ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 10. prosince 2008
o státní podpoře C 31/06 (ex N 621/05) prováděné Itálií, která se týká naléhavých opatření na podporu prevence influenzy ptáků
(oznámeno pod číslem K(2008) 7802)
(Pouze italské znění je závazné)
(2010/332/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
poté co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s uvedeným článkem, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 9. prosince 2005, zaevidovaným dne 13. prosince 2005, oznámilo stálé zastoupení Itálie při Evropské unii Komisi podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy ustanovení článku 5 zákona č. 244 (zákon 244/05) ze dne 30. listopadu 2005.
(2)
Dálnopisy ze dne 14. února 2006 (zn. AGR 4535) a ze dne 20. března 2006 (zn. AGR 7800) Komise požádala o dodatečné informace.
(3)
Italské orgány e-mailem ze dne 2. března 2006, zaevidovaným dne 3. března 2006, oznámily Komisi ustanovení čl.1a odst. 8 a odst. 10 až 14 návrhu zákona přijatého na základě uzákoněného vládního nařízení č. 2 ze dne 10. ledna 2006. Uvedené vládní nařízení bylo uzákoněno, včetně změn, zákonem č. 81 (zákon 81/06) ze dne 11. března 2006. Tento zákon zavádí některé změny v článku 5 zákona č. 244/05. Ustanovení článku 1a, kterým se zřizuje Nouzový fond pro odvětví drůbeže, byla přezkoumána v rámci státní podpory č. N 322/2006.
(4)
E-mailem ze dne 20. dubna 2006, zaevidovaným dne 25. dubna 2006, poskytly italské orgány dodatečné informace.
(5)
Dopisem ze dne 13. června 2006 požádala Komise italské orgány o prodloužení lhůty pro provedení rozhodnutí stanovené v čl. 4 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (1) o 30 dnů, tedy do 26. července 2006, a to se zohledněním doby trvání překladu samotného rozhodnutí.
(6)
E-mailem ze dne 22. června 2006, zaevidovaným dne 23. června 2006, daly italské orgány souhlas k prodloužení lhůty požadovanému Komisí.
(7)
Dopisem ze dne 5. července 2006 informovala Komise Itálii o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy proti části dotčených opatření podpory.
(8)
Dopisem ze dne 19. července 2006, zaevidovaným dne 3. srpna 2006, předalo stálé zastoupení Itálie při Evropské unii Komisi připomínky italských orgánů týkající se rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
(9)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek k dané podpoře.
(10)
Komise k této věci neobdržela připomínky zúčastněných stran.
(11)
Dopisem ze dne 7. května 2008 požádala Komise italské orgány o dodatečné informace, aby mohla předmětný případ uzavřít. Italské orgány neodpověděly.
(12)
Dopisem ze dne 30. října 2008 zaslala Komise italským orgánům upomínku. Dopisy ze dne 4. listopadu 2008 předaly italské orgány Komisi informace požadované dopisem ze dne 7. května 2008 a potvrdily, že nezavedly opatření stanovená v čl. 5 odst. 3a a 3c vládního nařízení č. 202/2005 ve znění čl. 1a odst. 7 zákona č. 81/06.
II. POPIS
(13)
Naléhavá opatření na podporu prevence influenzy ptáků.
(14)
Ustanovení čl. 5 vládního nařízení č. 202 ze dne 1. října 2005 (vládní nařízení 202/05) uzákoněného zákonem č. 244 dne 30. listopadu 2005 (zákon 244/05) (3), ve znění čl. 1a odst. 7 zákona č. 81 ze dne 11. března 2006 (zákon 81/06) přijatého na základě uzákoněného vládního nařízení č. 2 ze dne 10. ledna 2006.
(15)
Vyhláška ministerstva zemědělství ze dne 13. ledna 2006 (vyhláška ze dne 13. ledna 2006), kterým se stanoví prováděcí pravidla ustanovení pro stažení drůbežího masa z trhu podle čl. 5 odst. 1 a 2 zákona č. 244/2005 (4).
(16)
Ustanovení čl. 1a odst. 8, 10, 11 a 12 zákona č. 81/06 (5).
(17)
Prostředky na financování jednotlivých opatření jsou kryty z vnitrostátního rozpočtu. Italské orgány uvedly rozpočtové krytí ve výši 120 milionů EUR rozdělených takto: 20 milionů EUR na potravinovou pomoc a 100 milionů EUR na zřízení Nouzového fondu pro odvětví drůbeže.
(18)
Italské orgány měly v úmyslu poskytovat podporu do 1. ledna 2007, žádná podpora však dosud tímto režimem poskytnuta nebyla.
(19)
Drůbežárny, jatka a zpracovatelské podniky zpracovávající drůbež, velkoobchod s drůbežím masem a podniky vyrábějící krmivo pro drůbež.
(20)
Článek 5 vládního nařízení č. 202/05 ve znění čl. 1a odst. 7 zákona č. 81/06 stanoví:
a)
že AGEA nakoupí 17 000 tun drůbežího masa a dalších drůbežích produktů určených na humanitární pomoc (odstavce 1 a 2);
b)
pozastavení platby daní, sociálních dávek a směnek pro subjekty z odvětví drůbežářství (odstavec 3a);
c)
poskytnutí podpor na úvěry na přeměnu a restrukturalizaci drůbežářských podniků postižených mimořádnou situací v odvětví drůbežářství (odstavec 3c).
(21)
Ustanovení čl. 1a odst. 8, 10, 11 a 12 zákona č. 81/06 stanoví zřízení Nouzového fondu pro odvětví drůbeže (dále jen „fond“) při ministerstvu zemědělství, kterému byl na rok 2006 přidělen rozpočet 100 milionů EUR, určených k použití:
a)
pro podpory na záchranu a na restrukturalizaci odvětví drůbežářství (v souladu s pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (6));
b)
pro náhradu ztráty příjmu nebo dodatečných výdajů vzniklých chovatelům v souvislosti se zaváděním plánů Společenství, plánů jednotlivých členských států nebo regionálních plánů týkajících se prevence a eradikace influenzy ptáků a nepřímých škod vyplývajících z omezení přepravy zvířat nebo s obdobími zastavení výroby uloženým zdravotnickými orgány;
c)
na podpory na ukončení produkce (v souladu s bodem 9 pokynů Společenství pro státní podpory v odvětví zemědělství (7) - pokyny);
d)
pro investice do chovů drůbeže na opatření biologické bezpečnosti a sanitárních opatření;
e)
na porážku zvířat z příkazu zdravotnického orgánu pro zlepšení životních podmínek zvířat v případě přelidnění produkčních struktur nebo při zákazu přepravy zvířat.
(22)
Ustanovení čl. 1a odst. 12 zákona č. 81/06 stanoví, že prováděcí opatření pro podpory financované fondem budou přijaty vyhláškami ministerstva zemědělství a ministerstva zdravotnictví. Italské orgány se e-mailem ze dne 20. dubna 2006 zavázaly, že uvedené vyhlášky oznámí Komisi v souladu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
(23)
E-mailem ze dne 23. května 2006, zaevidovaným téhož dne, stálé zastoupení Itálie při Evropské unii oznámilo Komisi podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy návrh ministerské vyhlášky o prováděcích opatřeních podpor financovaných fondem. Tato opatření byla schválena v rámci záležitosti státní podpory č. N 322/06 (8).
(24)
Komise italským orgánům opakovaně doporučila, aby neprováděly opatření stanovené článkem 5 vládního nařízení č. 202/05 o nákupu zmrazeného masa určeného na humanitární pomoc (9).
(25)
Vyhláška ze dne 13. ledna 2006, který usměrňuje postupy, jež musí AGEA dodržovat v rámci nákupu drůbežích produktů původem ze Společenství, stanoví tyto nákupní ceny:
Jatečně upravená těla a porcované maso
Čerstvé
EUR/kg
Mražené
EUR/kg
Kuře Golden a/nebo kuře Livournais
2,40
2,10
Kuřata „Vallespluga“
2,40
2,10
Kuřata
1,40
1,20
Kuřecí stehna
1,40
1,20
Kuřecí křídla
1,00
0,80
Dolní části krůtích stehen
1,00
0,80
Krůtí stehna
1,10
0,90
Krůtí křídla
1,00
0,80
Krůta (prsa)
1,30
1,10
Perličky a kachny
2,40
2,10
(26)
V rámci humanitární pomoci mohou své produkty poskytnout všechny fyzické nebo právnické osoby, které působí v oblasti chovu a zpracovávání drůbeže více než 12 měsíců v době vstupu vyhlášky ze dne 13. ledna 2006 v platnost a jež mají tyto činnosti zapsány v obchodním rejstříku vedeného Obchodní komorou.
III. POPIS DŮVODŮ, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(27)
Pokud jde o opatření stanovená v čl. 1a odst. 8, 10, 11 a 12 zákona č. 81/06, kterým se zřizuje fond, jenž se použije pro financování opatření popsaných ve 21. bodě odůvodnění písm. a) až e) tohoto konečného rozhodnutí, byla přezkoumána v rámci záležitosti státní podpory č. N 322/2006 a byla prohlášena za slučitelná se společným trhem (10), neboť splňují příslušné podmínky podle bodů 4.1, 4.2, 9 a 11.4 pokynů (11).
(28)
Toto rozhodnutí se tedy vztahuje na podopatření uvedená ve 20. bodě odůvodnění písm. a), b) a c), která zahrnují 17 000 tun drůbežího masa a dalších drůbežích produktů určených na humanitární pomoc, jež má zakoupit AGEA; pozastavení platby daní, sociálních dávek a směnek pro subjekty z odvětví drůbežářství a poskytnutí podpor na úvěry na přeměnu a restrukturalizaci drůbežářských podniků postižených danou situací.
(29)
Opatření uvedená ve 20. bodě odůvodnění se zdají být v souladu s definicí státní podpory v tom smyslu, že jsou poskytnuta ze státních prostředků jako snížení daňových příjmů pro orgány veřejné správy, nebo jako cena, která se má zaplatit za nákup drůbežího masa, a že mohou ovlivňovat obchod vzhledem k postavení, které má Itálie v uvedené produkci (v roce 2004 byla Itálie čtvrtým producentem drůbežího masa v Unii).
(30)
Italské orgány neposkytly žádné informace, jimiž by odůvodnily uvedená opatření na základě pravidel týkajících se státní podpory, a zejména bodu 11.4 pokynů (12) a pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (13). Komise proto nemohla vyloučit, že plánovaná podpora tvoří podporu na provoz, jinak řečeno podporu, která má za cíl osvobodit podnik od nákladů, které by podnik musel obvykle nést v rámci svého běžného řízení nebo svých obvyklých činností.
(31)
Komise proto zahájila řízení v rámci čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES, jelikož pochybuje o slučitelnosti opatření stanovených v článku 5 vládního nařízení č. 202/05 ve znění čl. 1a odst. 7 zákona č. 81/06. Podle výše uvedeného článku 88 lze považovat podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých činností nebo určitých hospodářských oblastí, za slučitelné se společným trhem, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
IV. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(32)
Po zahájení řízení Komise neobdržela žádnou připomínku.
V. PŘIPOMÍNKY ITÁLIE
(33)
Italské orgány dopisem ze dne 19. července 2006, zaevidovaným dne 3. srpna 2006, zaslaly připomínky týkající se zahájení řízení.
(34)
Italské orgány nejprve upozorňují Komisi na skutečnost, že i přes naléhavost nebyla dosud přijata zvláštní opatření.
(35)
Italské orgány dále odkazují na bod 18 rozhodnutí o zahájení, který stanoví, že podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy jsou podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, neslučitelné se společným trhem, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy.
(36)
Vyvozují z toho, že podle výkladu na základě ducha i litery právních předpisů nejsou státní podpory zakázány systematicky a absolutně, ale pouze v rozsahu, v němž narušují obchod a přijímajícím podnikům přinášejí na trhu privilegované postavení.
(37)
Italské orgány uvádějí, že v předmětném případě lze mít za to, že tyto případy jsou zcela vyloučeny, neboť záměrem zákonodárce bylo pouze zavést režim částečné náhrady a následně náhrady ztrát způsobených krizí v daném odvětví.
(38)
V tomto ohledu zvláště zdůrazňují, že opatření uvedená v písmenu b) (pozastavení platby daní, sociálních dávek a směnek pro subjekty z odvětví drůbežářství) (čl. 1a odst. 7 pododstavec 3a zákona č. 81/06) by byla použitelná jako podpora de minimis, pokud by tříletý rozpočet přidělený Itálii nebyl zcela pokryt jiným opatřením.
(39)
Italské orgány zmiňují bod 22) rozhodnutí o zahájení řízení, který se týká možnosti odchylky ve smyslu čl. 87 odst. 3 bodu c) Smlouvy, podle kterého lze považovat podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých činností nebo určitých hospodářských oblastí za slučitelné se společným trhem, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(40)
V tomto ohledu upřesňují, že konkrétní případ je nepochybně obecně známý a že na základě zavedených zásad právní nauky a judikatury nemusí být skutečnosti obecně známé prokazovány na základě důkazů, které jsou nutné pouze v situaci, kdy prokazování skutečností se potýká s pochybnostmi a nejistotou.
(41)
Italské orgány rovněž upozorňují Komisi na skutečnost, že soudí-li Komise, že se čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy nevztahuje na navržené opatření, mělo by být toto opatření povoleno na základě čl. 87 odst. 2 písm. b), jenž uvádí, že podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi jsou slučitelné se společným trhem.
(42)
Podle italských orgánů Rada ministrů již v daném případě výslovně uznala výjimečnou povahu události tím, že schválila nařízení (ES) č. 679/2006 ze dne 25. dubna 2006, kterým se mění nařízení (EHS) č. 2771/75 a (EHS) č. 2777/75, pokud jde o použití výjimečných opatření na podporu trhu (14).
(43)
Italské orgány tedy mají za to, že tatáž událost považovaná za výjimečnou pro účely přijetí výjimečných tržních opatření nemůže být považována za běžnou pro účely hodnocení státní podpory, jejímž cílem je reagovat na tutéž naléhavou situaci.
(44)
Výše uvedené orgány rovněž poznamenávají, že Komise sama uznala výjimečnou povahu události, když schválila nařízení (ES) č. 1010/2006 ze dne 3. července 2006 o některých výjimečných opatřeních na podporu trhu s vejci a drůbeží v některých členských státech (15).
VI. POSOUZENÍ PODPORY
1. Zákaz státních podpor podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES
(45)
Podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy jsou podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, neslučitelné se společným trhem, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy.
(46)
Opatření popsaná v bodě 20 tohoto textu jsou v souladu s definicí státní podpory vzhledem k tomu, že poskytují hospodářskou výhodu (jako snížení daňového příjmu státu a jako cenu, která se má zaplatit za nákup drůbežího masa, které nemá odbytiště na trhu Společenství z důvodu influenzy ptáků) danému odvětví (drůbežářství), že se jedná o financování z veřejných (vnitrostátních) prostředků a že uvedená podpora může ovlivnit obchod.
(47)
Podle judikatury Evropského soudního dvora posílení soutěžního postavení podniku na základě státní podpory ukazuje všeobecně na porušení hospodářské soutěže vzhledem k soutěžícím podnikům, které nejsou příjemci takové podpory (16). Judikatura uvedla, že poměrně malá výše podpory nebo poměrně malá velikost podniku, který je příjemcem, totiž a priori nevylučují možnost, že může být ovlivněn obchod mezi členskými státy (17).
(48)
Opatření ovlivňuje obchod mezi členskými státy, pokud narušuje dovoz z jiných členských států nebo pokud usnadňuje vývoz do jiných členských států. Určující je skutečnost, že se obchod uvnitř Společenství rozvíjí nebo by se mohl rozvíjet rozdílně z důvodu dotyčného opatření.
(49)
Produkt, na který se vztahuje režim podpory, je předmětem obchodu mezi členskými státy a je tedy vystaven hospodářské soutěži.
(50)
Kritéria týkající se ovlivnění obchodu a narušení hospodářské soutěže jsou tedy zcela splněna.
(51)
Toto opatření proto představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
(52)
Skutečnost, že opatření bude určeno na uhrazení ztrát v odvětví drůbežářství způsobených influenzou ptáků, nijak nemění charakter povahy podpory, pokud splní podmínky uvedené v čl. 87 odst. 1 jako v případě předmětného opatření. Naopak pokyny, které se použijí v konkrétním případě s ohledem na to, že byl oznámen v roce 2005, jakož i nové pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 (18), zvlášť stanovují možnost poskytnutí podpory na náhradu škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi nebo chorobou zvířat a rostlin.
2. Posouzení slučitelnosti
(53)
Zákaz uvedený v čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES není bezpodmínečný. Aby bylo navržené opatření považováno za slučitelné se společným trhem, musí se na něj vztahovat jedna z odchylek stanovených čl. 87 odst. 2 a 3 Smlouvy. Komise dále prozkoumá podmínky pro uplatnění čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy o ES a ustanovení pokynů v odvětví zemědělství na období 2000-2006 týkající se onemocnění zvířat, které byly platné v době oznámení opatření v okruhu za rok 2005.
(54)
Italské orgány zmínily čl. 87 odst. 2 bod b) Smlouvy o ES, podle kterého jsou podpory určené k náhradě škod způsobených mimořádnými událostmi slučitelné se společným trhem. Dopisem s odpovědí ze dne 19. července 2006 odkazují na influenzu ptáků jako na mimořádnou událost.
(55)
Poněvadž Smlouva neuvádí žádnou definici termínů „mimořádná událost“ a „přírodní pohromy“, je třeba ověřit, zda influenza ptáků, která postihla Itálii, může být považována za přírodní pohromu ve smyslu čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy. Pokud se jedná o výjimky z obecné zásady neslučitelnosti státní podpory se společným trhem zakotvené v čl. 87 odst. 1 Smlouvy, Komise podle ustálené praxe vykládá restriktivně pojmy „přírodní pohromy“ a „mimořádné události“ uvedené v čl. 87 odst. 2 bodě b), jakož i v bodě 11.2 pokynů.
(56)
Nutnost takového restriktivního výkladu byla opakovaně potvrzena Soudním dvorem (19).
(57)
Komise doposud považovala za přírodní pohromy zemětřesení, laviny, sesuvy půdy a povodně. Za mimořádné události byly uznávány války, vnitrostátní nepokoje a stávky a s určitými výhradami a v závislosti na jejich rozsahu velké jaderné nebo průmyslové havárie a požáry, v jejichž důsledku došlo k velkým ztrátám.
(58)
Obecně platí, že Komise neuznává za přírodní pohromu či mimořádnou událost vypuknutí chorob u zvířat či rostlin. V jednom případě však uznala velmi rozsáhlé ohnisko zcela nové zvířecí choroby za mimořádnou událost (20).
(59)
Ustálenou praxí Komise je považovat influenzu ptáků za onemocnění zvířat (21) a používat dlouho zavedené zásady boje proti onemocněním zvířat a rostlin uvedené v pokynech.
(60)
Obecně musí mít mimořádná událost alespoň vlastnosti události, která se svou povahou a svým dopadem na dotčené hospodářské subjekty zřetelně liší od obvyklých podmínek a opouští rámec běžných podmínek fungování trhu.
(61)
Ostatně údaje předložené Itálií neumožňují v daném případě dospět k závěru o mimořádné povaze výše uvedené choroby, ale spíše o opakovaném jevu.
(62)
Podle italských orgánů Rada ministrů výslovně uznala výjimečnou povahu události tím, že schválila nařízení (ES) č. 679/2006 a nařízení (ES) č. 1010/2006.
(63)
Ve výše uvedených případech způsobila influenza ptáků v řadě členských států pokles spotřeby drůbeže a vajec, což vedlo ke značnému poklesu cen. Předpisy, kterými se řídil trh s vejci a drůbeží, umožnily Evropské unii, aby spolufinancovala kompenzační opatření pouze v případech, kdy se influenza ptáků vyskytne v hospodářství nebo pokud chovatelé nesmějí přemísťovat svou drůbež kvůli nařízeným veterinárním omezením. Nebylo možné poskytnout podporu Společenství s cílem vyřešit problémy trhu z důvodu poklesu prodeje způsobeného ztrátou důvěry spotřebitelů. V roce 2006 z důvodu závažnosti krize trhu schválila Komise v některých zemích spolufinancování nákladů opatření na podporu trhu ve výši 50 % s tím, že druhá polovina se bude financovat z vnitrostátních rozpočtů.
(64)
Komise zdůrazňuje, že cenový propad, který nastal v daném odvětví, není jako takový mimořádnou událostí ve smyslu Smlouvy. Jedná se spíše o dobře známou konjunkturální okolnost vyskytující se v některých zemědělských odvětvích, která je způsobena více faktory, jako je například špatné plánování nabídky vzhledem k poptávce (dokazují to cyklické poklesy cen v odvětví chovu prasat), nebo čistě obchodními faktory, jejichž původ nemůže být posuzován jako mimořádná událost (například přesměrování preferencí spotřebitelů na náhradní produkty). Rovněž pouhý výskyt dobře známé nemoci, jako je v současnosti influenza ptáků, nemůže být považován za mimořádnou událost. Naopak rozšíření nemoci a následná krize v drůbežářském odvětví by v některých případech mohly být důsledkem toho, že státní orgány nedůsledně uplatňují stanovené normy pro bezpečnost a prevenci nezbytné ke kontrole nemoci.
(65)
Díky opatřením na podporu trhu navrhovaným ve výše uvedených nařízeních chtěla Komise řešit problematiku negativních dopadů krize způsobené ptačí chřipkou na trh. S využitím tohoto nástroje vyjádřila Komise svůj pevný úmysl zasáhnout do krize a zcela vyloučit veškerá další opatření, která by mohla narušit podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(66)
Italské orgány však neposkytly žádné opodstatněné důvody, proč je předmětný případ odlišný od ostatních případů influenzy ptáků, které nebyly považovány za mimořádné události. Podpora navržená italskými orgány nemůže být tudíž povolena v rámci tohoto právního základu: odchylky stanovené čl. 87 odst. 2 nejsou použitelné. Konkrétně nejsou použitelná ustanovení písmene b), která prohlašují za slučitelné se společným trhem podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi.
(67)
Je třeba posoudit, může-li být navržené opatření považováno za slučitelné se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 Smlouvy. V tomto ohledu jsou rozhodná ustanovení písmene c), podle nichž mohou být za slučitelné se společným trhem považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(68)
V bodě 11.4 upravují pokyny státní podporu na náhradu zemědělcům za ztráty způsobené chorobami zvířat.
(69)
Upřesňují, že případy, kdy zemědělec přijde o hospodářská zvířata v důsledku epidemie u zvířat nebo jsou jeho plodiny napadeny nějakou chorobou, obvykle nepředstavují přírodní pohromu nebo mimořádnou událost ve smyslu Smlouvy. V takových případech může Komise podporu na náhradu vzniklých ztrát, jakož i podporu na předcházení budoucích ztrát, povolit pouze na základě čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy. Uvedený článek stanoví, že podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských aktivit, mohou být považovány za slučitelné se společným trhem, pokud nemění podmínky obchodu v míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(70)
Aby bylo možné použít tuto výjimku, je nutné, aby členský stát prokázal, že jsou splněny podmínky slučitelnosti plánovaných opatření.
(71)
Podle bodu 11.4 pokynů má Komise za to, že výplata podpory zemědělcům na náhradu ztrát způsobených chorobami zvířat či rostlin může být uznávána pouze jako součást příslušného programu prevence, kontroly nebo vymýcení dotčené choroby na úrovni Společenství nebo na vnitrostátní či regionální úrovni. Podpory, které zemědělci pouze nahrazují vzniklé ztráty, aniž by představovaly jakékoli kroky k nápravě problému u zdroje, se musí považovat za pouhé provozní podpory, které jsou se společným trhem neslučitelné.
(72)
Komise se však domnívá, že italské orgány neposkytly dostatek informací pro odůvodnění použití takovéto odchylky z pohledu pravidel použitelných v oblasti státních podpor, a zejména výše uvedeného bodu 11.4 pokynů.
(73)
Podpora navržená italskými orgány nemůže být tudíž v rámci tohoto právního základu povolena.
(74)
Italské orgány neuvedly jiná opatření jako právní základ pro podporu.
(75)
Přestože se italské orgány nikdy nedovolávaly použití pokynů na záchranu a restrukturalizaci, Komise v zájmu úplnosti posuzuje, nejsou-li na daný případ použitelné pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (22). První podmínkou k tomu, aby mohl být dotčený podnik příjemcem podpory na záchranu nebo restrukturalizaci, je, že je považován za podnik v obtížích ve smyslu výše zmíněných pokynů. Z informací, které má Komise k dispozici, nevyplývá, že by byly dotčené podniky v obtížích ve smyslu výše zmíněných pokynů.
(76)
V každém případě Komise zdůrazňuje, že dotyčný členský stát musí za účelem splnění své povinnosti spolupracovat s Komisí poskytnout všechny poznatky, aby bylo Komisi umožněno ověřit, že podmínky pro výjimku, o kterou členský stát žádá, jsou splněny (23). Italské orgány nikdy neposkytly žádný doklad umožňující Komisi posoudit údaje z hlediska těchto pokynů, a to i přes údaje uvedené Komisí v odstavci 24 rozhodnutí o zahájení (odstavec 30 konečného rozhodnutí).
VII. ZÁVĚR
(77)
Vzhledem k uvedeným skutečnostem může Komise učinit závěr, že podpora, kterou Itálie zamýšlí poskytnout odvětví drůbežářství, představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1, která není způsobilá pro jakoukoliv výjimku podle čl. 87 odst. 2 a 3.
(78)
Vzhledem k tomu, že opatření bylo oznámeno v souladu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy a že ho italské orgány neprovedly, nelze podat žádost o vrácení podpory,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora pro prevenci influenzy ptáků, kterou Itálie zamýšlí poskytnout, není slučitelná se společným trhem.
Poskytnutí uvedené podpory není tudíž povoleno.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 10. prosince 2008.
BESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 10. Dezember 2008
über die von Italien geplante staatliche Beihilferegelung C 31/06 (ex N 621/05) im Zusammenhang mit Sofortmaßnahmen zur Verhütung der Aviären Influenza
(Bekannt gegeben unter Aktenzeichen K(2008) 7802)
(Nur der italienische Text ist verbindlich)
(2010/332/EG)
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 88 Absatz 2 Unterabsatz 1,
nach Aufforderung der Beteiligten zur Stellungnahme gemäß dem vorgenannten Artikel und unter Berücksichtigung dieser Stellungnahmen,
in Erwägung nachstehender Gründe:
I. VERFAHREN
(1)
Mit Schreiben vom 9. Dezember 2005, eingetragen am 13. Dezember 2005, hat die Ständige Vertretung Italiens bei der Europäischen Union gemäß Artikel 88 Absatz 3 EG-Vertrag den Artikel 5 des Gesetzes Nr. 244 vom 30. November 2005 (Gesetz 244/05) bei der Kommission angemeldet.
(2)
Mit Fernschreiben vom 14. Februar 2006 (Az. AGR 4535) und vom 20. März 2006 (Az. AGR 7800) hat die Kommission zusätzliche Auskünfte erbeten.
(3)
Mit E-Mail vom 2. März 2006, eingetragen am 3. März 2006, haben die italienischen Behörden der Kommission Artikel 1a Absätze 8 sowie 10 bis 14 des Gesetzentwurfs zur Umwandlung des Gesetzesdekrets Nr. 2 vom 10. Januar 2006 übermittelt. Dieses Gesetzesdekret wurde mit bestimmten Änderungen durch das Gesetz Nr. 81 vom 11. März 2006 (Gesetz 81/06) in Gesetzesform umgewandelt. Damit wurde Artikel 5 des Gesetzes 244/05 geändert. Die in Artikel 1a vorgesehenen Bestimmungen über die Einrichtung eines Notfonds für den Geflügelsektor wurden im Rahmen des Dossiers zur staatlichen Beihilferegelung Nr. N 322/2006 geprüft.
(4)
Mit E-Mail vom 20. April 2006, eingetragen am 25. April 2006, haben die italienischen Behörden zusätzliche Auskünfte übermittelt.
(5)
Mit Schreiben vom 13. Juni 2006 hat die Kommission die italienischen Behörden um eine 30-tägige Verlängerung der Frist gemäß Artikel 4 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 659/1999 des Rates (1) ersucht, um ihre Entscheidung angesichts der für deren Übersetzung benötigten Zeit bis zum 26. Juli 2006 erlassen zu können.
(6)
Mit E-Mail vom 22. Juni 2006, eingetragen am 23. Juni 2006, haben die italienischen Behörden der von der Kommission erbetenen Fristverlängerung zugestimmt.
(7)
Mit Schreiben vom 5. Juli 2006 hat die Kommission Italien ihren Beschluss mitgeteilt, wegen eines Teils der fraglichen Beihilfemaßnahmen das Verfahren nach Artikel 88 Absatz 2 EG-Vertrag einzuleiten.
(8)
Mit Schreiben vom 19. Juli 2006, eingetragen am 3. August 2006, hat die Ständige Vertretung Italiens bei der Europäischen Union der Kommission die Stellungnahme der italienischen Behörden zu dem Beschluss der Kommission über die Einleitung des förmlichen Prüfverfahrens übermittelt.
(9)
Der Beschluss der Kommission über die Einleitung des Verfahrens wurde im Amtsblatt der Europäischen Union (2) veröffentlicht. Die Kommission hat die übrigen Beteiligten zur Stellungnahme zu der betreffenden Beihilfe aufgefordert.
(10)
Bei der Kommission sind keine Stellungnahmen von sonstigen Beteiligten eingegangen.
(11)
Mit Schreiben vom 7. Mai 2008 hat die Kommission die italienischen Behörden um Übermittlung zusätzlicher Auskünfte gebeten, um den Fall abschließen zu können. Die italienischen Behörden haben auf dieses Schreiben nicht geantwortet.
(12)
Am 30. Oktober 2008 hat die Kommission den italienischen Behörden ein Erinnerungsschreiben übermittelt. Mit mehreren Schreiben vom 4. November 2008 haben die italienischen Behörden daraufhin der Kommission die mit Schreiben vom 7. Mai 2008 angeforderten Auskünfte zugeleitet und dabei bestätigt, dass die geplanten Beihilfemaßnahmen gemäß Artikel 5 Absätze 1, 3a und 3c des mit dem Gesetz 244/05 umgewandelten Gesetzesdekrets Nr. 202 vom 1. Oktober 2005 in der geänderten Fassung des Artikels 1a Absatz 7 des Gesetzes 81/06 nicht verwirklicht worden sind.
II. BESCHREIBUNG
(13)
Sofortmaßnahmen zur Verhütung der Aviären Influenza
(14)
Artikel 5 des Gesetzesdekrets Nr. 202 vom 1. Oktober 2005 (Gesetzesdekret 202/05) in der umgewandelten Fassung des Gesetzes Nr. 244 vom 30. November 2005 (Gesetz 244/05) (3), geändert durch Artikel 1a Absatz 7 des Gesetzes Nr. 81 vom 11. März 2006 (Gesetz 81/06) zur Umwandlung des Gesetzesdekrets Nr. 2 vom 10. Januar 2006.
(15)
Rechtsverordnung des Ministeriums für Landwirtschaftspolitik vom 13. Januar 2006 (Ministerialverordnung vom 13. Januar 2006) mit Durchführungsbestimmungen für die Marktrücknahme von Geflügelfleisch gemäß Artikel 5 Absätze 1 und 2 des Gesetzes 244/2005 (4).
(16)
Artikel 1a Absätze 8, 10, 11 und 12 des Gesetzes 81/06 (5).
(17)
Die Mittel zur Finanzierung der verschiedenen Maßnahmen stammen aus dem Staatshaushalt. Nach Angaben der italienischen Behörden gliedert sich die Mittelzuweisung in Höhe von 120 Mio. EUR wie folgt auf: 20 Mio. EUR für die humanitäre Nahrungsmittelhilfe und 100 Mio. EUR für die Einrichtung eines Notfonds für den Geflügelsektor.
(18)
Die italienischen Behörden hatten die Absicht, die Beihilfe bis zum 1. Januar 2007 zu gewähren, doch wurde bis zum gegenwärtigen Zeitpunkt keinerlei Beihilfezahlung im Rahmen dieser Regelung gewährt.
(19)
Geflügelhaltungen, Schlachthöfe und Geflügelfleischverarbeitungsbetriebe, Großhändler von Geflügelfleisch sowie Hersteller von Geflügelfutter.
(20)
In Artikel 5 des Gesetzesdekrets 202/05, geändert durch Artikel 1a Absatz 7 des Gesetzes 81/06, ist Folgendes vorgesehen:
a)
Ankauf durch die Marktordnungsstelle AGEA von 17 000 Tonnen Geflügelfleisch und sonstigen Geflügelerzeugnissen, die der humanitären Hilfe zur Verfügung gestellt werden (Absätze 1 und 2);
b)
Aussetzung der Zahlung von Steuern, Sozialabgaben und Tilgungsraten für die Wirtschaftsbeteiligten des Geflügelsektors (Absatz 3a);
c)
Gewährung von Beihilfen für Darlehen zur Umstrukturierung und Umstellung von Geflügelhaltungsbetrieben, die von der Notlage des Geflügelsektors betroffen sind (Absatz 3c).
(21)
Artikel 1a Absätze 8, 10, 11 und 12 des Gesetzes 81/06 sieht die Einrichtung eines Notfonds für den Geflügelsektor (nachstehend „Notfonds“) beim Ministerium für Landwirtschaftspolitik mit einer Mittelausstattung von 100 Mio. EUR für das Jahr 2006 zur Inanspruchnahme für folgende Zwecke vor:
a)
Beihilfen zur Rettung und Umstrukturierung des Geflügelsektors (gemäß den Leitlinien der Gemeinschaft für staatliche Beihilfen zur Rettung und Umstrukturierung von Unternehmen in Schwierigkeiten (6));
b)
Ausgleich für die Einnahmeausfälle oder zusätzlichen Ausgaben der Tierhalter infolge der Aufstellung von gemeinschaftlichen, nationalen oder regionalen Plänen zur Verhütung und Tilgung der Aviären Influenza sowie für indirekte Schäden, die sich aus den Einschränkungen bei der Verbringung der Tiere oder aus den von den Gesundheitsbehörden vorgeschriebenen Zeiten der Produktionseinstellung ergeben;
c)
Beihilfen zur endgültigen Aufgabe der Produktionstätigkeit (gemäß Ziffer 9 des Gemeinschaftsrahmens für staatliche Beihilfen im Agrarsektor (7) - nachstehend Gemeinschaftsrahmen für staatliche Agrarbeihilfen);
d)
Investitionen in Maßnahmen zur Förderung von Biosicherheit und Veterinärhygiene in den Geflügelhaltungsbetrieben;
e)
Schlachtung von Tieren auf Anordnung der Gesundheitsbehörde zur Verbesserung des Tierschutzes im Falle einer Überbelegung der Produktionsstrukturen oder eines Verbots der Verbringung von Tieren.
(22)
Gemäß Artikel 1a Absatz 12 des Gesetzes 81/06 werden die Durchführungsbestimmungen zu den aus dem Notfonds finanzierten Beihilfen im Wege von Rechtsverordnungen des Ministeriums für Landwirtschaftspolitik und des Gesundheitsministeriums erlassen. Die italienischen Behörden haben sich mit E-Mail vom 20. April 2006 verpflichtet, die Kommission gemäß Artikel 88 Absatz 3 EG-Vertrag über die genannten Ministerialverordnungen zu unterrichten.
(23)
Mit E-Mail vom 23. Mai 2006, eingetragen am selben Tag, hat die Ständige Vertretung Italiens bei der Europäischen Union der Kommission gemäß Artikel 88 Absatz 3 EG-Vertrag den Entwurf einer Ministerialverordnung mit Durchführungsbestimmungen zu den aus dem Notfonds finanzierten Beihilfen übermittelt. Diese Durchführungsmaßnahmen wurden im Rahmen des Dossiers zur staatlichen Beihilferegelung Nr. N 322/06 (8) genehmigt.
(24)
Mehrere Male hat die Kommission den italienischen Behörden empfohlen, die in Artikel 5 des Gesetzesdekrets 202/05 vorgesehene Beihilfemaßnahme im Wege des Ankaufs von tiefgefrorenem Geflügelfleisch für die humanitäre Hilfe nicht durchzuführen (9).
(25)
Die Ministerialverordnung vom 13. Januar 2006, die die für die AGEA geltenden Ankaufsmodalitäten für Geflügelerzeugnisse mit Gemeinschaftsursprung festlegt, sieht folgende Ankaufspreise vor:
Schlachtkörper und Teilstücke
Frisch
EUR/kg
Tiefgefroren
EUR/kg
Hähnchen Golden und/oder Leghorn
2,40
2,10
Hähnchen Vallespluga
2,40
2,10
Andere Hühner
1,40
1,20
Hühnerschenkel
1,40
1,20
Hühnerflügel
1,00
0,80
Putenschlegel
1,00
0,80
Putenschenkel
1,10
0,90
Putenflügel
1,00
0,80
Putenbrüste
1,30
1,10
Perlhühner und Enten
2,40
2,10
(26)
Für die Zwecke der humanitären Hilfe können ihre Erzeugnisse alle natürlichen oder juristischen Personen anbieten, die bei Inkrafttreten der Ministerialverordnung vom 13. Januar 2006 seit mindestens 12 Monaten eine Wirtschaftstätigkeit in der Geflügelhaltung und der Geflügelfleischverarbeitung ausüben und hierfür in dem von der Handelskammer geführten Unternehmensregister verzeichnet sind.
III. GRÜNDE FÜR DIE EINLEITUNG DES VERFAHRENS
(27)
Die Maßnahmen gemäß Artikel 1a Absätze 8, 10, 11 und 12 des Gesetzes 81/06, mit dem ein Notfonds zur Finanzierung der unter Randnummer 21 Buchstaben a bis e des vorliegenden abschließenden Beschlusses beschriebenen Beihilfemaßnahmen eingerichtet wird, wurden im Rahmen des Dossiers zur staatlichen Beihilferegelung Nr. N 322/2006 geprüft und für vereinbar mit dem Gemeinsamen Markt (10) erklärt, da sie die einschlägigen Bedingungen der Ziffern 4.1, 4.2, 9 und 11.4 des Gemeinschaftsrahmens für staatliche Agrarbeihilfen (11) erfüllen.
(28)
Der vorliegende Beschluss erstreckt sich somit auf die unter Randnummer 20 Buchstaben a, b und c aufgeführten Einzelmaßnahmen, nämlich: Ankauf durch die Marktordnungsstelle AGEA von 17 000 Tonnen Geflügelfleisch und sonstigen Geflügelerzeugnissen, die der humanitären Hilfe zur Verfügung gestellt werden; Aussetzung der Zahlung von Steuern, Sozialabgaben und Tilgungsraten für die Wirtschaftsbeteiligten des Geflügelsektors; und Gewährung von Beihilfen für Darlehen zur Umstrukturierung und Umstellung von Geflügelhaltungsbetrieben, die von der Notlage des Geflügelsektors betroffen sind.
(29)
Die unter Randnummer 20 aufgeführten Maßnahmen scheinen der Definition staatlicher Beihilfen zu entsprechen, weil sie aus öffentlichen Mitteln entweder in Form von Ausfällen bei den Steuereinnahmen oder in Form des Preises für den Ankauf von Geflügelfleisch gewährt werden und sie aufgrund der Bedeutung Italiens in dem betreffenden Sektor den Handel beeinträchtigen können. (Italien war 2004 der viertgrößte Geflügelfleischerzeuger in der Europäischen Union.)
(30)
Die italienischen Behörden haben keine Informationen übermittelt, die die genannten Maßnahmen im Sinne der Vorschriften für staatliche Beihilfen, insbesondere nach Maßgabe von Ziffer 11.4 des Gemeinschaftsrahmens für staatliche Agrarbeihilfen (12) oder aber der Leitlinien der Gemeinschaft für staatliche Beihilfen zur Rettung und Umstrukturierung von Unternehmen in Schwierigkeiten (13), rechtfertigen würden. Infolgedessen konnte die Kommission nicht ausschließen, dass die geplante Beihilfe eine Betriebsbeihilfe darstellt, d.h. eine Beihilfe, mit der ein Unternehmen von den Kosten befreit werden soll, die es normalerweise im Rahmen seiner laufenden Geschäftsführung oder seiner üblichen Tätigkeiten hätte tragen müssen.
(31)
Die Kommission hat das Verfahren nach Artikel 88 Absatz 2 EG-Vertrag eingeleitet, da sie Zweifel daran hatte, dass die in Artikel 5 des Gesetzesdekrets 202/05 in der geänderten Fassung des Artikel 1a Absatz 7 des Gesetzes 81/06 vorgesehenen Maßnahmen mit dem Gemeinsamen Markt vereinbar sind. Gemäß Artikel 88 Absatz 3 Buchstabe c EG-Vertrag können jedoch Beihilfen zur Förderung der Entwicklung gewisser Wirtschaftszweige oder Wirtschaftsgebiete als mit dem Gemeinsamen Markt vereinbar angesehen werden, soweit sie die Handelsbedingungen nicht in einer Weise verändern, die dem gemeinsamen Interesse zuwiderläuft.
IV. STELLUNGNAHMEN VON ANDEREN BETEILIGTEN
(32)
Nach Einleitung des Verfahrens sind bei der Kommission keine Stellungnahmen von sonstigen Beteiligten eingegangen.
V. STELLUNGNAHME ITALIENS
(33)
Die italienischen Behörden haben mit Schreiben vom 19. Juli 2006, eingetragen am 3. August 2006, ihre Stellungnahme zur Einleitung des Prüfverfahrens übermittelt.
(34)
Zunächst einmal weisen die italienischen Behörden die Kommission darauf hin, dass sie trotz der Dringlichkeit noch keine spezifischen Maßnahmen getroffen haben.
(35)
Sodann nehmen die italienischen Behörden auf Nummer 18 des Beschlusses über die Verfahrenseinleitung Bezug, wo gesagt wird, dass gemäß Artikel 87 Absatz 1 EG-Vertrag staatliche oder aus staatlichen Mitteln gewährte Beihilfen gleich welcher Art, die durch Begünstigung bestimmter Unternehmen oder Produktionszweige den Wettbewerb verfälschen oder zu verfälschen drohen, mit dem Gemeinsamen Markt unvereinbar sind, soweit sie den Handel zwischen Mitgliedstaaten beeinträchtigen.
(36)
Hieraus schlussfolgern sie, dass nach der Auslegung von Geist und Buchstaben dieser Rechtsvorschriften staatliche Beihilfen nicht systematisch und ausnahmslos verboten seien, sondern nur insoweit, als sie den Handel beeinträchtigen und den begünstigten Unternehmen eine Vorzugsstellung am Markt verschaffen.
(37)
Die italienischen Behörden vertreten die Auffassung, dass diese Folgen im vorliegenden Fall vollkommen ausgeschlossen sind, da der Gesetzgeber lediglich die Absicht hatte, eine Regelung zum teilweisen und nachträglichen Ausgleich der durch die Krise des Sektors verursachten Verluste einzuführen.
(38)
In diesem Zusammenhang heben die italienischen Behörden insbesondere hervor, dass die unter Buchstabe b der obigen Randnummer 20 genannten Maßnahmen (Aussetzung der Zahlung von Steuern, Sozialabgaben und Tilgungsraten für die Wirtschaftsbeteiligten des Geflügelsektors - Artikel 5 Absatz 3a des Gesetzesdekrets 202/05, geändert durch Artikel 1a Absatz 7 des Gesetzes 81/06) als De-minimis-Beihilfen hätten angewendet werden können, wenn die Italien für einen Dreijahreszeitraum zugewiesenen Mittel nicht in voller Höhe für eine andere Maßnahme ausgegeben worden wären.
(39)
Die italienischen Behörden nehmen ferner auf Nummer 22 des Beschlusses über die Verfahrenseinleitung Bezug, wo von der Möglichkeit eines Freistellungstatbestands gemäß Artikel 87 Absatz 3 Buchstabe c EG-Vertrag gesprochen wird, dem zufolge Beihilfen zur Förderung der Entwicklung bestimmter Wirtschaftszweige oder Wirtschaftsgebiete als mit dem Gemeinsamen Markt vereinbar angesehen werden können, soweit sie die Handelsbedingungen nicht in einer Weise verändern, die dem gemeinsamen Interesse zuwiderläuft.
(40)
Sie weisen darauf hin, dass im vorliegenden Fall zweifelsfrei ein offenkundiger Tatbestand vorliege und dass nach den etablierten Grundsätzen von Rechtsprechung und Dogmatik ein solcher offenkundiger Tatbestand nicht erst bewiesen werden müsse, wohingegen Beweise nur dann unerlässlich seien, wenn die Feststellung des Sachverhalts auf Zweifel oder Unsicherheiten stoße.
(41)
Die italienischen Behörden machen die Kommission, sofern nach deren Ansicht die geplanten Maßnahmen nicht unter Artikel 87 Absatz 3 Buchstabe c EG-Vertrag fallen, außerdem darauf aufmerksam, dass die Maßnahmen auf der Grundlage von Artikel 87 Absatz 2 Buchstaben b EGV genehmigt werden sollten, laut dem Beihilfen zur Beseitigung von durch Naturkatastrophen oder sonstige außergewöhnliche Ereignisse verursachten Schäden mit dem Gemeinsamen Markt vereinbar sind.
(42)
Im vorliegenden Fall wurde nach italienischer Meinung die Tatsache, dass es sich um ein außergewöhnliches Ereignis handelt, vom Ministerrat durch die Verabschiedung der Verordnung (EG) Nr. 679/2006 des Rates vom 25. April 2006 zur Änderung der Verordnungen (EWG) Nr. 2771/75 und (EWG) Nr. 2777/75 in Bezug auf die Anwendung von Sondermaßnahmen zur Marktstützung (14) ausdrücklich anerkannt.
(43)
Die italienischen Behörden vertreten nämlich die Auffassung, dass ein Ereignis, das als außergewöhnlich angesehen wird und zum Erlass von Sondermaßnahmen zur Marktstützung führt, im Rahmen der Würdigung von staatlichen Beihilfen, mit denen dieselbe Notsituation behoben werden soll, nicht als normales Ereignis angesehen werden kann.
(44)
Und schließlich noch verweisen diese Behörden darauf, dass die Kommission selbst durch ihre Verordnung (EG) Nr. 1010/2006 vom 3. Juli 2006 mit Sondermaßnahmen zur Stützung des Eier- und Geflügelfleischmarktes in bestimmten Mitgliedstaaten (15) das Ereignis als außergewöhnlich anerkannt hat.
VI. WÜRDIGUNG DER BEIHILFE
1. Verbot staatlicher Beihilfen gemäß Artikel 87 Absatz 1 EG-Vertrag
(45)
Gemäß Artikel 87 Absatz 1 EG-Vertrag sind staatliche oder aus staatlichen Mitteln gewährte Beihilfen gleich welcher Art, die durch Begünstigung bestimmter Unternehmen oder Produktionszweige den Wettbewerb verfälschen oder zu verfälschen drohen, mit dem Gemeinsamen Markt unvereinbar, soweit sie den Handel zwischen Mitgliedstaaten beeinträchtigen.
(46)
Die unter Randnummer 20 des vorliegenden Beschlusses aufgeführten Maßnahmen entsprechen der Definition staatlicher Beihilfen, weil sie für einen bestimmten Sektor (Geflügelfleischbranche) einen wirtschaftlichen Vorteil (entweder durch Verzicht auf Steuereinnahmen oder in Form des gezahlten Preises beim Ankauf von Geflügelfleisch, für das es auf dem Gemeinschaftsmarkt infolge der Aviären Influenza keine Absatzmöglichkeit gibt) schaffen, die Finanzierung aus öffentlichen Mitteln (des Zentralstaates) stammt und die betreffenden Beihilfemaßnahmen den Handel beeinträchtigen können.
(47)
Nach der Rechtsprechung des Europäischen Gerichtshofes deutet die Verbesserung der Wettbewerbsposition eines Unternehmens aufgrund einer staatlichen Beihilfe im Allgemeinen auf eine Wettbewerbsverzerrung gegenüber konkurrierenden Unternehmen hin, die keine solche Unterstützung erhalten (16). In der Rechtsprechung wurde dabei dargelegt, dass die relativ geringe Höhe einer Beihilfe oder die relativ geringe Größe des begünstigten Unternehmens nicht von vornherein die Möglichkeit ausschließen, dass der Handel zwischen Mitgliedstaaten hiervon beeinträchtigt wird (17).
(48)
Eine Maßnahme beeinträchtigt den Handel zwischen Mitgliedstaaten dann, wenn sie Einfuhren aus anderen Mitgliedstaaten erschwert oder Ausfuhren in andere Mitgliedstaaten erleichtert. Ausschlaggebend dabei ist, dass sich der innergemeinschaftliche Handel aufgrund der fraglichen Maßnahme unterschiedlich entwickelt oder unterschiedlich zu entwickeln droht.
(49)
Das Erzeugnis, auf das sich die geplante Beihilferegelung erstreckt, ist Teil des Handels zwischen Mitgliedstaaten und ist daher dem Wettbewerb ausgesetzt.
(50)
Die Kriterien für eine Beeinträchtigung des Handels und eine Wettbewerbsverzerrung sind damit in vollem Umfang erfüllt.
(51)
Die vorliegenden Maßnahmen stellen somit eine staatliche Beihilfe im Sinne von Artikel 87 Absatz 1 EG-Vertrag dar.
(52)
Auch wenn die Maßnahmen darauf abzielen, dem Geflügelsektor einen Ausgleich für die Verluste infolge der Aviären Influenza zu gewähren, so ändert dies nichts am Beihilfecharakter, falls wie bei den vorliegenden Maßnahmen die Kriterien von Artikel 87 Absatz 1 EG-Vertrag erfüllt sind. Dies wird auch dadurch bestätigt, dass sowohl der hier anwendbare seinerzeitige Gemeinschaftsrahmen für staatliche Agrarbeihilfen (die Anmeldung erfolgte im Jahr 2005) als auch die neue Rahmenregelung der Gemeinschaft für staatliche Beihilfen im Agrar- und Forstsektor 2007-2013 (18) ausdrücklich die Prüfung der Möglichkeit vorsehen, Beihilfen zur Behebung der Schäden infolge von Naturkatastrophen und außergewöhnlichen Ereignissen sowie von Tierseuchen und Pflanzenkrankheiten zu gewähren.
2. Beurteilung der Vereinbarkeit mit dem Gemeinsamen Markt
(53)
Das in Artikel 87 Absatz 1 EG-Vertrag festgelegte Beihilfeverbot ist nicht absoluter Natur. Um als vereinbar mit dem Gemeinsamen Markt zu gelten, muss die beabsichtigte Maßnahme allerdings für einen der in Artikel 87 Absätze 2 und 3 EGV vorgesehenen Ausnahme- bzw. Freistellungstatbestände in Betracht kommen. Die Kommission wird im Weiteren zunächst die etwaige Anwendbarkeit von Artikel 87 Absatz 2 Buchstabe b EG-Vertrag und, da die Beihilferegelung im Jahr 2005 angemeldet wurde, die Einhaltung der Beihilfebedingungen im Fall von Tierseuchen prüfen, die der seinerzeit geltende Gemeinschaftsrahmen für staatliche Beihilfen im Agrarsektor 2000-2006 vorgibt.
(54)
Die italienischen Behörden berufen sich auf Artikel 87 Absatz 2 Buchstabe b EG-Vertrag, dem zufolge Beihilfen zur Beseitigung von Schäden, die durch Naturkatastrophen oder sonstige außergewöhnliche Ereignisse hervorgerufen wurden, mit dem Binnenmarkt vereinbar sind. In ihrem Antwortschreiben vom 19. Juli 2006 stufen sie dabei die Aviäre Influenza als ein solches „außergewöhnliches Ereignis“ ein.
(55)
Im EG-Vertrag werden die Begriffe „außergewöhnliche Ereignisse“ und „Naturkatastrophen“ nicht definiert, so dass zu prüfen ist, ob die Aviäre Influenza, von der Italien betroffen war, als naturkatastrophenähnliches außergewöhnliches Ereignis im Sinne von Artikel 87 Absatz 2 Buchstabe b EGV angesehen werden kann. Wie unter Ziffer 11.2 des Gemeinschaftsrahmens für staatliche Agrarbeihilfen dargelegt, ist es ständige Praxis der Kommission, die in Artikel 87 Absatz 2 Buchstabe b EGV genannten Begriffe „Naturkatastrophen“ und „außergewöhnliche Ereignisse“ restriktiv auszulegen, da es hier um Ausnahmen von dem in Artikel 87 Absatz 1 EG-Vertrag verankerten allgemeinen Grundsatz der Unvereinbarkeit staatlicher Beihilfen mit dem Gemeinsamen Markt geht.
(56)
Die Notwendigkeit einer derartigen restriktiven Auslegung wurde vom Europäischen Gerichtshof regelmäßig bestätigt (19).
(57)
Bis heute verstand die Kommission unter Naturkatastrophen Erdbeben, Lawinen, Erdrutsche sowie Überschwemmungen. Als außergewöhnliche Ereignisse betrachtet wurden Kriege, innere Unruhen und Streiks sowie unter Vorbehalt und entsprechend ihrem Ausmaß schwere nukleare Störfälle oder Industrieunfälle ebenso wie Brände, die erhebliche Verluste nach sich ziehen.
(58)
In der Regel akzeptiert die Kommission dagegen nicht, dass Tierseuchen oder Pflanzenkrankheiten den Naturkatastrophen oder sonstigen außergewöhnlichen Ereignissen gleichgestellt werden können. In einem Fall allerdings hat die Kommission eine völlig neue, grassierende Tierseuche als außergewöhnliches Ereignis anerkannt (20).
(59)
Die ständige Praxis der Kommission geht dahin, die Aviäre Influenza in gleicher Weise wie die anderen Tierseuchen zu behandeln (21) und die Grundsätze anzuwenden, die im Gemeinschaftsrahmen für staatliche Agrarbeihilfen seit langem für die Bekämpfung von Tierseuchen und Pflanzenkrankheiten aufgestellt sind.
(60)
Ein außergewöhnliches Ereignis hingegen muss generell zumindest Merkmale aufweisen, aufgrund deren es sich in seiner Art und seinen Auswirkungen auf die betroffenen Wirtschaftsbeteiligten deutlich von den üblicherweise herrschenden Gegebenheiten unterscheidet und von der normalen Funktionsweise des Marktes klar abweicht.
(61)
Im Übrigen lässt sich aus den von Italien vorgelegten Angaben nicht auf den außergewöhnlichen Charakter der Tierseuche schließen, sondern vielmehr auf ihr endemisches Auftreten.
(62)
Nach dem Dafürhalten der italienischen Behörden wurde das in der Tierseuche liegende außergewöhnliche Ereignis vom Ministerrat durch die Verabschiedung der Verordnung (EG) Nr. 679/2006 und seitens der Kommission selbst durch ihre Verordnung (EG) Nr. 1010/2006 ausdrücklich anerkannt.
(63)
Zu den beiden vorgenannten Verordnungen ist zu sagen, dass es im Zuge der durch die Aviäre Influenza ausgelösten Marktkrise zu einem starken Rückgang des Verbrauchs an Geflügelfleisch und Eiern in einer Reihe von Mitgliedstaaten, begleitet von einem ausgeprägten Preisverfall, kam. Die Marktordnungen für Eier und Geflügel sahen jedoch eine gemeinschaftliche Kofinanzierung von Ausgleichsmaßnahmen in Fällen wie bei der Aviären Influenza bislang nur vor, wenn ein Geflügelhaltungsbetrieb wegen eines Seuchenausbruchs gesperrt ist oder ein veterinärrechtliches Verbringungsverbot für Geflügel besteht. Bei Absatzausfällen, die auf einen Verlust an Verbrauchervertrauen zurückzuführen sind, waren Hilfen der Gemeinschaft nicht möglich. Angesichts der schwerwiegenden Marktstörung in einigen Ländern hat die Kommission deswegen im Jahr 2006 die Voraussetzungen geschaffen, dass Marktstützungsmaßnahmen zu 50 % aus dem Gemeinschaftshaushalt kofinanziert werden können, während die übrigen 50 % von den Mitgliedstaaten übernommen werden.
(64)
Die Kommission möchte betonen, dass der Verfall der Preise für Erzeugnisse des Geflügelsektors an sich kein außergewöhnliches Ereignis im Sinne des EG-Vertrags darstellt. Vielmehr handelt es sich um eine in bestimmten Agrarsektoren bekanntermaßen zu beobachtende konjunkturelle Entwicklung, die von zahlreichen Faktoren hervorgerufen werden kann, wie einer schlechten Planung des Angebots gegenüber der Nachfrage (vgl. den zyklischen Preisrückgang im Schweinesektor), oder aber es liegen rein kommerzielle Faktoren vor, deren Hintergründe nicht als außergewöhnliches Ereignis zu betrachten sind (z. B. durch eine Änderung des Verbrauchergeschmacks bedingte Entscheidung für alternative Erzeugnisse). Ebenso kann das alleinige Auftreten einer Tierseuche, die wie die Aviäre Influenza im Mittelpunkt des Medieninteresses steht, nicht als außergewöhnliches Ereignis angesehen werden. Im Gegenteil könnten die Ausbreitung der Seuche und die dadurch hervorgerufene Krise des Geflügelsektors in einigen Fällen sogar darauf zurückzuführen sein, dass die nationalen Behörden die geltenden Vorschriften über die Sicherheitsvorkehrungen, die für die Seuchenbekämpfung unerlässlich sind, nicht streng genug eingehalten haben.
(65)
Dank der Marktstützungsmaßnahmen, die mit den vorerwähnten Verordnungen eingerichtet wurden, wollte die Kommission gegen die negativen Auswirkungen der durch die Aviäre Influenza verursachten Marktkrise vorgehen. Mit den Maßnahmen hat die Kommission ihre feste Absicht bekundet, zur Lösung der Krise beizutragen, ohne dass irgendwelche anderen Eingriffe stattfinden, die die Handelsbedingungen in einer dem gemeinsamen Interesse zuwiderlaufenden Weise verändern würden.
(66)
Die italienischen Behörden haben im Übrigen keinerlei Begründung geliefert, warum im vorliegenden Fall die Aviäre Influenza ein außergewöhnliches Ereignis darstellen soll, wenn dies in anderen Fällen nicht anerkannt wurde. Folglich kann die von den italienischen Behörden geplante Beihilferegelung nicht auf der Rechtsgrundlage von Artikel 87 Absatz 2 EG-Vertrag genehmigt werden, da die dort vorgesehenen Ausnahmen nicht zur Anwendung kommen. Insbesondere gilt diese Nichtanwendbarkeit für die Bestimmungen von Artikel 87 Absatz 2 Buchstabe b EGV, wonach Beihilfen zur Beseitigung von durch Naturkatastrophen oder sonstige außergewöhnliche Ereignisse verursachten Schäden mit dem Gemeinsamen Markt vereinbar sind.
(67)
Es gilt nunmehr zu prüfen, ob die beabsichtigten Beihilfemaßnahmen nach Maßgabe von Artikel 87 Absatz 3 EG-Vertrag als vereinbar mit dem Gemeinsamen Markt gelten können. In Betracht kommen insbesondere die Bestimmungen von Artikel 87 Absatz 3 Buchstabe c EGV, dem zufolge Beihilfen, die der Förderung der Entwicklung bestimmter Wirtschaftszweige oder Wirtschaftsgebiete dienen, gegebenenfalls als mit dem Gemeinsamen Markt vereinbar angesehen werden, soweit sie die Handelsbedingungen nicht in einem dem gemeinsamen Interesse zuwiderlaufenden Maße verändern.
(68)
Unter Ziffer 11.4 des Gemeinschaftsrahmens für staatliche Agrarbeihilfen sind die Grundsätze aufgeführt, nach denen Landwirten staatliche Beihilfen zum Ausgleich für infolge von Tierseuchen erlittene Verluste gewährt werden können.
(69)
Im Einzelnen heißt es hier, dass, wenn ein Landwirt infolge einer Tierseuche Verluste seines Viehbestands erleidet oder seine Kulturen von einer Pflanzenkrankheit befallen werden, dies in der Regel keine Naturkatastrophe und kein außergewöhnliches Ereignis im Sinne des EG-Vertrags darstellt. In solchen Fällen kann die Kommission Beihilfen als Ausgleich für die entstandenen Verluste und Beihilfen zur Vermeidung zukünftiger Verluste nur auf der Grundlage von Artikel 87 Absatz 3 Buchstabe c EG-Vertrag genehmigen. Demnach können Beihilfen zur Förderung der Entwicklung gewisser Wirtschaftszweige als mit dem Gemeinsamen Markt vereinbar betrachtet werden, soweit sie die Handelsbedingungen nicht in einer Weise verändern, die dem gemeinsamen Interesse zuwiderläuft.
(70)
Damit dieser Freistellungstatbestand zur Anwendung kommen kann, muss der Mitgliedstaat nachweisen, dass die Bedingungen für die Vereinbarkeit der geplanten Beihilfemaßnahmen erfüllt sind.
(71)
In Übereinstimmung mit Ziffer 11.4 des Gemeinschaftsrahmens für staatliche Agrarbeihilfen ist die Kommission der Ansicht, dass die Gewährung von Beihilfen an Landwirte als Ausgleich für Verluste, die durch Tierseuchen oder Pflanzenkrankheiten verursacht wurden, nur als Teil eines auf gemeinschaftlicher, nationaler oder regionaler Ebene durchgeführten Programms akzeptiert werden kann, das zur Bekämpfung der Seuche oder Krankheit durch Vorbeugung, Überwachung und Tilgung zweckdienlich ist. Beihilfen, die Landwirte lediglich für die entstandenen Verluste entschädigen, ohne dass geeignete Schritte unternommen werden, um die Probleme an der Wurzel zu bekämpfen, sind als reine Betriebsbeihilfen anzusehen, die mit dem Gemeinsamen Markt nicht vereinbar sind.
(72)
Die Kommission vertritt im vorliegenden Fall jedoch die Auffassung, dass die italienischen Behörden keine hinreichenden Beweiselemente geliefert haben, die im Lichte der Vorschriften für staatliche Beihilfen und insbesondere von Ziffer 11.4 des Gemeinschaftsrahmens für staatliche Agrarbeihilfen die Anwendung des betreffenden Freistellungstatbestands rechtfertigen würden.
(73)
Daher kann die von den italienischen Behörden geplante Beihilferegelung auch auf dieser Rechtsgrundlage nicht genehmigt werden.
(74)
Weitere Rechtsgrundlagen für die Genehmigung der Beihilferegelung haben die italienischen Behörden nicht geltend gemacht.
(75)
Selbst wenn die italienischen Behörden sich im vorliegenden Fall zu keiner Zeit auf die gemeinschaftlichen Leitlinien für Rettungs- und Umstrukturierungsbeihilfen berufen haben, hat die Kommission im Interesse einer umfassenden Untersuchung auch geprüft, ob hier nicht die Leitlinien der Gemeinschaft für staatliche Beihilfen zur Rettung und Umstrukturierung von Unternehmen in Schwierigkeiten (22) zur Anwendung kommen können. Die Grundvoraussetzung dafür, dass eine Rettungs- oder Umstrukturierungsbeihilfe gewährt werden darf, besteht darin, dass sich das betreffende Unternehmen im Sinne der vorgenannten einschlägigen Leitlinien in Schwierigkeiten befindet. Aus den der Kommission verfügbaren Informationen geht allerdings nicht hervor, dass sich die begünstigten Unternehmen in Schwierigkeiten befinden, wie sie in den genannten Leitlinien definiert werden.
(76)
Auf jeden Fall aber betont die Kommission, dass der betreffende Mitgliedstaat, um seiner Pflicht zur Zusammenarbeit mit der Kommission nachzukommen, für die Vorlage sämtlicher Nachweise verantwortlich ist, anhand deren die Kommission überprüfen kann, ob die Voraussetzungen für die beantragte Ausnahmegenehmigung erfüllt sind (23). Die italienischen Behörden haben zu keinem Zeitpunkt Unterlagen zugeleitet, mittels deren die Kommission die Gegebenheiten im Lichte der einschlägigen Leitlinien hätte überprüfen können, und dies trotz eines entsprechenden Hinweises unter Nummer 24 des Beschlusses der Kommission über die Verfahrenseinleitung (vgl. Randnummer 30 des jetzigen abschließenden Beschlusses).
VII. SCHLUSSFOLGERUNG
(77)
Aus den vorstehenden Erwägungen gelangt die Kommission zu der Schlussfolgerung, dass die von Italien geplante Beihilferegelung für den Geflügelsektor eine staatliche Beihilfe im Sinne von Artikel 87 Absatz 1 EG-Vertrag darstellt, die für keine der Ausnahmen bzw. Freistellungstatbestände gemäß Artikel 87 Absätze 2 und 3 EGV in Betracht kommt.
(78)
Da die Beihilferegelung gemäß Artikel 88 Absatz 3 EG-Vertrag angemeldet wurde und die italienischen Behörden die Beihilfemaßnahmen noch nicht umgesetzt haben, ist es nicht notwendig, die Wiedereinziehung etwaiger Beihilfezahlungen anzuordnen -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Die von Italien geplante staatliche Beihilferegelung im Zusammenhang mit Sofortmaßnahmen zur Verhütung der Aviären Influenza ist mit dem Gemeinsamen Markt unvereinbar.
Die Durchführung der Beihilferegelung wird daher nicht genehmigt.
Artikel 2
Dieser Beschluss ist an die Italienische Republik gerichtet.
Brüssel, den 10. Dezember 2008