Nařízení Rady (EHS) č. 3918/91
ze dne 19. prosince 1991,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2603/69, kterým se stanoví společná pravidla pro vývoz
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 113 této smlouvy,
s ohledem na právní předpisy o společné organizaci zemědělských trhů a na předpisy přijaté podle článku 235 Smlouvy, které jsou použitelné na zboží vyrobené ze zemědělských produktů, a zejména na ustanovení těchto předpisů připouštějící výjimku z obecné zásady, podle níž je zakázáno jakékoli množstevní omezení vývozu nebo opatření s rovnocenným účinkem vyjma opatření upravených těmito předpisy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k tomu, že podle nařízení (EHS) č. 2603/69 [1] naposledy pozměněného nařízením (EHS) č. 1934/82 [2] je vývoz ze Společenství do třetích zemí volný, tj. nepodléhá žádným množstevním omezením, s výjimkou omezení uplatňovaných v souladu s výše uvedeným nařízením, jež jsou uvedena v jeho příloze;
vzhledem k tomu, že od přijetí uvedeného nařízení odstranily členské státy většinu omezení vývozu některých produktů uvedených v této příloze;
vzhledem k tomu, že je třeba vzít v úvahu tento vývoj a příslušným způsobem toto nařízení aktualizovat;
vzhledem k tomu, že po 31. prosinci 1992 by bylo zachování množstevních omezení ze strany členských států neslučitelné s jednotným trhem, který vyžaduje zrušení kontroly zboží na vnitřních hranicích Společenství;
vzhledem k tomu, že čl. 30 odst. 5 Jednotného evropského aktu stanoví, že vnější politika Evropského společenství a politika dohodnutá v rámci evropské politické spolupráce musí být konzistentní; že členským státům musí být tedy umožněno, aby zachovaly některá omezení vývozu do 31. prosince 1992, zejména omezení přijatá v rámci evropské politické spolupráce;
vzhledem k tomu, že je nezbytné umožnit členským státům, které jsou vázány mezinárodními závazky zavádějícími v případě skutečných nebo potenciálních obtíží s dodávkami systém pro alokaci ropných produktů mezi smluvními stranami, aby plnily z toho plynoucí závazky vůči třetím zemím, aniž jsou dotčena ustanovení předpisů Společenství přijatá za stejným účelem; že toto oprávnění by mělo platit do té doby, než Komise přijme příslušná opatření v souladu se závazky přijatými Společenstvím nebo všemi členskými státy;
vzhledem k tomu, že je třeba v důsledku toho pozměnit nařízení (EHS) č. 2603/69,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2603/69 se mění takto:
1. Článek 10 se nahrazuje tímto:
"Článek 10
1. Do 31. prosince 1992 se zásada volného vývozu vyjádřená v článku 1 nevztahuje na:
- produkty uvedené v příloze I pro členské státy zde uvedené,
- produkty, které jsou v současné době ze strany členských států omezeny na základě rozhodnutí přijatého v rámci evropské politické spolupráce.
2. U produktů uvedených v příloze II jsou členské státy do doby, než Rada přijme příslušná opatření v souladu s mezinárodními závazky, které převzalo Společenství nebo všechny jeho členské státy, oprávněny, aniž jsou dotčena pravidla přijatá Společenstvím v této oblasti, vytvořit mechanismy pro případ krize zavedením alokační povinnosti vůči třetím zemím dle mezinárodních závazků přijatých před vstupem tohoto nařízení v platnost.
Členské státy informují Komisi o opatřeních, která hodlají přijmout. Komise oznámí přijatá opatření Radě a ostatním členským státům."
2. Příloha se nahrazuje přílohami I a II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. prosince 1991.
VERORDNUNG (EWG) Nr. 3918/91 DES RATES vom 19. Dezember 1991 zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 2603/69 zur Festlegung einer gemeinsamen Ausfuhrregelung
DER RAT DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft, insbesondere auf Artikel 113,
gestützt auf die Regelungen für die gemeinsamen Agrarmarktorganisationen und auf die Regelungen über die landwirtschaftlichen Verarbeitungserzeugnisse nach Artikel 235 des Vertrages, insbesondere auf die Bestimmungen dieser Regelungen, die ein Abweichen von dem allgemeinen Grundsatz ermöglichen, alle mengenmässigen Beschränkungen bei der Ausfuhr oder Maßnahmen gleicher Wirkung lediglich durch die in diesen Regelungen vorgesehenen Maßnahmen zu ersetzen,
auf Vorschlag der Kommission,
in Erwägung nachstehender Gründe:
Nach der Verordnung (EWG) Nr. 2603/69 (1), zuletzt geändert durch die Verordnung (EWG) Nr. 1934/82 (2), sind die Ausfuhren der Gemeinschaft nach Drittländern frei, d. h. keinen mengenmässigen Beschränkungen unterworfen, mit Ausnahme derjenigen, die im Einklang mit den Vorschriften der genannten Verordnung Anwendung finden und im Anhang dazu aufgeführt sind.
Seit Erlaß der Verordnung haben die Mitgliedstaaten die Beschränkungen bei der Ausfuhr einiger in dem genannten Anhang aufgeführten Waren aufgehoben.
Es empfiehlt sich, dieser Entwicklung durch eine Überarbeitung der Verordnung Rechnung zu tragen.
Die Beibehaltung mengenmässiger Beschränkungen durch die Mitgliedstaaten über den 31. Dezember 1992 hinaus wäre unvereinbar mit dem Binnenmarkt, nach dessen Vollendung die Warenkontrollen an den innergemeinschaftlichen Grenzen aufgehoben werden.
Nach Artikel 30 Absatz 5 der Einheitlichen Akte müssen die auswärtigen Politiken der Europäischen Gemeinschaft und die im Rahmen der Europäischen Politischen Zusammenarbeit vereinbarten Politiken kohärent sein. Die Mitgliedstaaten können folglich ermächtigt werden, bestimmte Beschränkungen ihrer Ausfuhren bis zum 31. Dezember 1992 aufrechtzuerhalten; das gilt insbesondere für die im Rahmen der Europäischen Politischen Zusammenarbeit genehmigten Ausfuhrbeschränkungen.
Es erscheint notwendig, den Mitgliedstaaten, die durch internationale Verpflichtungen gebunden sind, welche im Fall von tatsächlichen oder potentiellen Versorgungsschwierigkeiten ein Verfahren für die Zuteilung von Erdölerzeugnissen zwischen den Vertragsparteien vorsehen, die Möglichkeit zu geben, diese Verpflichtungen gegenüber Drittländern unbeschadet der zu diesem Zweck erlassenen Gemeinschaftsbestimmungen einzuhalten. Diese Ermächtigung gilt bis zu dem Zeitpunkt, zu dem der Rat geeignete Maßnahmen aufgrund der von der Gemeinschaft oder von allen Mitgliedstaaten eingegangenen Verpflichtungen getroffenen hat.
Die Verordnung (EWG) Nr. 2609/69 sollte deshalb geändert werden -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EWG) Nr. 2603/69 wird wie folgt geändert:
1. Artikel 10 erhält folgende Fassung:
"Artikel 10
(1) Bis zum 31. Dezember 1992 wird der in Artikel 1 enthaltene Grundsatz der freien Ausfuhr nicht angewandt auf:
- die in Anhang I aufgeführten Waren für die dort genannten Mitgliedstaaten,
- die Ausfuhren, für die gegenwärtig seitens der Mitgliedstaaten Beschränkungen bestehen, die im Rahmen der Europäischen Politischen Zusammenarbeit beschlossen worden sind.
(2) Für die in Anhang II genannten Waren werden bis zu dem Zeitpunkt, zu dem der Rat geeignete Maßnahmen aufgrund der internationalen Verpflichtungen der Gemeinschaft oder aller ihrer Mitgliedstaaten erlassen hat, die Mitgliedstaaten ermächtigt, unbeschadet der einschlägigen Bestimmungen der Gemeinschaft die Verfahren anzuwenden, die für den Krisenfall eine Zuteilungspflicht gegenüber Drittländern vorsehen und Gegenstand internationaler Verpflichtungen sind, die sie vor Inkrafttreten dieser Verordnung eingegangen sind.
Die Mitgliedstaaten informieren die Kommission über die beabsichtigten Maßnahmen. Diese Maßnahmen werden von der Kommission dem Rat und den anderen Mitgliedstaaten mitgeteilt."
2.
Der Anhang wird durch die Anhänge I und II der vorliegenden Verordnung ersetzt.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Brüssel am 19. Dezember 1991.