Nařízení Komise (ES) č. 2647/98
ze dne 9. prosince 1998,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2330/98 o nabídce náhrady škody některým producentům mléka nebo mléčných výrobků, kteří byli dočasně omezeni ve vykonávání své činnosti
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2330/98 ze dne 22. října 1998 o nabídce náhrady škody některým producentům mléka nebo mléčných výrobků, kteří byli dočasně omezeni ve vykonávání své činnosti [1], a zejména na články 9 a 16 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že podle článku 9 nařízení (ES) č. 2330/98 musí být žádosti o náhradu škody adresovány příslušnému orgánu, který pro tento účel stanovil příslušný členský stát, prostřednictvím standardního formuláře; že formuláře musí být sestaveny takovým způsoben, aby sloužily příslušným orgánům jako pracovní podklady, přičemž tyto orgány mají právo s ohledem na různé administrativní požadavky upravit obsah formuláře;
vzhledem k tomu, že podle článku 16 uvedeného nařízení je Komise pověřena stanovit prováděcí pravidla k tomuto nařízení a zejména ustanovení o uhrazení nákladů vzniklých zplnomocněným zástupcům příslušných producentů;
vzhledem k tomu, že při nabídce náhrady škody je nezbytné zohlednit náklady na zplnomocněného zástupce, které vznikly producentům tím, že své nároky vůči institucím Společenství uplatňovali před vstupem v platnost nařízení (ES) č. 2330/98; že důvody, které Radu přiměly stanovit, že náhrada škody by měla být vypočítána paušálně, platí také pro náklady na zplnomocněného zástupce; že jednotlivý zplnomocněný zástupce kromě toho často zastupuje velký počet producentů; že z tohoto důvodu je paušální uhrazení nákladů přiměřené;
vzhledem k tomu, že producentům, kteří podali žalobu u Soudu první instance, vznikly vyšší náklady na zplnomocněného zástupce, a proto by jim měla být poskytnuta vyšší paušální částka; že v některých případech by měla být rovněž stanovena možnost uhradit náklady, které paušální částku převyšují;
vzhledem k tomu, že by měl být pro celé Společenství zaveden jednotný doklad, který poslouží jako potvrzení o vyrovnání všech nároků; že Komise je oprávněna případně změnit znění dokladu vzhledem k členskému státu;
vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Formulář uvedený v článku 9 nařízení (ES) č. 2330/98 je stanoven v příloze I.
Příslušný orgán může formulář upravit, aby zohlednil údaje, které mu už byly předány, nebo aby získal dodatečné informace nebo doklady nezbytné pro provádění nařízení (ES) č. 2330/98, zejména čl. 5 odst. 3 a 4.
Článek 2
Náklady, které producentovi vznikly v souvislosti s platbou zplnomocněného zástupce, který jednal jménem producenta a na jeho účet vůči institucím Společenství, budou paušálně uhrazeny do výše 0,5 % částky náhrady škody stanovené v článku 10 nařízení (ES) č. 2330/98, přičemž minimální částka pro producenta, který podal žalobu proti Společenství u Soudu první instance, činí 500 ECU; v ostatních případech je minimální částka 250 ECU.
Příslušný orgán provede úhradu pouze na základě žádosti producenta podané na formuláři podle článku 1 a na základě předložení účtu zplnomocněného zástupce.
Částka vyplacená producentovi však nesmí překročit částku uvedenou na účtu a každý producent může požádat pouze o úhradu nákladů na jednoho zplnomocněného zástupce.
Článek 3
Bez ohlednu na ustanovení článku 2, v případech, kdy Soud první instance vydal rozsudek o zodpovědnosti institucí Společenství, mohou být částky nákladů dohodnuty přímo mezi institucemi Společenství a zplnomocněnými zástupci příslušných producentů.
Článek 4
Ve smyslu tohoto nařízení se za zplnomocněného zástupce nepovažuje subjekt, který provádí služby pouze proti platbě poplatků.
Článek 5
S výhradou přezkoumání, že se účet zplnomocněného zástupce týká nákladů na služby provedené před vstupem v platnost nařízení (ES) č. 2330/98, příslušný orgán uvede v nabídce náhrady škody pro producenta částku stanovenou v souladu s článkem 2 nebo případně částku dohodnutou v souladu s článkem 3 a oznámenou příslušnému orgánu.
Články 11 a 12 nařízení (ES) č. 2330/98 se použijí pro uvedenou částku.
Článek 6
Potvrzení o vyrovnání všech nároků podle čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 2330/98 má být vystaveno na standardním formuláři podle přílohy II.
Komise může na žádost členského státu rozhodnout o úpravě standardního formuláře pro uvedený členský stát s cílem zohlednit zvláštní vnitrostátní ustanovení.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 9. prosince 1998.
VERORDNUNG (EG) Nr. 2647/98 DER KOMMISSION vom 9. Dezember 1998 mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 2330/98 des Rates über das Angebot einer Entschädigung an bestimmte Erzeuger von Milch und Milcherzeugnissen, die vorübergehend in der Ausübung ihrer Tätigkeit beschränkt waren, und zur Festlegung des Formulars für die Entschädigungsanträge
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 2330/98 des Rates vom 22. Oktober 1998 über das Angebot einer Entschädigung an bestimmte Erzeuger von Milch und Milcherzeugnissen, die vorübergehend in der Ausübung ihrer Tätigkeit beschränkt waren (1), insbesondere auf die Artikel 9 und 16,
in Erwägung nachstehender Gründe:
Nach Artikel 9 der Verordnung (EG) Nr. 2330/98 sind Entschädigungsanträge unter Verwendung eines Standardformulars an die von dem jeweiligen Mitgliedstaat benannte zuständige Behörde zu richten. Diese Formulare sind so zu erstellen, daß sie den zuständigen Behörden als Arbeitsunterlagen dienen, wobei diese Behörden das Recht haben, den Inhalt der Formulare ihren jeweiligen verwaltungstechnischen Anforderungen anzupassen.
Nach Artikel 16 der genannten Verordnung war die Kommission beauftragt, Durchführungsbestimmungen zu dieser Verordnung und insbesondere die Vorschriften für die Begleichung der den betreffenden Erzeugern entstandenen Kosten für Bevollmächtigte zu erlassen.
Bei dem Entschädigungsangebot müssen die Kosten für Bevollmächtigte berücksichtigt werden, die den Erzeugern dadurch entstanden sind, daß sie ihre Ansprüche gegenüber den Gemeinschaftsorganen vor dem Inkrafttreten der Verordnung (EG) Nr. 2330/98 geltend gemacht haben. Die Gründe, die den Rat veranlaßt haben festzulegen, daß die Entschädigung pauschal zu berechnen ist, gelten auch hinsichtlich der Kosten für Bevollmächtigte. Außerdem hat ein einzelner Bevollmächtigter häufig eine große Zahl von Erzeugern vertreten. Aus diesem Grunde gilt die pauschale Erstattung der Kosten als angemessen.
Da Erzeugern, die vor dem Gericht erster Instanz geklagt haben, höhere Kosten für Bevollmächtigte entstanden sind, sollte ihnen ein höherer Pauschalbetrag gewährt werden. In bestimmten Fällen sollte auch die Möglichkeit vorgesehen werden, Kosten zu erstatten, die den Pauschalbetrag übersteigen.
Es sollte ein für die ganze Gemeinschaft einheitliches Dokument eingeführt werden, das als Quittung über den Ausgleich aller Ansprüche dient. Die Kommission ist berechtigt, den Wortlaut des Dokuments erforderlichenfalls in bezug auf einen Mitgliedstaat zu ändern.
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsausschusses für Milch und Milcherzeugnisse -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Das in Artikel 9 der Verordnung (EG) Nr. 2330/98 genannte Formular ist in Anhang I festgelegt.
Die zuständige Behörde kann das Formular anpassen, um den ihr bereits vorliegenden Angaben Rechnung zu tragen oder um zusätzliche Informationen oder Belege anzufordern, die für die Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 2330/98, insbesondere von Artikel 5 Absätze 3 und 4, erforderlich sind.
Artikel 2
Die Kosten, die einem Erzeuger für die Bezahlung eines Bevollmächtigten entstanden sind, der in seinem Namen und für seine Rechnung gegenüber den Gemeinschaftsorganen tätig geworden ist, werden zu einem Pauschalsatz von 0,5 % des Betrags gemäß Artikel 10 der Verordnung (EG) Nr. 2330/98 erstattet, wobei sich der Mindestbetrag für Erzeuger, die gegen die Gemeinschaft vor dem Gericht erster Instanz geklagt haben, auf 500 ECU beläuft; ansonsten beträgt der Mindestbetrag 250 ECU.
Die zuständige Behörde leistet die Erstattung nur auf Antrag des Erzeugers auf dem Formular gemäß Artikel 1 und auf Vorlage der Rechnung des Bevollmächtigten.
Der an den Erzeuger gezahlte Betrag darf den auf der Rechnung ausgewiesenen Betrag jedoch nicht übersteigen, und jeder Erzeuger darf nur die Erstattung der Kosten eines Bevollmächtigten beantragen.
Artikel 3
Ungeachtet der Bestimmungen des Artikels 2 können in Fällen, in denen ein Urteil des Gerichts erster Instanz über die Frage der Haftung der Gemeinschaftsorgane ergangen ist, die Beträge der Kosten direkt zwischen den Gemeinschaftsorganen und den Bevollmächtigten der betreffenden Erzeuger vereinbart werden.
Artikel 4
Im Sinne dieser Verordnung gilt eine Einrichtung, die Leistungen nur gegen Zahlung von Gebühren erbringt, nicht als Bevollmächtigter.
Artikel 5
Vorbehaltlich der Überprüfung, daß die Rechnung des Bevollmächtigten Kosten für Leistungen betrifft, die vor dem Inkrafttreten der Verordnung (EG) Nr. 2330/98 erbracht wurden, vermerkt die zuständige Behörde in dem Entschädigungsangebot an den Erzeuger den gemäß Artikel 2 ermittelten Betrag oder gegebenenfalls den gemäß Artikel 3 vereinbarten und der zuständigen Behörde mitgeteilten Betrag und schließt ihn in dieses Angebot ein.
Die Artikel 11 und 12 der Verordnung (EG) Nr. 2330/98 finden auf den genannten Betrag Anwendung.
Artikel 6
Die in Artikel 13 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 2330/98 genannte Quittung über den Ausgleich aller Ansprüche ist auf dem Standardformular gemäß Anhang II auszustellen.
Die Kommission kann auf Antrag eines Mitgliedstaats beschließen, das Standardformular in bezug auf diesen Mitgliedstaat zu ändern, um besonderen einzelstaatlichen Bestimmungen Rechnung zu tragen.
Artikel 7
Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 9. Dezember 1998