraft treten. Selbst wenn die Einfuhren, wie geltend gemacht wurde, infolge des Konjunktureinbruchs um bis zu 30 % zurückgehen würden, wären die Mengen weiterhin sehr groß.
(290)
Es wurde ferner der Schluss gezogen, dass die Union aufgrund ihres höheren Preisniveaus im Vergleich sowohl zum chinesischen Inlandsmarkt als auch zu Drittlandsmärkten weiterhin ein attraktiver Markt für Einfuhren aus China sein würde, falls die Maßnahmen außer Kraft treten sollten. Auch wenn ein gewisser Anstieg der Ausfuhrpreise nicht ausgeschlossen werden konnte, wurde dennoch der Schluss gezogen, dass diese Ausfuhren weiterhin gedumpt sein würden.
(291)
Die festgestellten hohen Dumping- und Unterbietungsspannen weisen darauf hin, dass die oben genannten Ausfuhren in die Union zu gedumpten Preisen erfolgen würden, die deutlich unter den Preisen und Kosten der Unionshersteller lägen.
(292)
Die kombinierte Wirkung dieser Mengen und Preise könnte für sich genommen eine weitere Verschlechterung der bereits prekären Lage der Unionshersteller zur Folge haben.
1.2. Vietnam
(293)
Auch im Falle Vietnams wurde ein Anhalten des Dumpings in großen Mengen im UZÜ festgestellt.
(294)
Außerdem wurde der Schluss gezogen, dass die Union nach wie vor der wichtigste Markt für die vietnamesischen Ausführer ist und dass dies auch bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen wahrscheinlich weiterhin der Fall sein würde.
(295)
In Anbetracht beträchtlicher Kapazitätsreserven in Vietnam sowie des Preisniveaus in der Union im Vergleich zum Preisniveau auf dem vietnamesischen Inlandsmarkt wie auch auf anderen Ausfuhrmärkten ist damit zu rechnen, dass die Einfuhren gedumpter Waren bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen noch weiter zunehmen würden. Selbst wenn die Einfuhren wie behauptet infolge des wirtschaftlichen Abschwungs zurückgehen würden, wären die Einfuhrmengen, wie es auch für China festgestellt wurde, weiterhin sehr erheblich.
(296)
Wie im Falle der VR China weist die festgestellte hohe Dumping- und Unterbietungsspanne darauf hin, dass die Ausfuhren in die Union zu gedumpten Preisen erfolgen würden, die deutlich unter den Preisen und Kosten der Unionshersteller lägen. Auch hier könnte die kombinierte Wirkung dieser Mengen und Preise für sich genommen eine weitere Verschlechterung der bereits prekären Lage der Unionshersteller zur Folge haben.
2. ARGUMENTE DER PARTEIEN
(297)
Einige interessierte Parteien brachten vor, andere Faktoren als die gedumpten Einfuhren aus den betroffenen Ländern ließen Zweifel an den wahrscheinlichen Auswirkungen der gedumpten Einfuhren auf die zukünftige Lage des Wirtschaftszweig der Union aufkommen.
(298)
Die in diesem Zusammenhang genannten Faktoren wurden bereits weitgehend in dem die Schadensanalyse betreffenden Abschnitt G.5 behandelt und müssen daher in diesem Abschnitt nicht erneut ausgeführt werden. Einige der Argumente betrafen allerdings Entwicklungen in der Zeit nach dem UZÜ und wurden daher einer zusätzlichen Analyse hinsichtlich ihrer zu erwartenden künftigen Auswirkungen unterzogen.
2.1. Wahrscheinliche Auswirkungen des Markteinbruchs
(299)
Mehrere Parteien vertraten die Auffassung, die Auswirkungen des wirtschaftlichen Abschwungs sollten getrennt von den angeblichen Auswirkungen der Einfuhren untersucht werden, da der Abschwung ein externer Faktor sei, der mit der Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens/Wiederauftretens des schädigenden Dumpings nichts zu tun habe. Der Wirtschaftszweig der Union sei von dem Abschwung besonders betroffen, weil die Verbraucher unter solchen Umständen aufgrund des Kaufkraftverlustes im Allgemeinen auf Waren von geringerer Qualität/mit niedrigerem Preis umstiegen.
(300)
Der Markteinbruch wird höchstwahrscheinlich zu einem weiteren Rückgang des Verbrauchs der betroffenen Ware führen. Obwohl Lederschuhe weiterhin eine starke Marktposition haben werden, dürften die Verkäufe erheblich zurückgehen, und zwar um mehr als die 7 %, die sie bereits in der Zeit vor dem Abschwung abgenommen haben.
(301)
Die wirtschaftlichen Schwierigkeiten werden Verbraucher und Einzelhändler wahrscheinlich preisbewusster machen, und eine Verringerung der Kaufkraft der Verbraucher könnte die Preise auf Einzelhandelsebene nach oben begrenzen. Dies wiederum könnte eine Segmentverschiebung (Wechsel der Verbraucher vom oberen/mittleren Marktsegment zum mittleren sowie vom mittleren zum mittleren/unteren Segment) auslösen und zu einer Zunahme der Reparaturen führen. Der Wettbewerb zwischen Lederschuhen und anderen, billigeren Waren aus Textilien und Kunststoff würde sich unter diesen Umständen höchstwahrscheinlich verschärfen.
(302)
Kurz, es kann nicht ausgeschlossen werden, dass der Abschwung auf dem Markt infolge seiner Auswirkungen auf Verbrauch und Preise zu einer Verschlechterung der Lage des Wirtschaftszweigs der Union beitragen wird. Gleichzeitig ist es jedoch auch wahrscheinlich, dass der wirtschaftliche Abschwung die Auswirkungen der gedumpten Einfuhren noch weiter verstärken wird, denn aufgrund des Abschwungs dürften alle Marktteilnehmer, einschließlich der Ausführer aus den betroffenen Ländern, einem Preisdruck ausgesetzt werden, der dazu führen könnte, dass ihre bereits gedumpten Preise noch weiter sinken. Noch niedrigere Preise werden aber auch das mittlere bis obere Segment unter Druck setzen und könnten die Unionshersteller unter Umständen zur Rückkehr in das mittlere bis untere Segment zwingen. Dies wiederum hätte einen noch schärferen Produktwettbewerb zwischen der Unionsproduktion und den gedumpten Einfuhren zur Folge.
2.2. Wahrscheinliche Auswirkungen der veränderten Verbrauchsgewohnheiten
(303)
Seitens mehrerer interessierter Parteien wurde geltend gemacht, eine künftige Verschlechterung der Ergebnisse des Wirtschaftszweigs der Union in der Zukunft werde, sofern sie überhaupt eintrete, nicht den Einfuhren aus den betroffenen Ländern zuzuschreiben sein, sondern vielmehr einem Rückgang des Verbrauchs in der Union. Dieser Verbrauchsrückgang stehe nicht nur mit dem Wandel der Modetrends im Zusammenhang, die eine Verlagerung vom klassischen Straßenschuh hin zum Freizeitschuh gebracht hätten, sondern auch mit dem konjunkturellen Abschwung. Durch diese Entwicklung werde die Tendenz der Verbraucher verstärkt, auf Schuhe aus dem Niedrigpreissegment umzusteigen, das in der Regel durch Einfuhren aus Drittländern bedient werde.
(304)
Ein Rückgang des Gesamtverbrauchs würde sich höchstwahrscheinlich nachteilig auf die Ergebnisse der Unionshersteller auswirken. Es ist jedoch auch möglich, dass die geringere Kaufkraft der Verbraucher bewirkt, dass der Markt weniger stark auf kurzlebige Modetrends reagiert und der klassische „braune Schuh“, also das Segment, in dem der Wirtschaftszweig der Union führend ist, eine Renaissance erlebt. Mithin kann nicht der Schluss gezogen werden, ein Verbrauchsrückgang würde die in der Union hergestellten Schuhe stärker treffen als die eingeführte Ware. Insgesamt werden die Unionshersteller aller Wahrscheinlichkeit nach zwar von einem Rückgang des Verbrauchs betroffen sein, aber die Auswirkungen gedumpter Einfuhren in großen Mengen aus den betroffenen Ländern werden nach wie vor ganz erheblichen Schaden verursachen, sollten die Maßnahmen außer Kraft treten.
2.3. Wahrscheinliche Auswirkungen eines Rückgangs der Ausfuhrleistung
(305)
Von einigen interessierten Parteien wurde des Weiteren vorgebracht, der wirtschaftliche Abschwung werde für die Unionsproduktion besonders gravierende Auswirkungen auf dem Ausfuhrmarkt haben.
(306)
In diesem Zusammenhang kann durchaus davon ausgegangen werden, dass sich die Finanzkrise, die weltweit spürbar sein wird, auch auf die EU-Ausfuhren auswirken wird. Eine rückläufige Ausfuhrtätigkeit könnte die allgemeine Entwicklung der Branche sicher negativ beeinflussen, es ist jedoch zu bedenken, dass die Tätigkeit der Unionshersteller zu drei Vierteln auf den Unionsmarkt hin orientiert ist. Daher kann nicht der Schluss gezogen werden, dass die wahrscheinlichen Auswirkungen einer Verschlechterung der Ausfuhrleistung für sich genommen den ursächlichen Zusammenhang zwischen den gedumpten Einfuhren und der von den Unionsherstellern erlittenen Schädigung widerlegen könnten.
2.4. Wahrscheinliche Auswirkungen struktureller Probleme und mangelnder Effizienz der Unionshersteller
(307)
Ferner wurde geltend gemacht, dass es den Unionsherstellern in der Vergangenheit schwergefallen sei, von den Maßnahmen zu profitieren, weil ihre Schwierigkeiten eher durch strukturelle Probleme und Ineffizienz des Wirtschaftszweigs selbst bedingt seien als durch das angebliche Dumping seitens Chinas und Vietnams. Der wirtschaftliche Abschwung werde die strukturellen Probleme der Branche verschärfen und den Zusammenhang zwischen der Schädigung und dem Dumping weiter entkräften.
(308)
Zunächst einmal sei daran erinnert, dass den Untersuchungsergebnissen zufolge die Unionshersteller ungeachtet ihrer Wettbewerbsposition eine bedeutende Schädigung durch die Einfuhren gedumpter Waren erlitten haben. Auf jeden Fall ist darauf hinzuweisen, dass sich der Wirtschaftszweig der Union, wie weiter oben dargelegt, zwar noch immer in einer prekären Lage befindet, dass er sich aber im Bezugszeitraum zumindest teilweise erholen und seinen Marktanteil stabilisieren konnte. Zudem war ein Großteil der Branche in der Lage oder ist gerade dabei, sein Geschäftsmodell neu zu definieren, und zwar durch i) die Zusammenlegung von Ressourcen in Clustern, um Spezialisierungen optimal zu nutzen und in der Gruppe von Größenvorteilen zu profitieren, ii) direkte Verkäufe an Einzelhändler und iii) die Herstellung von Schuhen im mittleren/oberen und im oberen Segment. Es ist äußerst unwahrscheinlich, dass es dem Wirtschaftszweig möglich gewesen wäre, diesen Prozess abzuschließen, wenn die Maßnahmen nicht eingeführt worden wären, und die Unternehmen, die derzeit noch dabei sind, ihr Geschäftsmodell umzustellen, werden höchstwahrscheinlich nicht in der Lage sein, die Umstellung zu beenden.
(309)
Es kann indessen auch damit gerechnet werden, dass der Marktabschwung einen verstärkten Druck bewirken und möglicherweise auch den Prozess für diejenigen Unternehmen stoppen wird, die bisher noch nicht in der Lage waren, sich mittels einer Änderung des Geschäftsmodells neu aufzustellen. Die Lage dieser Unternehmen könnte sich noch weiter verschlechtern, und viele Unternehmen in dieser Gruppe könnten aufgrund des verschärften Wettbewerbs sogar zum Aufgeben gezwungen werden. Auch die Unternehmen, die fortschrittlichere Geschäftsmodelle eingeführt haben, werden den Auswirkungen des Abschwungs auf dem Markt vermutlich nicht entgehen, da auch die Preise in dem oberen/mittleren Marktsegment, in dem sie spezialisiert sind, einem allgemeinen Abwärtsdruck ausgesetzt sein dürften.
(310)
Was allerdings die Beurteilung der Lage im Bezugszeitraum betrifft, so ließe sich nur schwerlich argumentieren, der wirtschaftliche Abschwung allein entkräfte den ursächlichen Zusammenhang mit den gedumpten Einfuhren. Ganz im Gegenteil, wie unter Randnummer (302) ausgeführt, wird der durch die gedumpten Billigeinfuhren verursachte Preisdruck höchstwahrscheinlich auch einen Dominoeffekt auslösen und einen noch größeren Teil der Unionsproduktion in das Segment hineintreiben, in dem die gedumpten Einfuhren angeboten werden, so dass sich der Druck durch die gedumpten Einfuhren auf die Unionshersteller erhöhen wird. Unter diesen Umständen wären die Unionshersteller somit mehr denn je davon abhängig, dass auch in Zukunft Antidumpingmaßnahmen gelten.
2.5. Wahrscheinliche Auswirkungen der Einfuhren aus Drittländern
(311)
Es wurde ferner geprüft, ob Einfuhren aus Drittländern die Auswirkungen der gedumpten Einfuhren auf die Lage des Wirtschaftszweigs der Union im Falle eines Außerkrafttretens der Maßnahmen beeinflussen könnten. In diesem Zusammenhang wurde geltend gemacht, dass die Ausfuhren aus Drittländern in die Union kontinuierlich zunehmen und in Anbetracht der gestiegenen Kosten in China und Vietnam sowie des wirtschaftlichen Abschwungs dem Wirtschaftszweig der Union in Zukunft die größten Probleme bereiten würden.
(312)
Angesichts des Preisunterschieds zwischen den gedumpten Einfuhren aus den betroffenen Ländern und den Einfuhren aus Drittländern wäre es jedoch eher wahrscheinlich, dass die chinesischen und vietnamesischen Ausfuhren einen Preisvorteil gegenüber den Einfuhren aus Drittländern erlangen würden. Dies wiederum würde auf einen relativen Rückgang solcher Einfuhren in der Zukunft schließen lassen. Wie in den Abschnitten C.3 und C.4 ausgeführt, gibt es keine Anzeichen, die es wahrscheinlich erscheinen ließen, dass sich die chinesischen oder die vietnamesischen Ausführer vom Unionsmarkt zurückziehen. Ganz im Gegenteil, die großen vorhandenen Produktionskapazitäten lassen den Schluss zu, dass sie großes Interesse daran haben, so lange wie möglich auf dem Markt zu bleiben.
(313)
Aus dieser Sachlage wird der Schluss gezogen, dass Einfuhren aus Drittländern im Falle des Außerkrafttretens der Maßnahmen aller Wahrscheinlichkeit nach nur geringe Auswirkungen auf die Lage des Wirtschaftszweigs der Union haben würden.
2.6. Wahrscheinliche Auswirkungen von Wechselkursschwankungen
(314)
Des Weiteren wurde argumentiert, die Schädigung der Unionshersteller werde infolge des Kursanstiegs des US-Dollar gegenüber dem Euro wahrscheinlich geringer werden. Die Währungsschwankungen würden die Preise der in Euro gehandelten gedumpten Einfuhren nach oben treiben, so dass sich die Preislücke zwischen den gedumpten Einfuhren und den Preisen der Unionshersteller schließen werde.
(315)
Es ist darauf hinzuweisen, dass im Rahmen der Untersuchung zu prüfen ist, ob dem Wirtschaftszweig der Union durch die Preise und Mengen der gedumpten Einfuhren eine bedeutende Schädigung zugefügt wurde (oder wahrscheinlich zugefügt wird) oder ob eine derartige Schädigung (oder die Wahrscheinlichkeit einer derartigen Schädigung) anderen Faktoren zuzuschreiben ist. In diesem Zusammenhang ist nach Artikel 3 Absatz 6 der Grundverordnung der Nachweis zu führen, dass das Preisniveau der gedumpten Einfuhren eine Schädigung verursacht (oder wahrscheinlich verursacht). Wichtig ist daher nur die Differenz zwischen den Preisniveaus, eine Analyse der Faktoren, die diese Preisniveaus beeinflussen, ist nicht erforderlich.
(316)
Bei der Untersuchung der wahrscheinlichen Auswirkungen der gedumpten Einfuhren auf die Preise des Wirtschaftszweigs der Union wird geprüft, ob Preisunterbietung, Preisdruck oder Verhinderung von Preiserhöhungen vorliegen. Zu diesem Zweck werden die Preise der gedumpten Ausfuhren mit den Verkaufspreisen des Wirtschaftszweigs der Union verglichen. Um vergleichbar zu sein, müssen die entsprechenden Ausfuhrpreise im Rahmen der Schadensberechnungen zuweilen in eine andere Währung umgerechnet werden. Die Wechselkurse sind in diesem Zusammenhang also nur von Belang, weil sie die Vergleichbarkeit der Preise sicherstellen. Somit liegt auf der Hand, dass die Wechselkurse grundsätzlich kein weiterer Schadensfaktor sein können.
(317)
Das wird auch durch Artikel 3 Absatz 7 der Grundverordnung bestätigt, der sich auf andere bekannte Faktoren als die gedumpten Einfuhren bezieht. Keiner der in diesem Artikel genannten anderen bekannten Faktoren ist für das Preisniveau der gedumpten Einfuhren ausschlaggebend.
(318)
Selbst wenn dieser Faktor berücksichtigt würde, ist es in Anbetracht des wahrscheinlichen Drucks auf die Verbraucherpreise in Zeiten eines konjunkturellen Abschwungs unwahrscheinlich, dass Einführer, die Ware aus den betroffenen Ländern beziehen, in der Lage wären, aufgrund des Kursanstiegs des US-Dollar die Preise für den Einzelhandel zu erhöhen. Im Übrigen sind Wechselkursentwicklungen als solche sehr schwer vorhersehbar, und in der Zeit nach dem UZÜ war ein Kursverlust des US-Dollar gegenüber dem Euro zu beobachten, der es unmöglich macht, den Schluss zu ziehen, dass Währungsschwankungen die Preise der gedumpten Einfuhren aus den betroffenen Ländern nach oben treiben werden.
(319)
Aus den dargelegten Gründen kann nicht geschlossen werden, dass die Entwicklung des Wechselkurses ein weiterer Schadensfaktor sein könnte.
3. SCHLUSSFOLGERUNG ZU DEN WAHRSCHEINLICHEN AUSWIRKUNGEN ANDERER FAKTOREN
(320)
Wie vorstehend ausgeführt, kann zwar nicht ausgeschlossen werden, dass andere Faktoren einschließlich des wirtschaftlichen Abschwungs sich auf die finanzielle Lage der Unionshersteller auswirken werden, die Untersuchung hat aber nicht ergeben, dass diese Faktoren für sich genommen den Zusammenhang zwischen den gedumpten Einfuhren und der anhaltenden Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union widerlegen könnten.
I. SCHLUSSFOLGERUNG ZUM ANHALTEN DER SCHÄDIGUNG
(321)
Wie in Abschnitt G.4 dargestellt, ergab die Untersuchung, dass die Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union im UZÜ anhielt. Nach Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung ist bereits das Anhalten der Schädigung ein deutliches Anzeichen dafür, dass die Schädigung wahrscheinlich auch künftig anhält und die Maßnahmen daher aufrechterhalten werden sollten.
(322)
Die Feststellungen zu den Einfuhren belegen, dass weiterhin mit großen Einfuhrmengen zu gedumpten Preisen zu rechnen ist und sich der Wettbewerb zwischen den gedumpten Einfuhren und den in der Union hergestellten Lederschuhen aufgrund des Preisdrucks (auch vor dem Hintergrund des wirtschaftlichen Abschwungs) wahrscheinlich verschärfen wird. Es zeigte sich auch, dass keine anderen bekannten Faktoren den engen Zusammenhang zwischen den gedumpten Einfuhren und der Schädigung, die die Unionshersteller erleiden würden, widerlegen würden.
(323)
Der Gesamtanalyse der Untersuchungsergebnisse zufolge wäre beim Außerkrafttreten der Maßnahmen weiterhin mit umfangreichen und möglicherweise steigenden Einfuhren aus China und aus Vietnam zu Preisen zu rechnen, die die Preise des Wirtschaftszweigs der Union auf einem noch niedrigeren Preisniveau unterböten. Durch den Konjunktureinbruch dürfte sich diese Entwicklung noch verstärken. Die gedumpten Einfuhren würden den Wirtschaftszweig der Union daher höchstwahrscheinlich erheblich schädigen. Unter diesen Umständen müsste der Wirtschaftszweig der Union entweder ebenfalls die Preise senken, um seinen Marktanteil zu halten, oder aber seine Verkaufspreise in der jetzigen Höhe beibehalten und dafür den Verlust von Abnehmern und letztendlich auch Absatzeinbußen in Kauf nehmen. Im ersten Fall müsste der Wirtschaftszweig der Union mit Verlust arbeiten, im zweiten Fall hätten die Umsatzeinbußen letztendlich steigende Kosten und damit ebenfalls Verluste zur Folge.
(324)
Darüber hinaus litt der Wirtschaftszweig der Union lange Jahre unter den Auswirkungen gedumpter Einfuhren und befindet sich derzeit in einer prekären wirtschaftlichen Lage. Allerdings wurde auch festgestellt, dass ein Großteil der Unionshersteller sich auf ein neues Geschäftsmodell umgestellt, seinen Geschäftsschwerpunkt auf das mittlere bis obere Warensegment mit höherem Wertzuwachs verlegt und seine Absatzkanäle gestrafft hat. Außerdem übernehmen diese Unionshersteller nach und nach Geschäftsbereiche derjenigen Unternehmen des Wirtschaftszweigs, die sich noch nicht anpassen und neue Geschäftsmodelle umsetzen konnten; um diese Umstellung im gesamten Wirtschaftszweig abzuschließen, wäre eine weitere Anpassungsfrist erforderlich.
(325)
Sollten die Antidumpingmaßnahmen in dieser heiklen Phase außer Kraft treten, würde sich die Lage der Unionshersteller weiter verschlechtern, die Umstellung auf ein neues Geschäftsmodell voraussichtlich abgebrochen und das Überleben eines Großteils des Wirtschaftszweigs in Frage gestellt.
(326)
Die Untersuchung ergab damit, dass aufgrund der Einfuhren aus China und Vietnam kurz- bis mittelfristig eine anhaltende Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union sehr wahrscheinlich ist, bis der Anpassungsprozess abgeschlossen ist.
J. STELLUNGNAHMEN INTERESSIERTER PARTEIEN NACH DER UNTERRICHTUNG
(327)
Nach der Unterrichtung über die Feststellungen gingen mehrere Stellungnahmen ein. Sie konnten indessen nichts an den Schlussfolgerungen ändern. Folgendes waren die Hauptargumente.
1. STELLUNGNAHMEN ZU FORMALEN UND VERFAHRENSTECHNISCHEN ASPEKTEN SOWIE IM ZUSAMMENHANG MIT DEM RECHT AUF INTERESSENVERTEIDIGUNG
1.1 Vertraulichkeit der Namen des Antragstellers
(328)
Mehrere interessierte Parteien bekundeten erneut ihre Besorgnis hinsichtlich der dem Antragsteller gewährten vertraulichen Behandlung und machten geltend, dass die Belegunterlagen keinerlei Anhaltspunkte dafür lieferten, dass die Bekanntgabe der Identität des Antragstellers sich nachteilig auf dessen Lage auswirken würde. Eine interessierte Partei fügte hinzu, dass nach den Gepflogenheiten der WTO die Nichtoffenlegung von Unterlagen nur mit einer guten Begründung zulässig sei, gleichgültig ob die Unterlagen von Natur aus vertraulich seien oder nicht. Gute Gründe wurden dieser Partei zufolge in dieser Untersuchung nicht angeführt.
(329)
Laut derselben Partei sollten, falls dem Antrag auf vertrauliche Behandlung dennoch stattgegeben werde, wenigstens sämtliche Angaben zum Einheitspreis und zu den Rentabilitätsindikatoren der Stichprobe offengelegt werden.
(330)
Wie unter den Randnummern (40) bis (42) ausgeführt, stützte sich die vertrauliche Behandlung der Identität des Antragstellers und der für die Stichprobe ausgewählten Hersteller auf einen ordnungsgemäß begründeten Antrag nach Artikel 19 der Grundverordnung. Die Behauptung, der Antragsteller habe keine hinreichende Begründung geliefert, trifft daher nicht zu. Gegenüber dem Argument, dass sämtliche Angaben zu Einheitspreis und Rentabilität offengelegt werden sollten, wird die Auffassung aufrechterhalten, dass dies zusammen mit öffentlich verfügbaren Informationen Rückschlüsse auf die Identität des Antragstellers zulassen würde. Innerhalb der Stichprobe würde die Bekanntgabe dieser Angaben überdies die Geschäftsinteressen der anderen in die Stichprobe einbezogenen Unternehmen berühren, die auch Konkurrenten auf dem Markt sind.
(331)
Die eingegangenen Stellungnahmen konnten daher nichts an der Schlussfolgerung ändern, dass die Identität der den Antrag unterstützenden Unionshersteller vertraulich zu behandeln ist.
1.2 Definition und Leistungsfähigkeit des Wirtschaftszweigs der Union
(332)
Mehrere interessierte Parteien machten geltend, dass die Kommission die Definition des Wirtschaftszweigs der Union und der Unionsproduktion unkorrekt gehandhabt habe.
(333)
Zwei Parteien machten geltend, dass eine Schadensuntersuchung auf Informationen zum Antragsteller und zu den Unterstützern des Antrags basieren müsse und sich nicht auf die gesamte Unionsproduktion beziehen dürfe. Diesen Parteien zufolge waren daher die verwendeten Makroindikatoren nicht repräsentativ.
(334)
Es wurde ebenfalls behauptet, dass die Kommission es versäumt habe, ein Unternehmen aus der Stichprobe auszuschließen, das im UZÜ die Produktion in der Union eingestellt habe. Einige Parteien behaupteten, dass die Mikroindikatoren sowie die Untersuchung der Preis- und Zielpreisunterbietungsspannen durch die Einbeziehung dieses Unternehmens verzerrt worden seien. Dagegen vertrat eine interessierte Partei, die keine Einwände gegen die Einbeziehung dieser Partei in die Stichprobe hatte, die Auffassung, dass für die Schadensbeurteilung alle Daten zu diesem Unternehmen, nicht nur die seine Tätigkeit in der Union betreffenden, berücksichtigt werden sollten.
(335)
Dieselben interessierten Parteien machten geltend, die Kommission habe es unterlassen, Unternehmen, die bis zu 25 % der Gesamtproduktion aus Drittländern einführten, aus der Definition des Wirtschaftszweigs der Union auszuschließen. Diesen interessierten Parteien zufolge bedeutete dies einen Wechsel der Methodik gegenüber Randnummer (231) der Verordnung, mit der die vorläufigen Maßnahmen im Zuge der Ausgangsuntersuchung eingeführt werden, der zufolge Unternehmen, die ihre Produktion in Drittländer verlagern hätten, nicht dem Wirtschaftszweig der Union zuzurechnen wären. Es wurde weiterhin geltend gemacht, dass entsprechend der allgemeinen Praxis der Kommission bei der Anwendung von Artikel 4 Absatz 1 der Grundverordnung Unternehmen auszuschließen seien, die etwa 25 % ihrer Gesamtproduktion einführten. In diesem Zusammenhang machte eine Partei ferner geltend, die Kommission sei zu Unrecht zu dem Schluss gekommen, keines der CEC-Mitglieder habe seine Produktion verlagert, obwohl während der Untersuchung eine Stellungnahme eingegangen sei, aus der das Gegenteil hervorgehe.
(336)
Ferner behaupteten mehrere interessierte Parteien, die Mitteilung zur Unterrichtung („General Disclosure Document“) sei in sich nicht schlüssig, da laut Randnummer (3) 35 % den Antrag unterstützten, laut Randnummer (193) dagegen nur 25 %.
(337)
Wie unter den Randnummern (193) bis (200) ausgeführt, wurde der Wirtschaftszweig der Union entsprechend den Bestimmungen von Artikel 4 Absatz 1 der Grundverordnung definiert. Die Beurteilung der gesamten Unionsproduktion erfüllt die Anforderungen der Grundverordnung. Das Vorbringen, die Schadensbeurteilung habe auf einer fehlerhaften Definition des Wirtschaftszweigs der Union beruht, ist daher zurückzuweisen.
(338)
Was das nicht aus der Stichprobe ausgeschlossene Unternehmen betrifft, so wird daran erinnert, dass die Gründe dafür unter den Randnummern (23) und (196) genannt werden. Die Kommission kam ferner zu dem Schluss, dass ein Ausschluss keinen Einfluss auf die Stichprobe hätte, was Leistungsfähigkeit und Schädigung, einschließlich Preisunterbietung, betrifft. Dies liegt an dem sehr geringen Gewicht dieses Unternehmens innerhalb der Stichprobe. Ob das Unternehmen förmlich ausgeschlossen wird oder nicht, hat daher keine praktischen Auswirkungen auf das Untersuchungsergebnis.
(339)
Wie unter Randnummer (195) dargelegt, wurden für die Ermittlung der Unionsproduktion nur Unternehmen berücksichtigt, die unter die Definition in Artikel 4 (einschließlich dessen Absatz 1) fallen. Den Aufzeichnungen zufolge wurden keine juristischen Personen berücksichtigt, die ihre Produktion verlagert hatten und die aus der Definition des Unionsherstellers nach Artikel 4 Absatz 1 hätten ausgeschlossen werden müssen. In diesem Zusammenhang wird daran erinnert, dass begrenzte Einfuhren als solche nicht als Produktionsverlagerung gelten. Eine geringe Zahl von antragstellenden Herstellern nahm tatsächlich Einfuhren vor, doch beschränkten sich die Einfuhrmengen in jedem Fall auf maximal 25 % der Gesamtproduktion der betroffenen Unternehmen. Das Vorbringen, die Kommission sei von der Praxis im ursprünglichen Fall oder von den Bestimmungen der Grundverordnung abgewichen, trifft daher nicht zu.
(340)
Zu der behaupteten Unstimmigkeit zwischen den Angaben zur Unterstützung des Antrags unter den Randnummern (3) und (193) ist anzumerken, dass unter Randnummer (193) lediglich festgestellt wird, dass die Unterstützung über dem gesetzlichen Mindestwert von 25% liegt; es handelt sich daher nicht um die Angabe des tatsächlichen, oberhalb dieser Schwelle liegenden Wertes.
1.3 Zeitraum für die Schadensbeurteilung
(341)
Mehrere interessierte Parteien machten geltend, dass die Festlegung des Zeitraums für die Schadensbeurteilung nicht kohärent sei. Insbesondere wurde die Auffassung vertreten, dass es zu unstimmigen Ergebnissen führen würde, wenn für bestimmte Indikatoren der Bezugszeitraum und für andere Schadensindikatoren der UUZ und das Jahr 2005 zugrunde gelegt würden. Andere interessierte Parteien machten geltend, dass die Kommission sich auf Daten aus dem Jahr 2005 und den UUZ gestützt habe, ohne diese Daten offenzulegen.
(342)
Die Bewertung der Schadensanalyse beruhte auf den Feststellungen im betroffenen Zeitraum, d.h. vom Jahr 2006 bis einschließlich zum UZÜ. Auf den UUZ und das Jahr 2005 wurde nur ergänzend Bezug genommen; dies hatte indessen keinen entscheidenden Einfluss auf die Schlussfolgerungen. Das Vorbringen, der Zeitraum der Schadensbeurteilung habe zu einer inkohärenten Untersuchung geführt, ist daher zurückzuweisen.
1.4 Repräsentativität der Stichprobe aus Unionsherstellern
(343)
Mehrere Parteien vertraten die Ansicht, die Stichprobe aus Unionsherstellern sei im Hinblick auf Produkttypen, Größe und geografische Verteilung nicht repräsentativ.
(344)
In diesem Zusammenhang wurde behauptet, dass die Kommission die geografische Verteilung der Stichprobe nicht ausreichend erläutert habe und diese auf keinen Fall repräsentativ sei, da es mindestens 7 Mitgliedstaaten gebe, in denen zwar Schuhe produziert würden, von denen aber nur vier in die Stichprobe einbezogen seien. Zusätzlich wurde behauptet, dass insbesondere ein Mitgliedstaat überrepräsentiert sei. Eine interessierte Partei verlangte ferner, die Kommission solle Informationen über das Ausmaß der Veredelungsvereinbarungen mit dem Wirtschaftszweig der Union bereitstellen.
(345)
Eine Partei machte weiterhin geltend, dass Damenschuhe in der Stichprobe überrepräsentiert seien, und eine andere Partei merkte an, dass die Rentabilität der Stichprobe im Vergleich zu dem aus dem Antrag abgeleiteten Wert nicht repräsentativ sei.
(346)
Unter Randnummer (28) werden nähere Angaben zur geografischen Verteilung der Stichprobe und ihrer Repräsentativität gegenüber der Gesamtverbreitung in der Union geliefert. In diesem Kontext wird daran erinnert, dass die Stichprobe die geografische Verteilung der Gesamtpopulation weitgehend widerspiegelte und dass eine exakt identische geografische Verteilung nicht erforderlich ist. Überdies ergab die Untersuchung, dass ungefähr 60 % der Produktion der in die Stichprobe einbezogenen Hersteller über sogenannte Weitervergabe- oder Veredelungsvereinbarungen erfolgte.
(347)
Da solche Weitervergabe- oder Veredelungsvereinbarungen auch unter Unternehmen in verschiedenen Mitgliedstaaten vorkommen, wurde zusätzlich dafür gesorgt, dass die Produktion dem Mitgliedstaat des auftraggebenden Unternehmens zugerechnet wurde.
(348)
Eine gewisse Schwankungsbreite bei der Gewichtung eines Mitgliedstaates führt daher nicht dazu, dass die Stichprobe unrepräsentativ wird. Ebenso besteht bei Berücksichtigung der Weitervergabevereinbarungen und der Tatsache, dass sich zwei Drittel der Produktion in drei Mitgliedstaaten konzentrieren, keinerlei Notwendigkeit, Vertreter von 7 Herstellerländern aufzunehmen.
(349)
Es wird daran erinnert, dass die in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller, wie unter Randnummer (29) ausgeführt, einen repräsentativen Querschnitt von Produktpaletten anbieten, der die Produktpalette der Gesamtpopulation widerspiegelt. Gleiches gilt für die Verteilung von Herren-, Damen- und Kinderschuhen: Obwohl in allen Kategorien Schwankungen auftreten, werden alle drei sowohl von den in die Stichprobe einbezogenen Unternehmen als auch von der Gesamtpopulation in nennenswerten Mengen verkauft. Bei der Rentabilität bestehen Unterschiede zwischen der Stichprobe und dem Antrag, wodurch die Stichprobe jedoch nicht unrepräsentativ wird. In jedem Fall ist anzumerken, dass die Rentabilität der Stichprobe in derselben Größenordnung liegt wie die anhand aller Angaben im Antrag ermittelte Rentabilität.
1.5 Höhe der Zölle in der Ausgangsuntersuchung
(350)
Einige Parteien argumentierten, China sei schon seit der Ausgangsuntersuchung gegenüber Vietnam diskriminiert worden, denn auf Einfuhren aus China sei ein höherer Zoll festgelegt worden, obwohl die festgestellte Dumpingspanne für China niedriger gewesen sei als für Vietnam. Es wurde ebenfalls geltend gemacht, China sei durch die Methode zur Anpassung der Schadenspanne in der Ausgangsuntersuchung diskriminiert worden.
(351)
Zunächst erfordern die Rechtsvorschriften derUnion, dass Zölle nach der Regel des niedrigeren Zolls festgelegt werden; dies bedeutet, dass statt der Dumpingspanne die Schadenspanne ausschlaggebend sein kann. Zweitens wurde es, um den geringstmöglichen Schutzzoll gegen schädigendes Dumping aus China und Vietnam verhängen zu können, in der Ausgangsuntersuchung für notwendig befunden, die nicht schädigenden Mengen und Werte zu berücksichtigen, woraus sich die verhängten Zölle ergaben. In diesem Zusammenhang wird daran erinnert, dass eine Auslaufüberprüfung dazu dient, zu bewerten, ob die verfügbaren Fakten eine Beibehaltung der Maßnahmen in ihrer derzeitigen Form für einen weiteren Zeitraum rechtfertigen. Änderungen der Höhe der Zölle sind nicht Gegenstand dieser Untersuchung, diesbezügliche Argumente können daher nicht berücksichtigt werden.
2. EINGEGANGENE STELLUNGNAHMEN ZUR SCHADENSANALYSE
2.1 Kumulierung der chinesischen und vietnamesischen Einfuhren
(352)
Eine interessierte Partei wandte ein, die Bedingungen für eine Kumulierung seien nicht erfüllt, da sich der Trend für Vietnam doch stark von demjenigen für China unterscheide. Außerdem könne bei den vietnamesischen Einfuhren nicht länger davon ausgegangen werden, dass sie eine Schädigung verursachten, da die im UZÜ verzeichneten Mengen geringer seien als die in der Ausgangsuntersuchung ermittelten nicht schädigenden Mengen.
(353)
Bekanntlich ergab die ausführliche Analyse unter den Randnummern (216) ff. dass die Kumulierungsbedingungen erfüllt waren. In Anbetracht dessen ist der Einwand bezüglich der nicht schädigenden Mengen irrelevant.
2.2 Auswirkungen der Produktionsauslagerung
(354)
Eine interessierte Partei brachte vor, der Unterlage zur Unterrichtung sei zu entnehmen, dass der Wirtschaftszweig der Union weiterhin Teile seiner Produktion auslagere. Dies zeige, dass die Auslagerung mit den geltenden Zöllen nicht gestoppt werden konnte.
(355)
Hierzu sei daran erinnert, dass der Zweck der Zölle nicht darin besteht, eine Auslagerung zu stoppen oder zu fördern, sondern darin, durch gedumpte Einfuhren verursachte Handelsverzerrungen zu korrigieren. Außerdem wird darauf verwiesen, dass mehrere Unternehmen, für die die Maßnahmen nicht gelten, Teile ihrer Produktion in andere Mitgliedstaaten oder andere Drittländer ausgelagert haben. Aus den vorstehenden Gründen kann dieses Vorbringen nicht berücksichtigt werden.
2.3 Auswirkungen der Makroindikatoren
(356)
Eine interessierte Partei gab zu bedenken, dass die Antworten nationaler Verbände als Quelle für Informationen zu Schadensindikatoren nicht ausreichend seien, da manchen Antworten lediglich Angaben zu einigen der Schadensindikatoren zu entnehmen seien. Auch die Tatsache, dass nur neun Antworten vorliegen, wurde beanstandet.
(357)
Mehrere Parteien stellten die Makroindikatoren in Frage, da diese auf der Grundlage der gesamten Unionsproduktion und nicht aufgrund von Angaben der Antragsteller und der den Antrag unterstützenden Unternehmen erstellt worden seien. Die Gründe für die Erstellung der Makroindikatoren wurden bereits unter Randnummer (337) erläutert und bedürfen daher keiner weiteren Erklärung. Eine interessierte Partei machte geltend, die Makroindikatoren seien keinesfalls zuverlässig. Als Beispiel für ihre Unzuverlässigkeit wurde die Tatsache angeführt, dass seit der Ausgangsuntersuchung ein Beschäftigungszuwachs von 359 % verzeichnet worden sei. Das Vorbringen wurde durch die Beobachtung untermauert, dass die Makroindikatoren in mehreren Fällen von den in der Stichprobe beobachteten Indikatoren abwichen.
(358)
Mehrere Parteien brachten vor, die in der Unterlage zur Unterrichtung enthaltenen Verbrauchstrends seien inkohärent, da in einem Abschnitt ein Rückgang von 7 % angegeben sei, in einem anderen hingegen ein Minus von 14 %. Dementsprechend hielten diese Parteien auch die Angaben zur Produktionskapazität und zur Beschäftigung für inkohärent, denn hier zeichneten sich ebenfalls unterschiedliche Trends ab, auch wenn in der Unterlage zur Unterrichtung der Schluss gezogen wurde, dass die beiden verknüpft seien.
(359)
Was die Quellen anbelangt, so hatte die Kommission - wie unter den Randnummern (225) bis (226) erläutert - von nationalen Verbänden Angaben angefordert und erhalten, die ihnen vernünftigerweise zur Verfügung standen. Dass damit nicht alle Schadensindikatoren abgedeckt sind, ist in keiner Weise ungewöhnlich, sondern der Tatsache zuzuschreiben, dass diese Verbände zu Daten über einige spezifische Indikatoren einfach keinen Zugang haben. Aus diesem Grund beschafft sich die Untersuchungsbehörde solche Daten anhand einer repräsentativen Unternehmensstichprobe. Auf die neun nationalen Verbände, die Antworten vorlegten, entfällt ein Großteil der Produktion (über 80 % der Gesamtproduktion der Union); ihre Antworten wurden durch verfügbare statistische Informationen sowie andere Angaben interessierter Parteien ergänzt.
(360)
Bezüglich des Beschäftigungsniveaus sei daran erinnert, dass die Angabe von 57 000 Beschäftigten vom Antragsteller stammt. Bei der aktuellen Zahl von 262 000 Beschäftigten handelt es sich um einen Makroindikator, der sich auf den oben definierten Wirtschaftszweig der Union bezieht. Zum Unterschied zwischen den Indikatoren für die Stichprobe und den Indikatoren für den gesamten Wirtschaftszweig der Union sei daran erinnert, dass sich diese Indikatoren nicht exakt entsprechen müssen, um repräsentativ zu sein. Außerdem spricht auch die Tatsache, dass sich für diese Indikatoren dieselben Trends ergaben, für ihre Repräsentativität. Was die angebliche Inkohärenz beim Verbrauch anbelangt, so bezieht sich der Rückgang um 7 % auf den Zeitraum von 2006 bis zum Ende des UZÜ, während sich der Rückgang um 14 % auf den Zeitraum von 2005 bis zum Ende des UZÜ bezieht.
(361)
Aus vorstehenden Gründen müssen die Vorbringen in Bezug auf Zusammensetzung und Analyse der Makroindikatoren zurückgewiesen werden.
2.4 Auswirkungen von Mikroindikatoren
(362)
Eine interessierte Partei wandte ein, der vom Wirtschaftszweig der Union erzielte Gewinn von 3 % sollte - vor allem vor dem Hintergrund des Markteinbruchs - als gutes Ergebnis gewertet werden. Auch werde die Behauptung, der Wirtschaftszweig der Union sei durch die chinesischen und vietnamesischen Einfuhren unter Preisdruck geraten, durch die Feststellung, dass der Wirtschaftszweig der Union im Bezugszeitraum seine Preise um 30 % erhöhen konnte, nicht bestätigt.
(363)
Die in der Ausgangsuntersuchung ermittelte Gewinnspanne, die ohne schädigendes Dumping zu erwarten wäre, liegt bei 6 %, also weit über den vom Wirtschaftszweig der Union erzielten 3 %, die im Übrigen nicht ausreichen, um mittelfristig die Existenzfähigkeit der Unternehmen zu sichern und die laufenden Umstrukturierungsmaßnahmen zu finanzieren. Die Gewinnspannen müssen auch im Vergleich zu den äußerst robusten Gewinnspannen der Einführer gesehen werden. Was die Verkaufspreise des Wirtschaftszweigs der Union anbelangt, so konnte ihr Anstieg die direkte Konkurrenz zwischen den Waren nicht verhindern, was wiederum die Unterbietungs- und die Zielpreisunterbietungsspanne beeinflusste. Die niedrige Gewinnspanne ist ein Beweis für den Preisdruck, denn der Wirtschaftszweig der Union konnte keine höhere Handelsspanne anwenden.
(364)
Aus vorstehenden Gründen müssen die Vorbringen in Bezug auf die Analyse der Mikroindikatoren zurückgewiesen werden.
2.5 Preisunterbietungsanalyse
(365)
Mehrere interessierte Parteien äußerten Bedenken hinsichtlich der von der Kommission durchgeführten Preisunterbietungsanalyse. Es wurde behauptet, die Kommission habe die Übereinstimmung zwischen den Warenkontrollnummern (PCN) künstlich erhöht, indem sie bestimmte Schuhe anstatt der Warengruppe E der Warengruppe A zugeordnet hätte.
(366)
Mehrere interessiere Parteien beanstandeten, die Kommission habe es versäumt, sie über die Gründe für die Herabsetzung der in der Ausgangsuntersuchung festgesetzten Berichtigung für F&E zu unterrichten. Auch über den Umfang der Berichtigungen für Verkäufe an unverbundene Handelsunternehmen seien sie nicht unterrichtet worden.
(367)
Die Behauptung, durch eine Neuzuordnung zu den PCN sei künstlich eine Übereinstimmung herbeigeführt worden, trifft nicht zu. Wie unter den Randnummern (57) ff. erläutert, wurde keinerlei Neuzuordnung vorgenommen, vielmehr musste die Kategorie in den Fällen geändert werden, in denen die Parteien die Schuhe der falschen Kategorie zugeordnet hatten.
(368)
Zu dem Vorbringen, die Änderung der Berichtigung für F&E sei nicht begründet worden, ist anzumerken, dass die Berichtigung anhand derselben Methode wie in der Ausgangsuntersuchung ermittelt wurde, d.h. auf der Grundlage überprüfter Angaben der kooperierenden Parteien für den UZÜ. Der cif-Preis der Ausführer wurde auf der Grundlage von Daten ermittelt, die von den Unternehmen selbst vorgelegt wurden, und erforderlichenfalls korrigiert.
(369)
Aus den vorstehenden Gründen mussten die Vorbringen, die Preisunterbietungsanalyse weise Mängel auf, zurückgewiesen werden.
2.6 Schlussfolgerung zum Anhalten der Schädigung
(370)
Mehrere interessierte Parteien machten geltend, die Gesamtindikatoren für die Schädigung seien alle positiv, die Kommission habe ihre Schlussfolgerung zum Anhalten der Schädigung ausschließlich auf die Rentabilität gestützt. Außerdem hätte angesichts der Tatsache, dass im UZÜ die höchste Rentabilität seit 2001 verzeichnet wurde, auch dieser Indikator als Hinweis darauf interpretiert werden müssen, dass der Wirtschaftszweig der Union nicht mehr geschädigt werde. Des Weiteren führten einige Parteien einzelne Beispiele von florierenden Unternehmen an, um ihre Behauptung, der Wirtschaftszweig der Union werde nicht geschädigt, zu untermauern.
(371)
Ein weiteres Unternehmen vertrat die Auffassung, die Kommission habe es bei der Beurteilung der Produktion und der Verkäufe sowie bei der allgemeinen Beurteilung der Schädigung versäumt, die Auswirkungen der Umstellung des Geschäftsmodells zu berücksichtigen. Auch den Auswirkungen der Produktionsauslagerung sei nicht Rechnung getragen worden und der Durchschnittsgewinn in der Stichprobe wäre außerdem viel höher gewesen, wenn die ausgelagerten Tätigkeiten berücksichtigt worden wären.
(372)
In diesem Zusammenhang wird darauf verwiesen, dass es sich bei der Analyse von Schadensindikatoren naturgemäß um eine allgemeine Analyse handelt und dass sich nicht alle Indikatoren verschlechtern müssen, damit eine Schädigung festgestellt werden kann. Darüber hinaus sollte auch bedacht werden, dass während des Analysezeitraums Maßnahmen in Kraft waren und daher logischerweise mit einer gewissen Abschwächung der Schädigung zu rechnen war. Dessen ungeachtet verschlechterten sich in dem betreffenden Zeitraum - wie bereits unter den Randnummern (257) ff. erläutert - Verbrauch, Produktion, Verkäufe und Kapazitätsauslastung, die Preis- und Zielpreisunterbietung auf hohem Niveau dauerten an und die Rentabilität blieb auf einem sehr niedrigen Niveau, das deutlich unter dem normalen Gewinn lag, der ohne schädigendes Dumping zu erwarten gewesen wäre. Insgesamt zeigte das Bild, dass die Schädigung durch die Maßnahmen teilweise abgeschwächt, keinesfalls aber beseitigt wurde.
(273)
In einem Wirtschaftszweig mit über 18 000 Unternehmen ist davon auszugehen, dass die Geschäftsergebnisse einzelner Unternehmen von denen der Mehrheit abweichen, dies bedeutet jedoch nicht, dass der keine Schädigung des Wirtschaftszweigs insgesamt vorliegt. Bekanntlich ergab sowohl die Analyse von Makroindikatoren für den Wirtschaftszweig insgesamt als auch von Mikroindikatoren für eine repräsentative Herstellerstichprobe (beide nach Artikel 4 Absatz 1 der Grundverordnung), dass die Schädigung angehalten hatte.
(374)
Was die Auswirkungen der Umstellung des Geschäftsmodells anbelangt, so bezieht sich der berechnete Durchschnittsgewinn auf die Unionshersteller in der Stichprobe. Alle Änderungen (darunter Geschäftsmodell und Handelsstufe) wurden bei der Analyse berücksichtigt. Aus rechtlichen Gründen dürfen die Einfuhrtätigkeiten eines Wirtschaftsbeteiligten nicht auf seine Situation als Hersteller angerechnet werden.
(375)
Aus vorstehenden Gründen bleiben die Schlussfolgerungen zur Schädigung unter den Randnummern (257) bis (260) unverändert.
3. STELLUNGNAHMEN ZUM URSÄCHLICHEN ZUSAMMENHANG ZWISCHEN DER ANHALTENDEN SCHÄDIGUNG DES WIRTSCHAFTSZWEIGS DER UNION UND DEN GEDUMPTEN EINFUHREN
(376)
Mehrere interessierte Parteien vertraten die Ansicht, die Kommission habe es versäumt, den vollen Umfang der Auswirkungen anderer Ursachen auf die finanzielle Existenzfähigkeit der Unionshersteller zu berücksichtigen. Allgemein wurde behauptet, die Kommission habe die Auswirkungen anderer Ursachen zu isoliert betrachtet. Die isolierte Beurteilung der einzelnen Auswirkungen habe dazu geführt, dass alle Auswirkungen, abgesehen von der zur gegebenen Zeit untersuchten, den gedumpten Einfuhren zugeschrieben worden seien.
(377)
Mehrere interessierte Parteien machten geltend, die Kommission habe die Auswirkungen der Einfuhren aus anderen Drittländern unterschätzt. Der gewogene Durchschnittspreis der Einfuhren aus Drittländern liege nur 0,39 EUR über den entsprechenden Preisen der Einfuhren aus der VR China und Vietnam und habe daher erhebliche Auswirkungen auf den Wirtschaftszweig der Union. Außerdem wären insbesondere die Preise der Einfuhren aus Indien und Indonesien niedriger als die Preise der Einfuhren aus den betroffenen Ländern, wenn die Anlandepreise anstatt der cif-Preise verglichen worden wären.
(378)
Mehrere Parteien beanstandeten, die Kommission habe es versäumt, die Schlussfolgerung zu begründen, dass die betroffene Ware mit der in der Union hergestellten gleichartigen Ware konkurriere. Außerdem stehe diese Schlussfolgerung im Widerspruch zu der in mehreren Abschnitten der Unterlagen zur Unterrichtung enthaltenen Aussage, der Wirtschaftszweig der Union bediene schwerpunktmäßig das mittlere bis obere Marktsegment. Diese Aussage sei nur schwer mit der Schlussfolgerung in Einklang zu bringen, dass die Ware des Wirtschaftszweigs der Union mit den chinesischen und vietnamesischen Waren des Niedrigpreissegments konkurriere. Eine interessierte Partei brachte vor, die Kommission habe es versäumt zu definieren, welche Waren als Waren des oberen, des mittleren und des unteren Marktsegments einzustufen sind und behauptete, es sei kein Beweis dafür erbracht worden, dass der Wirtschaftszweig der Union seine Produktion derzeit tatsächlich auf höhere Marktsegmente umstelle.
(379)
Eine interessierte Partei wandte ein, die Kommission habe es versäumt, die Auswirkungen der Änderungen beim Verbrauch und der Krise auf den Wirtschafts-zweig der Union zu berücksichtigen. Sie habe insbesondere den falschen Schluss gezogen, die Einfuhrpreise würden infolge der Krise sinken, während in den sechs Monaten nach dem UZÜ die Entwicklung tatsächlich dahin gegangen sei, dass die Mengen zurückgingen und die Preise anstiegen.
(380)
Eine interessierte Partei machte geltend, die Kommission habe keine hinreichenden Beweise dafür vorgelegt, dass die Schwierigkeiten, mit denen sich der Wirtschaftszweig konfrontiert sieht, nicht auf Strukturmängel zurückzuführen seien. Der Einwand, dass auch für diejenigen Unternehmen eine Schädigung vorgelegen habe, die ihr Geschäftsmodell umgestellt hatten, müsse zurückgewiesen werden, da ihrer Meinung nach eine Umstellung des Geschäftsmodells an sich nicht zwangsläufig bedeute, dass keine strukturellen Probleme vorlägen.
(381)
Eine Partei behauptete, die Kommission habe es bei der allgemeinen Analyse anderer Ursachen außerdem versäumt, die Auswirkungen der Umstellung des Geschäftsmodells auf den Gewinn der Unionshersteller und die Auswirkungen der Produktionsauslagerung sowie des Mangels an ausgebildeten Arbeitskräften auf den Wirtschaftszweig der Union zu berücksichtigen.
(382)
Hierzu sei daran erinnert, dass im Rahmen der Überprüfung eine äußert sorgfältige und umfassende Analyse anderer Faktoren vorgenommen wurde. Außerdem wird an die Schlussfolgerung unter Randnummer (285) erinnert, der zufolge diese Faktoren sowohl zusammengenommen als auch getrennt analysiert wurden, daher kann die Behauptung, die Kommission habe die einzelnen Faktoren zu isoliert betrachtet, nicht aufrechterhalten werden.
(383)
Zu den Auswirkungen der Einfuhren aus Drittländern hatte die Untersuchung ergeben, dass sich die Preise der Einfuhren aus den betroffenen Ländern erheblich von den Preisen der Einfuhren aus anderen Drittländern unterscheiden; in der Mehrzahl dieser Drittländer liegen die Durchschnittspreise deutlich über denjenigen der VR China und der Vietnams. Wie unter Randnummer (277) erläutert, gelten diese Unterschiede auch für Indien und im Vergleich zur VR China auch für Indonesien. Selbst wenn die unterschiedlichen Einfuhrpreise nicht berücksichtigt würden, so machen die Marktanteile von Indien und Indonesien doch lediglich 8 % bzw. 5 % aus, während auf die VR China und Vietnam ein Marktanteil von 29 % entfällt. Die Auswirkungen der Einfuhrmengen widerlegen somit nicht den ursächlichen Zusammenhang.
(384)
Randnummer (265) enthält eine umfassende Analyse der Konkurrenz zwischen den aus den betroffenen Ländern eingeführten Schuhe und den in der Union hergestellten Schuhen. Es bleibt lediglich hinzuzufügen, dass gemäß den Feststellungen zu den Stichprobenunternehmen, die ihr Geschäftsmodell umgestellt hatten, eindeutig belegt ist, dass dieser Teil des Wirtschaftszweigs seine Produktion auf höhere Marktsegmente umstellte. Außerdem wurden auch im mittleren/oberen Marktsegment gedumpte Einfuhren festgestellt. Nachweise zu den in der Union hergestellten Warentypen und zu den Warentypen der Einfuhren sind auch der nicht vertraulichen Akte zu entnehmen. Wie bereits in der Ausgangsuntersuchung festgestellt wurde, sind im „mittleren/oberen“ Marktsegment vor allem Markenschuhe zu höheren Einzelhandelspreisen vertreten. Das untere Marktsegment umfasst Nicht-Markenschuhe zu niedrigeren Preisen. Aus vorstehenden Gründen kann dem Vorbringen, die Analyse der Konkurrenz zwischen den Waren entbehre einer fundierten Grundlage, nicht aufrechterhalten werden.
(385)
Die Randnummern (278) ff. enthalten eine eingehende Analyse der Auswirkungen der geänderten Verbrauchstrends. Was die Wirtschaftskrise anbelangt, so wurde bei der Überprüfung sorgfältig darauf geachtet, dass die Auswirkungen des Abschwungs nicht den gedumpten Einfuhren zugeschrieben wurden. In diesem Zusammenhang ist vor allem zu betonen, dass der UZÜ, auf den die Schadensanalyse gestützt war, einen Zeitraum vor dem Beginn der Krise betraf. Folglich sind die Auswirkungen des Abschwungs nicht in die Analyse des UZÜ eingeflossen. Da einige interessierte Parteien geltend machten, die Wirtschaftskrise und nicht die gedumpten Einfuhren seien die eigentliche Ursache für die Probleme des Wirtschaftszweigs der Union, wurde noch eine zusätzliche Analyse durchgeführt, bei der insbesondere die Entwicklungen nach dem UZÜ geprüft wurden. Durch einen Anstieg der Einfuhrpreise in den sechs Monaten nach dem UZÜ dürfte die unter Randnummer (302) erläuterte Schlussfolgerung, dass der Abschwung die Auswirkungen des Dumpings verstärken könnte, nicht widerlegt werden. Der erwartete Preisdruck würde auf alle Ebenen durchschlagen, nicht zuletzt auf den Einzelhandel. Aus den vorstehenden Gründen wird dem Vorbringen, die Auswirkungen des Rückgangs beim Verbrauch und des Wirtschaftsabschwungs seien nicht berücksichtigt worden, nicht stattgegeben.
(386)
Die Unterlage enthält eine umfassende Analyse der Lage des Wirtschaftszweigs der Union im Hinblick auf die Umstellung des Geschäftsmodells und auf die Geschäftsergebnisse. Es bleibt hinzuzufügen, dass sich die Auswirkungen der Umstellung des Geschäftsmodells eindeutig in der schrittweisen Verbesserung der Schadensindikatoren für diese Gruppe von Unternehmen widerspiegelte. Das verbesserte Kosten-Preis-Verhältnis belegt, dass sich dieses neue Geschäftsmodell als effizient und tragfähig erwies. Das Vorbringen, die Umstellung des Geschäftsmodells sei kein Beweis für die Effizienz des Wirtschaftszweigs der Union, muss daher zurückgewiesen werden.
(387)
Schließlich sei daran erinnert, dass entgegen den Behauptungen die Auswirkungen der Umstellung des Geschäftsmodells auf die Rentabilität, die Verkäufe und die Produktion analysiert und auch bei der Beurteilung der Behauptung berücksichtigt wurden, die Probleme des Wirtschaftszweigs der Union seien struktureller Art. Wie bereits unter Randnummer (23) erläutert, wurde bei der Analyse auch dem Geschäftsmodell der Produktionsauslagerung Rechnung getragen. Im Abschnitt „Unionsinteresse“ wurde darüber hinaus die Lage der Einführer und Einzelhändler beurteilt und auch alle Daten des von der Definition des Wirtschaftszweigs der Union ausgenommenen kooperierenden Herstellers wurden sorgfältig analysiert. Die nicht begründete Behauptung, der Mangel an ausgebildeten Arbeitskräften sei die Ursache für die Probleme des Wirtschaftszweigs der Union, wurde unter Randnummer (244) behandelt und bedarf keiner weiteren Erklärung. Aus den vorstehenden Gründen muss das Vorbringen, die Kommission habe es versäumt, andere Faktoren zu berücksichtigen, zurückgewiesen werden.
K. UNIONSINTERESSE
1. EINLEITUNG
(388)
Nach Artikel 21 der Grundverordnung wurde geprüft, ob eine Aufrechterhaltung der geltenden Antidumpingmaßnahmen dem Interesse der Union insgesamt zuwiderliefe. Bei der Untersuchung des Unionsinteresses wurden die Interessen der verschiedenen Beteiligten berücksichtigt, d.h. des Wirtschaftszweigs der Union, der anderen Unionshersteller, der Einführer, Einzelhändler/Vertriebsgesellschaften und der Verbraucher.
(389)
Um die Auswirkungen der Aufrechterhaltung oder des Außerkrafttretens der Maßnahmen beurteilen zu können, holte die Kommission von allen relevanten interessierten Parteien Informationen ein. Wenngleich rechtlich nicht absolut notwendig, schien es angesichts der Komplexität des Falls geboten, soweit möglich zusätzliche Informationen unter vielfältigeren Gesichtspunkten einzuholen, als dies bei Untersuchungen der Union üblich ist. Auf diese Weise konnte die untersuchende Behörde überprüfen, ob die Feststellungen stichhaltig waren. So wurden nicht nur die in die Stichprobe dieser Auslaufüberprüfung einbezogenen Unternehmen des Wirtschaftszweigs der Union ersucht, spezifische Daten zu liefern, sondern auch andere Unionshersteller. Insgesamt konnten die Stellungsnahmen von 14 Unionsherstellern sowie die Informationen von 9 Verbänden der Schuhindustrie berücksichtigt werden. Fragebogen wurden an 139 Unternehmen verschickt, die bekanntermaßen Einführer der betroffenen Ware waren oder im Antrag als Einführer genannt wurden. Weitere Unternehmen erhielten einen Fragebogen auf Anfrage. 21 Einführer füllten den Fragebogen aus und erklärten sich mit der Einbeziehung in die Stichprobe einverstanden. Sonderfragebogen für diese Analyse wurden auch an Einführerverbände sowie an Großhändler, Vertriebsgesellschaften und Einzelhändler sowie ihre Verbände verschickt. Acht dieser Fragebogen wurden beantwortet. Auch Verbraucherverbänden wurde ein Sonderfragebogen zugeschickt. Drei ausgefüllte Fragebogen wurden zurückgeschickt.
(390)
Da es sich bei der derzeitigen Untersuchung um eine Überprüfung handelt, wird also eine Situation analysiert, in der Antidumpingmaßnahmen bereits eingeführt sind; daher kann beurteilt werden, ob die geltenden Antidumpingmaßnahmen die betroffenen Parteien unzulässig beeinträchtigten. Auf dieser Grundlage wurde geprüft, ob trotz der Schlussfolgerungen zum Anhalten des Dumpings und der Schädigung zwingende Gründe für den Schluss sprachen, dass in diesem besonderen Fall die Aufrechterhaltung von Maßnahmen dem Unionsinteresse zuwiderliefe.
2. INTERESSE DES WIRTSCHAFTSZWEIGS DER UNION
(391)
Wie in den Abschnitten G.2, G.3 und G.4 beschrieben, konnte der Untersuchung zufolge ein erheblicher Anteil der Unionshersteller von der Einführung der Maßnahmen profitieren. Der in der Ausgangsuntersuchung festgestellte Wirtschaftseinbruch, der zur Einführung der endgültigen Antidumpingmaßnahmen führte, wurde zum Stillstand gebracht, da nicht länger kontinuierlich Marktanteile, Rentabilität und Arbeitsplätze verloren gingen. In der Tat gilt die Stabilisierung der Lage des Wirtschaftszweigs der Union als erhebliche Verbesserung, da sie belegt, dass ein Großteil der Unionshersteller in verhältnismäßig kurzer Zeit den ausgeprägten, vor Einführung der Maßnahmen beobachteten Abwärtstrend umkehren konnte. Die Untersuchung ergab, dass in der Union noch eine beachtliche Zahl an Schuhen mit Oberteil aus Leder hergestellt/gefertigt wird im UZÜ etwa 360 Millionen Paar Schuhe von etwa 260 000 Beschäftigten. Bekanntlich handelt es sich bei der überwiegende Mehrzahl der Hersteller um kleine bis mittlere Unternehmen, die für den Wohlstand in einigen Regionen von zentraler Bedeutung sind. Wie unter den Randnummern (201) ff. beschrieben, entwickelte ein erheblicher Anteil dieser Hersteller Geschäftsmodelle zur Verbesserung ihre Wettbewerbsfähigkeit (beispielsweise schrittweise Umstellung auf ein höheres Marktsegment, Konzentration auf höherwertige Waren, Schaffung von Marken, Straffung ihrer Absatzkanäle, Aufstellung von Kooperationsnetzen in ihrer direkten Umgebung oder an anderen Orten). Der immer noch beachtliche, wenngleich rückläufige Teil des Wirtschaftszweigs der Union, dessen Lage sich trotz der Antidumpingmaßnahmen in allen Bereichen weiter verschlechterte, profitierte insoweit von den Maßnahmen, als sie eine noch rapidere Verschlechterung ihrer Lage und einen möglichen Konkurs verhinderten und ihm so wertvolle Zeit verschafften, um sich an die veränderten Marktbedingungen anzupassen.
(392)
Andererseits ergab die Untersuchung, dass sich der Wirtschaftszweig der Union zwei Jahre nach Einführung der Maßnahmen immer noch in einer insgesamt prekären Lage findet und für gedumpte, seine Preise unterbietende Einfuhren anfällig ist (siehe Randnummern (259) ff.).
(393)
Kurz gesagt profitierte der Wirtschaftszweig von den Maßnahmen und erwies sich fähig, seine Lage zu verbessern und seine Existenzfähigkeit zu sichern, sobald die Auswirkungen des schädigenden Dumpings durch die Maßnahmen abgemildert wurden.
(394)
In diesem Zusammenhang machten mehrere interessierte Parteien geltend und wiederholten ihr Vorbringen nach der Unterrichtung über die endgültigen Feststellungen, dass die Maßnahmen nicht den erwünschten Zweck, nämlich die Rückgewinnung von Marktanteilen oder Produktion für die Unionshersteller, erfüllten, sondern in erster Linie die Hersteller in anderen Drittländern Nutzen daraus zögen. Aus Tabelle 10 ist ersichtlich, dass der Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union unverändert blieb, während der Marktanteil der Einfuhren aus Drittländern erheblich anstieg. Die reinen Zahlen belegen daher bereits, dass der Wirtschaftszweig der Union seine Marktposition seit der Einführung der Maßnahmen stabilisiert hat. Im Vergleich zu den während der Ausgangsuntersuchung stetig fallenden Verkaufszahlen und Marktanteilen muss eine Stabilisierung bei einem Marktanteil von etwa 40 % als beachtlicher Erfolg für den Wirtschaftszweig der Union angesehen werden. Außerdem sei darauf hingewiesen, dass Antidumpingmaßnahmen nicht zu dem Zweck eingeführt werden, Arbeitsplätze in der Union zu schaffen oder letztlich die Produktion zurück in die Union zu verlagern (oder Einfuhren zu verhindern), sondern um wieder gleiche Ausgangsbedingungen für die Unionswaren und die gedumpten Einfuhren herzustellen. Antidumpingmaßnahmen werden nur eingeführt, um den fairen Wettbewerb auf dem Unionsmarkt wiederherzustellen und den Unionsherstellern die Gelegenheit zur Erholung zu bieten, indem sie ihre Verkäufe steigern und/oder ihre Preise auf ein tragfähiges Niveau anheben. Außerdem waren die Einfuhrpreise der Einfuhren aus Drittländern im Durchschnitt erheblich höher (vgl. Tabelle (8)) oder wurden in vergleichsweise geringen Stückzahlen hergestellt, so dass sie geringere Auswirkungen auf die Unionshersteller hatten. Dies führt zu der Schlussfolgerung, dass die Unionshersteller dadurch von der Einführung der Maßnahmen profitierten, da ihr Marktanteil nicht weiter gefallen ist, ihr Verkaufsvolumen sich stabilisierte und sie ihre Rentabilität verbessern und ihre Verkaufspreise erhöhen konnten. Dieses Vorbringen wird daher zurückgewiesen.
(395)
Bei einer Aufrechterhaltung der Maßnahmen kann damit gerechnet werden, dass der Wirtschaftszweig der Union auch künftig davon profitiert und seine relative Marktstellung hält und sogar weiter verbessert, sobald die negativen Auswirkungen des wirtschaftlichen Abschwungs überwunden sind. Während des Wirtschaftsabschwungs dürften die Maßnahmen die Auswirkung der erheblichen Mengen an gedumpten Einfuhren zu niedrigen Preisen abfedern helfen, indem sie einen weiteren kräftigen Anstieg der Einfuhren verhindern, wie man ihn vor der Einführung der Maßnahmen, insbesondere 2005 nach dem Auslaufen der Quoten sah. Angesichts des gestiegenen Wettbewerbs zwischen den Warensegmenten, d.h. der aufgrund von Modetrends austauschbaren Nutzung von Warentypen, würden Maßnahmen auch dazu beitragen, die in der Union hergestellten Waren davor zu schützen, dass gedumpte Einfuhren in ihr Warensegment einbrechen. Die Untersuchung ergab nämlich, dass auch bestimmte Hersteller in den betroffenen Ländern ein höheres Marktsegment bedienten und zunehmend Schuhe für das mittlere und sogar das obere Marktsegment produzierten. Damit könnte der Wirtschaftszweig der Union seine relative Stellung halten und eine erhebliche Beschäftigungsquote sichern.
(396)
Es ist auch zu erwarten, dass die Kunden in dem Maße, wie sich die Wirtschaftsbedingungen bessern und der Verbrauch steigt, bereit sind, mehr für Schuhe, insbesondere höherwertige Schuhe, auszugeben, was eher den Unionsherstellern zugute käme. In diesem Fall könnten durch die Aufrechterhaltung der Maßnahmen immer mehr Unionshersteller ihre Geschäftsmodelle, Herstellungsverfahren und Absatzkanäle (weiter)entwickeln und so - wie bereits im UZÜ - ihre Finanzlage allmählich verbessern.
(397)
Sollten die Maßnahmen außer Kraft treten, dürfte sich der heute bereits heftige Wettbewerb im mittleren und unteren Segment wesentlich verschärfen. Auch ist zu erwarten, dass sich dieser verschärfte Preiswettbewerb im unteren und mittleren Segment unmittelbar auf die Preise aller anderen Schuhstile auswirken wird. Dies dürfte dann auch die große Gruppe der Unionshersteller gefährden, die ihre Geschäftsmodelle unstellen und ihre Lage verbessern konnten. Da die Finanzlage und die Rentabilität dieser Hersteller noch nicht gefestigt genug ist, um dem Preisdruck großer Mengen gedumpter Einfuhren standzuhalten, die die Preise des Wirtschaftszweigs der Union längerfristig erheblich unterbieten, würde dies mit hoher Wahrscheinlichkeit dazu führen, dass viele weitere Hersteller in Konkurs und zahlreiche Arbeitsplätze bei EU-Herstellern und bei Lieferanten von Waren und Dienstleistungen für den Wirtschaftszweig der Union verloren gingen.
3. ZUSÄTZLICHE ANALYSE DES INTERESSES DER UNIONSHERSTELLER
(398)
Um das Bild des Interesses der Unionshersteller abzurunden und die übliche Analyse der Auswirkung auf den Wirtschaftszweig der Union als ganzem zu ergänzen, wurden zusätzliche Informationen bei den einzelstaatlichen Verbänden der Schuhindustrie und den in die Stichprobe der Ausgangsuntersuchung einbezogenen Unternehmen eingeholt. Außerdem legte ein mitarbeitender Hersteller, der nicht zum Wirtschaftszweig der Union gerechnet wurde, dessen Produktion in der EU aber noch erheblich ist, seine Stellungnahme vor.
(399)
Aus den zusätzlichen Informationen der einzelstaatlichen Verbände ergab sich ein gemischtes Bild, das im Wesentlichen davon beeinflusst war, ob im jeweiligen Mitgliedstaat noch größere Mengen an Schuhen hergestellt werden oder ob das Land bedeutende Mengen einführt. Während fünf Verbände in Ländern mit einer bedeutenden Produktion die Aufrechterhaltung der Maßnahmen unterstützten und die Vorteile für ihre einheimischen Schuhhersteller betonten, erklärten vier andere Verbände aus Ländern, in denen die Schuhherstellung weitgehend oder vollständig in Drittländer ausgelagert wurde oder in denen es zwar noch eine umfangreiche Eigenproduktion, aber auch erhebliche Einfuhren gibt, dass die Aufrechterhaltung der Maßnahmen insgesamt betrachtet dem Unionsinteresse zuwiderliefe. In den letztgenannten Verbänden sind mehr Unternehmen vertreten, die in großem Umfang einführen oder im Vertrieb/Einzelhandel tätig sind. Ihre Stellungnahmen wurden daher auch unter den Randnummern zu den Interessen der unabhängigen Einführer und der Einzelhändler berücksichtigt. Das Produktionsvolumen dieser vier Verbände insgesamt lag jedoch erheblich unter demjenigen der fünf Verbände, die angaben, die Hersteller würden von den Maßnahmen profitieren.
(400)
Um das Bild zu vervollständigen und die Vorbringen, der Wirtschaftzweig existiere in der Union nicht mehr und hätte daher aus der Einführung der Maßnahmen keinen Nutzen gezogen, nahm die Kommission auch mit den Unionsherstellern, die in die Stichprobe der Ausgangsuntersuchung einbezogen waren, Kontakt auf. Die Einholung ergänzender Informationen bei Unionsherstellern der früheren Stichprobe war auch unter dem Gesichtspunkt des Unionsinteresses gerechtfertigt, da die Schuhbranche in der Union zu einem Wirtschaftszweig gehört, der so fragmentiert und heterogen ist, dass die Stichprobe für die Schadensermittlung zwangsläufig klein ist.
(401)
Bei der Betrachtung der Unionshersteller der früheren Stichprobe zeigte sich, dass alle mitarbeitenden Unternehmen in der Stichprobe der Ausgangsuntersuchung einen erheblichen Teil ihrer Produktion in der Union belassen haben. Im Allgemeinen unterstützten sie die Aufrechterhaltung der Antidumpingmaßnahmen und verwiesen auf die positiven Auswirkungen auf die Beschäftigung in der Union. Gleichzeitig verlagerten die meisten von ihnen einen Teil ihrer Schuhproduktion in Länder außerhalb der Union, auch in eines der betroffenen Länder, und verfolgten in ihren Unternehmensstrategien zur Steigerung ihrer Wettbewerbsfähigkeit ergänzende Maßnahmen. Diejenigen, die weiterhin ausschließlich in ihren Unternehmen innerhalb der Union produzieren, haben sich auf höherwertige Waren des oberen Marktsegments spezialisiert, in dem die Vorlaufzeiten recht kurz sind. Die Antworten der Unionshersteller in der früheren Stichprobe bestätigten, die Ergebnisse im Abschnitt zur Schädigung der Unionshersteller in der Stichprobe, dass unterschiedliche Geschäftsmodelle entwickelt wurden und sich einige Unionshersteller durch eine Reihe von Maßnahmen an das geänderte Marktumfeld anpassten, zu denen die Verlagerung eines Teils der Produktion in andere Länder innerhalb und/oder außerhalb der Union, neue Absatzkanäle, Investitionen in Qualität und Markenimage usw. zählten. Sie bestätigen auch den bereits beschriebenen allgemeinen Eindruck, dass die Aufrechterhaltung der Maßnahmen Vorteile für den Wirtschaftszweig der Union hätte, während sich ihre Aufhebung nachteilig für ihn auswirken würde.
(402)
Schließlich wurden zur Vervollständigung des Bilds der Interessen der Unionshersteller auch die Antworten des Herstellers, der aus der Definition des Wirtschaftszweigs der Union ausgenommen wurde, geprüft. Er unterbreitete eine Zusammenfassung seiner sämtlichen europäischen Geschäftstätigkeiten sowie spezifische Angaben zu seinen beiden europäischen Produktionsanlagen. Dieser Hersteller hatte sich gegen den Überprüfungsantrag ausgesprochen, da er die Aufrechterhaltung der Antidumpingmaßnahmen in Frage stelle.
(403)
Das Unternehmen verfügt über zwei Produktionsanlagen in der Union, in denen Schuhe unter Verwendung der in Asien hergestellten Oberteilen hergestellt werden. Dennoch gingen die Produktionsmengen dieser beiden Anlagen im Zeitraum von 2005 bis zum Ende des UZÜ erheblich zurück. Machten 2005 eingeführte Schuhe weniger als die Hälfte der von diesem Unternehmen verkauften Schuhe aus, so stieg dieser Anteil erheblich an, bis im UZÜ die Mehrzahl der von diesem Unternehmen verkauften Schuhe direkt in Asien gekauft wurde. Neueren Marktuntersuchungen zufolge baut das Unternehmen seine Produktion in der Union weiter ab und ersetzt sie durch Einfuhren.
(404)
Wenngleich das Unternehmen seine Herstellung in der Union merklich abgebaut hatte, führte dies nur zu einem leichten Rückgang der Gesamtbeschäftigung in der Union. Seit 2005 hatte gesteigert das Unternehmen anscheinend seinen Gesamtumsatz gesteigert und seine Rentabilität erheblich verbessert. Dadurch konnten neue, nicht an die Herstellung geknüpfte Arbeitsplätze in der Union geschaffen werden (Verwaltung, Design und Entwicklung, Vermarktung und Verkauf usw.). Den verfügbaren Informationen zufolge wirkten sich die Antidumpingzölle zwar nachteilig auf die Betriebsergebnisse des Unternehmens aus, doch waren sie unerheblich, da sich die Rentabilität insgesamt verbesserte. Die Antidumpingmaßnahmen hinderten das Unternehmen nicht daran, seine Produktion weiterhin in Drittländer, auch in die betroffenen Länder, zu verlagern. Andererseits wurde das Unternehmen durch die Maßnahmen auch nicht veranlasst, seine Produktionstätigkeiten in der Union zu erhöhen. Die strategischen Entscheidungen über die Produktionstätigkeiten scheinen also aufgrund breiter angelegter Kostenüberlegungen getroffen worden zu sein.
(405)
Sollten die Maßnahmen aufrechterhalten werden, wäre das Unternehmen mit großer Wahrscheinlichkeit weiterhin von den Antidumpingzöllen betroffen, da es auch künftig aus den betroffenen Ländern Einfuhren beziehen dürfte. Die negativen Auswirkungen der Zölle dürften auch in Zukunft unerheblich sein, da das Unternehmen seine Einfuhren, wie bereits geschehen, auch von anderen Quellen beziehen kann. Bei Aufhebung der Maßnahmen hingegen dürfte das Unternehmen von seinen Einfuhren aus den betroffenen Ländern profitieren und seine Rentabilität vermutlich noch steigern.
(406)
Damit bestätigen sich also bei einer genaueren Analyse der anderen Unionshersteller die allgemeinen Feststellungen, dass die Hersteller mehrere unterschiedliche Geschäftsmodelle entwickelten und die meisten von der Einführung der Antidumpingmaßnahmen profitierten, da sie angaben, sie hätten u.a. aufgrund angepasster Produktionsstrategien und neuer Absatzkanäle ihre Lage leicht verbessert und ihre Wettbewerbsfähigkeit gesteigert. Den verfügbaren Informationen zufolge würden die meisten dieser Hersteller auch künftig von der Aufrechterhaltungen der Maßnahmen profitieren, zumindest hinsichtlich ihrer Entscheidung weiterhin in der Union zu produzieren. Andererseits würden diese Hersteller bei einer Aufhebung der Maßnahmen ebenfalls geschädigt, da die gedumpten Einfuhren aus den betroffenen Ländern auf die Preise aller von ihnen bedienten Warensegmente Druck ausüben würden.
(407)
Wie sich in der Vergangenheit zeigte dürften die negativen Auswirkungen auf einige Hersteller, die ihre Produktion in die betroffenen Länder ausgelagert haben, weiterhin nicht unverhältnismäßig sein, da die Maßnahmen diese Hersteller nicht davon abhielten, weitere Teile ihrer Produktion in die betroffenen Länder auszulagern. Die Auswirkungen der Antidumpingzölle auf diese Hersteller hängen damit überwiegend davon, für welche Beschaffungsquellen sich die Unternehmen entscheiden. Inwieweit sich die Antidumpingzölle auf die Unternehmen auswirken, würden sie mithin selbst bestimmen.
4. INTERESSE DER UNABHÄNGIGEN EINFÜHRER
4.1. Allgemeines
(408)
Die Überprüfung bestätigte, dass sich im Wesentlichen zwei Kategorien von Einführern unterscheiden lassen. Eine Kategorie umfasst vor allem Unternehmen, die Schuhe ihrer Handelsmarke, deren Herstellung in Drittländer ausgelagert wurde, einführen und verkaufen. Diese Unternehmen verfügen im Allgemeinen über wichtige Geschäftsbereiche in der Union, beispielsweise Design, Forschung und Entwicklung sowie Beschaffung von Rohstoffen, zuweilen sogar über ein eigenes Vertriebsnetz. Sie üben also wichtige „Wertschöpfungstätigkeiten“ in der Union aus und beschäftigen im Allgemeinen verhältnismäßig viele Mitarbeitern. Unter die zweite Kategorie fallen Einführer, die reine Händler sind und deren Geschäftsschwerpunkt eher auf Mengenwaren als auf Markenschuhe liegt; sie handeln überwiegen mit Schuhen der „Eigenmarke“. Die Strukturkosten dieser Einführer sind meist niedriger und sie üben weniger wertschöpfende Tätigkeiten in der Union aus.
(409)
Die Untersuchung ergab, dass innerhalb dieser beiden Hauptkategorien unterschiedliche Geschäftsmodelle Verwendung finden. In der ersten Kategorie findet man beispielsweise Marken europäischen und außereuropäischen Ursprungs, Straßenschuhe sowie Freizeitschuhe. Zur zweiten Kategorie zählen Einführer mit eigenen Einzelhandelsgeschäften, aber auch Einführer, die ausschließlich Großhändler/Vertriebsgesellschaften beliefern. Einige Unternehmen der zweiten Kategorie handeln nur mit Schuhen der Eigenmarke, andere dagegen haben auch spezielle Beschaffungsvereinbarungen und/oder Lizenzvereinbarungen mit bekannten Handelsmarken geschlossen und/oder Joint Ventures mit ihnen gegründet.
(410)
Angesichts der beschriebenen Vielfalt bei den Einführern und um ein möglichst vollständiges Bild zu erhalten, wurde die Lage der Einführer unter unterschiedlichen Gesichtspunkten betrachtet. Dazu wurden zunächst die Stellungnahmen der Einführer und ihrer Verbände geprüft. Außerdem wurden statistische Informationen sowie einschlägige Veröffentlichungen eingesehen und verwendet. Und schließlich wurden für einige wirtschaftliche Eckdaten geprüfte Informationen der Einführerstichprobe herangezogen.
(411)
Wie oben erwähnt, beschloss die Kommission zur Ermittlung einiger wirtschaftlicher Eckdaten eine Einführerstichprobe zu bilden. Die Ausgangsuntersuchung hatte nämlich ergeben, dass viele Einführer zur Mitarbeit bereit waren und viele von ihnen den Fragebogen beantwortet hatten. Daher wurde in dieser Auslaufüberprüfung die Bildung einer Stichprobe für angemessen erachtet.
(412)
Wie bereits unter Randnummer (37) festgestellt, wurden 8 der 21 Unionseinführer, die sich gemeldet und zur Zusammenarbeit bereit erklärt hatten, in die Stichprobe einbezogen. Die Stichprobe setzte sich aus den fünf Unionsunternehmen mit den größten Einfuhrmengen und dem höchsten Einfuhr- und Wiederverkaufswert sowie einigen kleineren Einführern zusammen; letztere wurden einbezogen, damit in Bezug auf Geschäftsmodelle, Unternehmensstandorte und Segmente der gehandelten Ware ein repräsentativerer Querschnitt der zur Mitarbeit bereiten Unternehmen in der Stichprobe vertreten war. In die Stichprobe wurde die maximale Zahl an Unternehmen einbezogen, die in angemessener Weise in der zur Verfügung stehenden Zeit untersucht werden konnte. Den Angaben zufolge, die zu diesem Zeitpunkt der Untersuchung vorlagen, entfielen auf die Einführer in der Stichprobe etwa 18 % der im UZÜ in die Union eingeführten betroffenen Ware. Ein Stichprobeunternehmen beantwortete den Fragebogen nicht, obwohl es sich mit der Einbeziehung in die Stichprobe einverstanden erklärt hatte, und alle Bemühungen, diesen kleinen Einführer zur Mitarbeit zu bewegen, waren vergeblich. Folglich musste das Unternehmen schließlich aus der Stichprobe ausgeschlossen werden. Die sieben anderen Einführer in der Stichprobe arbeiteten uneingeschränkt an der Untersuchung mit und beantworteten den Fragebogen fristgerecht.
(413)
Die überprüften aggregierten Angaben der Einführer in der Stichprobe ermöglichten, wie bereits erwähnt, u.a. eine umfassende Analyse bestimmter bedeutender Wirtschaftsparameter, was angesichts der zahlreichen Wirtschaftsbeteiligten nur mit Hilfe einer Stichprobe in angemessener Weise erzielt werden konnte. Die Analyse der Lage der Einführer beschränkte sich jedoch nicht auf die Informationen, die im Rahmen der Stichprobe erhoben wurden. Daneben wurden bei dieser Analyse des Unionsinteresses Informationen aus der Fachpresse und aus Marktstudien berücksichtigt sowie Informationen, die bei interessierten Parteien angefordert wurden. Dadurch wurde auch gewährleistet, dass alle wichtigen in diesem Wirtschaftszweig genutzten Geschäftsmodelle in der Analyse ausreichend vertreten waren.
(414)
Anhand der geprüften Informationen der Einführer in der Stichprobe sowie der anderen vorliegenden Informationen wird davon ausgegangen, dass die Einfuhr der betroffenen Ware und ihr Weiterverkauf an Vertriebsunternehmen/Einzelhändler im UZÜ die Beschäftigung von etwa 23 000 Personen in der Union sicherte.
4.2. Einfuhrmengen
(415)
Die Eurostat-Daten in Tabelle 4 belegen, dass die Einfuhren der betroffenen Ware seit 2005 erheblich, nämlich um etwa 90 Millionen Paar, zurückgingen. Im selben Zeitraum erhöhten sich die Einfuhren von Lederschuhen aus anderen Ländern um etwa 43 Millionen Paare auf 201 Millionen Paare. Während 2005 die Einfuhrmenge aus der VR China und Vietnam deutlich über der Einfuhrmenge aus allen anderen Ländern lag (+80 %), übertraf im UZÜ die Einfuhrmenge aus anderen Ländern die Einfuhrmenge aus der VR China und Vietnam um 4 %. Den Eurostat-Daten zufolge gingen zudem die Gesamteinfuhren der betroffenen Ware seit 2005 um 11 % zurück.
(416)
Ein bedeutender Einführer, der an der Untersuchung mitarbeitete, aber nicht in die Stichprobe einbezogen war, berichtete über eine ähnliche Entwicklung seiner Einfuhren. Nach Angaben dieses Unternehmens hatten sich seine Einkäufe der betroffenen Ware seit 2005 um 25 % verringert, während die Einfuhren von Lederschuhen aus anderen Ländern erheblich angestiegen waren.
(417)
Die Einfuhrmengen der von den Einführern in der Stichprobe eingeführten Lederschuhen entwickelten sich im Zeitraum von 2005 bis zum Ende des UZÜ wie folgt:
Tabelle 19
Einfuhrmengen der Einführer in der Stichprobe (in Paaren)
2005
2006
2007
UZÜ
VR China & Vietnam
29 761 231
30 806 163
26 616 891
29 577 492
indexiert
100
104
89
99
andere Länder
13 181 962
16 077 607
22 680 174
28 096 596
indexiert
100
122
172
213
(418)
Den allgemeinen statistischen Daten zufolge kauften die Einführer in der Stichprobe wesentlich mehr Lederschuhe aus anderen Ländern. Die Einfuhrmengen aus der VR China und Vietnam waren seit 2005 ziemlich konstant, sie gingen 2007 zwar leicht zurück, erreicht im UZÜ aber wieder annähernd das Niveau von 2005. Die Gesamtmenge der von den Einführern in der Stichprobe gehandelten Lederschuhe erhöhte sich damit seit 2005 um fast ein Drittel, wobei die Einfuhren aus den betroffenen Ländern trotz der Antidumpingmaßnahmen stabil waren und diejenigen aus Drittländern anstiegen. Die Drittländer, die von dem Anstieg der Einfuhrmengen am meisten profitierten, sind Indonesien und Indien.
(419)
Der Stichprobe zufolge ist der Trend bei den Einkäufen in den betroffenen Ländern stabil; dies entspricht jedoch nicht dem von Eurostat beobachteten Trend (erheblicher Rückgang). Betrachtet man die Stichprobe genauer, so zeigt sich, dass der stabile Trend bei den Einfuhren aus den betroffenen Ländern darauf zurückzuführen ist, dass einer der bedeutenderen Einführer in der Stichprobe (entgegen dem Trend von Eurostat und der anderen Einführer in der Stichprobe) nicht nur seine Einkäufe in Drittländern, sondern zur Bedarfsdeckung auch die Einfuhren aus den betroffenen Ländern erheblich erhöhte; dadurch wurde der insgesamt rückläufige Trend dieser Einfuhren in der Stichprobe umgekehrt. Berücksichtigt man alle Fakten, so ergibt sich, dass die Entwicklung der Einfuhren der betroffenen Ware in der Stichprobe mit der quantitativen Analyse der Eurostat-Daten übereinstimmt, d.h. die Einfuhren aus den betroffenen Ländern sind insgesamt rückläufig.
4.3. Einkaufspreise
(420)
Die Eurostat-Daten in den Tabellen 5 und 8 zeigen, dass die durchschnittlichen Preise für Lederschuhe bei der Einfuhr sowohl aus den betroffenen Ländern als auch aus Drittländern seit 2005 gestiegen sind, wobei sich die cif-Einfuhrpreise für Lederschuhe aus Drittländern sogar etwas stärker erhöhten als diejenigen für Lederschuhe aus den betroffenen Ländern. Da das Warensortiment der eingeführten Schuhe jedoch einen erheblichen Einfluss auf die Preise hat und da sich das Sortiment möglicherweise für alle ausführenden Länder beträchtlich geändert hat, sind die Durchschnittspreise, die anhand der von Eurostat mitgeteilten Mengen und Werte rechnerisch ermittelt werden können, nicht notwendigerweise die korrekteste Basis für die Ermittlung der Preistrends. In diesem Zusammenhang dürfte der Preistrend der Einführerstichprobe fundierter sein, da sich das Warensortiment der Einführer wahrscheinlich in geringerem Maße geändert hat, da sich all diese Unternehmen seit langem auf bestimmte Schuhtypen und -stile spezialisiert haben.
(421)
Die Einführer in der Stichprobe vertraten verschiedene Geschäftsmodelle (vgl. Randnummern (412) und (408) ff.), woraus sich u.a. wesentliche Unterschieden bei den für die einzelnen Einführer ermittelten Durchschnittspreisen ergaben. Außerdem handelten einige Einführer mit mehreren Millionen Schuhpaaren jährlich, während andere „nur“ auf einige hunderttausend Paare jährlich kamen. Und schließlich waren die gehandelten Mengen einiger Einführer - und damit ihr Gewicht in der Stichprobe - im Bezugszeitraum starken Schwankungen unterworfen. Daher wurde die Auffassung vertreten, dass den gewichteten durchschnittlichen Ergebnissen eine Analyse des arithmetischen Mittels zur Seite gestellt werden sollte, um ein vollständiges Bild der relevanten Trends zu erhalten.
(422)
Der folgenden Tabelle sind die durchschnittlichen Einfuhrpreise der Einführer in der Stichprobe im Zeitraum von 2005 bis zum Ende des UZÜ zu entnehmen:
Tabelle 20
Durchschnittliche Einfuhrpreise der Einführer in der Stichprobe (EUR)
2005
2006
2007
UZÜ
VR China und Vietnam
cif: gewichtetes Mittel
11,10
11,81
10,24
10,07
indexiert
100
106
92
91
cif: arithmetisches Mittel
10,17
11,42
10,54
10,42
indexiert
100
112
104
102
Anlandepreis (10): gewichtetes Mittel
11,72
13,43
12,12
11,88
indexiert
100
115
103
101
Anlandepreis (10): arithmetisches Mittel
10,74
12,98
12,48
12,30
indexiert
100
121
116
115
andere Länder
cif: gewichtetes Mittel
13,11
12,71
10,85
10,46
indexiert
100
97
83
80
cif: arithmetisches Mittel
12,21
12,56
12,59
11,53
indexiert
100
103
103
94
(423)
Eine Analyse der cif-Preise für die Einfuhren aus der VR China und Vietnam von 2005, d.h. dem letzten Jahr vor der Einführung der Antidumpingmaßnahmen, bis zum Ende des UZÜ ergab einen Anstieg um 2 % (arithmetisches Mittel) bzw. einen Rückgang um 9 % (gewichtetes Mittel). Insgesamt betrachtet deuten die analysierten Daten auf stabile oder leicht rückläufige Einfuhrpreise ohne Einfuhr- und Antidumpingzöllen. In beiden Szenarien stiegen die Preise ohne Zölle 2006 kräftig an und gingen anschließend zurück.
(424)
Gleichzeitig fielen die durchschnittlichen cif-Preise für die Einfuhren von Lederschuhen aus anderen Ländern nach beiden Bewertungsmethoden (-20 % bzw. -6 %). Folglich verringerte sich der Abstand zwischen den Einfuhrpreisen für Lederschuhe ohne Zölle aus den betroffenen Ländern und aus anderen Ländern bei Verwendung des arithmetischen Mittels von etwa 2,00 EUR je Paar auf 1,00 EUR (d.h. von etwa 20 % auf etwa 10 %) bzw. bei Verwendung des gewogenen Mittels von etwa 2,00 EUR je Paar auf 0,50 EUR (d.h. von etwa 20 % auf etwa 5 %). Antidumpingzölle wurden nur für die VR China und Vietnam hinzugerechnet. Mithin sind die durchschnittlichen Anlandepreise (also die Einfuhrpreise einschließlich bei der Einfuhr anfallender Kosten, Einfuhrzölle sowie ggf. Antidumpingzölle) für Lederschuhe aus der VR China und Vietnam einerseits und aus anderen Ländern andererseits nun eher miteinander vergleichbar. Anders gesagt, die Preise für in anderen Ländern hergestellte Lederschuhe wurden im Vergleich zu den Preisen für in den betroffenen Ländern hergestellte Schuhe attraktiver.
4.4. Weiterverkaufspreise
(425)
Die ausführlichen Informationen zu den Weiterverkaufspreisen der Einführer wurden anhand der Einführerstichprobe ermittelt. Die Weiterverkaufspreise für die betroffene Ware der Einführer in der Stichprobe entwickelten sich wie folgt:
Tabelle 21
Durchschnittliche Weiterverkaufspreise der Einführer in der Stichprobe (EUR)
2005
2006
2007
UZÜ
gewichtetes Mittel
34,62
36,97
33,68
32,28
indexiert
100
107
97
93
arithmetisches Mittel
27,09
29,72
28,46
29,24
indexiert
100
110
105
108
(426)
Die vorstehenden Daten deuten auf stabile oder leicht angestiegene Weiterverkaufspreise im Zeitraum von 2005 bis zum Ende des UZÜ hin. 2006 erhöhten sich die Weiterverkaufspreise um 7 % bis 10 %, ein ähnlicher Anstieg wie derjenige der cif-Einkaufspreise desselben Jahres (vgl. Randnummer (422)). Von 2006 bis zum Ende des UZÜ waren die Weiterverkaufspreise rückläufig.
(427)
Die Untersuchung erbrachte keine Informationen oder Anhaltspunke dafür, dass die Weiterverkaufspreise anderer Einführer sich anders als oben beschrieben entwickelt hätten.
4.5. Rentabilität
(428)
Die Rentabilität der Einführer in der Stichprobe wurde anhand der vorstehend beschriebenen Einfuhr- und Weiterverkaufspreise und der Entwicklung der anderen Kostenfaktoren ermittelt. Nach der Unterrichtung zweifelten einige Einführer in der Stichprobe ihre jeweiligen Gewinndaten an und forderten, dass revidierte Daten verwendet würden. Einigen dieser Vorbringen wurde stattgegeben und einige sachliche Fehler wurden berichtigt. Die Rentabilität auf der Grundlage der berichtigen Daten sieht wie folgt aus:
Tabelle 22
Durchschnittlicher Gewinn, der von den Einführern in der Stichprobe erzielt wurde
(Nettogewinn vor Steuern/Umsatz)
2005
2006
2007
UZÜ
gewichtetes Mittel
36,2 %
18,1 %
20,5 %
20,4 %
arithmetisches Mittel
29,6 %
17,8 %
20,7 %
21,3 %
Anmerkung: Ohne Gewinne aus den Verkäufen der Einführer an Verbraucher (Einzelhandel)
(429)
Die vorstehenden Zahlen beruhen auf den von den Einführern in der Stichprobe gemeldeten Gewinnen, die mit der von der Überprüfung betroffenen Ware erwirtschaftet wurden. In einigen Fällen mussten die gemeldeten Zahlen nach den Kontrollbesuchen vor Ort korrigiert werden. Wie vorstehend dargelegt, stellten vier in die Stichprobe einbezogene Einführer nach der Unterrichtung über die endgültigen Feststellungen ihre unternehmensspezifische Rentabilitätsanalyse in Frage und forderten erneut, die nach den Kontrollbesuchen vorgelegten korrigierten Angaben zu akzeptieren. Dem Vorbringen eines der Einführer in der Stichprobe hinsichtlich seiner Verkaufs-, Verwaltungs- und Gemeinkosten („VVG-Kosten“) wurde teilweise stattgegeben, indem ein Fehler berichtigt wurde; dies führte zu einer leichten Verringerung der Rentabilität der Stichprobenunternehmen gegenüber dem Wert, der den interessierten Parteien zur Kenntnis gebracht worden war. Sein Vorbringen, die ursprünglich angegebenen VVG-Kosten sollten akzeptiert und darüber hinaus Lizenzgebühren in erheblicher Höhe berücksichtigt werden, die angeblich an sein verbundenes Unternehmen in einem Nichtunionland zu entrichten waren, muss indessen zurückgewiesen werden. Die ursprünglich angegebenen VVG-Kosten wurden bei dem Kontrollbesuch als zu hoch angesetzt befunden, da das Unternehmen die ausgewiesenen Beträge nicht belegen konnte. Daher wurde eine Berichtigung auf der Grundlage der während des Kontrollbesuchs vorgelegten Unterlagen vorgenommen. Der Betrag der angeblichen Lizenzgebühren wurde erst nach dem Kontrollbesuch geltend gemacht und nicht hinreichend belegt. Auch der zweite Einführer in der Stichprobe wiederholte seine Forderung, korrigierte Rentabilitätsdaten auf der Grundlage der Gewinne zu akzeptieren, die in einem angeblich den US-Behörden vorgelegten Formular ausgewiesen würden. Hierzu ist anzumerken, dass das Unternehmen eine Tabelle mit Rentabilitätsdaten für die betroffene Ware vorgelegt hatte, deren vollständige Vereinbarkeit mit dem geprüften Jahresabschluss und anderen zur Verfügung stehenden Daten bei dem Kontrollbesuch bestätigt wurde.
In der nach der Kontrolle übermittelten Unterlage wurde lediglich ein Gesamtgewinn für „Europa“ aufgeführt, der sich auf alle Waren bezog und wahrscheinlich auch Geschäfte umfasste, die außerhalb der 27 Mitgliedstaaten, geografisch aber innerhalb Europas (Schweiz, Balkan) getätigt wurden. Da dieses Formular auch nicht mit den vor Ort überprüften Daten in Verbindung gebracht werden konnte, wurde das Vorbringen zurückgewiesen. In seiner nach der Unterrichtung eingegangenen Stellungnahme machte das Unternehmen diesbezüglich genauere Angaben; aufgrund der verspäteten Vorlage und der unzureichenden Belege konnte jedoch auch dieses Vorbringen nicht berücksichtigt werden. Das zweite Vorbringen dieses Unternehmens betraf einige Kostenfaktoren, die ihm zufolge hätten berücksichtigt werden sollen, von denen zwei nicht mit den vor Ort überprüften Informationen in Verbindung gebracht werden konnten. Es wurde indessen akzeptiert, einen dritten Kostenfaktor zu berücksichtigen, der bei dem Kontrollbesuch vollständig verifiziert wurde und nicht in der Tabelle erschien. Die Auswirkungen auf die Gesamtrentabilität waren allerdings begrenzt. Der dritte Einführer legte zunächst nur zu einem kleinen Teil seiner Geschäftstätigkeit in der Union Gewinndaten vor. Diese Daten können jedoch nicht als repräsentativ für die Gesamtgeschäfte des Unternehmens in der Union betrachtet werden, da es im Hinblick auf Kosten und Einnahmen erhebliche Unterschiede zwischen den Regionen gab. Daher wurden die Gewinndaten bei dem Kontrollbesuch durch Angaben zu den übrigen Geschäften in der Union ergänzt, denen alle zur Verfügung stehenden überprüfbaren Informationen zugrunde gelegt wurden. Das Unternehmen beanstandete das Ergebnis dieser Berechnung und legte am Ende des Kontrollbesuches eine korrigierte Rentabilitätstabelle vor, die nur in einem Posten, nämlich dem Einkaufspreis, von der Berechnung der Kommission abwich. Da der angegebene Einkaufspreis, anders als die von der Kommission ermittelten Einkaufspreise, nicht mit den verfügbaren Informationen in Verbindung gebracht werden konnte, wurde die korrigierte Tabelle nicht akzeptiert. Das Vorbringen wurde daher zurückgewiesen und die bei dem Kontrollbesuch ermittelten Rentabilitätsdaten wurden verwendet. Nach der Unterrichtung stellte der vierte Einführer seine eigenen Rentabilitätsdaten, die von ihm vorgelegt, bei dem Kontrollbesuch vor Ort überprüft und ohne weitere Berichtigungen akzeptiert worden waren, mit der Begründung in Frage, die gesamte angewandte Methode sei nicht korrekt. Da das Unternehmen allerdings keine andere Methode für die Ermittlung des Gewinns aus dem Geschäft mit der von der Überprüfung betroffenen Ware vorschlug, muss das Vorbringen als unbegründet zurückgewiesen werden.
(430)
Bekanntlich ergab sich aus den Fragebogenantworten der mitarbeitenden Einführer in der Ausgangsuntersuchung ein gewichteter durchschnittlicher Nettogewinn von 12 % für den Zeitraum vom 1. April 2004 bis zum 31. März 2005. In dieser Überprüfung zeigten die geprüften Daten der Einführer in der Stichprobe jedoch, dass der gewichtete durchschnittliche Gewinn der Einführer in der Stichprobe von 2005 bei über 20 % lag. 2006 ging die Rentabilität beträchtlich zurück, und zwar um über 18 Prozentpunkte auf der Basis des gewichteten Durchschnitts und annähernd 12 Prozentpunkte auf der Basis des arithmetischen Mittels. Anscheinend waren die meisten Verkaufsverträge vor der Einführung der vorläufigen Maßnahmen im März 2006 vereinbart worden und in vielen Fällen berücksichtigten die vereinbarten Verkaufspreise nicht die Einführung von Antidumpingzöllen. Folglich ging der mit der betroffenen Ware erzielte Gewinn der Einführer in der Stichprobe 2006 zurück. 2007 und im UZÜ erholte sich der Gewinn, doch liegt er noch immer 8 bis 16 Prozentpunkte unter dem 2005 erwirtschafteten Gewinn.
(431)
Da die meisten Einführer in der Stichprobe ihr Beschaffungsnetz und ihre Preispolitik ab März 2006 an die veränderten Umstände - die Einführung der Antidumpingzölle - anpassten, wurden die Faktoren, die die Rentabilität ab 2007 beeinflussten, genauer untersucht. Dazu ist Folgendes festzustellen: Während der Gewinneinbruch 2006 weitgehend auf die Antidumpingzölle zurückgeführt werden kann, wirkten sich 2007 und im UZÜ auch andere, unternehmensspezifische Faktoren erheblich negativ auf den Gewinn der Einführer in der Stichprobe aus. 2007 und im UZÜ verzeichneten einige Einführer in der Stichprobe deutlich gestiegene VVG-Kosten und damit wesentlich schlechtere Bruttospannen. Dies wirkte sich auf den für die Stichprobe insgesamt ermittelten Gewinn aus. Für den Anstieg der VVG-Kosten der genannten Einführer konnte kein allgemeiner Grund, wie beispielsweise höhere Marketingkosten für Sportveranstaltungen, ausgemacht werden.
(432)
Gleichzeitig half die Entwicklung des Wechselkurses Euro/US-Doller den Einführern, die Kosten für ihre Einkäufe, auch die Kosten für die betroffene Ware, niedrig zu halten. Ab dem Ende 2005 bis zum Ende des UZÜ gab der Euro gegenüber dem US-Dollar um fast 30 % nach, und da die Verträge der Einführer mit ihren Lieferanten üblicherweise auf US-Dollar lauten und von den Einführern Sicherungsgeschäfte nur in geringem Umfang gemeldet wurden, federte dieser „Gewinn“ die Auswirkungen der Antidumpingzölle und anderer gestiegener Kosten ab. Anhand der Informationen eines Einführers in der Stichprobe ergab sich, dass die Gewinnspanne im UZÜ bei stabilen Wechselkursen bis zu 6 Prozentpunkte niedriger hätten ausfallen können.
(433)
Des Weiteren wurde eine alternative Gewinnanalyse durchgeführt, bei der der mit Eigenmarken erzielte Gewinn und der Gewinn mit Markenschuhen getrennt betrachtet wurden. Dazu wurden die geprüften Daten der Einführer in der Stichprobe durch Informationen eines anderen bedeutenden Einführers von Schuhen der Eigenmarke ergänzt, der sich im Stichprobenverfahren nicht meldet hatte, jedoch mit Stellungnahmen an der Untersuchung mitarbeitete. Diesen Informationen zufolge sind die Gewinnspannen der Einführer von Schuhen der Eigenmarke im Allgemeinen zwar wesentlich geringer ausgefallen als die Gewinnspannen der meisten Einführer von Markenschuhen, mit einer Größenordnung zwischen 11 % und 17 % im UZÜ lägen sie aber noch immer auf hohem Niveau. Dies bestätigt die Feststellungen der Ausgangsuntersuchung, nach der diese Einführerkategorie nach eigenen Angaben durchschnittlich Gewinnspannen von 17 % erzielten. Andererseits ergab die vertiefte Analyse auch, dass sich die Rentabilität der Einführer von Markenschuhen seit der Ausgangsuntersuchung verbessert hat. Damals meldeten sie im Mittel eine Rentabilität von etwa 10 %, während der Gewinn der Einführer von Markenschuhen in der Stichprobe im UZÜ bei über 20 % lag. Mithin kann der Schluss gezogen werden, dass die wirtschaftliche Lage der Gruppe der Einführer von Schuhen der Eigenmarke gegenüber der Ausgangsuntersuchung weitgehend unverändert ist, während sich die Lage der Einführer von Markenschuhen offensichtlich sogar verbessert hat.
(434)
Auf alle Fälle waren die Gewinnspannen der Einführer in der Stichprobe in allen Szenarien verhältnismäßig hoch und wiesen nach 2006 keine rückläufige Entwicklung auf. Ferner ist anzumerken, dass die Gewinnspannen der Einführer in der Stichprobe insgesamt, die im ganzen Zeitraum über 10 % lagen, den Eindruck recht stabiler und anhaltend guter Geschäftsergebnisse vermitteln.
(435)
Die Untersuchung ergab keine Informationen oder Anhaltspunke dafür, dass die Gewinnspanne anderer Einführer sich anders als oben beschrieben entwickelt hätte.
4.6. Auswirkungen des nach dem UZÜ eingetretenen wirtschaftlichen Abschwungs
(436)
Angesichts der weltweiten Finanz- und Wirtschaftskrise, die kurz nach dem Ende des UZÜ begann, erschien es angebracht, die Lage der Einführer nach dem UZÜ zu untersuchen. In mehreren eingegangenen Stellungnahmen war auf die direkten negativen Auswirkungen des wirtschaftlichen Abschwungs auf den Wirtschaftszweig verwiesen worden, durch die die negativen Auswirkungen der Antidumpingzölle noch verstärkt wurden. Anhand der zusätzlichen Informationen und Stellungnahmen der Parteien sowie der öffentlich zugänglichen Informationen von Eurostat, Marktinformationsquellen u.ä. ergibt sich folgendes Bild.
(437)
Aus den verfügbaren statistischen Daten geht hervor, dass die Einfuhren aus den betroffenen Ländern erneut zurückgingen, wenngleich dieser Rückgang im Vergleich zu demjenigen im Zeitraum von 2005 bis zum Ende des UZÜ gering war (-15 % nach dem Ende des UZÜ). Gleichzeitig nahmen die Einfuhren aus Drittländern weiter zu. Anders gesagt, die Verlagerung der Produktion aus den betroffenen Ländern in Drittländer ist noch nicht abgeschlossen. Die Eurostat-Daten deuten auch auf einen starken Anstieg der Einfuhrpreise hin, insbesondere bei Schuhen aus den betroffenen Ländern (+21,5 % im Vergleich zum UZÜ).
(438)
Die Einführer in der Stichprobe, die ihre Ware zunehmend in anderen Ländern und immer weniger in den betroffenen Ländern beschafften, berichten über eine ähnliche Entwicklung nach dem Ende des UZÜ. Insgesamt betrachtet veränderten sich die Einfuhrmengen der betroffenen Ware kaum. Die Einführer erläuterten, dass aufgrund der Vorlaufzeit von etwa 6 Monaten die nach dem UZÜ verzeichneten Einkäufe auf Bestellungen beruhten, die vor Beginn des wirtschaftlichen Abschwungs erteilt worden seien. Die durchschnittlichen Einkaufspreise (in Euro) der Einführer in der Stichprobe für die betroffene Ware hätten sich im Vergleich zum UZÜ um etwa 15 % erhöht. Gründe für diesen Preisanstieg sind nach Angaben der Einführer zum einen die Abwertung des US-Dollars Ende 2008 und Anfang 2009, wodurch sich die Beschaffungskosten für Waren aus den betroffenen Ländern in Euro erhöhten, und zum anderen die gestiegenen Herstellungskosten in den betroffenen Ländern, vor allem aufgrund höherer Arbeitskosten.
(439)
Da die Weiterverkaufspreise unverändert blieben oder nur leicht anstiegen, dürfte die Rentabilität des Handels der Einführer in der Stichprobe mit der betroffenen Ware weiter beeinträchtigt worden sein. Außerdem brachten die Einführer vor, dass ihre Lagerbestände aufgrund der Vorbestellungen und des späteren Nachfragerückgangs erheblich angewachsen seien. Eine Berechnung ihrer Gewinnspannen nach dem Ende des UZÜ anhand der vorgelegten Preisangaben belegte jedoch, dass der Gewinnrückgang moderat ausfallen dürfte (etwa 2 Prozentpunkte), so dass insgesamt noch immer gesunde Gewinnspannen erzielt würden.
(440)
Mehrere Einführer machten jedoch geltend, dass die Verbrauchernachfrage ab Herbst 2008 erheblich zurückgegangen sei und dass sich die schwächere Nachfrage noch nicht bei den Einfuhrmengen zeige, da die Aufträge 6 bis 9 Monate früher, d.h. vor dem wirtschaftlichen Abschwung, erteilt worden seien. Die Einführer erwarteten daher einen deutlichen Einbruch der Einfuhrmengen in der nächsten Saison. Außerdem meldeten mehrere Einführer, dass einige wichtige Vertriebsketten entweder Insolvenz angemeldet hätten oder sich in finanziellen Schwierigkeiten befänden, so dass Aufträge annulliert worden seien, ihre Lagerbestände ansteigen würden und sie ihren Abnehmern Sonderrabatte gewähren müssten. Einige Einführer in der Stichprobe kündigten angesichts des Abschwungs umfangreiche Umstrukturierungspläne an, andere berichteten über Versuche, die Kosten zunehmendem durch andere Mittel zu kontrollieren.
(441)
Daraus folgt, dass sich die Krise bis Juli 2009 nur in begrenztem Maße auf die Einfuhr- und Verkaufsmengen auswirkte, da die Aufträge vergeben wurden, bevor die Krise bei den Verbrauchern ankam, und da sie auf der Grundlage optimistischerer Verbrauchserwartungen erteilt wurden. Was die Rentabilität betrifft, so scheint es den meisten Einführer bislang gelungen zu sein, auch die Auswirkungen der Krise durch verschiedene, Kostenkontrolmaßnahmen in Grenzen zu halten.
4.7. Voraussichtliche Auswirkungen bei einer Aufrechterhaltung der Maßnahmen
(442)
Sollten die Maßnahmen aufrecht erhalten werden, so werden davon künftig höchstwahrscheinlich die Einführer stärker betroffen sein, da sich die Wirtschaftsparameter beträchtlich verändert haben: Mit den in der letzten Zeit beobachteten gestiegenen Einkaufspreisen und dem erwarteten allgemeinen Rückgang des Verbrauchs dürften sich die Auswirkungen des Antidumpingzolls deutlicher als früher zeigen, selbst wenn die steigenden Einkaufspreise wie im Bezugszeitraum durch die Wechselkursentwicklung abgefedert werden. Außerdem gaben mehrere Einführer an, dass weitere bedeutende Kostenanstiege, wie höhere Arbeitskosten, in den betroffenen Ländern eingetreten seien. Damit dürften die mit der betroffenen Ware erwirtschaften Gewinne in naher Zukunft zurückgehen, was aber größtenteils auch auf den Anstieg anderer Kosten und nicht nur auf die Antidumpingzölle zurückzuführen ist. Da die Einführer im Allgemeinen jedoch gesunde Gewinnspannen erzielten, würde der Rückgang diese Unternehmen aller Voraussicht nach nicht gefährden.
(443)
Wie die Fakten seit 2005 belegen, dürften die Einführer vermutlich ihre Einfuhren aus anderen Drittländern beibehalten oder noch größere Mengen aus diesen Ländern beziehen, da sie die Auswirkung des Antidumpingzoll stärker spüren werden. Gleichzeitig werden sie vermutlich versuchen, einen größeren Anteil etwaiger Kostenerhöhungen an die Einzelhändler/Vertriebsgesellschaften weiterzugeben. Angesicht der Bedeutung dieser Einzelhändler/Vertriebsgesellschaften für die Einführer (vgl. dazu auch Randnummer (473)), werden sie etwaige Kostenerhöhungen vermutlich nicht in vollem Umfang an ihre Abnehmer weitergeben. Dies wurde auch im Zeitraum vom Juli 2008 bis zum März 2009 festgestellt.
(444)
Wie sich die Aufrechterhaltung der Antidumpingzölle auf die Einführer auswirkt, wenn die Nachfrage sinkt, die Einkaufspreise ansteigen und die Verbraucher kostenbewusster werden, hängt jedoch davon ab, wie flexibel die Einführer reagieren. Einige Einführer bewiesen bekanntlich bereits bei ihren Beschaffungsstrategien und bei ihrem Warenangebot große Flexibilität (mehr STAF und/oder Textil-/Kunststoffschuhe und/oder Zubehör). Dadurch können sie künftige Auswirkungen des Zolls eindämmen. Andere Einführer, die ihre traditionellen Beschaffungskanäle in den betroffenen Ländern beibehalten und deren Schwerpunkt Lederschuhe sind, dürften dagegen einen allgemeinen Rückgang ihrer Rentabilität und/oder Verkäufe verzeichnen.
4.8. Stellungnahmen
(445)
Wie bereits unter Randnummern (60) ff. erwähnt, brachten mehrere interessierte Parteien vor, dass bestimmte Schuhtypen aus der Warendefinition ausgenommen seien. Außerdem machten die meisten Parteien geltend, dass die von ihnen eingeführten Schuhtypen von den Maßnahmen nach Artikel 21 der Grundverordnung ausgenommen werden sollten, falls es nicht möglich sein sollte, die Warendefinition bei dieser Überprüfung zu ändern. Diese Vorbringen basieren im Wesentlichen auf der Behauptung, dass diese Schuhtypen in der Union (aus Mangel an Kapazität und Bereitschaft) nicht hergestellt würden; daraus ergäben sich der fehlende Wettbewerb mit dem Wirtschaftszweig der Union und seine Schädigung sowie die ungünstigen wirtschaftlichen Rahmenbedingungen, unter denen sich die Maßnahmen zunehmend nachteilig auf Einführer, Vertriebsgesellschaften, Einzelhändler und Verbraucher in der Union auswirken würden.
(446)
Dazu ist zu betonen, dass zwischen der aus den betroffenen Ländern eingeführten Ware und dem in der Union hergestellten Schuhtyp beträchtlicher Wettbewerb stattfand (vgl. Randnummern (267) ff.). Dies bedeutet auch, dass in der Union noch immer erhebliche Mengen an Lederschuhen hergestellt werden. Festzustellen ist zudem, dass die Warendefinition im Rahmen einer Auslaufüberprüfung weder geändert, noch erweitert, noch beschränkt werden kann, und dies unabhängig davon, wie sich die Produktion in der Union während der Laufzeit der Maßnahme entwickelt.
(447)
Dessen ungeachtet nahm die Kommission zu den einschlägigen Schuhherstellerverbänden Kontakt auf, um ein klareres Bild davon zu erhalten, welche Typen bestimmter Schuhe in welchen Mengen in der Union hergestellt werden. Den eingeholten Informationen zufolge scheinen die meisten Schuhe, auf die sich das Vorbringen bezieht, (noch immer) in der Union hergestellt zu werden und ihre Produktionsstruktur scheint sich während der Laufzeit der geltenden Maßnahme kaum geändert zu haben. Aufgrund dieser Informationen lässt sich nicht endgültig entscheiden, ob mit der Produktion bestimmte Nischenwarentypen in der Union auch die entsprechende Nachfrage gedeckt werden kann.
(448)
Bei den meisten dieser Waren handelt es sich um spezifische Nischenprodukte, die in geringen Stückzahlen an Fachabnehmer verkauft werden, eine hohe Qualität und komplexe technische Eigenschaften aufweisen und in die Hochpreiskategorie fallen (Reitschuhe, Bowlingschuhe oder Sonderanfertigungen für sehr große/schmale Füße). Damit würden diese Warentypen im Prinzip unter die allgemeine Spezifikation der Unionshersteller fallen. Durch die Einführung oder Aufrechterhaltung von Maßnahmen könnten die Unionshersteller ermutigt werden, wieder in die Produktion solcher Nischenwarentypen zu investieren oder ihre vorhandene Produktionskapazität auszubauen. Anderenfalls gäbe es keinen Anreiz für diese Hersteller, in derartige Warenlinien zu investieren. Da die Maßnahmen auch nicht darauf abzielen, Einfuhren zu verhindern, und dies im vorliegenden Fall auch nicht geschah, sind Antidumpingmaßnahmen, solange zwischen den verschiedenen Warentypen nicht klar unterschieden werden kann, auch für solche Nischenwarentypen gerechtfertigt. Die Tatsache, dass nur wenige Daten zu den Nischenprodukten verfügbar sind, ist ein Hinweis darauf, dass ihr Anteil an den Einfuhren insgesamt sehr gering ist und dass die Auswirkungen der Maßnahmen auf diese Warentypen daher im Verhältnis zur großen Mehrheit der Einfuhren nicht als unverhältnismäßig anzusehen sind.
(449)
Einige Einführer von Sportschuhen sowie ihre Verbände brachten vor, dass es in der Union keine echte Alternative zu ihren Bezugsquellen gebe.
(450)
Dazu ist zunächst festzuhalten, dass die bei den einzelstaatlichen Verbänden erhobenen Informationen dafür sprechen, dass noch immer beachtliche Mengen an Sportschuhen in der Union hergestellt werden, wenngleich nicht ausgeschlossen werden kann, dass die Nachfrage das Angebot in diesem Marktsegment übersteigt. Selbst wenn von einer unzureichenden Sportschuhproduktion in der Union ausgegangen wird, existieren der Untersuchung zufolge doch alternative Bezugsquellen, wie etwa Indonesien und Indien, die, wie bereits dargelegt, die Ware zu zunehmend wettbewerbsfähigen Preisen anbieten.
(451)
Mehrere Einführer in der Stichprobe, vor allem Einführer der größeren weltweit bekannten Marken, argumentierten, dass langfristige strategische Beziehungen zu bestimmten Unternehmensgruppen in der VR China und Vietnam bestünden, denen hohe Qualitäts-, Sozial-, Sicherheits- und Umweltstandards zugrunde lägen, die über Jahre aufgebaut worden seien. Ein Wechsel der Bezugsquellen durch eine Verlagerung der Herstellung würde daher hohe Kosten und lange Anlaufzeiten (12 bis 18 Monate) mit sich bringen.
(452)
In diesem Zusammenhang ist zu betonen, dass die einschlägigen Antidumpingmaßnahmen nicht prohibitiv sind, d.h. dass die Einführung der Maßnahmen - zur Korrektur einer Handelsverzerrung - nicht dazuführte, dass die Einfuhren aus den betroffenen Ländern eingestellt wurden und die Einführer folglich ihre Waren aus anderen Ländern beziehen mussten. Gleichwohl ergab die Untersuchung, dass die Beschaffung flexibel gehandhabt wird: Die Einführer kaufen im Allgemeinen bei Lieferantengruppen, die in mehreren asiatischen Ländern herstellen lassen. Die im Rahmen des Stichprobenverfahrens zur Beschaffung der betroffenen Ware seit 2005 erhobenen Informationen, die unter Randnummer (417) aggregiert dargestellt wurden, belegen, dass die meisten Einführer in der Stichprobe innerhalb von ein bis zwei Jahren einen beachtlichen Anteil ihrer Lederschuhe aus einem anderen Ursprungsland bezogen. Nach Angaben eines bedeutenden Einführers, der nicht in die Stichprobe einbezogen war, sind auch seine Einfuhren aus anderen asiatischen Ländern auf Kosten der Einfuhren aus den betroffenen Ländern gestiegen. Die vorliegenden Informationen belegen damit, dass trotz möglicher zusätzlicher Kosten eine Verlagerung der Produktion in ein anderes Land nicht als zu aufwendig angesehen wird und recht häufig vorkommt. Das Vorbringen wird daher zurückgewiesen.
(453)
Die Einführerverbände und einige Einführer brachten auch vor, dass die Einführer nicht mehr in der Lage seien, die Auswirkungen der Zölle zu absorbieren. Im Zeitraum von 2006 bis zum Ende des UZÜ seien die negativen Auswirkungen der Maßnahmen für die Verbraucher (teilweise) durch die Entwicklung der Wechselkurse seit 2006 ausgeglichen worden, doch würde die vorgebliche Umkehr der Wechselkursentwicklung seit dem Ende des UZÜ bei einer Aufrechterbehaltung der Zölle unweigerlich einen Anstieg der Weiterverkaufspreise und damit höhere Endpreise für die Verbraucher nach sich ziehen.
(454)
Tatsächlich gab der Euro gegenüber dem US-Dollar seit der Einführung der Antidumpingmaßnahmen erheblich nach (vgl. Randnummer (432)). Die Wechselkursentwicklung kam den Einführern der betroffenen Ware ab Ende 2005 bis zum Ende des UZÜ zugute, da die Verträge mit ihren Lieferanten im Allgemeinen auf US-Dollar lauten und der Euro in diesem Zeitraum im Vergleich zum US-Dollar um fast 30 % abgewertet wurde.
(455)
Zur angeblichen Unfähigkeit der Einführer, den Zoll angesichts einer gegenläufigen Wechselkursentwicklung ab Mitte 2008 und den damit verbundenen höheren Einfuhrpreisen in Euro aufzufangen, ist anzumerken, dass der Stichprobe zufolge (vgl. Tabelle 22), die Einführer mit dem Handel der betroffenen Ware auch im UZÜ noch eine gesunde Gewinnspanne erreichten. Damit scheinen die Einführer in der Lage zu sein, nachhaltig zu wirtschaften, selbst wenn sich die Wechselkurse ein Zeit lang zu ihren Ungunsten entwickelten. Außerdem gibt es keine Anzeichen dafür, dass sich der Euro gegenüber dem US-Dollar im freien Fall befindet, vielmehr stieg der Wert des Euros nach der Abwertung gegenüber dem US-Dollar zwischen Juli und November 2008 seither wieder an. Kurz- oder langfristig eine Abwertung des Euro zu erwarten, ist somit reine Spekulation. Zu den Einzelhandelspreisen von Lederschuhen ist noch anzumerken, dass es verschiedene andere Quellen für Lederschuhe gibt, die von den Einführern zunehmend genutzt werden. Es liegen somit keine Angaben vor, die darauf hindeuten, dass die Einführer den Zoll zwangsläufig in vollem Umfang an die Groß- oder Einzelhändler weitergeben müssen und damit einen erheblichen Anstieg der Preise auf Einzelhandelsebene auslösen würden. Dieses Vorbringen ist somit nicht überzeugend.
(456)
Einige der überwiegend der Gruppe der Markenschuhhersteller angehörigen Einführer machten geltend, dass die Maßnahmen die erhebliche Wertschöpfung im verarbeitenden Gewerbe minderten, die sie durch ihre bedeutenden Tätigkeiten vor allem in den Bereichen Design, Entwicklung, Markenbildung und Beschaffung in der Union erbrächten. Die Untersuchung bestätigte, dass in der Tat zahlreiche Einführer nicht nur mit Schuhen handeln, sondern in der Union die im Vorstehenden genannten wertschöpfende Tätigkeiten ausüben. Diese Tätigkeiten tragen wesentlich zur Schaffung qualifizierter Arbeitsplätze bei.
(457)
Die von den Einführern in der Stichprobe übermittelten Informationen deuteten im Zeitraum von 2005 bis zum Ende des UZÜ nicht auf einen Rückgang der mit der Herstellung der betroffenen Ware verbundenen Beschäftigung in ihren Unternehmen hin. Im Gegenteil, aus den aggregierten Beschäftigungszahlen der Markenschuhhersteller in der Stichprobe war eher ein leichter Anstieg derartiger Arbeitsplätze zu ersehen. Dem liegt zugrunde, dass die Antidumpingmaßnahmen die Einfuhr von Lederschuhen mit Ursprung in der VR China und Vietnam in den Unionsmarkt wie beabsichtigt nicht unterbanden, sondern ihr Preisniveau anhoben, um wieder faire Wettbewerbsverhältnisse herzustellen. Außerdem sind die Zölle in diesem Fall sehr niedrig und die Einführer können zudem zu einem anderen Ursprungsland wechseln, was sie ja in manchen Fällen auch getan haben. Daher wird das Vorbringen, die Antidumpingmaßnahmen würden die qualifizierten Arbeitsplätze, die von diesen Einführern in der Union geschaffen wurden, gefährden, zurückgewiesen.
4.9. Schlussfolgerung
(458)
Daher wird der endgültige Schluss gezogen, dass sich die Antidumpingmaßnahmen zwar auf die wirtschaftliche Lage der Einführer der betroffenen Ware in der Union im Zeitraum 2006 bis zum Ende des UZÜ auswirkten, dass diese Auswirkungen aber angesichts der insgesamt starken Marktstellung der Einführer, die die Untersuchung ergab, nicht als unverhältnismäßig anzusehen sind. Die begrenzte Verschlechterung der wirtschaftlichen Lage der Einführer scheint sich in den neun Monaten nach dem UZÜ fortgesetzt zu haben. Insgesamt betrachtet ist der Wirtschaftszweig jedoch in guter Verfassung und die mit der betroffenen Ware erzielten Gewinne sind weiterhin hoch. Die Aufrechterhaltung der Maßnahmen dürfte daher die Interessen der Einführer nicht sehr nachteilig beeinflussen.
4.10. Interesse der Vertriebsgesellschaften/Einzelhändler
4.10.1. Allgemeines
(459)
Den verfügbaren Informationen zufolge werden etwa 60 % aller Schuhe im Einzelhandel/Vertrieb der Union von „traditionellen“ Fachgeschäften verkauft, die bedeutende Einzelhändler, die Schuhe häufig selbst einführen, und sogenannte Einkaufsgemeinschaften umfassen; etwa 40 % der Schuhe werden in sonstigen Geschäften wie Supermärkten, Bekleidungsgeschäften sowie Kaufhäusern verkauft. Der Einzelhandel/Vertriebder Union beschäftigt etwa 140 000 Personen, die im Verkauf der betroffenen Ware an die Verbraucher tätig sind. Dabei dominieren in den nördlichen Mitgliedstaaten größere Einzelhändler, in den südlichen Mitgliedstaaten finden sich dagegen häufig KMU.
(460)
Während die großen Einzelhandelsketten nicht in die Einführerstichprobe aufgenommen werden wollten und auch den ausführlichen Einzelhändlerfragebogen nicht beantworteten, übermittelten ein bedeutender Einführer/Einzelhändler sowie eine Einzelhändlergruppe Stellungnahmen; ihnen wurden auch Anhörungen gewährt. Der einzige Einzelhändler, dessen Antworten überprüft werden konnten, war somit das Unternehmen Clark's, das in seiner Eigenschaft als Einführer mitarbeitete.
(461)
Den Fragebogen für Verbände der Großhändler, Vertriebsgesellschaften und Einzelhändler beantworteten die European Association of Fashion Retailers (AEDT), die European Branded Footwear Coalition (EBFC), die European Outdoor Group (EOG), EuroCommerce (Vertretung des Einzel-, Groß- und Außenhandels in Europa), die Federation of the European Sporting Goods Industries (FESI), die Foreign Trade Association (FTA), der niederländische Verband der Fashion-, Schuh- und Sportartikeleinzelhändler MITEX und Svenskt Sportforum. Keine Supermarktkette beantwortete den Fragebogen, allerdings legte Lidl Angaben zu seinen Ein- und Verkäufen der betroffenen Ware zwischen 2005 und 2008 vor. Die genannten Verbände und Einzelhändler lehnten die Maßnahmen und ihre Verlängerung mit der Begründung ab, dass die Maßnahmen die Rentabilität verringert hätten und viele Einzelhändler sich nach alternativen Bezugsquellen hätten umsehen müssen. Die Ausweitung der Maßnahmen würde die europäische Schuhindustrie schädigen, die sich erfolgreich an die Herausforderungen und Chancen moderner Märkte mit Produktionsauslagerung angepasst habe. Die Maßnahmen hätten massive Produktionsauslagerungen nicht verhindert, die auch nicht wieder in die Union rückverlagert würden, da die Unionshersteller nicht in der Lage seien, die Nachfrage nach einer großen Auswahl an Qualitätsschuhen zu niedrigen Preisen zu befriedigen.
4.10.2. Einkaufspreise
(462)
Um zu prüfen, ob die Gewinnspannen seit der Einführung der Antidumpingmaßnahmen tatsächlich zurückgegangen sind, wurden zunächst die Einkaufspreise der Vertriebsgesellschaften/Einzelhändler für die betroffene Ware mit den im Zeitraum von 2005 bis zum Ende des UZÜ erzielten verglichen und analysiert. Den Fragebogenantworten der Einführer in der Stichprobe zufolge waren die Weiterverkaufspreise der Einführer, die den Einkaufspreisen der Vertriebsgesellschaften/Einzelhändler entsprechen, im Zeitraum von 2005 bis zum Ende des UZÜ stabil oder stiegen nur leicht an (vgl. Randnummer (425)).
4.10.3. Weiterverkaufspreise
(463)
Danach wurde die Entwicklung der Weiterverkaufspreise geprüft; mangels genauer Daten der Einzelhändler wurden dazu Informationen statistischer Ämter verschiedener Mitgliedstaaten herangezogen, die zusammen 66 % der Unionsbevölkerung ausmachten. Nach diesen Informationen stiegen die Einzelhandelspreise im Bezugszeitraum allgemein sehr leicht an, wie die nachstehenden Tabelle veranschaulicht:
Tabelle 23
Durchschnittliche Verbraucherpreise in bestimmten Mitgliedstaaten (indexiert)
2005
2006
2007
UZÜ
Deutschland
„Schuhe“
100
99,2
100,3
100,9
Niederlande
„Schuhe“
100
100,7
101,4
103,1
„Kinderschuhe“
100
99,3
101,5
100,9
Frankreich
„Straßenschuhe“
100
99,9
101,1
101,5
Vereinigtes Königreich
„Schuhe“
100
98,4
99,6
99,5
Spanien
„Damenschuhe“
100
101,9
102,6
103,7
„Herrenschuhe“
100
101,6
103,5
104,1
„Kinderschuhe“
100
100,9
102,6
103,3
Italien
„Schuhe“
100
100,9
102,0
102,6
Quelle: Nationale statistische Ämter
(464)
In den genannten Schuhkategorien, die zwar nicht genau der Warendefinition entsprechen, dominiert die betroffene Ware und die eben dargestellten Trends können daher als stichhaltige Vergleichspreise für die Einzelhandelspreise der betroffenen Ware angesehen werden.
(465)
Diese Trends wurden auch von mehreren interessierten Parteien bestätigt, die vorbrachten, dass die Einzelhandelspreise während eines längeren Zeitraums, auf jeden Fall jedoch im Zeitraum von 2005 bis zum Ende des UZÜ, verhältnismäßig stabil waren. Dass die Schuhpreise über einen so langen Zeitraum stabil blieben, beruhte ihrer Meinung nach zum einen darauf, dass die Kostenfaktoren (stetige Verlagerung der Herstellung in Niedriglohnländer) und die Wechselkursentwicklung günstig waren und zum anderen auf dem von den Einzelhändlern angewandten Prinzip der „Preispunkte“ sowie der Bereitschaft der Kunden, die Preise zu zahlen. Nach dem Prinzip der Preispunkte werden Schuhe im Allgemeinen zu festen „Preispunkten“, und nicht zu Preisen zwischen diesen Punkten, verkauft, so wird beispielsweise eine Schuhkategorie für 44,95 EUR, die nächst höhere für 49,95 EUR, eine dritte für 54,95 EUR verkauft.
4.10.4. Rentabilität
(466)
Da die von den Einführern vorgelegten Informationen nicht ausreichend detailliert waren, konnten die Rentabilitätszahlen der Einzelhändler nicht direkt ermittelt werden. Vergleicht man jedoch die Entwicklung der Einkaufspreise der Einzelhändler (vgl. Randnummer (462)) mit derjenigen ihrer Weiterverkaufspreise (vgl. Randnummern (463 ff.) finden sich keine Anzeichen rückläufiger Gewinnspannen, die sich auf den Kosteneffekt der Zölle zurückführen lassen, da die Einkaufspreise der betroffenen Ware stabil waren oder leicht anstiegen, während die Weiterverkaufspreise geringfügig anstiegen.
(467)
Was das allgemeine Rentabilitätsniveau des Einzelhandels betrifft, so finden sich einige Anzeichen, dass es unter der von den Einführern erzielten Gewinnspanne liegt. Nach Angaben in der Fachpresse scheinen außerdem vor allem einige Regionen besonders wettbewerbsintensiv zu sein, was für die Einzelhändler schwierig zu sein scheint (scharfer Wettbewerb, Konsolidierung des Markts, starke Abhängigkeit vom Finanzmarkt, der nur zögerlich investiert, sowie strategische Misserfolge). Gleichzeitig meldete jedoch eine der größten Schuheinzelhandelsketten der Union Rekordgewinne für das Jahr 2008 und kündigte ambitionierte Expansionspläne an.
(468)
Festzuhalten ist bezüglich der Gesamtrentabilität der Einzelhändler auch, dass die Auswirkungen des Antidumpingzolls auf alle Fälle durch den Umsatz, den sie mit anderen Waren wie STAF, Lederschuhen anderen Ursprungs, sonstigen Schuhen und Zubehör erzielten, verwässert werden.
(469)
Das Vorbringen einer rückläufigen Rentabilität konnte in der Überprüfung somit von den Einzelhändlern nicht belegt und auch nicht durch die Untersuchungsergebnisse gestützt werden. Die verfügbaren Informationen scheinen vielmehr darauf hinzudeuten, dass die Einführung der Antidumpingmaßnahmen im Zeitraum von 2006 bis zum Ende des UZÜ keine negativen oder nur begrenzte Auswirkungen auf die Einzelhändler hatte.
4.10.5. Auswirkungen des nach dem UZÜ eingetretenen wirtschaftlichen Abschwungs
(470)
Die eingeschränkt verfügbaren Informationen über die Auswirkungen des nach dem UZÜ eingetretenen wirtschaftlichen Abschwungs auf den Einzelhandel mit Schuhen weisen auf sinkende Spannen und eine rückläufige Nachfrage in den ersten neun Monaten nach dem UZÜ hin. Die Informationen wurden jedoch nur von einem Einzelhandelsunternehmen vorgelegt, das primär in einer bestimmten Region und außerdem auch als Einführer tätig ist; es kann daher nicht als repräsentativ für die Einzelhandelsbranche im Allgemeinen betrachtet werden. In der Fachpresse wurde zudem über eine beachtliche Verbesserung der Lage im Schuheinzelhandel (Anstieg der Verkaufsmengen und -erlöse) in dieser Region seit Mitte 2009 berichtet. Da die Mitarbeit der Einzelhandelsbranche nicht repräsentativ war, konnten folglich keine endgültigen Schlussfolgerungen zu den genauen Auswirkungen des wirtschaftlichen Abschwungs gezogen werden.
4.10.6. Voraussichtliche Auswirkungen bei einer Aufrechterhaltung der Maßnahmen
(471)
Angesichts des derzeitigen wirtschaftlichen Abschwungs dürfte der Verbrauch von Lederschuhen zurückgehen und der von immer preisbewussteren Verbrauchern ausgeübte Preisdruck kurz- bis mittelfristig steigen. Andererseits dürften die Einführer versuchen, ihre Preisanstiege zumindest teilweise an die Einzelhändler weiterzugeben. Aufgrund der Zwangslage der Einzelhändler zwischen den Einführern und den Verbrauchern könnte sich ihre Lage zunehmend verschlechtern.
(472)
Die Einzelhändler/Vertriebsgesellschaften, die auf hart umkämpften Märkten agieren und vor allem Lederschuhe aus den betroffenen Ländern beziehen, könnten unter diesen Umständen angesichts ihrer verhältnismäßig hohen Kosten und verhältnismäßig geringer Nettospannen in eine prekäre Lage kommen. Unter diesen Umständen würde eine Aufhebung der Antidumpingmaßnahmen gegenüber der betroffenen Ware diese Unternehmen begünstigen. Für die Einführer/Vertriebsgesellschaften, die hingegen ihre Ware auch aus Drittländern oder aus Unionsländern beziehen und die eine größere Warenpalette anbieten, werden die Auswirkungen möglicher Preiserhöhungen beim Umsatz kaum zu Buche schlagen. Die Untersuchung ergab des Weiteren, dass große Einzelhändler und Einkaufsgemeinschaften des Einzelhandels soviel Gewicht haben, dass die Einführer trotz ihrer besonderen Marktlage die Kostenzuwächse nicht voll weitergeben können.
(473)
Zusammenfassend ist festzustellen, dass die Einzelhändler, die weiterhin in erster Linie die betroffene Ware beziehen, stärker unter einer Verlängerung der Maßnahmen leiden werden, während die Einzelhändler, deren Geschäftsmodell diversifizierter und flexibler ist und die auf andere Bezugsquellen ausweichen und ihre Warenpalette ausweiten, wahrscheinlich in geringerem Maße betroffen sein werden, wenngleich sie stärker geschädigt werden dürften als im UZÜ.
4.10.7. Stellungnahmen
(474)
Angeblich führten die Maßnahmen dazu, dass viele Einzelhändler sich nach anderen Bezugsquellen umsehen mussten. Den verfügbaren Informationen zufolge könnten tatsächlich einige Einzelhändler ihre Bezugsquellen gewechselt haben, aber kein Einzelhändler und kein Verband berichtete nach Einführung der Maßnahmen über eine Angebotsverknappung oder gar über Schwierigkeiten, andere Bezugsquellen zu finden. Somit suchten zwar mehrere Einzelhändler nach anderen Bezugsquellen, doch haben sie scheinbar erfolgreich, konkurrenzfähige Bezugsquellen ausfindig gemacht. Obwohl dies zugegebenermaßen für einige Einzelhändler zeitaufwändig war, handelt es sich dabei um eine indirekte, in einem angemessenen Verhältnis stehende Auswirkung der Einführung der Maßnahmen verglichen mit den Vorteilen für die unter den gedumpten Einfuhren leidenden europäischen Hersteller.
(475)
Mehrere interessierte Parteien teilten mit, dass es die günstigen Kostenfaktoren, die während des Bezugszeitraums vorherrschten (vgl. Randnummer (465)), nicht länger gäbe. Vielmehr hätten sich die Wechselkurse seit dem Ablauf des UZÜ negativ entwickelt und die Produktionskosten in der VR China und Vietnam würden erneut ansteigen. Folglich würde der Einzelhandel bei einer Aufrechterhaltung der Maßnahmen in eine schwierige Lage geraten und müsste die Preispunkte anheben. Damit würden nicht nur die Einzelhandelspreise steigen, sondern auch der Umsatz zurückgehen und der Gewinn angesichts der hohen Fixkosten einbrechen.
(476)
Wie unter Randnummer (454) dargelegt, ist es höchst spekulativ, kurz- oder mittelfristig von einer Abwertung des Euro auszugehen. Und während die steigenden Kosten in der VR China sich wahrscheinlich auf die Lage der Einführer auswirken, gilt dieses Argument nicht für die Einzelhändler, da die verfügbaren Informationen über die Weiterverkaufspreise der Einführer während des Bezugszeitraums und in der Zeit nach dem UZÜ belegen, dass die Preisanstiege nur in begrenztem Umfang an die Einzelhändler weitergegeben wurden. Dies ist ein Hinweis auf die allgemein starke Marktposition der Einzelhändler.
(477)
Es wurde bereits festgestellt, dass das Prinzip der Preispunkte im Schuheinzelhandel weit verbreitet ist und dass kleinere Preiserhöhungen den Verbrauchern deshalb kaum auffallen; aus den vorliegenden Informationen geht aber nicht hervor, dass sich die Einzelhändler einem insgesamt erheblichen Zuwachs bei den Einkaufspreisen für die betroffene Ware gegenübersehen. Damit lässt sich anhand der verfügbaren Informationen auch nicht folgern, dass sie die Preispunkte für die betroffene Ware im Allgemeinen anheben müssten. Und selbst wenn dies der Fall für bestimmte Modelle wäre, könnte der Preisanstieg durch einen Wechsel der Bezugsquelle und eine veränderte Warenpalette ausgeglichen werden. Deshalb wird dieses Vorbringen zurückgewiesen.
4.11. Schlussfolgerung
(478)
Zusammenfassend ist festzuhalten, dass sich in den begrenzt verfügbaren Informationen keine Hinweise darauf finden, dass die Maßnahmen im Zeitraum von 2006 bis zum Ende des UZÜ eine deutlich nachteiligen Auswirkung auf die finanzielle Lage der Vertriebsgesellschaften/Einzelhändler hatten. Berücksichtigt man die wahrscheinlichen Auswirkungen des wirtschaftlichen Abschwungs nach dem UZÜ, insbesondere angesichts der Zwangslage der Einzelhändler zwischen den Einführern und den Verbrauchern und der möglichen geringen Gewinne der Einzelhändler, so kann jedoch nicht ausgeschlossen werden, dass sich die finanzielle Lage der Einzelhändler, die vor allem die betroffene Ware verkaufen, verschlechtern wird. Festzuhalten ist aber auch, dass es den Einzelhändlern freisteht, ihre Waren aus anderen Ursprungsländern zu beziehen und die Warenpalette auszuweiten, so dass sie die Auswirkungen der Antidumpingzölle auf ihren Umsatz abmildern können. Allgemein betrachtet haben die Einzelhändler eine wesentlich bessere Marktposition als die Unionshersteller, da ihnen die gerade beschriebene Flexibilität offenstehen, während die Unionshersteller dem von den eingeführten gedumpten Waren ausgeübten Preisdruck voll ausgesetzt sind.
4.12. Interesse der Verbraucher
4.12.1. Allgemeines
(479)
Die Kommission nahm mit 39 Verbraucherverbänden in der Union Kontakt auf und unterrichtete sie über die Einführung der Auslaufüberprüfung. Diese Verbände wurden ausdrücklich aufgefordert, Stellung zu den geltenden Maßnahmen zu nehmen und alle Informationen zu liefern, die für die Untersuchung relevant sein könnten. Drei Verbraucherverbände meldeten sich als interessierte Partei und übermittelten schriftliche Stellungnahmen.
(480)
Zwei einzelstaatliche Verbraucherverbände unterstützten die Antidumpingmaßnahmen. Einer davon erwähnte ausdrücklich, dass die Preise für Schuhe aus den betroffenen Ländern trotz der geltenden Maßnahmen weiterhin sehr niedrig seien. BEUC, der Dachverband der europäischen Verbraucherorganisationen, sprach sich gegen die Maßnahmen aus, u.a. weil sie für die Verbraucher nachteilig seien.
(481)
In der Ausgangsuntersuchung wurde von begrenzten Auswirkungen auf die Verbraucher ausgegangen, sofern die verhältnismäßig moderaten Zollsätze von den verschiedenen Ebenen der Vertriebskette aufgefangen und nicht in vollem Umfang an die Verbraucher weitergegeben würden. Dennoch wurde auch der ungünstigste Fall durchgespielt, dass nämlich der Anstieg in vollem Umfang an die Verbraucher weitergegeben würde. Dabei wurde der maximale Verbraucherpreisanstieg auf 2 % oder 1 EUR je Paar geschätzt.
(482)
Die Ergebnisse der Überprüfung belegen, dass die Verbraucherpreise für Lederschuhe seit Einführung der Maßnahmen nur geringfügig gestiegen sind (vgl. Randnummern (463 ff.). Durchschnittlich veränderten sich die Einzelhandelspreise für Schuhe nach Angaben der nationalen statistischen Ämter der Gruppe repräsentativer Mitgliedstaaten, die unter diesen Randnummern und in Tabelle 23 genannt wird, um zwischen -0,5 % und +4,1 %, womit der Anstieg unter der Inflationsrate in diesem Zeitraum lag.
(483)
Anhand der Analyse der Einfuhrpreise konnte auch ermittelt werden, dass die Preise für Lederschuhe aus der VR China und Vietnam auch nach Anrechnung der Antidumpingzölle verhältnismäßig niedrig waren (vgl. Randnummer (422)). Damit scheinen sich die Maßnahmen den vorliegenden Informationen zufolge sich nicht in nennenswerter Weise zum Nachteil der Verbraucher ausgewirkt zu haben.
4.12.2. Sonstige Stellungnahmen
(484)
Mehrere interessierte Parteien brachten vor, die Maßnahmen seien zum Schaden der Verbraucher und hätten zu höheren Preisen geführt. Bestimmte Einführer machten auch geltend, dass die Auswirkungen der Maßnahmen auf die Verbraucher nun, da sie nicht länger in der Lage wären, die Zölle aufzufangen, sehr viel deutlicher spürbar würden.
(485)
Wie unter Randnummer (482) dargelegt, führten die Antidumpingzölle scheinbar nicht zu nennenswert höheren Einzelhandelspreisen. Zur angeblichen Unfähigkeit der Einführer, die Zölle aufzufangen, finden sich bereits einige Hinweise in der nach dem UZÜ durchgeführten Analyse. Tatsächlich erhöhten sich die Einkaufspreise der Einführer im Zeitraum vom Juli 2008 bis zum März 2009 erheblich (vgl. Randnummer (438)), während ihre Weiterverkaufspreise unverändert waren oder höchstens leicht anstiegen. Dies legt nahe, dass die Einführer nicht notwendigerweise Kostenzuwächse an die nächste Ebene der Vertriebskette weitergeben müssten. Der Einwand wird daher zurückgewiesen.
(486)
Eine interessierte Partei brachte vor, dass die Maßnahmen zu einer kleineren Auswahl an Lederschuhen für die Verbraucher geführt habe/führen würden, vor allem mangels Lederschuhen des mittleren/unteren Preissegments. Dieser Einwand wurde bereits während der Ausgangsuntersuchung vorgebracht.
(487)
Dieses Vorbringen wurde nicht belegt. Im Übrigen ist es angesichts der über einen langen Zeitraum stabilen Einzelhandelspreise unwahrscheinlich, dass Verbraucher sich aufgrund der Preisentwicklung von der betroffenen Ware abwenden. Auch hat sich außer einem Verband, der keine Belege für seine Behauptung vorlegte, die Maßnahmen hätten zu weniger Auswahl für die Verbraucher geführt, kein anderer Einzelhändler oder Einzelhandelsverband über eine eingeschränkte Auswahl oder einen Versorgungsengpass beschwert. Angesichts eines leicht rückläufigen Verbrauchs von Lederschuhen im Bezugszeitraum und eines Anstiegs bei den Textilschuhen bestätigte die Untersuchung zwar, dass die Verbraucher sich in ihrer Wahl leicht von der betroffenen Ware abgewandt haben, dies kann jedoch auf geänderte Modetrends statt auf eine geringere Auswahl an Lederschuhen zurückgeführt werden.
5. SCHLUSSFOLGERUNG ZUM UNIONSINTERESSE
(488)
Aus den dargelegten Gründen verbesserte ein beträchtlicher Teil der Hersteller des Wirtschaftszweigs der Union seine Lage seit Einführung der Antidumpingmaßnahmen und belegte mit der Anpassung seiner Geschäftsmodelle an die Herausforderungen des globalisierten Markts, dass der Wirtschaftszweig existenzfähig ist. Durch eine Aufrechterhaltung der Maßnahmen würde mehr Zeit für eine weitere Anpassung eingeräumt. Würden die Maßnahmen außer Kraft treten, wird der Preisdruck der gedumpten Einfuhren auf das mittlere bis untere Warensegment sich wahrscheinlich auch auf die Schuhe des oberen Marktsegments und letztendlich auf alle Lederschuhe auswirken. In diesem Fall ist es wahrscheinlich, dass weitere Unionshersteller in den Konkurs getrieben werden, denn da es sich überwiegend um kleine bis mittlere Unternehmen handelt, sind sie finanziell anfälliger.
(489)
Andererseits waren die Auswirkungen der Antidumpingzölle auf die Einführer, Einzelhändler/Vertriebsgesellschaften und Verbraucher im Zeitraum von 2006 bis zum Ende des UZÜ nicht unverhältnismäßig. Sollten die Maßnahmen beibehalten werden und die Verbrauchernachfrage aufgrund der Wirtschaftskrise weiter nachgeben, dürften sich die Antidumpingzölle auf alle Marktteilnehmer stärker als bisher auswirken. Angesicht der allgemein guten Lage und der erwiesenen Flexibilität der Einführer sowie der insgesamt starken Marktposition der Einzelhändler/Vertriebsgesellschaften, die ihre Warenpalette erheblich ausweiten können, kann man davon ausgehen, dass diese Wirtschaftsbeteiligten kurz- bis mittelfristig nicht unverhältnismäßig stark beeinträchtigt werden. Für die Verbraucher ergab sich nach Einführung der Antidumpingzölle kein spürbarer Preisanstieg und den Ergebnisse der nach dem UZÜ durchgeführten Analyse zufolge gibt es auch keine Anzeichen dafür, dass die Verbraucherpreise künftig unverhältnismäßig ansteigen werden.
(490)
Zusammenfassend lässt sich feststellen, dass die Überprüfung keine zwingenden Gründe gegen die Aufrechterhaltung der Antidumpingmaßnahmen ergab.
L. STELLUNGNAHMEN INTERESSIERTER PARTEIEN NACH DER UNTERRICHTUNG
(491)
Nach der Unterrichtung über die Untersuchungsergebnisse gingen mehrere Stellungnahmen ein. Sie konnten indessen nichts an den Schlussfolgerungen ändern. Folgendes waren die Hauptargumente:
1. INTERESSE DES WIRTSCHAFTSZWEIGS DER UNION
(492)
Nach der Unterrichtung über die endgültigen Feststellungen machte eine interessierte Partei geltend, nicht die Antidumpingmaßnahmen, sondern einzig und allein die Umstrukturierungsbemühungen hätten dem Wirtschaftszweig der Union geholfen. Für dieses Vorbringen fehlten nicht nur die Beweise, es setzt sich auch über die objektiven Feststellungen dieser Überprüfung hinweg. Insbesondere wird der zeitliche Zusammenhang zwischen der Einführung der Antidumpingmaßnahmen und der Stabilisierung des Wirtschaftszweigs der Union ignoriert. Seit der Einführung der Maßnahmen ist der massive Anstieg gedumpter Billigeinfuhren nämlich zum Stillstand gekommen und der Marktanteil der Gesamteinfuhren von 35,5 % auf 28,7 % zurückgegangen. Durch diese Verringerung der gedumpten Einfuhren auf dem Unionsmarkt wurde der Preisdruck durch die zu Niedrigpreisen angebotenen Schuhe abgeschwächt, und der Wirtschaftszweig der Union konnte seine Umstrukturierungsbemühungen fortsetzen.
(493)
Des Weiteren wurde erneut vorgebracht, im Wirtschaftszweig der Union sei keine Massenproduktion möglich, und wegen der aus diesem Grund fehlenden Größenvorteile sei er nicht in der Lage, die starke Nachfrage nach billigeren Schuhen auf dem Unionsmarkt zu befriedigen. Zunächst ist darauf hinzuweisen, dass dieses Vorbringen nicht durch Beweise belegt wurde. Sodann gibt es unter dem Unionsherstellern auch eine Reihe größerer Hersteller von Schuhen des unteren Marktsegments mit niedrigeren Verkaufspreisen, von denen einige in der Stichprobe untersucht wurden. Außerdem ist im Hinblick auf die Behauptung, der Wirtschaftszweig der Union sei nicht in der Lage, die nachgefragten Mengen zu produzieren, festzustellen, dass der Untersuchung zufolge die meisten der größeren Einführer in der Stichprobe nicht nur bei einem einzigen Lieferanten bestellen, sondern darüber hinaus auch vergleichsweise kleinere Mengen von mehreren Lieferanten beziehen. Zusammen mit den Auswirkungen des in Abschnitt E.2 beschriebenen „Clustermodells“, bei dem mehrere kleinere Unternehmen ihren Arbeitskräftebestand zusammenlegen, dürfte dies logischerweise auch den Wirtschaftszweig der Union in die Lage versetzen, größere Mengen herzustellen. Das Vorbringen wird daher zurückgewiesen.
(494)
Zwei interessierte Parteien wandten ein, die Lage derjenigen Unionshersteller, die globales Outsourcing praktizierten, sei weniger eingehend analysiert worden als die der Unionshersteller in der Stichprobe. Es ist jedoch darauf hinzuweisen, dass die Analyse sich auf alle interessierten Parteien erstreckte, soweit sie an der Untersuchung mitarbeiteten. So wurde beispielsweise das Interesse eines großen Unionsherstellers, der wegen seiner Einfuhrmengen aus der Definition des Wirtschaftszweigs der Union ausgenommen wurde (siehe Randnummern (402) ff.), recht eingehend untersucht. Außerdem sind Unternehmen in der Union, die den Großteil ihrer Produktion in Drittländer verlagert haben, in Antidumpinguntersuchungen als Einführer zu betrachten; die Lage der Einführer wurde in vollem Umfang berücksichtigt und unter den Randnummern (407) ff. analysiert.
(495)
Eine Partei wies darauf hin, dass die Interessen von Unionsherstellern, die in die Stichprobe einbezogen waren, nicht richtig bewertet worden seien, denn einige von ihnen seien angeblich gegen die Aufrechterhaltung der Maßnahmen. Dies trifft indessen nicht zu; sogar das Unternehmen, das in den Maßnahmen keinen Vorteil für sich selbst sah, vertrat die Auffassung, dass sie die gedumpten Einfuhren einzudämmen halfen. Ein weiteres Unternehmen gab lediglich an, es könne in den Zeiten der Wirtschaftskrise nur schwer die genauen Auswirkungen von Antidumpingzöllen in der Zukunft vorhersehen, äußerte sich jedoch nicht dahingehend, dass es die Zölle für sinnlos halte. Somit vertraten selbst die Parteien, die nicht ausdrücklich erklärten, dass sie unmittelbaren Nutzen aus den Maßnahmen zogen, die Auffassung, dass die Maßnahmen einen indirekten Nutzen hatten, indem sie die Einfuhren aus der VR China und Vietnam eindämmten.
(496)
Somit wird endgültig bestätigt, dass die Unionshersteller insgesamt Nutzen aus den Maßnahmen zogen und ihre Lage nachweislich verbessern konnten, nachdem die Auswirkungen des schädigenden Dumpings dank der Maßnahmen abgeschwächt wurden.
2. INTERESSE DER UNABHÄNGIGEN EINFÜHRER
(497)
Mehrere interessierte Parteien kritisierten allgemein, die Interessen anonymer Antragsteller würden geschützt, während die Interessen der Einführer, anderer Wirtschaftsbeteiligter sowie der Verbraucher weitgehend unberücksichtigt geblieben seien. Hierzu sei angemerkt, dass den Untersuchungsergebnissen zufolge die Einführung der Antidumpingzölle den Unionsherstellern insgesamt zugute kam und keine unverhältnismäßig starken negativen Auswirkungen auf die anderen betroffenen Wirtschaftsbeteiligten hatte. Die Behauptung einer Diskriminierung zwischen diesen Parteien wird jedoch entschieden zurückgewiesen; allen Parteien wurde in der Untersuchung dieselbe Behandlung zuteil, und alle Interessen der kooperierenden Wirtschaftsbeteiligten, wie der Einführer, Einzelhändler, ausgelagerten Unionshersteller und Verbraucher, wurden im Rahmen der Untersuchung umfassend berücksichtigt und sorgfältig analysiert.
(498)
Mehrere Parteien wandten ein, die Gewinne der Einführer seien nicht hoch genug, um gestiegene Einfuhrkosten, die Entwicklung der Wechselkurse, die Kosten der Umstellung auf andere Bezugsquellen und Antidumpingzölle abfangen zu können. Dieses Vorbringen wurde jedoch nicht hinreichend mit Beweisen untermauert. Wie aus Tabelle 22 ersichtlich wird, sind die Gewinne der Einführer mit rund 20 % durchaus von einer Größenordnung, die ihnen noch Spielraum lassen dürfte, die genannten Kosten zu tragen.
(499)
Es wurde geltend gemacht, die für die Einführer angegebene Beschäftigtenzahl, nämlich rund 23 000, sei zu niedrig angesetzt, da sie keine „wertschöpfenden Tätigkeiten“ in der Union enthalte. Dies trifft jedoch nicht zu. Die Beschäftigtenzahl der Einführer wurde anhand der überprüften Beschäftigtenzahlen der Einführer in der Stichprobe berechnet, die auch stark wertschöpfende Tätigkeiten wie Design, Marketing, FuE, Markenmanagement usw. im Zusammenhang mit der betroffenen Ware umfasste. Alle überprüften Beschäftigtenzahlen wurden addiert und zu der Menge der Einfuhren der betroffenen Ware durch die Einführer in der Stichprobe in Beziehung gesetzt. Dieses Ergebnis wurde sodann auf die Gesamtmenge der Einfuhren aus den betroffenen Ländern hochgerechnet. Die so ermittelte Beschäftigtenzahl schloss mithin auch signifikante „wertschöpfende Tätigkeiten“ in der Union ein.
(500)
Einige Parteien wandten ein, das Argument, die Einführer könnten leicht auf andere Bezugsquellen ausweichen, sei faktisch unrichtig und vereinfache den Sachverhalt. Eine interessierte Partei erklärte, es gebe keine alternativen Bezugsquellen. Hierzu ist anzumerken, dass niemals gesagt wurde, eine Umstellung auf andere Bezugsquellen sei leicht. Die Kommission bestreitet nicht, dass ein Wechsel der Lieferanten zusätzliche Kosten verursachen kann und zeitaufwändig ist und dass einige Einführer durch langfristige Geschäftsbeziehungen an ihre Lieferanten gebunden sind. Auf der Grundlage der bei den Einführern in der Stichprobe und einem anderen, nicht in die Stichprobe einbezogenen Einführer eingeholten Infomationen konnte jedoch unter Randnummer (452) der Schluss gezogen werden, dass bei der Beschaffung eine erhebliche Flexibilität bestand und dass etwaige zusätzliche Anstrengungen bei der Umstellung auf andere Bezugsquellen nicht so erheblich gewesen wären, dass sie die betreffenden Wirtschaftsbeteiligten davon abgehalten hätten, einen solchen Wechsel vorzunehmen. Tatsächlich weiteten diese Einführer ihre Beschaffung aus Drittländern deutlich aus, wie aus Tabelle 19 hervorgeht. Dieselbe Tendenz war auch bei den nicht in die Stichprobe einbezogenen Einführern festzustellen, denn die Einfuhren aus Drittländern erhöhten sich den Eurostat-Daten zufolge um 4 Prozentpunkte (siehe Tabelle 7).
(501)
Einige interessierte Parteien argumentierten, die Aufrechterhaltung der Maßnahmen werde zu einem verstärkten Arbeitsplatzabbau in der Union führen, zumindest was Einführer und Einzelhändler betreffe. Dieses Vorbringen wurde von den interessierten Parteien nicht mit Beweisen belegt. Überdies geht aus den Akten hervor, dass die Beschäftigung im Bereich der von der Überprüfung betroffenen Ware bei den Einführern in der Stichprobe von 2005 bis zum UZÜ um 6 % zunahm.
(502)
Es wurde beanstandet, dass keine Analyse der möglichen Vorteile eines Außerkrafttretens der Maßnahmen für die Einführer vorliege. In diesem Zusammenhang sei auf Artikel 21 der Antidumpinggrundverordnung verwiesen, demzufolge untersucht werden muss, ob zwingende Gründe gegen die Einführung von Antidumpingzöllen sprechen. Im Rahmen einer Auslaufüberprüfung bedeutet dies, dass untersucht werden muss, ob zwingende Gründe gegen eine Aufrechterhaltung der Maßnahmen sprechen, d.h. es müssen negative Auswirkungen einer Verlängerung dieser Maßnahmen ermittelt und gegen die Vorteile für den Wirtschaftszweig der Union abgewogen werden, damit beurteilt werden kann, ob diese negativen Auswirkungen unverhältnismäßig stark sind. Rechtlich gesehen müsste daher das entgegengesetzte Szenario, also ein Auslaufenlassen der Maßnahmen, nur dann eingehender analysiert werden, wenn es konkrete Anhaltspunkte dafür gäbe, dass es in diesem Fall zu einer unverhältnismäßig starken Belastung für Einführer, Einzelhändler oder Verbraucher käme. Solche Anhaltspunkte wurden nicht festgestellt. Allerdings lassen sich - nur um des Argumentes willen - folgende Feststellungen zu den wahrscheinlichen Auswirkungen eines Außerkrafttretens der Maßnahmen auf Einführer, Einzelhändler und Verbraucher treffen. Was die Einführer betrifft, so ergab die Untersuchung, dass ihre Rentabilitätseinbußen von 2005 bis zum UZÜ zu einem gewissen Teil den gezahlten Antidumpingzöllen zuzuschreiben waren. Sollten die Maßnahmen außer Kraft treten und alle anderen Kosten gleich bleiben, dann würden diese Kosten wegfallen und dementsprechend könnten die Gewinne auf ein Niveau über den in der Untersuchung ermittelten rund 20 % ansteigen. Ob die Einzelhändler einen Nutzen aus dem Auslaufen der Maßnahmen ziehen würden, geht aus den Informationen in den Akten nicht eindeutig hervor, denn die Einführer in der Stichprobe haben im Falle rückläufiger Einfuhrpreise nicht immer ihre Wiederverkaufspreise angeglichen, wie ein Vergleich des arithmetischen Mittels der Einfuhrpreise mit dem arithmetischen Mittel der Wiederverkaufspreise von 2007 bis zum UZÜ zeigt.
Was die Auswirkungen auf die Verbraucher anbelangt, so ist es sogar noch unwahrscheinlicher, dass ein Außerkrafttreten der Maßnahmen für sie zu sinkenden Preisen führen würde, denn die Einzelhandelspreise sind trotz der Preisbewegungen auf der Ebene der Einfuhren von 2005 bis zum UZÜ weitgehend stabil geblieben. Auch dass den Verbrauchern Vorteile in Form einer größeren Auswahl entstehen würden, ist unwahrscheinlich, denn die Akten enthalten keinerlei Anhaltspunkte dafür, dass die Auswahl für die Verbraucher durch die Einführung der Antidumpingzölle beeinträchtigt worden wäre. Auf jeden Fall kann dies nichts an den Schlussfolgerungen ändern, dass es keine zwingenden Gründe gibt, die gegen eine Aufrechterhaltung der Maßnahmen sprechen würden.
(503)
Einige Einführer und ihre Verbände äußerten die Auffassung, die Auswirkungen der Krise würden unterschätzt und die Folgen des Abschwungs würden sich noch weiter verschärfen. Hierzu ist zunächst anzumerken, dass diese Vorbringen unzureichend belegt wurden, denn es wurden keine konkreten, auf die betroffene Ware bezogenen Angaben vorgelegt. Wie unter den Randnummern (436) ff. ausgeführt, wurden die Auswirkungen der Krise bis zum Juni 2009 anhand der besten verfügbaren Informationen analysiert, d.h. ein zusätzlicher Fragebogen speziell zu diesem Thema wurde versandt. Anhand der eingeholten Informationen wurde eine vorsichtige Analyse der Daten vorgenommen, und diese Analyse basierte natürlich hauptsächlich auf Daten bis zum Juni 2009. Daher kann nicht ausgeschlossen werden, dass sich die Auswirkungen der Wirtschaftskrise auf Verbrauch und Preise seit Juni 2009 verschlimmert haben; dennoch kann der Schluss gezogen werden, dass es in Anbetracht der deutlich über 15 % liegenden Gewinnspanne unwahrscheinlich ist, dass die Einführer plötzlich unverhältnismäßig stark allein von den Auswirkungen der Antidumpingzölle betroffen wären.
Dies gilt umso mehr, als seit Juni 2009 gemischte Signale vom Markt ausgehen und in einigen Mitgliedstaaten Anzeichen für eine Verbesserung zu erkennen sind. Somit weist zum jetzigen Zeitpunkt nichts darauf hin, dass die Auswirkungen der Krise ernsthaft unterschätzt worden wären. Im Übrigen sei angemerkt, dass die Kommission mit der Analyse der oben genannten Daten weit über ihre gesetzlichen Verpflichtungen hinausging, denn in Artikel 6 Absatz 1 der Grundverordnung wird ausdrücklich festgelegt, dass Informationen, die für einen Zeitraum nach dem Untersuchungszeitraum vorgelegt werden, normalerweise nicht berücksichtigt werden.
(504)
Schließlich forderten einige Parteien erneut, bestimmte Warentypen sollten unter dem Gesichtspunkt des Unionsinteresses von den Antidumpingmaßnahmen ausgenommen werden, da insbesondere Sport- und Outdoorschuhe in der Union nur noch in ganz geringem Umfang hergestellt würden. Der Rückgang der Unionsproduktion stelle eine Veränderung der Umstände dar, die in der Auslaufüberprüfung berücksichtigt werden müsse. Zunächst wird daran erinnert, dass es nach Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung nicht möglich ist, den Geltungsbereich der Maßnahmen im Rahmen einer Auslaufüberprüfung zu ändern (siehe Randnummer 61)). Selbst wenn davon ausgegangen würde, dass es rechtlich möglich wäre, was nicht der Fall ist, ist darauf hinzuweisen, dass das Argument der rückläufigen Produktion bereits in der Ausgangsuntersuchung vorgebracht und unter den Randnummern (28) und (38) der endgültigen Verordnung widerlegt wurde. Da die betreffenden Parteien keine neuen stichhaltigen Beweise vorlegten, aus denen hervorgegangen wäre, in welchem Umfang die Unionsproduktion dieser Schuhtypen im Vergleich zur Ausgangsuntersuchung zurückging, wird das Vorbringen zurückgewiesen, und die Feststellungen unter Randnummer (450) werden bestätigt.
3. INTERESSE DER VERTRIEBSGESELLSCHAFTEN/EINZELHÄNDLER
(505)
Eine interessierte Partei machte geltend, in der Analyse werde künstlich zwischen Einführern und Einzelhändlern unterschieden, und die Interessen integrierter Unternehmen, die die gesamte Last der Maßnahmen zu tragen hätten, seien nicht berücksichtigt worden. Hierzu ist erstens anzumerken, dass das einzige Unternehmen, das als Einzelhändler an der Untersuchung mitarbeitete, tatsächlich ein integrierter Einführer/Einzelhändler war (siehe Randnummer (460)), so dass der Spezifität dieser integrierten Unternehmen Rechnung getragen wurde, indem sie sowohl bei den Einführern in der Stichprobe als auch in der die Einzelhändler betreffenden Analyse vertreten waren. Zweitens wurden auch alle Informationen berücksichtigt, die von anderen, nicht in vollem Umfang an der Untersuchung mitarbeitenden Einzelhändlern vorgelegt wurden. Somit berücksichtigte und analysierte die Kommission alle verfügbaren Informationen über integrierte Unternehmen. Aus diesen Gründen kann dem Vorbringen, die Interessen integrierter Unternehmen seien nicht berücksichtigt worden, nicht stattgegeben werden.
(506)
Einige interessierte Parteien äußerten allgemeine Kritik dahingehend, dass die Auswirkungen der Maßnahme auf Einzelhändler nicht ausführlich genug analysiert worden seien. Diese Behauptung wurde nicht belegt. Wie unter den Randnummern (459) ff. ausgeführt, versuchte die Kommission proaktiv und wiederholt, Informationen bei Einzelhändlern einzuholen, aber abgesehen von einem einzigen integrierten Einführer/Einzelhändler, der als Einführer kooperierte, war keine Einzelhandelskette bereit, in vollem Umfang an der Untersuchung mitzuarbeiten. Trotz der begrenzten Mitarbeit seitens der Einzelhändler wurden in der Analyse, soweit möglich, alle über den Einzelhandel zur Verfügung stehenden Informationen berücksichtigt, zum Beispiel schriftliche Stellungnahmen interessierter Parteien, im Rahmen von Anhörungen vorgelegte Informationen, Marktuntersuchungen, Studien und Informationen aus der Fachpresse. Aus den vorgenannten Gründen muss das Vorbringen, die Auswirkungen der Maßnahmen auf Einzelhändler seien nicht ausführlich genug analysiert worden, zurückgewiesen werden.
(507)
Mehrere Parteien behaupteten, die Kommission habe öffentlich verfügbare Informationen über die Rentabilität der Einzelhändler nicht berücksichtigt. Eine Partei machte geltend, aus den Rentabilitätsdaten der öffentlich zugänglichen Finanzberichte wichtiger Einzelhändler in der Union ergebe sich eine zutiefst besorgniserregende Situation, die in der Analyse außer Acht gelassen worden sei. Desgleichen vertraten einige Parteien die Auffassung, die schwerwiegenden Folgen der Wirtschaftskrise für den Einzelhandel seien nicht berücksichtigt worden. Eine der größten Schuheinzelhandelsketten habe 2008 zwar Rekordgewinne verbucht, dies sei jedoch die Ausnahme von der Regel, und kleinere Einzelhändler seien ernsthaft von der Krise betroffen. In diesem Zusammenhang wird erneut darauf hingewiesen, dass die Mitarbeit seitens der Einzelhändler äußerst begrenzt war und nur ein einziger Einzelhändler/Einführer in vollem Umfang an der Untersuchung mitarbeitete. Zudem wurden weder vor noch nach der Unterrichtung spezifische Angaben zum Gewinn der Einzelhändler im Zusammenhang mit Lederschuhen oder der betroffenen Ware vorgelegt. Dessen ungeachtet berücksichtigte und prüfte die Kommission eine Vielzahl anderer Informationsquellen, darunter Stellungnahmen von Einzelhändlern, Marktinformationen und Presseberichte, die auf eine starke Variabilität der Gewinne im Einzelhandel hindeuteten: So verzeichneten einige Einzelhändler offenbar tatsächlich rückläufige Gewinnspannen und eine abflauende Nachfrage, während die Fachpresse gleichzeitig über steigende Verkaufszahlen und Gewinne für andere Händler berichtete. Somit wurden die von den vorstehend genannten Parteien angesprochenen öffentlich verfügbaren Informationen berücksichtigt, lieferten jedoch nur ein unvollständiges Bild, weshalb eine Vielzahl anderer Informationsquellen hinzugezogen wurde, die auf eine breitere Streuung der Gewinne hindeuteten. Mithin wurden die Auswirkungen des wirtschaftlichen Abschwungs auf die Einzelhändler in dem Umfang geprüft, wie es anhand der verfügbaren Informationen möglich war. Das Vorbringen, die Rentabilität der Einzelhändler sei nicht ordnungsgemäß analysiert worden, muss daher zurückgewiesen werden.
(508)
Einige Parteien erhoben Einwände dagegen, dass das allgemeine Rentabilitätsniveau des Einzelhandels und ein mit anderen Schuhen erzielter Umsatz herangezogen wurden, mit der Begründung, dies sei für die Untersuchung unerheblich. Eine Partei brachte vor, wenn die untersuchende Behörde festgestellt habe, dass die Auswirkungen der Maßnahmen auf die Einzelhändler durch Verkäufe anderer Waren aufgefangen wurden, hätte eine ähnliche Analyse für die Unionshersteller vorgenommen werden sollen. Es ist darauf hinzuweisen, dass sich die Lage der Einzelhändler und der Unionshersteller der gleichartigen Ware insofern unterscheidet, als Letztere in erster Linie Lederschuhe herstellen, während die Einzelhändler in der Regel ein breiteres Sortiment anderer Waren anbieten. Daher bleiben die Feststellungen unter den Randnummern (472) ff. weiterhin gültig.
(509)
Einige Parteien erhoben Zweifel an der Richtigkeit der Beschäftigtenzahlen für den Einzelhandel und äußerten die Ansicht, es seien mehr Arbeitsplätze gefährdet, ohne dieses Vorbringen indessen zu belegen. Hierzu ist anzumerken, dass die unter Randnummer (459) angegebene Beschäftigtenzahl des Einzelhandels berechnet wurde, indem die überprüfte Beschäftigtenzahl des einzigen kooperierenden Einführers/Einzelhändlers auf die Einzelhandelsfunktion bezogen und der von der Überprüfung betroffenen Ware zugeordnet wurde. Sodann wurde ein Schätzwert ermittelt, indem die vorstehende Beschäftigtenzahl anhand der von diesem Unternehmen gehandelten Mengen im Verhältnis zu den Gesamtmengen der von der Überprüfung betroffenen Ware, die auf dem Einzelhandelsmarkt der Union verkauft wurden, hochgerechnet wurde. Dieser Schätzwert wurde anschließend mit Stellungnahmen anderer Parteien sowie mit Marktuntersuchungen abgeglichen, die die von der Kommission ermittelte Größenordnung des Wertes bestätigten. Der Einwand wird daher zurückgewiesen.
(510)
Mehrere Parteien machten geltend, es sei für Einzelhändler schwierig, die Bezugsquellen zu wechseln, insbesondere für KMU, da sie langfristige, auf Vertrauen basierende Geschäftsbeziehungen unterhielten und die Kosten einer Umstellung auf neue Lieferanten sowie der damit verbundene Zeitaufwand untragbar hoch sein könnten. Einige Parteien argumentierten, die Kosten einer Verlagerung seien angesichts des derzeitigen wirtschaftlichen Abschwungs für Einzelhändler besonders schwer verdaulich. Hierzu ist festzustellen, dass die Kosten für einen Wechsel der Lieferanten einigen Einzelhändlern in Zeiten der wirtschaftlichen Krise zugegebenermaßen gewisse Probleme bereiten könnten. Die Kommission konnte jedoch nicht feststellen, dass der mit einem Wechsel der Bezugsquellen verbundene Kosten- und Zeitaufwand untragbar hoch wäre. Aus den im Rahmen der Untersuchung eingeholten Informationen ging vielmehr hervor, dass mehrere Einzelhändler nach alternativen Lieferquellen Ausschau gehalten und den Wechsel ohne unverhältnismäßig starke negative Auswirkungen vollzogen hatten. Dem Argument kann daher nicht gefolgt werden.
(511)
Eine Partei wies darauf hin, dass es zusätzlich zu den Maßnahmen auch aufgrund der gestiegenen Kosten für Lederschuhe aus der VR China und Vietnam unter dem Aspekt der Wettbewerbsfähigkeit nicht mehr rentabel sei, weiterhin Ware aus diesen Ländern zu beziehen. Das Vorbringen, die Beschaffung aus diesen Ländern sei nicht mehr rentabel, wurde nicht durch Beweise belegt und erscheint unvereinbar mit der Feststellung, dass die Einfuhren aus den betroffenen Ländern im UZÜ zusammen noch immer einen Marktanteil von 28 % hatten. Die Behauptung, andere steigende Kosten in den betroffenen Ländern hätten Auswirkungen auf die Beschaffungsentscheidungen der Einführer, bestätigt im Übrigen die Feststellung der Kommission unter den Randnummern (402) ff., dass es offenbar andere Faktoren als den Antidumpingzoll gibt, die die Entscheidung der Einführer/Einzelhändler, ihre Bezugsquellen zu wechseln, beeinflussen. Da zahlreiche andere Faktoren im Spiel sind, ist es nicht möglich, alle negativen Auswirkungen den Antidumpingmaßnahmen anzulasten.
(512)
Mehrere Parteien wandten ein, es sei nicht ausreichend berücksichtigt worden, dass die Preispunkte bei den Verbraucherpreisen eine Weitergabe geringer Preiserhöhungen an die Verbraucher unmöglich machten. Dieses Vorbringen bestätigte die Feststellung der Kommission, dass die Preiserhöhungen bei den Einzelhändlern zu gering waren, um sich in nennenswertem Umfang auf der Ebene der Verbraucherpreise niederzuschlagen. Diesbezüglich wird auf Randnummer (477) verwiesen.
(513)
Eine Partei vertrat die Ansicht, in der Analyse sei der harte Preiskampf im Einzelhandel nicht berücksichtigt worden. Dieses Vorbringen wird zurückgewiesen, da der starke Wettbewerb im Einzelhandel in der Analyse wie unter Randnummer (467) beschrieben berücksichtigt wurde.
4. INTERESSE DER VERBRAUCHER
(514)
Mehrere Parteien machten geltend, die Verbraucherpreisanstiege seien höher als in der Untersuchung festgestellt, und im Falle einer Verlängerung der Maßnahmen würden die Preise weiter steigen. Andere Parteien stellten die Richtigkeit der von der Kommission für die Ermittlung der Verbraucherpreise herangezogenen Zahlen in Frage mit der Begründung, sie bezögen sich nicht auf alle Mitgliedstaaten und schlössen auch andere Waren als die betroffene Ware ein. Zwei Parteien beanstandeten, dass die vom Wirtschaftszweig im Rahmen der Überwachung der Einzelhandelspreise erhobenen Informationen, die eine von ihnen vorgelegt hatte, nicht berücksichtigt worden seien. In diesem Zusammenhang wird daran erinnert, dass alle vorgelegten Informationen über Einzelhandelspreise in der Untersuchung analysiert wurden (siehe Randnummern (463 ff.).
Tatsächlich zog die Kommission eine Reihe von Quellen heran, um die Entwicklung der Einzelhandelspreise zu ermitteln, nämlich Informationen kooperierender Parteien (Einzelhandelspreise der Großhändler, Einkaufspreise und Weiterverkaufspreise der kooperierenden Einführer/Einzelhändler und anderer Einzelhändler, die Informationen übermittelten), Erklärungen verschiedener interessierter Parteien, dass die Verbraucherpreise nicht gestiegen seien, sowie Informationen aus statistischen Quellen. Die letztgenannte Quelle, deren Daten in Tabelle 23 aufgeführt sind, war den Untersuchungsergebnissen zufolge aus mehreren Gründen zuverlässiger als die oben erwähnten, im Rahmen der Überwachung erhobenen Einzelhandelspreisinformationen: Die von der betreffenden Partei vorgelegten Informationen wurden für begrenzter und weniger repräsentativ erachtet, da sie nur einen ganz geringen Teil der Warendefinition betrafen und einen wichtigen Verbrauchermarkt außer Acht ließen, nämlich das Vereinigte Königreich, einen den betroffenen Parteien zufolge äußerst wettbewerbsfähigen Einzelhandelsmarkt. Im Gegensatz dazu stammten die in Tabelle 23 dargestellten Informationen von nationalen statistischen Ämtern (einschließlich dem des Vereinigten Königreichs, das einen leichten Rückgang der Verbraucherpreise zwischen 2005 und dem UZÜ meldete) und bezogen sich überwiegend auf die betroffene Ware. Im Übrigen wiesen die von interessierten Parteien im Zuge der Untersuchung vorgelegten Informationen nur geringfügige Preisanstiege oder sogar Preisrückgänge aus. Aus diesen Gründen mussten die vorstehenden Vorbringen zurückgewiesen werden.
(515)
Eine Partei behauptete, für die Verbraucher sei es schwer, Waren von guter Qualität zu vernünftigen Preisen zu bekommen. Dieses Vorbringen wurde nicht belegt und wird daher zurückgewiesen.
(516)
Eine Partei brachte vor, der rückläufige Verbrauch von Lederschuhen zeige die negativen Auswirkungen der Maßnahmen auf die Verbraucher, konnte dies jedoch nicht durch Belege untermauern. Wie unter Randnummer (482) beschrieben, blieben die Verbraucherpreise weitgehend stabil, daher gab es keine negativen Auswirkungen auf die Verbraucher. Die Kommission ermittelte eine Reihe von Faktoren, die zu einem rückläufigen Verbrauch von Lederschuhen geführt hatten, wie etwa Veränderungen der Modetrends; folglich konnte nicht der Schluss gezogen werden, der Verbrauchsrückgang sei den Antidumpingmaßnahmen zuzuschreiben. Das Vorbringen wird daher zurückgewiesen.
5. WEITERE STELLUNGNAHMEN NACH DER UNTERRICHTUNG
(517)
Zwei Parteien wandten ein, die Analyse des Unionsinteresses sei unvollständig, denn die Interessen der Logistikanbieter (Speditionen usw.) in der Union seien darin nicht berücksichtigt worden. Hierzu ist anzumerken, dass sich kein solcher Wirtschaftsbeteiligter meldete und um Berücksichtigung seines Standpunkts ersuchte, und es wurden auch keine diesbezüglichen Informationen vorgelegt. Das Vorbringen, die Analyse des Unionsinteresses sei in dieser Hinsicht unvollständig, wird mithin zurückgewiesen. Desgleichen brachten einige Parteien vor, die positiven Auswirkungen eines Außerkrafttretens der Maßnahmen hätten in dem das Unionsinteresse betreffenden Teil analysiert werden sollen. Hinsichtlich dieses Vorbringens wird auf Randnummer (502) verwiesen, in der erläutert wird, warum eine solche Analyse in diesem Fall aus rechtlicher Sicht für nicht erforderlich erachtet wird.
(518)
Die vietnamesische Regierung und der vietnamesische Leder- und Schuhverband machten geltend, durch eine Aufrechterhaltung der Maßnahmen würde die Wirkung der von der Union gewährten Beihilfeprogramme abgeschwächt. Die Einführung oder Verlängerung von Antidumpingzöllen ergibt sich ganz einfach aus der Tatsache, dass die vietnamesischen Ausführer den Untersuchungsergebnissen zufolge schädigendes Dumping praktizieren. Politische Erwägungen wie die hier vorgebrachte fallen nicht in diesen rechtlichen Rahmen und sind daher irrelevant. Im Übrigen besteht kein Widerspruch zwischen der Gewährung von Entwicklungshilfe der Union für Vietnam in verschiedenen Bereichen und der Einführung von Antidumpingzöllen im Anschluss an eine eingehende, nach den internationalen Handelsregeln durchgeführte Untersuchung.
M. ENDGÜLTIGE ANTIDUMPINGMASSNAHMEN
(519)
Aus diesen Gründen sollten die Antidumpingmaßnahmen gegenüber Lederschuhen aufrechterhalten werden. Dennoch und unbeschadet der Tatsache, dass ein Anhalten des schädigenden Dumpings festgestellt wurde und der Schutz des Interesses der Union die Einführung von Maßnahmen erfordert, weist dieses Verfahren, wie unter den Randnummern (324) bis (326) erläutert, außergewöhnliche Umstände auf, die sich auch in der Dauer der Antidumpingmaßnahmen niederschlagen sollten. Die Untersuchung ergab, dass kurz- bis mittelfristig bis zum Abschluss des Anpassungsprozesses des Wirtschaftszweigs der Union ein Anhalten der Schädigung wahrscheinlich ist. Daher sollte die Geltungsdauer der Maßnahmen auf 15 Monate beschränkt werden.
(520)
Nach Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung würde die Ausweitung von Maßnahmen im Anschluss an eine Auslaufüberprüfung normalerweise für eine Dauer von 5 Jahren gelten, es sei denn, besondere Gründe oder Umstände ließen einen kürzeren Zeitraum angezeigt erscheinen. Im vorliegenden Fall wurde durch die Untersuchung belegt, dass der Wirtschaftszweig der Union im Bezugszeitraum erhebliche Veränderungen erfuhr. Insbesondere wurde festgestellt, dass ein Teil des Wirtschaftszweigs im Begriff war, sich auf ein neues Geschäftsmodell umzustellen, und dabei steigende Gewinne erzielte, die sich der Zielgewinnspanne näherten. Diese Gruppe von Unternehmen expandierte zudem sowohl umsatz- als auch mengenmäßig sehr stark und übernahm nach und nach einen erheblichen Teil der anderen Unternehmen des Wirtschaftszweigs, die ihr Geschäftsmodell nicht wesentlich umgestellt hatten.
(521)
Angesichts der festgestellten Entwicklungen wird die Auffassung vertreten, dass zum gegenwärtigen Zeitpunkt nicht länger von der Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens der Schädigung in der Zeit nach dem unter Randnummer (519) genannten Zeitraum ausgegangen werden kann. Daher wird es nicht für angemessen erachtet, eine über diesen Zeitraum hinausgehende Geltungsdauer der Maßnahmen vorzuschlagen.
(522)
Bekanntlich wurden die von dieser Überprüfung betroffenen Maßnahmen durch die Verordnung (EG) Nr. 338/2008 (11) auf die aus der SVR Macau versandten Einfuhren der gleichen Ware, ob als Ursprungserzeugnisse der SVR Macau angemeldet oder nicht, ausgeweitet. Im Rahmen dieser Überprüfung wurden diesbezüglich keine neuen Elemente vorgebracht. Der für Einfuhren mit Ursprung in der VR China geltende endgültige Antidumpingzoll in Höhe von 16,5 % sollte daher auf die aus der SVR Macau versandten Einfuhren der gleichen Ware, ob als Ursprungserzeugnisse der SVR Macau angemeldet oder nicht, ausgeweitet werden.
N. SCHLUSSBESTIMMUNGEN
(523)
Alle Parteien wurden über die wesentlichen Fakten und Erwägungen unterrichtet, die die Grundlage für die Empfehlung zur Einführung von Antidumpingzöllen gegenüber der VR China und Vietnam bildeten. Gemäß der Grundverordnung wurde den Parteien nach der Unterrichtung eine Frist zur Stellungnahme eingeräumt. Die mündlichen und schriftlichen Sachäußerungen der Parteien wurden geprüft und die endgültigen Feststellungen, falls angezeigt, entsprechend geändert.
Aus den dargelegten Gründen sollten die Antidumpingzölle für einen Zeitraum von 15 Monaten aufrechterhalten werden -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Es wird ein endgültiger Antidumpingzoll eingeführt auf die Einfuhren von Schuhen mit Oberteil aus Leder oder rekonstituiertem Leder, ausgenommen Sportschuhe, nach Spezialtechniken hergestellte Schuhe, Pantoffeln und andere Hausschuhe und Schuhe mit einem Schutz in der Vorderkappe, mit Ursprung in der Volksrepublik China und Vietnam, die unter den folgenden KN-Codes eingereiht werden: 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 und ex 6405 10 00 (12).
Die TARIC-Codes werden im Anhang dieser Verordnung aufgeführt.
(2) Für die Zwecke dieser Verordnung geltende folgende Begriffsbestimmungen:
„Sportschuhe“ sind Schuhe im Sinne der Unterpositions-Anmerkung 1 von Kapitel 64 des Anhangs I der Verordnung (EG) Nr. 1031/2008 (13);
„nach Spezialtechniken hergestellte Schuhe“ sind Schuhe mit einem cif-Preis je Paar von nicht weniger als 7,50 EUR, für Sportzwecke, mit ein- oder mehrlagiger geformter Sohle, nicht gespritzt, aus synthetischen Stoffen, die insbesondere so beschaffen sind, dass sie durch vertikale oder laterale Bewegungen verursachte Stöße dämpfen, und mit besonderen technischen Merkmalen wie gas- oder flüssigkeitsgefüllten hermetischen Kissen, stoßabfedernden oder stoßdämpfenden mechanischen Komponenten oder Spezialwerkstoffen wie Polymere niedriger Dichte, die unter folgenden KN-Codes eingereiht werden: ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98;
„Schuhe mit einem Schutz in der Vorderkappe“ sind Schuhe mit einem Schutz in der Vorderkappe, die einer Prüfkraft von mindestens 100 Joule (14) standhalten und unter folgenden KN-Codes eingereiht werden: ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 9899 98 und ex 6405 10 00;
„Pantoffeln und andere Hausschuhe“ sind Schuhe, die unter KN-Code ex 6405 10 10 eingereiht werden.
(3) Für die in Absatz 1 beschriebenen und von den nachstehend aufgeführten Unternehmen hergestellten Waren gelten folgende Antidumpingzollsätze auf den Nettopreis frei Grenze der Union, unverzollt:
Land
Unternehmen
Antidumpingzölle
TARIC-Zusatzcode
VR China
Golden Step
9,7 %
A775
Alle übrigen Unternehmen
16,5 %
A999
Vietnam
Alle Unternehmen
10,0 %
-
(4) Der für die Einfuhren „aller übrigen Unternehmen“ in der Volksrepublik China geltende endgültige Antidumpingzoll von 16,5 % wird auf die aus der SVR Macau versandten Einfuhren der in Absatz 1 genannten Waren, ob als Ursprungserzeugnisse der SVR Macau angemeldet oder nicht, ausgeweitet. Die TARIC-Codes für die aus der SRV Macau versandten Einfuhren sind im Anhang aufgeführt.
(5) Sofern nichts anderes bestimmt ist, finden die geltenden Zollvorschriften Anwendung.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft. Sie bleibt für einen Zeitraum von 15 Monaten in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Brüssel am 22. Dezember 2009.