Směrnice Rady
ze dne 22. března 1971,
kterou se mění směrnice ze dne 9. dubna 1968 o uvádění révového vegetativního množitelského materiálu na trh
(71/140/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
po konzultaci Hospodářského a sociálního výboru,
vzhledem k tomu, že je třeba změnit některá ustanovení směrnice Rady ze dne 9. dubna 1968 o uvádění révového vegetativního množitelského materiálu na trh [1];
vzhledem k tomu, že nařízení Rady (EHS) č. 1388/70 ze dne 13. července 1970 o obecných pravidlech pro klasifikaci odrůd vinné révy [2] obsahuje ustanovení týkající se pěstování odrůd révy v určitých regionech;
vzhledem k tomu, že je proto třeba pouze povolit v každém členském státě volný oběh množitelského materiálu odrůd, jejichž pěstování je na jeho území povoleno;
vzhledem k tomu, že proto již není nezbytné sestavit společný seznam odrůd obsahující všechny odrůdy, jejichž množitelský materiál může být uváděn na trh ve Společenství;
vzhledem k tomu, že je i nadále nezbytné, aby každý členský stát sestavil katalog odrůd povolených pro uznávání nebo kontrolu standardního množitelského materiálu na jeho území;
vzhledem k tomu, že tyto katalogy by měly být sestaveny podle jednotných pravidel, aby povolené odrůdy byly odlišné, stálé a dostatečně uniformní;
vzhledem k tomu, že zkoušky za účelem povolení některé odrůdy vyžadují, aby byl stanoven značný počet minimálních kritérií a podmínek pro jejich provádění;
vzhledem k tomu, že je dále nezbytné zabezpečit, že se tato zkouška uskuteční pokud možno v téže době jako zkoušky hodnotící způsobilost k pěstování za účelem klasifikace;
vzhledem k tomu, že není-li na území některého členského státu rozšířeno množení vinné révy a uvádění jejího množitelského materiálu na trh, je nezbytné stanovit možnost osvobodit tento členský stát od uplatňování této směrnice;
vzhledem k tomu, že by v zásadě technické změny příloh měly být usnadněny zrychleným postupem;
vzhledem k tomu, že je proto třeba změnit již nyní jedno z technických ustanovení přílohy I zmíněné směrnice,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice Rady ze dne 9. dubna 1968 o uvádění révového vegetativního množitelského materiálu na trh se mění v souladu s následujícími články.
Článek 2
"2. Členské státy mohou po nabytí účinnosti nezbytných právních nebo správních předpisů k provedení této směrnice dočasně stanovit, že množitelský materiál použitý k vybudování podnožového vinohradu nebo révové školky je rovnocenný s množitelským materiálem, který je uznán nebo kontrolován podle této směrnice, pokud tento množitelský materiál před svým použitím poskytuje stejné záruky jako množitelský materiál uznaný a kontrolovaný podle této směrnice."
Článek 3
"Každý členský stát sestaví katalog odrůd révy, které jsou na jeho území úředně povoleny pro uznávání nebo kontrolu množitelského materiálu. Do katalogu může kdokoliv nahlédnout. Uvádí podstatné morfologické a fyziologické znaky, jimiž se jednotlivé odrůdy od sebe liší. U odrůd, které již byly povoleny k 31. prosinci 1971, může být učiněn odkaz na popis v úředních ampelografických publikacích."
Článek 4
"Článek 5a
Členské státy zajistí, aby byly povoleny pouze odrůdy, které jsou odlišné, stálé a dostatečně uniformní.
Článek 5b
1. Odrůda je odlišná, pokud se v době podání žádosti o povolení zřetelně liší v jednom nebo více významných morfologických či fyziologických znacích od všech odrůd povolených, nebo u kterých je žádáno o povolení, v daném členském státě.
2. Odrůda je stálá, pokud po opakovaném množení nadále odpovídá vymezení svých podstatných odrůdových znaků.
3. Odrůda je dostatečně uniformní, jsou-li si rostliny, které ji tvoří, bez ohledu na řídké odchylky, podobné ve všech za tímto účelem stanovených znacích.
Článek 5c
Členské státy zajistí, aby se na odrůdy pocházející z ostatních členských států vztahovaly tytéž požadavky jako na domácí odrůdy, zejména v povolovacím řízení.
Článek 5d
1. Členské státy stanoví, že se povolení odrůd zakládá na výsledku úředních zkoušek, zejména pěstitelských zkoušek, které se týkají dostatečného počtu znaků umožňujících popsat odrůdu. K určení těchto znaků se užijí přesné a spolehlivé metody.
2. Postupem podle článku 17 se s ohledem na stav vědeckých a technických poznatků stanoví
a) minimum znaků, na které se vztahují zkoušky;
b) minimální podmínky provedení zkoušek.
3. Je-li známo, že množitelský materiál určité odrůdy je v jiné zemi uváděn na trh pod jiným názvem, zapíše se do katalogu i tento název.
Článek 5e
1. Povolené odrůdy se pravidelně úředně kontrolují. Není-li již některá z podmínek pro povolení, pro uznávání nebo kontrolu množitelského materiálu splněna, povolení se zruší a odrůda se z katalogu vymaže.
2. Znění katalogu odrůd a veškeré jeho změny se neprodleně oznámí ostatním členským státům a Komisi."
Článek 5
Článek 6 se zrušuje.
Článek 6
"2. Dokud nevstoupí v platnost opatření Komise podle čl. 3 odst. 4 písm. b), mohou členské státy stanovit, že u určitých odrůd révy může být po určitém dni uváděn na trh pouze množitelský materiál úředně uznaný jako základní nebo certifikovaný množitelský materiál."
Článek 7
"Článek 12a
Členské státy dbají na to, aby uvádění na trh množitelského materiálu odrůd, které jsou pro jejich území nebo části jejich území povoleny k pěstování podle nařízení (EHS) č. 1388/70, nepodléhalo na jejich území žádným omezením na základě odrůdy."
Článek 8
"Článek 17a
Rada na návrh Komise a s ohledem na stav vědeckých a technických poznatků přijímá změny příloh."
Článek 9
"Článek 18a
Členský stát může být na vlastní žádost postupem podle článku 17 zcela nebo zčásti osvobozen od povinnosti uplatňovat tuto směrnici, pokud na jeho území zpravidla nedochází k množení révy a k uvádění množitelského materiálu na trh.
Článek 18b
Touto směrnicí není dotčeno nařízení Rady (EHS) č. 234/68 ze dne 27. února 1968 o zřízení společné organizace trhu s živými rostlinami a květinářskými produkty [3]."
Článek 10
"5. V porostech určených k produkci základního množitelského materiálu se nevyskytují škodlivé virózy, především roncet révy vinné a svinutka révy vinné. V porostech určených k produkci množitelského materiálu ostatních kategorií se nevyskytují rostliny, které vykazují symptomy škodlivých viróz."
Článek 11
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději 1. července 1972. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Článek 12
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 22. března 1971.
RICHTLINIE DES RATES vom 22. März 1971 zur Änderung der Richtlinie vom 9. April 1968 über den Verkehr mit vegetativem Vermehrungsgut von Reben (71/140/EWG)
DER RAT DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft, insbesondere auf Artikel 43,
auf Vorschlag der Kommission,
nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments,
nach Anhörung des Wirtschafts- und Sozialausschusses,
in Erwägung nachstehender Gründe:
Es ist angebracht, einige Vorschriften der Richtlinie vom 9. April 1968 über den Verkehr mit vegetativem Vermehrungsgut von Reben (1) zu ändern.
Durch die Verordnung (EWG) Nr. 1388/70 des Rates vom 13. Juli 1970 über die Grundregeln für die Klassifizierung der Rebsorten (2) ist der Anbau der Rebsorten in den einzelnen Gebieten festgelegt worden.
Es besteht deshalb lediglich ein Bedürfnis, Vermehrungsgut derjenigen Sorten zum freien Verkehr in einem Mitgliedstaat zuzulassen, die dort angebaut werden dürfen.
Hierdurch entfällt die Notwendigkeit, einen gemeinsamen Sortenkatalog zu schaffen, der alle die Sorten zusammenfasst, deren Vermehrungsgut frei in der Gemeinschaft verkehren kann.
Dennoch bleibt es erforderlich, daß alle Mitgliedstaaten einen nationalen Katalog der auf ihrem Gebiet zur Anerkennung sowie zur Kontrolle von Standardvermehrungsgut zugelassenen Sorten aufstellen.
Die Aufstellung dieser Kataloge muß einheitlich davon abhängig gemacht werden, daß die zugelassenen Sorten unterscheidbar, beständig und hinreichend homogen sind.
Für alle Prüfungen im Hinblick auf die Zulassung einer Sorte müssen eine ganze Reihe von einheitlichen Kriterien und Mindestanforderungen für die Durchführung festgelegt werden.
Dabei muß sichergestellt werden, daß die Prüfungen möglichst gleichzeitig mit den Prüfungen für die Anbaueignung im Hinblick auf die Klassifizierung durchgeführt werden.
Findet im Gebiet eines Mitgliedstaats in der Regel keine Vermehrung und kein Verkehr mit Vermehrungsgut von Reben statt, so ist es angebracht, die Möglichkeit vorzusehen, daß dieser Mitgliedstaat von der Verpflichtung entbunden wird, diese Richtlinie anzuwenden.
Die Änderungen der Anlagen, die nur technischer Natur sind, sollen durch ein beschleunigtes Verfahren erleichtert werden.
Schließlich muß eine der technischen Bestimmungen der Anlage I der Richtlinie schon jetzt geändert werden - (1)ABl. Nr. L 93 vom 17.4.1968, S. 15. (2)ABl. Nr. L 155 vom 16.7.1970, S. 5.
HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:
Artikel 1
Die Richtlinie des Rates vom 9. April 1968 über den Verkehr mit vegetativem Vermehrungsgut von Reben wird wie folgt geändert.
Artikel 2
Artikel 2 Absatz 2 erhält folgende Fassung:
"(2) Die Mitgliedstaaten können vorübergehend nach dem Inkraftsetzen der Rechts- oder Verwaltungsvorschriften, die erforderlich sind, um den Bestimmungen dieser Richtlinie nachzukommen, vorsehen, daß Vermehrungsgut, welches zur Erstellung von Mutterrebenbeständen oder von Rebschulen verwendet worden ist, dem Vermehrungsgut gleichsteht, das nach den Bestimmungen dieser Richtlinie anerkannt oder kontrolliert worden ist, wenn dieses Vermehrungsgut vor seiner Verwendung die gleiche Gewähr geboten hat wie das nach dieser Richtlinie anerkannte oder kontrollierte Vermehrungsgut."
Artikel 3
Artikel 5 erhält folgende Fassung:
"Jeder Mitgliedstaat stellt einen Katalog der in seinem Gebiet zur Anerkennung sowie zur Kontrolle von Standardvermehrungsgut amtlich zugelassenen Rebsorten auf. Der Katalog kann von jedermann eingesehen werden. Es werden die wesentlichen morphologischen und physiologischen Merkmale, durch die sich die Sorten voneinander unterscheiden, festgehalten. Für Sorten, die am 31. Dezember 1971 bereits zugelassen waren, kann auf bestehende Beschreibungen in amtlichen ampelographischen Veröffentlichungen Bezug genommen werden."
Artikel 4
Hinter Artikel 5 werden folgende Vorschriften eingefügt:
"Artikel 5a
Die Mitgliedstaaten stellen sicher, daß eine Sorte nur zugelassen wird, wenn sie unterscheidbar, beständig und hinreichend homogen ist.
Artikel 5b
(1) Eine Sorte ist unterscheidbar, wenn sie sich zum Zeitpunkt der Beantragung der Zulassung durch ein oder mehrere wichtige morphologische oder physiologische Merkmale von jeder anderen in dem betreffenden Mitgliedstaat zugelassenen oder zur Zulassung angemeldeten Sorte deutlich unterscheidet.
(2) Eine Sorte ist beständig, wenn sie nach ihren aufeinanderfolgenden Vermehrungen in ihren wesentlichen Merkmalen ihrem Sortenbild entspricht.
(3) Eine Sorte ist hinreichend homogen, wenn die Pflanzen, aus denen sie sich zusammensetzt - von wenigen Abweichungen abgesehen -, in bezug auf alle zu diesem Zweck festgelegten Merkmale ähnlich sind.
Artikel 5c
Die Mitgliedstaaten stellen sicher, daß Sorten, die aus anderen Mitgliedstaaten stammen, insbesondere im Zulassungsverfahren denselben Voraussetzungen unterliegen wie die nationalen Sorten.
Artikel 5d
(1) Die Mitgliedstaaten schreiben vor, daß die Zulassung von Sorten auf Grund von amtlichen Prüfungen, insbesondere Anbauprüfungen, erfolgt, die sich auf eine ausreichende Zahl von Merkmalen erstrecken, die es ermöglichen, die Sorte zu beschreiben. Für die Feststellung der Merkmale sind genaue und zuverlässige Methoden anzuwenden.
(2) Nach dem Verfahren des Artikels 17 wird unter Berücksichtigung des Standes der wissenschaftlichen und technischen Erkenntnisse folgendes festgelegt: a) die Merkmale, auf welche sich die Prüfungen mindestens zu erstrecken haben,
b) die Mindestanforderungen für die Durchführung der Prüfungen.
(3) Ist bekannt, daß Vermehrungsgut einer Sorte in einem anderen Land unter einer anderen Bezeichnung im Verkehr ist, so wird auch diese Bezeichnung in dem Katalog angegeben.
Artikel 5e
(1) Die zugelassenen Sorten werden laufend amtlich überwacht. Ist eine der Voraussetzungen für die Zulassung zur Anerkennung oder zur Kontrolle nicht mehr erfuellt, so wird die Zulassung aufgehoben und die Sorte im Katalog gestrichen.
(2) Der Sortenkatalog sowie die jeweiligen Änderungen werden den übrigen Mitgliedstaaten und der Kommission unverzueglich mitgeteilt."
Artikel 5
Artikel 6 wird gestrichen.
Artikel 6
Artikel 12 Absatz 2 erhält folgende Fassung:
"(2) Die Mitgliedstaaten können, soweit keine Maßnahmen der Kommission nach Artikel 3 Absatz 4 Buchstabe b) in Kraft getreten sind, vorschreiben, daß Vermehrungsgut bestimmter Rebsorten von bestimmten Zeitpunkten an nur in den Verkehr gebracht werden darf, wenn es sich um Vermehrungsgut handelt, das als Basisvermehrungsgut oder Zertifiziertes Vermehrungsgut amtlich anerkannt worden ist."
Artikel 7
Hinter Artikel 12 wird folgender Artikel eingefügt:
"Artikel 12a
Die Mitgliedstaaten tragen dafür Sorge, daß Vermehrungsgut von Rebsorten, die für ihre Gebiet oder Teile ihres Gebietes nach den Bestimmungen der Verordnung (EWG) Nr. 1388/70 zum Anbau zugelassen worden sind, in ihrem Gebiet keinen Verkehrsbeschränkungen hinsichtlich der Sorte unterliegen."
Artikel 8
Hinter Artikel 17 wird folgender Artikel eingefügt:
"Artikel 17a
Auf Vorschlag der Kommission und unter Berücksichtigung der wissenschaftlichen und technischen Kenntnisse nimmt der Rat die notwendigen Änderungen an den Anlagen vor."
Artikel 9
Hinter Artikel 18 werden folgende Artikel eingefügt:
"Artikel 18a
Ein Mitgliedstaat kann auf seinen Antrag nach dem Verfahren des Artikels 17 ganz oder teilweise von der Verpflichtung entbunden werden, diese Richtlinie anzuwenden, sofern in seinem Gebiet in der Regel keine Vermehrung und kein Verkehr mit Vermehrungsgut von Reben stattfinden.
Artikel 18b
Diese Richtlinie gilt unbeschadet der Verordnung (EWG) Nr. 234/68 des Rates vom 27. Februar 1968 über die Errichtung einer gemeinsamen Marktorganisation für lebende Pflanzen und Waren des Blumenhandels (1)."
Artikel 10
Anlage I, Teil I, Nummer 5 erhält folgende Fassung:
"5. In Beständen zur Erzeugung von Basisvermehrungsgut sind schädliche Virosen, insbesondere Kurzknotigkeit und Blattroll, auszuschalten. Die Bestände zur Erzeugung von Vermehrungsgut der anderen Kategorien werden freigehalten von Pflanzen, die Symptome schädlicher Virosen aufweisen."
Artikel 11
Die Mitgliedstaaten setzen spätestens am 1. Juli 1972 die erforderlichen Rechts- und Verwaltungsvorschriften in Kraft, um den Bestimmungen dieser Richtlinie nachzukommen. Sie setzen die Kommission hiervon unverzueglich in Kenntnis.
Artikel 12
Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Geschehen zu Brüssel am 22. März 1971.