ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 19. července 2004,
kterým se prohlašuje, že spojení je slučitelné se společným trhem a Dohodou o EHP
(Případ č. COMP/M.3333 - SONY/BMG)
(oznámeno pod číslem dokumentu K(2004) 2815)
(Pouze anglické znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2005/188/ES)
Dne 19. července 2004 Komise přijala rozhodnutí v případu spojení podle nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole spojování podniků (1) a zejména podle čl. 8 odst. 2 tohoto nařízení. Nedůvěrná verze plného znění rozhodnutí je k dispozici v závazných jazycích jednotlivých případů a v pracovních jazycích Komise na internetových stránkách Generálního ředitelství pro hospodářskou soutěž na adrese: http://europa.eu.int/comm/competition/index_en.html
(1)
Dne 9. ledna 2004 Komise obdržela oznámení podle článku 4 nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 (dále jen „nařízení o spojování“) o transakci, ve které společnost Bertelsmann AG (dále jen „Bertelsmann“) a společnost Sony Corporation of America, která patří do skupiny Sony (dále jen „Sony“) spojují svoji činnost v oblasti globálních hudebních nahrávek (s výjimkou aktivit společnosti Sony v Japonsku) do společného podniku. Tento společný podnik bude provozován pod názvem Sony BMG a jeho náplní bude objevování a rozvoj nových umělců (tak zvané A&R (2)) a následný marketing a prodej hudebních nahrávek. Společnost Sony BMG se nezúčastní souvisejících činností jako je vydávání hudby, výroba a distribuce.
(2)
Bertelsmann je mezinárodní mediální společnost s aktivitami po celém světě v oblasti nahrávání a vydávání hudby, televizního a rozhlasového vysílání, vydávání knih a časopisů, tiskových služeb, hudebních a knižních klubů. Společnost Bertelsmann je činná v oblasti hudebních nahrávek prostřednictvím své plně vlastněné dceřinné společnosti Bertelsmann Music Group, „BMG“. Mezi značky nahrávek společnosti BMG patří Arista Records, Jive Records, Zomba a RCA.
(3)
Společnost Sony je globálně činná v oblasti hudebních nahrávek a jejich vydávání, průmyslové a spotřební elektroniky a zábavy. Ve světě hudebních nahrávek působí prostřednictvím společnosti Sony Music Entertainment. Mezi značky společnosti Sony patří Columbia Records Group, Epic Records Group a Sony Classical.
(4)
Poradní výbor pro kontrolu spojování podniků na svém 127 zasedání dne 9. července 2004 vydal kladné stanovisko k návrhu rozhodnutí, kterým se poskytuje řešení předložené Komisí.
(5)
Úředník pro slyšení ve zprávě ze dne 5. července 2004 vyjádřil názor, že bylo respektováno právo stran na slyšení.
I. RELEVANTNÍ TRHY
Hudební nahrávky
(6)
Komise zjistila, že relevantní trh pro hudební nahrávky (včetně „A&R“ a propagace, prodeje a marketingu hudebních nahrávek) je možné dále rozdělit na různé trhy podle žánrů (jako například mezinárodní pop, místní pop, vážná hudba) nebo podle kompilací. Pro účely tohoto případu je nicméně možné ponechat otevřené, zda výše uvedené žánry nebo kategorie tvoří oddělené trhy, protože spojení těchto podniků by nevedlo k vytvoření nebo posílení dominantního postavení podle žádné ze zvažovaných definic trhů.
(7)
Šetření trhu potvrdilo existenci mnoha faktorů (například A&R, tvorba cen, prodej a marketing především probíhají na vnitrostátní úrovni, silná poptávka po místním repertoáru a omezená mezinárodní účast nezávislých nahrávacích společností) pro relevantní geografické trhy pro hudební nahrávky, které jsou považovány za vnitrostátní.
Hudba on-line
(8)
Na základě svých zjištění během šetření trhu má Komise za to, že hudba on-line není součástí trhu pro fyzické hudební nahrávky, zejména díky rozdílům ve výrobcích a jejich distribuci. Komise určila dva rozdílné trhy pro hudbu on-line: i) velkoobchodní trh s licencemi na hudbu on-line a ii) maloobchodní trh pro distribuci hudby on-line.
(9)
Pro účely tohoto případu má Komise za to, že jak velkoobchodní trh s licencemi na hudbu on-line, tak i maloobchodní trh pro distribuci hudby on-line mají vnitrostátní oblast působnosti. Toto se v budoucnosti může změnit v závislosti na dalším přeshraničním vývoji v obchodování s licencemi na on-line hudbu a distribuci hudby.
Vydávání hudby
(10)
Na základě úvah z pohledu poptávky i nabídky Komise zjistila náznaky existence oddělených trhů pro vydávání hudby podle využívání různých kategorií práv (to je mechanická, interpretace, synchronizace, tisk a ostatní práva). Přesná oblast působnosti relevantního trhu může být nicméně ponechána otevřená, protože hodnocení hospodářské soutěže je stejné pro kteroukoli z uvažovaných definic trhu.
(11)
Šetření trhu potvrdilo, že geografická oblast působnosti je v zásadě vnitrostátní, i přes některé přeshraniční prvky s ohledem na to, že práva na mechanickou část a interpretaci jsou obecně vybírána na vnitrostátních základech. Pro účely tohoto případu může být přesná oblast působnosti relevantního geografického trhu ponechána otevřená, protože hodnocení hospodářské soutěže je stejné pro kteroukoli z uvažovaných definic trhu.
II. HODNOCENÍ
A. Možné posílení společného dominantního postavení na trzích s hudebními nahrávkami
Úvod
(12)
Šetření Komise neposkytlo dostatečně závažné důvody pro existenci společného dominantního postavení „velké pětky“ (Sony, BMG, Universal, EMI a Warner) na trzích s hudebními nahrávkami.
(13)
Na základě precedenčního práva evropských soudů, zejména na základě rozsudku ve věci Airtours, je předpokladem pro existenci společného dominantního postavení mezi účastníky trhu toto: i) společné chápání podmínek koordinace; ii) schopnost sledovat, zda jsou tyto podmínky dodržovány; iii) existence odrazujícího mechanismu v případě odchýlení od těchto podmínek a iv) třetí strany (skuteční a potenciální konkurenti, zákazníci) nejsou schopné účinně ohrozit výhody očekávané od koordinace.
(14)
Při hodnocení, zda existuje společné dominantní postavení na trhu s hudebními nahrávkami mezi velkou pětkou Komise provedla analýzu, zda je možné stanovit koordinovanou cenovou politiku pětky během posledních tří až čtyř roků v členských státech Evropského hospodářského prostoru.
(15)
Pro tento účel Komise prošetřila vývoj velkoobchodních cen velké pětky pro velkoobchodníky a maloobchodníky v každém členském státě v období od roku 1998 do roku 2003. Analýza Komise se zejména soustředila na vývoj průměrných čistých velkoobchodních cen, PPD (vyhlášené ceny pro dealery), hrubé a čisté cenové poměry, fakturační slevy a retrospektivní slevy.
(16)
Pro hodnocení možné koordinace velkoobchodních cen pětky Komise provedla analýzu paralelismu vývoje (inflační-upravené) průměrných čistých cen pro nejprodávanějších 100 alb každé ze společností velké pětky v pěti největších členských státech (toto se považuje za reprezentativní vzorek, protože 100 nejprodávanějších alb představuje přibližně 70-80 % příslušného prodeje hudby velké pětky). Zadruhé Komise prověřila, zda bylo možné dosáhnout cenové koordinace pomocí ceníkových cen (PPD) jako opěrných bodů. Zatřetí Komise provedla analýzu, zda slevy různých členů pětky byly vyrovnané a dostatečně průhledné, aby umožnily účinné sledování konkurenčního chování.
Francie, Německo, Itálie, Španělsko, Velká Británie
(17)
Komise na základě čistých průměrných cen odhalila určitý paralelismus a relativně podobný vývoj cen velké pětky na pěti největších trzích, kterými jsou Francie, Německo, Itálie, Španělsko a Velká Británie. Tato pozorování nicméně nejsou dostatečná pro přijetí závěru, že v minulosti docházelo ke koordinaci cen.
(18)
Z tohoto důvodu Komise dále prošetřila, zda byly další prvky, jmenovitě ceníkové ceny a slevy, vyrovnané a dostatečně průhledné, aby poskytly dostatečný důkaz o koordinaci.
(19)
Komise zjistila některé náznaky, že PPD mohly být používány jako opěrný bod pro vyrovnávání ceníkových cen členů velké pětky ve všech velkých členských státech. Co se týče slev, šetření ukázalo, že úroveň slev se v určité míře lišila mezi jednotlivými společnostmi pětky a že některé typy slev nebyly dostatečně průhledné, aby vedly ke stávajícímu tajnému dorozumění.
(20)
Kromě toho Komise provedla analýzu, zda lze trhy s hudebními nahrávkami charakterizovat prvky podporujícími společné dominantní postavení, zejména s ohledem na homogenitu výrobku, průhlednost trhu a mechanismus odplaty.
(21)
Co se týče homogenity výrobku Komise zjistila, že obsah jednotlivých alb je rozlišný, ale také že tvorba cen a marketing jsou do určité míry normalizované. Nesourodost obsahu má nicméně určité dopady na tvorbu cen a snižuje průhlednost na trhu a činí tiché dohody obtížnějšími, protože to vyžaduje sledování na úrovni jednotlivých alb.
(22)
Co se týče průhlednosti, Komise zjistila, že vydávání týdenních žebříčků, stabilita společné zákaznické základny a sledování maloobchodního trhu velké pětky pomocí týdenních zpráv zvyšuje průhlednost trhu a usnadňuje sledování koordinované politiky. Nicméně šetření také ukázalo, že sledování slevových kampaní vyžaduje sledování na úrovni jednotlivých alb, což snižuje průhlednost na trhu a činí tiché dohody obtížnějšími. Na druhou stranu Komise nenašla dostatečné důvody, že velká pětka v minulosti překonala tento nedostatek průhlednosti.
(23)
Co se týče odplaty, Komise prozkoumala, zda může velká pětka nějakým způsobem trestat „podvádějícího“ člena velké pětky, zejména (dočasným) návratem ke konkurenčnímu chování nebo vyřazením odchylující se společnosti z kompilace společných podniků a opatření. Nicméně, Komise neshledala dostatečné důkazy, že takovýto mechanismus odplaty byl v minulosti aplikován nebo používán jako hrozba.
Nizozemí, Švédsko, Irsko, Rakousko, Belgie, Dánsko, Finsko, Norsko, Portugalsko, Řecko
(24)
V menších členských státech Komise rovněž zjistila značnou míru paralelismu mezi PPD velké pětky, které by v zásadě mohly být použity jako opěrné body velké pětky pro vyrovnání cen. Nicméně, šetření odhalilo také v menších členských státech některé rozdíly v úrovni slev a nedostatek průhlednosti s ohledem na některé slevy.
(25)
Úvahy Komise co se týče homogenity výrobku, průhlednosti trhu a možnosti odplaty, jak jsou specifikovány výše pro velké členské státy, platí také pro menší členské státy.
Závěr
(26)
Komise má za to, že neshledala dostatečný důkaz pro existenci společného dominantního postavení pěti největších hudebních společností na trzích s hudebními nahrávkami v žádném členském státě Evropského hospodářského prostoru.
B. Možné vytvoření společného dominantního postavení na trzích s hudebními nahrávkami
(27)
Komise také zvážila, zda by spojení vedla k vytvoření společného dominantního postavení velkých hudebních společností v jakémkoli členském státě Evropského hospodářského prostoru. Nicméně, ve světle výše uvedených poznámek, zejména co se týče průhlednosti trhu, různorodosti obsahu výrobku a možnosti odplaty má Komise za to, že dopad snížení počtu velkých hudebních společností z pěti na čtyři po provedení spojení by nebyl dostatečně velký, aby vedl k vytvoření společného dominantního postavení velkých hudebních společností na trzích s hudebními nahrávkami.
C. Možné vytvoření samostatného dominantního postavení na trzích s hudebními nahrávkami
(28)
Třetí strany vyjádřily obavu, že společný podnik by dosáhl samostatného dominantního postavení na trzích s hudebními nahrávkami, v důsledku vertikálního vztahu společného podniku k mediálním zájmům společnosti Bertelsmann. Byl vznesen argument, že společnost Bertelsmann by mohla využít svého postavení v televizních a rozhlasových stanicích k omezování konkurentů a upřednostňování společnosti Sony BMG, zejména poskytováním preferenčních sazeb nebo zacházení nebo omezováním konkurentů v propagaci jejich umělců prostřednictvím těchto kanálů.
(29)
Komise došla k závěru, že není pravděpodobné, že by společný podnik dosáhl samostatného dominantního postavení na trzích s hudebními nahrávkami v Německu, Holandsku, Belgii, Lucembursku a ve Francii, kde je společnost Bertelsmann činná v televizní společnosti RTL TV a rozhlasových stanicích. Výhody vyplývající z vertikální integrace v mediální skupině Bertelsmann (např. prostřednictvím soutěže Pop Idol, která podle průmyslových odborníků již překonala svůj vrchol) jsou již obsažené v podílu BMG na trhu v roce 2003. Na základě těchto podílů na trhu navrhovaný společný podnik nedosahuje úrovně samostatného dominantního postavení. Kromě toho Komise neshledala žádné důkazy, že toto by byla zisková strategie pro společnost Bertelsmann, kdyby omezovala své konkurenty v přístupu na své televizní kanály a rozhlasové stanice.
D. Možné dominantní postavení na velkoobchodním trhu s licencemi na hudbu on-line
(30)
Komise poznamenává, že trh pro legální hudbu on-line je nyní v plenkách, protože většina internetových stránek pro hudbu on-line teprve nedávno zahájila svoji činnost v Evropském hospodářském prostoru. Z tohoto důvodu je obtížné s konečnou platností stanovit závěr o tržním postavení velkých hudebních společností, zejména v souvislosti s mezinárodními trhy. Kromě toho se zdá, že informace o písních, které jsou v současné době stahovány nebo využívány neposkytují jasný obraz o postavení různých účastníků trhu a k dispozici nejsou žádné veřejné průmyslové údaje. Nicméně na základě informací, které Komise obdržela, je možné dojít k závěru, že postavení velkých hudebních společností na trhu s velkoobchodními licencemi na hudbu on-line se zdá být ve velké míře podobné jejich postavení na trzích s hudebními nahrávkami.
(31)
S ohledem na vznikající stav těchto trhů a rozdíly v tvorbě cen a podmínek současných dohod Komise došla k závěru, že nebyly shledány dostatečné důkazy pro existenci dominantního postavení velkých společností na vnitrostátních trzích s licencemi na hudbu on-line, ani že by spojení podniků vedlo k vytvoření společného dominantního postavení na těchto trzích.
E. Možné samostatné dominantní postavení na trzích pro distribuci hudby on-line
(32)
Třetí strany vyjádřily obavy, že v důsledku této transakce by společnost Sony mohla získat samostatné dominantní postavení na vnitrostátních trzích pro distribuci hudby on-line prostřednictvím její služby pro stahování hudby Sony Connect. Bylo namítáno, že společnost Sony by mohla využít kontrolu společného podniku k omezování konkurentů na downstreamovém trhu pro distribuci hudby on-line, zejména odmítáním přístupu pro konkurenční on-line platformy do knihovny společného podniku nebo zavedením diskriminujícího chování proti jejím konkurentům, např. prostřednictvím pravidel používání, doby vydávání nových písní a formátu hudby.
(33)
Komise má za to, že služba Sony Connect je teprve ve fázi svého zrodu v Evropě po té, co byla zahájena ve Spojených státech v květnu 2004. Z tohoto důvodu dosud nemá žádný podíl na trhu. Kromě toho také ostatní hráči již získali určité postavení na tomto trhu (např. OD2) a další hráči nedávno na trh vstoupili nebo ohlásili, že tak brzy učiní. Navíc omezováním konkurentů by navrhovanému společnému podniku Sony BMG unikaly značné výnosy z prodeje licencí za hudbu prodávanou konkurenty a proto Komise pochybuje, že by takováto strategie byla zisková.
F. Možné přesahující dopady na vydávání hudby
(34)
Třetí strany vyjádřily obavy, že vytvoření společného podniku by mělo vliv na konkurenční chování stran na úzce souvisejících trzích s vydáváním hudby.
(35)
Komise má za to, že jakákoli koordinace se může uskutečnit pouze v poměrně omezeném rozsahu, protože správa autorských práv je prováděna především spolky pro vybírání poplatků (alespoň pro důležitá mechanická a interpretační práva). Spolky pro vybírání poplatků na základě běžných právních předpisů poskytují licence podle nediskriminujících podmínek a dohadují autorské honoráře s vydavateli, autory a skladateli. Narozdíl od obav některých třetích stran má Komise za to, že spojení podniků by nevedlo k obcházení spolků pro vybírání poplatků velkými hudebními společnostmi, protože pro takovouto strategii neexistují dostatečné konkrétní důkazy.
III. ZÁVĚR
(36)
Rozhodnutí uvádí závěr, že navrhované spojení podniků nevytváří nebo neposiluje samostatné nebo společné dominantní postavení na vnitrostátních trzích s hudebními nahrávkami, licencemi pro hudbu on-line nebo pro distribuci hudby on-line, v jehož důsledku by byla významně narušena účinná hospodářská soutěž na společném trhu nebo na jeho podstatné části. Rozhodnutí dále obsahuje závěr, že transakce jako taková nemá za cíl ani za důsledek koordinaci konkurenčního chování mateřských společností společného podniku, společností Sony a Bertelsmann, na trzích s vydáváním hudby. Proto rozhodnutí prohlašuje, že spojení je slučitelné se společným trhem a s Dohodou o EHP, v souladu s čl. 2 odst. 2, čl. 2 odst. 4 a čl. 8 odst. 2 nařízení o spojování a článkem 57 Dohody o EHP.
ENTSCHEIDUNG DER KOMMISSION
vom 19. Juli 2004
zur Erklärung der Vereinbarkeit eines Zusammenschlusses mit dem Gemeinsamen Markt und dem EWR Abkommen
(Sache COMP/M.3333 - SONY/BMG)
(Bekannt gegeben unter Aktenzeichen K(2004) 2815)
(Nur der englische Text ist verbindlich)
(Text von Bedeutung für den EWR)
(2005/188/EG)
Am 19. Juli 2004 erließ die Kommission eine Entscheidung in einem Zusammenschlussfall nach der Verordnung (EWG) Nr. 4064/89 des Rates vom 21. Dezember 1989 über die Kontrolle von Unternehmenszusammenschlüssen (1), im Besonderen nach Artikel 8 Absatz 2 dieser Verordnung. Eine nicht verbindliche Version der ungekürzten Entscheidung in der Verfahrenssprache des Falles und den Arbeitssprachen der Kommission kann auf der Website der Generaldirektion Wettbewerb unter der folgenden Adresse gefunden werden: http://europa.eu.int/comm/competition/index_en.html
(1)
Am 9. Januar 2004 hat die Kommission eine Anmeldung nach Artikel 4 der Verordnung (EWG) Nr. 4064/89 (Fusionskontrollverordnung) erhalten, wonach die Bertelsmann AG („Bertelsmann“) und die Sony Corporation of America („Sony“) ihr weltweites Tonträgergeschäft (mit Ausnahme von Sonys Aktivitäten in Japan) in ein Gemeinschaftsunternehmen einbringen, das unter dem Namen SonyBMG operieren soll. SonyBMG wird in der Entdeckung und Entwicklung von Künstlern (so genanntes A&R (2) und im nachfolgenden Marketing und Verkauf von Tonträgern tätig sein. SonyBMG wird nicht in benachbarten Aktivitäten wie Musikverlag, Produktion und Vertrieb von CDs tätig sein.
(2)
Bertelsmann ist ein international tätiges Medienunternehmen mit weltweiten Aktivitäten in den Bereichen Tonträger und Musikverlag, Fernsehen, Radio, Buch- und Zeitschriftenverlag, Druckdienste sowie Buch- und Musikclubs. Bertelsmann ist im Tonträgerbereich durch sein Tochterunternehmen Bertelsmann Music Group („BMG“) tätig. BMGs Plattenlabels sind u. a. Arista Records, Jive Records, Zomba und RCA.
(3)
Sony ist weltweit aktiv in den Bereichen Tonträger, Musikverlag, Industrie- und Konsumentenelektronik sowie Unterhaltung. Im Musikbereich ist Sony durch Sony Music Entertainment tätig. Sonys Plattenlabels sind u. a. Columbia Records Group, Epic Records Group und Sony Classical.
(4)
Der Beratende Ausschuss für die Kontrolle von Unternehmenszusammenschlüssen hat auf seinem 127. Treffen am 9. Juli 2004 eine zustimmende Stellungnahme zu dem ihm von der Kommission vorgelegten Entwurf für eine Freigabeentscheidung abgegeben.
(5)
Der Anhörungsbeauftragte hat in seinem Bericht vom 5. Juli 2004 die Ansicht vertreten, dass das rechtliche Gehör der Parteien respektiert wurde.
I. DER RELEVANTE MARKT
Tonträger
(6)
Die Kommission hat festgestellt, dass der relevante Produktmarkt für Tonträger (einschließlich „A&R“ sowie Werbung, Verkauf und Marketing von Tonträgern) in verschiedene Produktmärkte auf der Basis von Genres (wie internationale Popmusik, lokale Popmusik und klassische Musik) und Kompilationen zu unterteilen sein könnte. Für den gegenwärtigen Fall konnte es jedoch offen gelassen werden, ob die zuvor bezeichneten Genres oder Kategorien eigene Märkte darstellen, da der Zusammenschluss unter keiner der angesprochenen Marktdefinitionen zur Begründung oder Verstärkung einer marktbeherrschenden Stellung führen würde.
(7)
Die Marktuntersuchung hat bestätigt, dass eine Reihe von Faktoren (z. B. finden A&R, Preissetzung, Verkauf und Marketing hauptsächlich auf nationaler Ebene statt, es besteht eine starke Nachfrage nach lokalem Repertoire und nur eine begrenzte internationale Präsenz von unabhängigen Plattengesellschaften) dafür sprechen, dass die Märkte für Tonträger als national zu betrachten sind.
Online-Musik
(8)
Gestützt auf die Ergebnisse der Marktuntersuchung sieht die Kommission Online-Musik nicht als Teil des Marktes für physische Tonträger an, insbesondere aufgrund von Unterschieden im Produkt und im Vertrieb. Die Kommission hat zwei verschiedene Produktmärkte für Online-Musik identifiziert: i) den Großhandelsmarkt für Lizenzen für Online-Musik und ii) den Einzelhandelsmarkt für den Vertrieb von Online-Musik.
(9)
Für den gegenwärtigen Fall ist die Kommission der Ansicht, dass sowohl der Großhandelsmarkt für Lizenzen für Online-Musik als auch der Einzelhandelsmarkt für den Vertrieb von Online-Musik national abzugrenzen ist. Dies kann sich in der Zukunft ändern, abhängig von weiteren grenzüberschreitenden Entwicklungen in Lizenzierung und Vertrieb von Online-Musik.
Musikverlag
(10)
Auf der Basis von Überlegungen zur Angebots- sowie zur Nachfrageseite hat die Kommission Anzeichen gefunden, dass separate Produktmärkte für das Musikverlagswesen in Abhängigkeit der Verwertung der einzelnen Rechtekategorien bestehen (d. h. mechanische, Aufführungs-, Synchronisations-, Druck- und andere Rechte). Die genaue Abgrenzung des relevanten Marktes kann jedoch offen bleiben, da die wettbewerbliche Beurteilung bei jeder der in Betracht gezogenen Marktdefinitionen gleich bleibt.
(11)
Die Marktuntersuchung hat bestätigt, dass die geografische Abgrenzung des Marktes im Wesentlichen - trotz einiger grenzüberschreitender Elemente - national ist, da die Lizenzgebühren für mechanische und Aufführungsrechte im Allgemeinen auf nationaler Basis eingezogen werden. Für den gegenwärtigen Fall kann die genaue Abgrenzung des relevanten geografischen Marktes offen gelassen werden, da die wettbewerbliche Beurteilung bei jeder der in Betracht gezogenen Marktdefinitionen gleich bleibt.
II. BEWERTUNG
A. Mögliche Verstärkung einer gemeinsamen marktbeherrschenden Stellung in den Tonträgermärkten
Einleitung
(12)
Die Marktuntersuchung der Kommission hat nicht genügend Beweise dafür erbracht, dass eine kollektiv marktbeherrschende Stellung der fünf so genannten „Majors“ (Sony, BMG, Universal, EMI and Warner) in den Tonträgermärkten besteht.
(13)
Auf der Basis der Rechtsprechung der Europäischen Gerichte, insbesondere des Airtours-Urteils, ist Voraussetzung für das Bestehen einer marktbeherrschenden Stellung unter Marktteilnehmern: i) eine Übereinstimmung über die Bedingungen der Koordination, ii) die Möglichkeit zu überwachen, ob die Bedingungen eingehalten werden, iii) die Existenz eines Abschreckungsmechanismus im Falle von Abweichungen, und iv) Drittparteien (gegenwärtige und potentielle Wettbewerber, Kunden), die nicht in der Lage sind, die von der Koordination versprochenen Vorteile zu gefährden.
(14)
In der Bewertung, ob eine gemeinsam marktbeherrschende Stellung der fünf Musikmajors in den Märkten für Tonträger besteht, hat die Kommission analysiert, ob während der letzten drei bis vier Jahre eine koordinierte Preispolitik der Majors in den EWR-Mitgliedstaaten bestanden hat.
(15)
Zu diesem Zweck hat die Kommission die Entwicklung der Preise der fünf Majors für Groß- und Einzelhändler in jedem Mitgliedstaat im Zeitraum 1998-2003 untersucht. Insbesondere hat die Kommission die Entwicklung der durchschnittlichen Netto-Großhandelspreise, der PPDs (Published Prices to Dealers), des Verhältnisses von Brutto- und Nettopreisen wie auch von Rechnungsrabatten und rückwirkenden Rabatten untersucht.
(16)
Um eine mögliche Koordinierung der Großhandelspreise der Majors zu analysieren, hat die Kommission die Parallelität der Entwicklung der durchschnittlichen Nettopreise (inflationsbereinigt) für die Top 100 Einzelalben eines jeden Majors in den fünf größten Mitgliedstaaten untersucht (dies ist als repräsentativ anzusehen, da die Top 100 Einzelalben ca. 70-80 % der gesamten Musikverkäufe der Majors ausmachen). Zweitens hat die Kommission untersucht, ob eine Preiskoordinierung durch den Gebrauch von Listenpreisen (PPDs) als Kristallisationspunkte erzielt werden konnte. Drittens hat die Kommission analysiert, ob die Rabatte der verschiedenen Majors angeglichen und transparent genug sind, um eine effektive Überwachung des wettbewerblichen Verhaltens zu erlauben.
Frankreich, Deutschland, Italien, Spanien, Vereinigtes Königreich
(17)
Auf der Basis der durchschnittlichen Nettopreise hat die Kommission eine gewisse Parallelität und eine relativ ähnliche Entwicklung der Preise der fünf Majors in den fünf größeren Märkten Frankreich, Deutschland, Italien, Spanien und Vereinigtes Königreich festgestellt. Jedoch sind diese Beobachtungen als solche nicht ausreichend, um auf eine Koordination des Preisverhaltens in der Vergangenheit zu schließen.
(18)
Daher hat die Kommission weiterhin untersucht, ob andere Elemente, nämlich Listenpreise und Rabatte, angeglichen und ausreichend transparent waren, um hinreichende Beweise für eine Koordinierung darzustellen.
(19)
Die Kommission hat Anzeichen gefunden, dass PPDs als Kristallisationspunkte für eine Angleichung der Listenpreise der Majors in allen fünf Mitgliedstaaten gedient haben können. Im Hinblick auf Rabatte hat die Untersuchung gezeigt, dass das Niveau der Rabatte zu einem gewissen Grad unter den verschiedenen Majors variierte and dass gewisse Typen von Rabatten nicht transparent genug waren, um eine bestehende Koordinierung nachzuweisen.
(20)
Daneben hat die Kommission analysiert, ob die Märkte für Tonträger durch Merkmale, die eine gemeinsame Marktbeherrschung erleichterten, gekennzeichnet waren, insbesondere unter Berücksichtigung der Homogenität des Produkts, der Transparenz und der Vergeltungsmaßnahmen.
(21)
Im Hinblick auf die Produkthomogenität hat die Kommission gefunden, dass der Inhalt der einzelnen Alben unterschiedlich ist, dass aber die Preise und das Marketing zu einem gewissen Grad standardisiert sind. Jedoch hat die Heterogenität des Inhalts auch gewisse Implikationen für die Preissetzung, sie reduziert die Transparenz im Markt und macht stillschweigende Absprachen schwieriger, da dies eine Überwachung auf der Ebene der individuellen Alben erfordert.
(22)
Bezüglich der Markttransparenz hat die Kommission festgestellt, dass die wöchentliche Veröffentlichung von Charts, der stabile gemeinsame Kundenstamm und die Beobachtung der Einzelhandelsebene durch die Majors mittels wöchentlicher Berichte die Transparenz erhöhen und die Überwachung des abgestimmten Verhaltens erleichtern. Die Marktuntersuchung offenbarte jedoch auch, dass die Überwachung der Aktionsrabatte eine Überwachung auf der Ebene der Alben erfordert, wodurch die Markttransparenz reduziert und stillschweigende Kollusion erschwert wird. Nach Abwägung aller Faktoren hat die Kommission daher nicht genügend Beweise dafür gefunden, dass die Majors diese Transparenzdefizite in der Vergangenheit überwunden haben.
(23)
In Bezug auf die Vergeltungsmechanismen hat die Kommission untersucht, ob die Majors Vergeltungsmaßnahmen gegen abweichende Majors einleiten können, insbesondere mittels einer (vorübergehenden) Rückkehr zu wettbewerblichem Verhalten oder den Ausschluss des Abweichlers aus Joint Ventures oder Vereinbarungen über Kompilationen. Die Kommission hat jedoch keine hinreichenden Beweise dafür gefunden, dass in der Vergangenheit solche Vergeltungsmechanismen eingesetzt wurden oder mit ihrem Einsatz gedroht wurde.
Niederlande, Schweden, Irland, Österreich, Belgien, Dänemark, Finnland, Norwegen, Portugal, Griechenland
(24)
In den kleineren Mitgliedstaaten fand die Kommission ebenfalls ein beträchtliches Maß an Parallelität hinsichtlich der PPDs der Majors, die grundsätzlich als Kristallisationspunkte für eine Preisabstimmung der Majors hätten dienen können. Die Untersuchung zeigte aber auch für die kleineren Mitgliedstaaten gewisse Unterschiede im Rabattniveau und eine unvollständige Transparenz hinsichtlich einzelner Rabatte.
(25)
Die im Hinblick auf die größeren Mitgliedstaaten gemachten Ausführungen der Kommission zur Produkthomogenität, zur Markttransparenz und den Möglichkeiten von Vergeltungsmaßnahmen gelten auch für die kleineren Mitgliedstaaten.
Schlussfolgerung
(26)
Die Kommission ist der Ansicht, dass das gefundene Beweismaterial für den Nachweis des Bestehens einer gemeinsamen marktbeherrschenden Stellung der fünf Majors auf den Tonträgermärkten in irgendeinem EWR-Mitgliedstaat nicht ausreicht.
B. Mögliche Entstehung einer gemeinsamen marktbeherrschenden Stellung auf den Tonträgermärkten
(27)
Die Kommission untersuchte auch, ob der Zusammenschluss zur Entstehung einer gemeinsamen Marktbeherrschung der Majors in irgendeinem EWR-Mitgliedstaat führen würde. In Anbetracht der obigen Ausführungen, insbesondere zur Markttransparenz, zur inhaltlichen Heterogenität des Produktes und zu Vergeltungsmöglichkeiten, folgerte die Kommission, dass die infolge des Zusammenschlusses eintretende Konsolidierung von fünf auf vier Majors nicht erheblich genug ist, um zur Entstehung einer gemeinsamen marktbeherrschenden Stellung der Majors auf den Tonträgermärkten im EWR zu führen.
C. Mögliche Entstehung einer Einzelmarktbeherrschung auf den Tonträgermärkten
(28)
Drittparteien äußerten Bedenken, dass das Gemeinschaftsunternehmen aufgrund der vertikalen Verbindungen mit Bertelsmanns Medienaktivitäten eine Einzelmarktbeherrschung auf den Tonträgermärkten erlangen könnte. Es wurde vorgebracht, dass Bertelsmann seine Stellung bei Fernseh- und Radiosendern ausnutzen könnte, um SonyBMG zu bevorzugen und Wettbewerber auszuschließen, insbesondere über Vorzugskonditionen für das Joint Venture oder die Zugangsverweigerung für Wettbewerber zur Werbung für ihre Künstler über diese Sendekanäle.
(29)
Nach Ansicht der Kommission ist es unwahrscheinlich, dass das Gemeinschaftsunternehmen eine Einzelmarktbeherrschung auf den Tonträgermärkten in Deutschland, den Niederlanden, Belgien, Luxemburg und Frankreich erlangt, wo Bertelsmann über RTL Fernseh- und Radiosender tätig ist. Die Vorteile einer vertikalen Integration in den Bertelsmann-Medienkonzern (z. B. durch das „Pop-Idol“-Format, das nach Expertenansicht jedoch bereits seinen Höhepunkt überschritten hat) spiegeln sich bereits in BMGs Marktanteilen für 2003 wider. Auf der Grundlage dieser Marktanteile erreicht das Joint Venture jedoch nicht die Schwelle der Einzelmarktbeherrschung. Darüber hinaus hat die Kommission keine Anhaltspunkte dafür gefunden, dass es für Bertelsmann profitabel wäre, Wettbewerbern den Zugang zu seinen Fernseh- und Radiosendern zu verweigern.
D. Mögliche gemeinsame Marktbeherrschung auf dem (Großhandels-) Markt für Lizenzen für Online-Musik
(30)
Die Kommission stellt fest, dass der Markt für legale Online-Musik sich gegenwärtig in einem frühen Entwicklungsstadium befindet, da die meisten Online-Musik-Sites im EWR erst vor kurzem in Betrieb gegangen sind. Es ist daher schwierig, die genaue Marktstellung der Musikmajors definitiv festzustellen, insbesondere vor dem Hintergrund nationaler Märkte. Zudem geben die verfügbaren Informationen über tatsächlich heruntergeladene und „gestreamte“ Musikstücke keinen klaren Überblick über die Marktpositionen der Majors und öffentliche Branchenzahlen sind nicht verfügbar. Auf der Grundlage der der Kommission zugegangenen Informationen kann jedoch festgestellt werden, dass die Marktstellung der Musikmajors auf dem Großhandelsmarkt für Online-Musik-Lizenzen weitgehend mit ihrer Stellung auf den Tonträgermärkten übereinstimmt.
(31)
In Anbetracht des frühen Entwicklungsstadiums der Märkte und der Unterschiede bei Preisen und Konditionen in den aktuellen Verträgen hat die Kommission festgestellt, dass keine hinreichenden Beweise für eine bestehende marktbeherrschende Stellung der Majors auf den nationalen Märkten für Lizenzen für Online-Musik oder für die Entstehung einer gemeinsamen beherrschenden Stellung auf diesen Märkten als Folge des Zusammenschlusses gefunden werden konnten.
E. Mögliche Einzelmarktbeherrschung auf den Märkten für den Online-Musik-Vertrieb
(32)
Drittparteien haben Bedenken geäußert, dass Sony infolge der Transaktion über seinen Sony Connect Musik-Download-Dienst eine alleinige marktbeherrschende Stellung auf den nationalen Märkten für den Vertrieb von Online-Musik erlangen könnte. Es wurde vorgetragen, dass Sony die Kontrolle über das Joint Venture dazu benutzen könnte, Wettbewerber vom nachgelagerten Markt für den Vertrieb von Online-Musik auszuschließen, insbesondere indem es konkurrierenden Online-Plattformen den Zugang zum Musikkatalog des Gemeinschaftsunternehmens verweigerte oder Wettbewerber diskriminierte, beispielsweise über Nutzungsregeln, den Zeitpunkt der Veröffentlichung neuer Musikstücke oder deren Format.
(33)
Die Kommission stellt fest, dass Sony Connect in Europa gerade erst lanciert wird, nachdem es in den USA im Mai 2004 gestartet ist. Daher hält Sony Connect gegenwärtig keinen Anteil am Markt. Zudem haben andere Marktteilnehmer bereits gewisse Stellungen im Markt erlangt (z. B. OD2) und andere Anbieter sind vor kurzem in den Markt eingetreten oder haben ihren baldigen Eintritt angekündigt. Darüber hinaus entgingen dem Joint Venture SonyBMG durch den Ausschluss von Wettbewerbern beträchtliche Lizenzgebühren für über Sony Connects-Wettbewerber verkaufte Musikstücke und es erscheint zweifelhaft, ob eine solche Strategie profitabel wäre.
F. Mögliche Gruppeneffekte („spill-over“) auf den Musikverlagsmärkten
(34)
Drittparteien haben Bedenken geäußert, dass die Gründung des Gemeinschaftsunternehmens die Koordinierung des Wettbewerbsverhaltens der Parteien in den eng benachbarten Musikverlagsmärkten zur Folge haben könnte.
(35)
Die Kommission ist der Ansicht, dass jegliche Koordinierung nur in eher begrenztem Ausmaße zustande kommen könnte, da die Verwaltung der Verlagsrechte hauptsächlich von den Verwertungsgesellschaften ausgeübt wird (zumindest für die wichtigen mechanischen/phonografischen und Aufführungsrechte). Die Verwertungsgesellschaften erteilen aufgrund nationalen Rechts Lizenzen zu nicht diskriminierenden Bedingungen an Nutzer und vereinbaren die Lizenzgebühren gemeinsam mit Verlegern, Textdichtern und Komponisten. Die Kommission ist ferner der Ansicht, dass der Zusammenschluss - entgegen den Bedenken mancher Drittparteien - nicht zur Umgehung der Verwertungsgesellschaften durch die Majors führen wird, da keine hinreichend konkreten Anhaltspunkte für eine solche Strategie gefunden wurden.
III. SCHLUSSFOLGERUNG
(36)
In der Entscheidung wird geschlussfolgert, dass der beabsichtigte Zusammenschluss weder zur Entstehung noch zur Verstärkung einer individuellen oder gemeinsamen marktbeherrschenden Stellung auf den nationalen Märkten für Tonträger, Lizenzen für Online-Musik oder den Vertrieb von Online-Musik führen würde, durch die wirksamer Wettbewerb im Gemeinsamen Markt oder einem wesentlichen Teil desselben erheblich behindert würde. Die Entscheidung schlussfolgert weiter, dass der Zusammenschluss die Abstimmung des Wettbewerbsverhaltens der Muttergesellschaften Sony und Bertelsmann auf den Musikverlagsmärkten weder zum Gegenstand noch zur Folge hat. Deshalb erklärt die Entscheidung den Zusammenschluss nach Artikel 2 Absätze 2 und 4 sowie Artikel 8 Absatz 2 der Fusionskontrollverordnung sowie Artikel 57 des EWR-Abkommens für mit dem Gemeinsamen Markt und dem EWR-Abkommen vereinbar.