Nařízení Rady (ES) č. 901/2001
ze dne 7. května 2001
o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu močoviny pocházející z Ruska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského Společenství [1], a zejména na čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Předcházející šetření
(1) V roce 1987 uvalila Komise prozatímní antidumpingové clo [2] na dovozy močoviny pocházející mj. z bývalého Sovětského svazu. Nařízením (EHS) č. 3339/87 [3] přijala Rada závazky v souvislosti s dovozy močoviny mj. z bývalého Sovětského svazu. Rozhodnutím Komise č. 89/143/EHS [4] byly tyto závazky potvrzeny. V březnu 1993 zahájila Komise přezkum rozhodnutí, kterým byly přijaty závazky na dovozy močoviny pocházející mj. z bývalého Sovětského svazu [5]. Výsledkem toho bylo nařízení Rady (ES) č. 477/95 [6] o uložení konečného antidumpingového cla na močovinu pocházející z Ruské federace (dále jen "Rusko"). Výše uloženého cla se rovnala rozdílu mezi minimální cenou 115 ECU za tunu a čistou cenou vyplacenou k hranici Společenství před proclením, pokud byla tato cena nižší.
2. Šetření týkající se jiných zemí
(2) V říjnu 2000 bylo zahájeno antidumpingové šetření, týkající se dovozů močoviny pocházejících z Běloruska, Bulharska, Chorvatska, Egypta, Estonska, Litvy, Libye, Polska, Rumunska a Ukrajiny [7]. Toto šetření stále probíhá.
3. Nynější šetření
3.1 Žádost o přezkum
(3) V září 1999 zveřejnila Komise oznámení o očekávaném pozbytí platnosti [8] antidumpingových opatření na dovozy močoviny pocházející z Ruska. Komise následně obdržela žádost o přezkum těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96 [9] (dále jen "základní nařízení"). Žádost předložila dne 3. prosince 1999 European Fertilizer Manufacturers Association (EFMA - Evropské sdružení výrobců hnojiv) jménem výrobců, představujících hlavní podíl výroby močoviny (dále jen "dotyčný výrobek") ve Společenství. Žádost byla odůvodněna tím, že ukončení platnosti opatření by mělo pravděpodobně za následek pokračující nebo opakovaný dumping a újmu průmyslu Společenství.
3.2 Oznámení o zahájení
(4) Po konzultaci s poradním výborem Komise konstatovala, že existují dostatečné důkazy pro zahájení přezkumu a podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení v březnu 2000 [10] šetření zahájila.
3.3 Období šetření
(5) Doba na prošetření pokračujícího nebo opakovaného dumpingu a újmy zahrnovala období od 1. ledna 1999 do 31. prosince 1999 (dále jen "OŠ"). Zkoumání vývoje podstatného pro posouzení pokračující nebo opakované újmy ("zkoumané období") zahrnovalo období od 1. ledna 1996 do konce OŠ.
3.4 Strany dotčené šetřením
(6) Komise úředně oznámila zahájení přezkumu stěžujícím si výrobcům ve Společenství, vyvážejícím výrobcům v Rusku, dovozcům, uživatelům, známým dotčeným sdružením a zástupcům dotčené vyvážející země. Komise zaslala dotazníky vyvážejícím výrobcům, výrobcům ve Společenství, dovozcům, uživatelům a známým dotčeným sdružením a všem dalším, kteří se ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení přihlásily. Kromě toho byl vyrozuměn jediný výrobce ve Slovenské republice, který byl vzat jako vhodný zástupce ze srovnatelné země a kterému byl rovněž zaslán dotazník.
(7) Jedenáct výrobců ze Společenství, jeden ze srovnávací země, jeden dovozce, jedno sdružení uživatelů a jeden uživatel dotazníky zodpověděly. Pokud jde o vyvážející zemi, nedošla žádná odpověď.
3.5 Ověření získaných údajů
(8) Komise shromáždila a ověřila všechny údaje, které považovala pro účely zjištění pokračujícího nebo opakovaného dumpingu, újmy a zájmu Společenství za nezbytné. Komise také dala přímo dotčeným stranám možnost předložit svá písemná stanoviska a požádat o slyšení.
(9) Kontrolní návštěvy byly provedeny v závodech těchto podniků:
Výrobci ze Společenství:
Hydro Agri Brunsbüttel, Německo,
Hydro Agri Italia SpA, Itálie,
Irish Fertilizer Indutries Ltd., Irsko;
Výrobce ze srovnávací země:
Duslo, a.s., Šaľa, Slovensko;
Nezávislý dovozce:
Cargill BV, Amsterdam, Nizozemí;
Uživatelé/sdružení uživatelů:
Sadepan Chimica SRL, Viadana, Itálie,
Svenska Lantmännen, Stockholm, Švédsko.
B. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotyčný výrobek
(10) Dotyčný výrobek v tomto řízení je shodný s výrobkem v předcházejícím šetření, tj. s močovinou. Vyrábí se především z amoniaku, který se zase získává ze zemního plynu. Může se vyskytovat v kapalném nebo tuhém stavu. Močovina v tuhém stavu může být použita v zemědělství nebo v průmyslu. Močovina pro účely zemědělství může být použita buď jako hnojivo, kterým se hnojí půda, nebo jako přísada do krmení. Močovina k průmyslovým účelům je surovinou při výrobě některých klihů a umělých hmot. Močovina jako kapalina může být použita jednak jako hnojivo a jednak k průmyslovým účelům. Všechny druhy močoviny mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a pro účely nynějšího přezkumu je možné je považovat za jediný výrobek.
(11) Dotyčný výrobek má kódy KN 31021010 a 31021090.Jedno sdružení dovozců namítlo, že močovina dovážená pod kódem KN 31021090 by měla být z nynějšího přezkumu vyloučena, neboť tyto dovozy se již delší dobu nerealizují.
(12) Pokud jde o tuto námitku, je třeba poznamenat, že i když nebyly již dlouhou dobu realizovány žádné dovozy pod kódem KN 31021090, patří výrobek klasifikovatelný pod tímto kódem KN nepochybně do jedné kategorie výrobků tvořících "dotyčný výrobek" a navíc nelze vyloučit, že se tyto dovozy uskuteční v budoucnu.
2. Obdobný výrobek
(13) Šetření ukázalo, že výrobek vyrobený a prodávaný výrobci ze Společenství na trhu Společenství je ve všech ohledech shodný s močovinou vyrobenou v Rusku a vyváženou do Společenství. Je proto považován za obdobný výrobek ve smyslu čl. 1. odst. 4 základního nařízení. Bylo rovněž zjištěno, že močovina vyvážená z Ruska do Společenství a močovina vyrobená a prodávaná na domácím trhu na Slovensku, které sloužilo jako srovnávací země, je stejná.
C. OPAKOVÁNÍ NEBO POKRAČOVÁNÍ DUMPINGU
(14) Podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda by ukončení platnosti opatření vedlo k pokračování nebo opakování dumpingu.
(15) Během OŠ bylo z Ruska dovezeno 25 kilotun močoviny (v porovnání se 117 kilotunami dovezenými v předešlém OŠ (1992) a 271 kilotunami v roce 1986). To představuje podíl na trhu 0,4 %.
1. Pravděpodobnost pokračování dumpingu
1.1 Srovnávací země
(16) Běžná hodnota byla podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení stanovena na základě údajů získaných z třetí země s tržním hospodářstvím, kde se dotyčný výrobek vyrábí a prodává. V oznámení o zahájení řízení navrhla Komise za vhodnou srovnávací zemi Slovenskou republiku vzhledem ke skutečnosti, že byla jako srovnávací země použita i v předcházejícím šetření a že výrobní postupy a přístup k surovinám jsou ve Slovenské republice srovnatelné s poměry v Rusku.
(17) Jedno sdružení dovozců mělo vůči výběru Slovenské republiky za srovnávací zemi námitky z následujících důvodů: ve Slovenské republice se na rozdíl od Ruska nevyrábí zemní plyn. Jelikož plyn je základní surovinou pro výrobu močoviny, tvoří hlavní část nákladů na finální výrobek. Navíc bylo namítnuto, že Slovenská republika je zcela závislá na plynu z Ruska a platí za něj vysokou cenu. Použití Slovenské republiky jako srovnávací země by proto uměle zvýšilo běžnou hodnotu a to by mělo za následek uměle vysokou míru dumpingu.
(18) Sdružení dovozců dále uvedlo, že vzhledem k důležitosti plynu při výrobě močoviny, by měla být jako srovnávací země vybrána země, která plyn vyrábí. Sdružení dovozců navrhlo jako náhradní srovnávací země Norsko, Kanadu nebo Saudskou Arábii.
(19) Pokud jde o prvé tvrzení, je třeba podotknout, že ruské ceny plynu jsou na ruském trhu velmi nízké a nejsou určovány tržním mechanismem. Navíc nebyly poskytnuty žádné důkazy o tom, že by ceny plynu na slovenském trhu byly vyšší než ceny plynu v jiných tržních ekonomikách. Komise nenašla také žádný náznak, že by tomu tak bylo v OŠ při porovnávání cen plynu na Slovensku s cenami v jiných tržních ekonomikách. Nelze tedy přijmout námitku, že by výběr Slovenské republiky za srovnávací zemi vedl k umělému zvýšení běžné hodnoty. Pokud jde o druhý argument, zkoumala Komise, zda by byla některá z navržených zemí vhodnější. Je zřejmé, že Norsko by nebylo vhodnou volbou vzhledem k tomu, že močovinu nevyrábí. Saudská Arábie byla shledána nevhodným kandidátem, neboť legislativa této země počítá s uměle nízkými cenami surovin ve státním průmyslu, ve kterém se zemní plyn používá, a svým výrobcům hnojiv poskytuje investiční pobídky. Co se týká Kanady, nebyl nikdo z kanadských výrobců močoviny ochoten spolupracovat.
(20) Výběr Slovenské republiky za srovnávací zemi byl proto z následujících důvodů potvrzen: byla použita jako srovnávací země i v předchozím šetření; výrobní postupy a přístup k surovinám jsou ve Slovenské republice srovnatelné s Ruskem; ceny zemního plynu ve Slovenské republice byly konkurenční a nebyly vyšší než ceny plynu v jiných tržních ekonomikách; tato země v řízení dobře spolupracovala. Jediný slovenský výrobce se spoluprací při šetření souhlasil a bylo zjištěno, že prodej tohoto výrobce na domácím trhu byl reprezentativní v porovnání s objemem vývozů z Ruska do Společenství.
(21) Na tomto základě se dospělo k závěru, že výběr Slovenské republiky za srovnávací zemi za účelem stanovení běžné hodnoty dovozů močoviny pocházející z Ruska byl správný a přiměřený.
1.2 Běžná hodnota
(22) Nejprve bylo zkoumáno, zda byl tuzemský prodej realizovaný spolupracujícím slovenským výrobcem při porovnání s dovozy do Společenství, které byly předmětem šetření, reprezentativní. V této souvislosti považovala Komise za správné vyloučit prodeje přidruženým společnostem, neboť se nejednalo o prodej v běžném obchodním styku. Po vyloučení zmíněných prodejů bylo zjištěno, že přímé prodeje uskutečněné spolupracujícím slovenským výrobcem jsou dostatečně reprezentativní, neboť byly během OŠ, měřeno podle průměrného objemu evidovaných uskutečněných vývozů do Společenství, vyvážejícími výrobci v Rusku realizovány ve významném množství.
(23) Poté bylo zjištěno, že tyto přímé prodeje nepřidruženým zákazníkům mohou být při porovnání tuzemských cen a výrobních nákladů považovány za prodeje v běžném obchodním styku.
(24) Běžná hodnota byla proto zjištěna jako vážený průměr skutečných cen všech přímých prodejů nepřidruženým zákazníkům na slovenském trhu.
1.3 Vývozní cena
(25) Jelikož nespolupracoval žádný vyvážející výrobce, byla vývozní cena podle čl. 18 odst. 1 základního nařízení stanovena na základě dostupných údajů. V tomto případě s použitím průměrné dovozní ceny uveřejněné v Eurostatu.
1.4 Srovnání
(26) Jelikož močovina je sypký výrobek, u něhož náklady na dopravu tvoří podstatnou část prodejní ceny, ukázalo se jako přiměřené, aby se srovnání provedlo na bázi ceny ze závodu. U rozdílů ovlivňujících srovnatelnost cen byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny příslušné úpravy. Úprava běžné hodnoty byla provedena zejména u nákladů na balení, zatímco vývozní cena byla upravena podle přepravních nákladů účtovaných v Rusku a při dopravě z Ruska do Společenství, které byly získány na základě údajů obsažených ve stížnosti a jiných dostupných informací.
1.5 Dumpingové rozpětí
(27) Podle čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí určeno srovnáním vážené průměrné běžné hodnoty v porovnávací zemi s váženou vývozní cenou za tunu podle údajů Eurostatu.
(28) Srovnání ukázalo značné dumpingové rozpětí (přes 35 %). Dumpingové rozpětí je tedy vyšší než v předchozím šetření (28,2 %).
1.6 Závěr
(29) V průběhu šetření nenasvědčovalo nic tomu, že pokud by byla antidumpingová opatření zrušena, dumping by skončil nebo by se jeho rozpětí snížilo. Dospělo se tedy k závěru, že je pravděpodobné, že budou-li opatření odvolána, dovozy z Ruska budou nadále uskutečňovány za dumpingové ceny. Vzhledem k omezenému objemu vývozu během OŠ považovala Komise za vhodné přezkoumat, zda je pravděpodobný opakovaný výskyt dumpingu ve zvýšeném objemu vývozů, pokud by byla stávající opatření zrušena.
2. Pravděpodobnost opakování dumpingu
2.1 Analýza situace v dotčené zemi
(30) Jak je výše uvedeno, byly zjištěny dovozy do Společenství za dumpingové ceny. Objem dovozů během OŠ byl však nízký (0,4 % spotřeby ve Společenství). Bylo proto dále zkoumáno, zda by mohly i jiné okolnosti naznačit pravděpodobnost opakování dalších dumpingových dovozů, pokud by byla stávající opatření zrušena.
2.1.1 Výrobní kapacita a využití kapacit
(31) Při absenci spolupráce ruských vývozců založila Komise podle čl. 18 odst. 1 základního nařízení svou analýzu na údajích získaných ze žádosti o přezkum a na údajích získaných z nezávislé zvláštní studie trhu předložené stěžovatelem v průběhu OŠ.
(32) Podle shora zmíněných zdrojů se ruská výrobní kapacita močoviny v současnosti odhaduje na cca 5300 kilotun ročně. Podle stejných zdrojů činí skutečná ruská výroba cca 3700 kilotun ročně. Ruští výrobci by tak byli schopni vyrobit dalších 1600 kilotun ročně, což představuje 26,5 % spotřeby ve Společenství v roce 1999.
2.1.2 Ruské vývozy do Brazílie, Mexika a Turecka
(33) Pokud jde o možnost zvýšení ruských prodejů na trzích třetích zemí, Komise zjistila, že vývozy ruské močoviny do třetích zemí již probíhají. Velké objemy vývozů byly v roce 1999 zaznamenány do Brazílie, Mexika a Turecka a nic nenasvědčuje tomu, že by se tuzemská spotřeba v těchto zemích v příštích letech nějak významně zvýšila. Tyto trhy nejsou tedy pravděpodobně schopné plně pojmout dodatečné množství močoviny, které jsou ruští výrobci kapacitně schopni vyrobit.
(34) Co se týče vývozních cen bylo zjištěno, že cena ruské močoviny prodávané na brazilském, mexickém a tureckém trhu je značně pod úrovní cen ruských dodávek do Společenství.
(35) Dovozy do Brazílie, Mexika a Turecka jsou tedy uskutečňovány za ceny, které jsou ještě ve větší míře dumpingové než ruské dovozy do Společenství.
(36) Vzhledem k blízkosti ruských výrobců k evropskému trhu a možnému vysokému rozpětí vývozních cen na něm je pravděpodobné, že pokud by byla opatření zrušena, pak by se alespoň část nynějších ruských vývozů do Brazílie, Mexika a Turecka přesunula do Společenství.
2.2 Závěr
(37) Velká nevyužitá výrobní kapacita v Rusku, značný objem ruských vývozů do Brazílie, Mexika a Turecka a nízká cenová úroveň těchto vývozů (dokonce nižší než ruské ceny vývozů do Společenství, které jsou již značnou měrou dumpingové a které jsou obecně nižší než ceny průmyslu Společenství) naznačují, že zrušení platnosti stávajících antidumpingových opatření vůči dovozům dotyčného výrobku z Ruska by vedlo k opakovanému výskytu značného objemu dumpingových vývozů na trh Společenství.
(38) Bez těchto opatření by objem ruských dovozů mohl snadno dosáhnout úrovně předchozího OŠ, tj. 117 kilotun nebo dokonce úrovně roku 1994, tj. 300 kilotun. Vzhledem k blízkosti Ruska k trhu Společenství je to ještě pravděpodobnější. Ruské vývozní ceny účtované v Brazílii, Mexiku a Turecku v OŠ mohou sloužit jako ukazatel cenové úrovně možných budoucích vývozů do Společenství. Opakovaný výskyt vysokého dumpingu ve značných objemech je proto pravděpodobný.
D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ VE SPOLEČENSTVÍ
(39) Šetření ukázalo, že během OŠ představovalo 11 dotčených výrobců ve Společenství více než 85 % výroby močoviny ve Společenství. Tvořily tedy ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení výrobní odvětví ve Společenství.
E. ANALÝZA SITUACE NA TRHU SPOLEČENSTVÍ
1. Spotřeba
(40) Skutečná spotřeba močoviny ve Společenství byla stanovena na základě objemu prodejů výrobního odvětví ve Společenství na trhu Společenství, objemu prodejů jiných výrobců ve Společenství a dovozů močoviny do Společenství z dotčených zemí a všech dalších třetích zemí. Výroba pro další zpracování nebyla při určení spotřeby ve Společenství zohledněna, neboť tato výroba se neprodává na volném trhu, nýbrž se dále zpracovává do různých konečných výrobků, jejichž jednu složku tvoří dotyčný výrobek. Průmysl Společenství nedováží nebo jinak nenakupuje močovinu pro další zpracování. Prodej močoviny vyrobené a použité na monopolním trhu proto nekonkuruje prodeji močoviny vyrobené a prodávané na volném trhu a nemůže být proto dumpingovými dovozy ovlivněn.
(41) Na tomto základě se spotřeba během zkoumaného období trvale zvýšila o 25,8 % z cca 4,8 milionů tun v roce 1996 na cca 6 milionů tun v OŠ.
2. Dovozy z dotčené země
2.1 Objem a podíl na trhu
(42) Je třeba uvést, že objem dovozů u Ruska byl v letech 1990 až 1994 stále značný, když dosáhl 300 kilotun v roce 1994. V této době byla v platnosti antidumpingová opatření ve formě závazků. Podle čísel Eurostatu došlo v období 1995-1996, po změně této formy opatření na clo v roce 1995, k prudkému poklesu dovozů. Důvodem poklesu byla změna formy opatření. Objemy dovozu zůstaly potom v letech 1996-1998 stabilní a znovu podstatně klesly v OŠ. Nelze vyloučit, že k tomuto poklesu přispělo i značné zvýšení exportů do Společenství z třetích zemí.
(43) Podíl dovozů z dotčené země na trhu Společenství se v roce 1996 snížil z 0,9 % na 0,4 % v OŠ.
2.2 Ceny
(44) Průměrné ceny CIF dotčených dovozů se podstatně zvýšily po zavedení antidumpingového cla, stanoveného na základě minimální dovozní ceny v roce 1995. Od roku 1998 ceny dovozů silně klesaly. Od roku 1997 a ještě markantněji od roku 1998 se však ruské ceny močoviny pohybovaly na nejvyšší hranici cen účtovaných ve Společenství vyvážejícími výrobci z třetích zemí, což částečně vysvětluje, proč dovozy z Ruska nemohly získat žádné podíly na trhu.
(45) Jedno sdružení dovozců namítlo, že Komise by měla pro účely cenového srovnání vzít v úvahu rozdíl v kvalitě mezi ruskou močovinou a močovinou vyrobenou v průmyslu Společenství. S tímto zřetelem zahrnují opatření, které jsou nyní v platnosti, kvalitativní rozdílovou opravu ve výši 10 %. Navíc rámec přezkumu při uplynutí platnosti opatření na rozdíl od rámce určitých mezidobých přezkumů nevyžaduje nové výpočty rozsahu újmy na bázi cenového srovnání.
3. Ekonomická situace výrobního odvětví Společenství
3.1 Výroba
(46) Celková výroba močoviny v výrobním odvětví Společenství určená k prodeji na trhu Společenství, tj. bez výroby pro další zpracování, která tvořila cca 25 % celkové výroby, stoupla mezi rokem 1996 a OŠ o 7,5 %. Ke značnému nárůstu došlo v letech 1996-1997, zatímco v mezidobí 1998 a OŠ se výroba mírně snižovala.
3.2 Kapacita a využití kapacit
(47) Využití kapacit bylo v roce 1996 a 1997 relativně stabilní a činilo 86 %. V roce 1998 kleslo na 84,7 % a v OŠ na 82,5 %.
(48) Amoniak používaný na výrobu močoviny lze však použít i na výrobu jiných hnojiv. Kapacitní využití při výrobě močoviny a jeho vývoj je tedy ovlivněn i vývojem u jiných hnojiv.
3.3 Prodej ve Společenství
(49) Celkový objem prodejů výrobního odvětví ve Společenství na trhu Společenství se zvýšil z cca 3,2 milionů tun v roce 1996 na cca 3,8 milionů tun v OŠ, což představuje zvýšení o 17 %. Nejvyšší nárůst prodeje byl zaznamenán v letech 1997-1998.
3.4 Zásoby
(50) Množství zásob se nepovažuje za přesvědčivý ukazatel újmy, a to s ohledem na sezónnost prodejů a na skutečnost, že močovina používaná pro další zpracování se skladuje společně s močovinou prodávanou na volném trhu a vzhledem k tomu, že močovinu si částečně skladují i sami výrobci a zemědělská družstva.
3.5 Podíl na trhu
(51) Na celkově expandujícím trhu se podíl výrobního odvětví Společenství i přes zvýšení objemů prodeje snížil z cca 67 % v roce 1996 na cca 63 % v OŠ, takže z rozšíření trhu neměl žádný užitek.
3.6 Ceny
(52) Průměrná prodejní cena výrobního odvětví Společenství se od roku 1996 do OŠ v souladu všeobecným cenovým vývojem na trhu každoročně snižovala, až dosáhla mezi rokem 1996 a OŠ celkového poklesu o téměř 40 %. Faktory, které zřejmě tento vývoj ovlivnily, byly dovozy do Společenství z třetích zemí a dumping zjištěný v případě jiných hnojiv, např. dusičnanu amonného a roztoku močoviny a dusičnanu amonného, jež vedly k poklesu cen všech dusíkatých hnojiv. Navíc je třeba poznamenat, že v dubnu 1997 zakázala Čínská lidová republika dovoz močoviny. Čínský trh je zhruba čtyřikrát větší než trh Společenství a před tímto rozhodnutím byl zásoben hlavně dovozy. Zákaz dovozu měl proto dopad i na ceny močoviny ve Společenství, neboť mnohé třetí země dosud dodávaly velkou část svých vývozů do Čínské lidové republiky. Klesající ceny energií (zemní plyn je hlavní surovinou pro výrobu močoviny) mohly prodejní ceny rovněž ovlivnit.
3.7 Rentabilita a návratnost investic
(53) Rentabilita výrobního odvětví Společenství vyjádřená jako procento čisté prodejní hodnoty mezi rokem 1996 a OŠ neustále klesala. Tento trend je třeba vidět ve světle cenového vývoje, který měl mimochodem podobný průběh. Rentabilita byla v roce 1998 negativní a úroveň ztrát se v OŠ značně zvýšila.
(54) Návratnost investic kopírovala ve zkoumaném období klesající vývoj rentability. Tento negativní trend je díky spojenému účinku snižování rentability a zvyšování investic ještě markantnější.
3.8 Cash flow
(55) Cash flow vyrobený průmyslovým odvětvím Společenství byl v poměru k prodejům močoviny velmi podobný vývoji rentability.
3.9 Možnost zvýšení kapitálu
(56) Podniky vyrábějící močovinu jsou součástí velkých koncernů. Nebyly ohlášeny žádné potíže.
3.10 Zaměstnanost, produktivita a mzdy
(57) Zaměstnanost klesla z 1638 pracovníků v roce 1996 na 1469 v OŠ, což představuje snížení o 10 %. Produktivita se během zkoumaného období stále zvyšovala. Pokud jde o mzdy, ty se v roce 1997 snížily, potom však kopírovaly vývoj produktivity.
3.11 Investice
(58) Průmysl Společenství realizoval mezi rokem 1996 a OŠ značné množství investic. Je třeba poznamenat, že částečně jsou zahrnuty i investice do předcházejících fází výroby, např. do závodů na výrobu amoniaku. Jednalo se zejména o přímé investice do závodů a strojního vybavení na výrobu močoviny a amoniaku.
4. Dovozy z třetích zemí
(59) Objem dovozů močoviny z jiných zemí než z Ruska se podle Eurostatu zvýšil mezi rokem 1996 a OŠ o cca 665 kilotun z 1187 kilotun na 1852 kilotun.
(60) Zdá se, že toto zvýšení bylo ovlivněno zákazem dovozu močoviny do Čínské lidové republiky, vyhlášeným v dubnu 1997, který vedl některé země k přesměrování svých vývozů na jiné země. Tyto třetí země zvýšily mezi rokem 1996 a ATS svůj podíl na trhu Společenství o 6 procentních bodů. Odpovídající průměrné dovozní ceny CIF se ve stejném období podle Eurostatu značně snížily.
5. Závěr
(61) Zatímco se spotřeba na trhu Společenství v roce 1996, tj. bezprostředně po zavedení cla v roce 1995, zvýšila, podíl Ruska na trhu již klesl na méně než 1 %. Průměrná cena těchto dovozů přihlášených k proclení se snížila a v OŠ byla pod úrovní minimální dovozní ceny 115 ECU/t. Ruské dovozy nebyly sto zvýšit své podíly na trhu, což bylo zapříčiněno rostoucí účastí třetích zemí na trhu Společenství, jejichž ceny byly od roku 1997 nižší než ruské ceny.
(62) Očekávané zlepšení situace v výrobním odvětví Společenství nenastalo v podstatě díky rostoucí účasti dodavatelů z třetích zemí na trhu. Zatímco objem výroby a prodeje se zvýšil, jiné ekonomické ukazatele, tj. využití kapacit, podíly na trhu, ceny, ziskovost, návratnost investic, cash flow a zaměstnanost se výrazně zhoršily. Prudký pokles prodejních cen v výrobním odvětví ve Společenství zvlášť negativně ovlivnil jeho ziskovost. Tuto situaci je třeba vidět ve světle zvýšeného výskytu dovozů z třetích zemí na trhu Společenství, které získaly po zavedení antidumpingových opatření výrazné podíly na trhu. Je třeba poznamenat, že v říjnu 2000 bylo zahájeno antidumpingové šetření týkající se dovozů močoviny pocházejících z celé řady třetích zemí (Bělorusko, Bulharsko, Chorvatsko, Egypt, Estonsko, Litva, Libye, Polsko, Rumunsko a Ukrajina). Výrobní odvětví Společenství je proto stále v těžké situaci.
F. PRAVDĚPODOBNOST OPAKOVÁNÍ ÚJMY
(63) Za účelem zjištění pravděpodobného dopadu na výrobní odvětví Společenství po ukončení platných opatření byly v souladu se závěry v bodech 37. a 38. odůvodnění posouzeny následující faktory.
(64) Existují jasné náznaky, že dovozy pocházející z Ruska budou nadále uskutečňovány za dumpingové ceny. Navíc je pravděpodobné, že objemy dovozů se značně zvýší, neboť ruští vyvážející výrobci mají ke zvýšení objemu výroby a exportu velké množství volných kapacit. Navíc se zdá, že domácí spotřeba v Rusku zůstane i nadále na relativně nízké úrovni.
(65) Vzhledem k cenové politice ruských vývozců na trzích třetích zemí, zvláště v Brazílii, Turecku a Mexiku, je pravděpodobné, že ruští vyvážející výrobci uplatní své agresivní chování, pokud jde o ceny, i ve Společenství, aby získali zpět své ztracené podíly na tomto trhu. Již v předešlých řízeních týkajících se hnojiv bylo konstatováno, že i malé objemy za nízké ceny mohou mít značně rušivý a škodlivý vliv na trh s tímto zbožím.
(66) Výrobní odvětví Společenství je stále v těžké situaci, pokud jde o jeho ziskovost, která se sice ihned po zavedení posuzovaných opatření zlepšila, avšak později se opět výrazně zhoršila. Vzhledem k choulostivé situaci výrobního odvětví Společenství by pravděpodobné objemy a ceny dovozů z Ruska, které by po ukončení platnosti opatření nastaly, znamenaly pro průmysl Společenství další riziko. Na průmysl Společenství by to proto mělo pravděpodobně hmotný dopad.
(67) Ze shora uvedených skutečností vyplývá, že pokud by byla platná opatření odvolána, je pravděpodobné, že by dovozy močoviny z Ruska znovu průmyslu Společenství způsobily újmu.
G. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. Úvod
(68) Podle článku 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda by prodloužení současných platných antidumpingových opatření nebylo v rozporu ze zájmem Společenství jako celku. Přitom byly posuzovány různé zájmy všech dotčených stran, tj. zájmy průmyslu Společenství, dovozců a obchodníků, stejně jako uživatelů dotyčného výrobku. Za účelem určení pravděpodobného dopadu pokračujících opatření nebo ukončení jejich platnosti si Komise vyžádala údaje od všech shora uvedených stran.
(69) Je třeba připomenout, že v předcházejícím šetření bylo konstatováno, že zavedení opatření není v rozporu se zájmem Společenství. Navíc v případě tohoto šetření jde o přezkum, takže je analyzována situace, kdy jsou antidumpingová opatření již v platnosti. Tento přezkum bral tedy v úvahu všechny nepřípustné negativní účinky na dotčené strany během období následujícího po zavedení těchto opatření.
(70) Komise zaslala dotazníky 44 dovozcům, jednomu sdružení dovozců, pěti sdružením uživatelů a jednomu uživateli dotyčného výrobku a obdržela odpovědi od jednoho dovozce, jednoho uživatele, jednoho sdružení uživatelů a od sdružení dovozců.
(71) Na tomto základě bylo zkoumáno, zda i přes závěry o dumpingu, o situaci ve výrobním odvětví ve Společenství a o pravděpodobném pokračování újmu způsobujícího dumpingu neexistují přesvědčivé důvody, které by vedly k závěru, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Společenství zachovat tato opatření i nadále.
2. Výrobní odvětví ve Společenství
(72) Bylo zjištěno, že bez zachování platnosti antidumpingových opatření zavedených v minulém řízení by se pravděpodobně znovu objevil újmu způsobující dumping a že situace ve výrobním odvětví Společenství, která se během zkoumaného období zhoršila, by se i nadále zhoršovala.
(73) Výrobní odvětví ve Společenství prokázalo, že je z hlediska struktury životaschopné a že je schopno se měnícím se podmínkám na trhu přizpůsobit. To se ukázalo především zvyšováním zisku až do roku 1997 a investicemi do modernizace výroby. Úspěch těchto snah závisí ve velké míře na zachování korektní hospodářské soutěže na trhu Společenství. Zde je třeba poznamenat, že v říjnu 2000 bylo zahájeno antidumpingové šetření týkající se dovozů močoviny z Běloruska, Bulharska, Chorvatska, Egypta, Estonska, Litvy, Libye, Polska, Rumunska a Ukrajiny. Na druhé straně snížení zaměstnanosti, ziskovosti a prodejních cen vedlo k tomu, že výrobní odvětví ve Společenství některé závody na výrobu dusíkatých hnojiv v poslední době uzavřelo.
3. Dovozci
(74) Ze 44 dovozců, kteří dotazník obdrželi, odpověděl pouze jeden. Ten byl zásadně proti prodloužení platnosti opatření. Vzhledem k tomu, jak málo důležitá močovina pro jeho obchod je, dospěla Komise k závěru, že zmíněného dovozce by se prodloužení platnosti opatření nijak vážně nedotklo.
(75) Vzhledem k nízkému stupni spolupráce, ke skutečnosti, že dovozci obecně obchodují s celou řadou hnojiv, nejenom s močovinou, a ke skutečnosti, že močovinu je možné v současnosti získat z mnoha jiných zdrojů, které nejsou předmětem antidumpingových opatření, byl učiněn závěr, že negativní dopad pokračujících opatření na dovozce by nebyl přesvědčivým důvodem proti prodloužení jejich platnosti.
4. Uživatelé
(76) Uživateli dotyčného výrobku jsou převážně zemědělci a podniky vyrábějící klih a umělé hmoty. Komise zaslala dotazníky několika sdružením uživatelů na evropské a národní úrovni. Jedno sdružení uživatelů představující 11 zemědělských družstev a jeden uživatel na dotazníky odpověděli. Oba byli v zásadě proti pokračování platnosti opatření. Žádný z nich však močovinu z Ruska během OŠ nepoužíval. Členové sdružení uživatelů nakupovali ve zkoumaném období velmi malé množství močoviny pocházející z jiných zdrojů. Uvedený samostatný uživatel neměl s nákupem močoviny z třetích zemí v době platnosti opatření žádné problémy.
(77) Je třeba poznamenat, že hnojiva tvoří pouze malou část celkových výrobních nákladů zemědělců, jak už bylo konstatováno v předešlém šetření. Vzhledem k tomu a vzhledem k nízkému stupni spolupráce dospěla Komise k závěru, že nyní platná opatření nemají nijak výrazný negativní dopad na uživatele močoviny. Zde je nutno uvést, že nikdo z uživatelů si nestěžoval, že by od doby zavedení současných opatření zaznamenali všeobecné zvýšení cen močoviny anebo pokles jejich ziskovosti. Vzhledem ke shora uvedeným faktům a k nízkému stupni spolupráce se dospělo k závěru, že negativní dopad pokračujících opatření na uživatele by nebyl přesvědčivým důvodem proti prodloužení jejich platnosti.
5. Závěr
(78) Vzhledem ke shora uvedeným skutečnostem dospěla Komise k závěru, že pokud jde o zájem Společenství, neexistují proti prodloužení platnosti opatření žádné přesvědčivé důvody.
H. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(79) Všechny dotčené strany byly vyrozuměny o podstatných faktech a důvodech, na jejichž základě hodlala Komise doporučit zachování stávajícího antidumpingového cla na dovozy močoviny pocházející z Ruska. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, ve které se k tomu mohly vyjádřit. Neobjevila se žádná stanoviska, která by mohla shora uvedené závěry změnit.
(80) Ze shora uvedeného vyplývá, že podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení by měla současná antidumpingová opatření na dovozy močoviny pocházející z Ruska zůstat v platnosti,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu močoviny kódů KN 31021010 a KN 31021090 pocházející z Ruska.
2. Výše konečného antidumpingového cla je rozdíl mezi minimální dovozní cenou 115 EUR za tunu a čistou vyplacenou cenou na hranice Společenství před proclením, a to ve všech případech, kdy je tato čistá cena nižší než minimální dovozní cena.
3. V případech, kdy bylo zboží před jeho propuštěním do volného oběhu způsobena újma a kdy byla proto jeho skutečně zaplacená nebo splatná cena pro účely stanovení celní hodnoty podle článku 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [11] poměrným způsobem rozdělena, se uvedená minimální dovozní cena snižuje o procento odpovídající poměrné části skutečně zaplacené nebo splatné ceny. Splatné clo se potom rovná rozdílu mezi sníženou minimální dovozní cenou a sníženou čistou vyplacenou cenou na hranice Společenství před proclením.
4. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. května 2001.
Verordnung (EG) Nr. 901/2001 des Rates
vom 7. Mai 2001
zur Einführung eines endgültigen Antidumpingzolls auf die Einfuhren von Harnstoff mit Ursprung in Russland
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 384/96 des Rates vom 22. Dezember 1995 über den Schutz gegen gedumpte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern(1), insbesondere auf Artikel 11 Absatz 2,
auf Vorschlag der Kommission nach Konsultationen im Beratenden Ausschuss,
in Erwägung nachstehender Gründe:
A. VERFAHREN
1. Vorausgegangene Untersuchungen
(1) 1987 führte die Kommission einen vorläufigen Antidumpingzoll auf die Einfuhren von Harnstoff mit Ursprung unter anderem in der ehemaligen Sowjetunion ein(2). Mit der Verordnung (EWG) Nr. 3339/87(3) nahm der Rat Verpflichtungen im Zusammenhang mit den Einfuhren von Harnstoff unter anderem aus der ehemaligen Sowjetunion an. Mit dem Beschluss 89/143/EWG der Kommission(4) wurden diese Verpflichtungen bestätigt. Im März 1993 leitete die Kommission eine Überprüfung des Beschlusses zur Annahme der Verpflichtungen in Bezug auf die Einfuhren von Harnstoff mit Ursprung unter anderem in der ehemaligen Sowjetunion ein(5). Aufgrund dieser Überprüfung wurde mit der Verordnung (EG) Nr. 477/95 des Rates(6) ein endgültiger Antidumpingzoll auf die Einfuhren von Harnstoff mit Ursprung in der Russischen Föderation (nachstehend "Russland" genannt) eingeführt. Der Zoll entsprach der Differenz zwischen einem Mindestpreis von 115 ECU/Tonne und dem Nettopreis frei Grenze der Gemeinschaft, unverzollt, sofern der letztgenannte Preis niedriger war.
2. Untersuchungen gegenüber anderen Ländern
(2) Im Oktober 2000 wurde ein Antidumpingverfahren gegenüber den Einfuhren von Harnstoff mit Ursprung in Belarus, Bulgarien, Kroatien, Ägypten, Estland, Litauen, Libyen, Polen, Rumänien und der Ukraine eingeleitet(7). Diese Untersuchung ist noch nicht abgeschlossen.
3. Jetzige Untersuchung
3.1. Überprüfungsantrag
(3) Im September 1999 veröffentlichte die Kommission eine Bekanntmachung über das bevorstehende Auslaufen der Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren von Harnstoff mit Ursprung in Russland(8). Daraufhin ging bei ihr ein Antrag auf Überprüfung dieser Maßnahmen gemäß Artikel 11 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 384/96 (nachstehend "Grundverordnung" genannt)(9) ein. Dieser Antrag wurde am 3. Dezember 1999 von der "European Fertilizer Manufacturers' Association" (EFMA) im Namen von Herstellern gestellt, auf die ein erheblicher Teil der Gemeinschaftsproduktion von Harnstoff (nachstehend "betroffene Ware" genannt) entfiel. Der Antrag wurde damit begründet, dass das Dumping und die Schädigung des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft im Falle des Auslaufens der Maßnahmen wahrscheinlich anhalten oder erneut auftreten würden.
3.2. Bekanntmachung über die Einleitung der Überprüfung
(4) Nach Konsultationen im Beratenden Ausschuss stellte die Kommission fest, dass genügend Beweise für die Einleitung einer Überprüfung vorlagen, so dass sie gemäß Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung im März 2000 eine Untersuchung einleitete(10).
3.3. Untersuchungszeitraum
(5) Die Untersuchung der Frage, ob das Dumping und die Schädigung anhalten oder erneut auftreten dürften, betraf den Zeitraum vom 1. Januar 1999 bis zum 31. Dezember 1999 (nachstehend "UZ" genannt). Die Prüfung der Trends, die für die Bewertung der Wahrscheinlichkeit des Anhaltens oder erneuten Auftretens der Schädigung relevant sind, betraf den Zeitraum vom 1. Januar 1996 bis zum Ende des UZ (nachstehend "Überprüfungszeitraum" genannt).
3.4. Von der Untersuchung betroffene Parteien
(6) Die Kommission unterrichtete die Gemeinschaftshersteller, die den Antrag gestellt hatten, die ausführenden Hersteller in Russland, die Einführer, die Verwender und die Verbände, die bekanntermaßen betroffen waren, sowie die Vertreter des betroffenen Ausfuhrlandes offiziell über die Einleitung der Überprüfung. Sie sandte den bekanntermaßen betroffenen ausführenden Herstellern, Gemeinschaftsherstellern, Einführern, Verwendern und Verbänden sowie denjenigen Parteien, die sich innerhalb der in der Bekanntmachung über die Einleitung der Überprüfung gesetzten Frist selbst meldeten, Fragebogen zu. Außerdem unterrichtete die Kommission den einzigen Hersteller in der Slowakischen Republik, die als angemessenes Vergleichsland angesehen wurde, und sandte ihm einen Fragebogen zu.
(7) 11 Gemeinschaftshersteller, ein Hersteller im Vergleichsland, ein Einführer, ein Verband von Verwendern und ein Verwender übermittelten Antworten auf die Fragebogen. Aus dem betroffenen Ausfuhrland gingen dagegen keinerlei Antworten ein.
3.5. Überprüfung der erhaltenen Informationen
(8) Die Kommission holte alle Informationen ein, die sie für die Prüfung der Wahrscheinlichkeit des Anhaltens oder des erneuten Auftretens von Dumping und Schädigung sowie für die Prüfung des Interesses der Gemeinschaft für notwendig erachtete, und prüfte sie. Die Kommission gab den direkt betroffenen Parteien Gelegenheit, ihren Standpunkt schriftlich darzulegen und eine Anhörung zu beantragen.
(9) In den Betrieben der folgenden Unternehmen wurden Kontrollbesuche durchgeführt:
Gemeinschaftshersteller:
Hydro Agri Brunsbüttel, Deutschland,
Hydro Agri Italia SpA, Italien,
Irish Fertilizer Industries Ltd, Irland;
Hersteller im Vergleichsland:
Duslo, a.s., Sal'a, Slowakei;
Unabhängiger Einführer:
Cargill B.V., Amsterdam, Niederlande;
Verwender/Verwenderverband:
Sadepan Chimica S.R.L., Viadana, Italien,
Svenska Lantmännen, Stockholm, Schweden.
B. WARE UND GLEICHARTIGE WARE
1. Ware
(10) Diese Überprüfung betrifft die gleiche Ware wie die vorausgegangenen Untersuchungen, d. h. Harnstoff. Harnstoff wird im Wesentlichen aus Ammoniak hergestellt, das wiederum aus Erdgas gewonnen wird. Er wird in fluessiger oder fester Form angeboten. Harnstoff in fester Form kann für landwirtschaftliche und industrielle Zwecke verwendet werden. Harnstoff landwirtschaftlicher Qualität findet entweder als Streudünger oder als Futtermittelzusatz Verwendung. Harnstoff industrieller Qualität wird als Rohstoff für bestimmte Leime und Kunststoffe verwendet. Flüssiger Harnstoff kann sowohl als Düngemittel als auch für industrielle Anwendungen eingesetzt werden. Alle Arten von Harnstoff haben die gleichen grundlegenden physikalischen und chemischen Eigenschaften und können für die Zwecke dieser Überprüfung als eine einzige Ware angesehen werden.
(11) Die betroffene Ware wird den KN-Codes 3102 10 10 und 3102 10 90 zugewiesen. Ein Verband von Einführern beantragte, Harnstoff des KN-Codes 3102 10 90 solle aus dieser Überprüfung ausgeschlossen werden, da diese Art von Harnstoff seit mehreren Jahren nicht mehr eingeführt worden sei.
(12) Dazu ist festzustellen, dass die Ware des KN-Codes 3102 10 90, auch wenn sie mehrere Jahre lang nicht mehr eingeführt wurde, eindeutig zu ein und derselben Warenkategorie, nämlich der "betroffenen Ware", gehören und dass nicht auszuschließen ist, dass diese betreffende Art von Harnstoff künftig wieder eingeführt wird.
2. Gleichartige Ware
(13) Die Untersuchung ergab, dass die von den Gemeinschaftsherstellern in der Gemeinschaft hergestellte und verkaufte Ware dem in Russland hergestellten und in die Gemeinschaft ausgeführten Harnstoff in jeder Hinsicht gleicht. Sie wird daher als gleichartige Ware im Sinne des Artikels 1 Absatz 4 der Grundverordnung angesehen. Ferner wurde festgestellt, dass es sich auch bei dem aus Russland in die Gemeinschaft ausgeführten Harnstoff und dem im Vergleichsland Slowakei hergestellten und verkauften Harnstoff um eine gleichartige Ware handelt.
C. ANHALTEN ODER ERNEUTES AUFTRETEN DES DUMPINGS
(14) Gemäß Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung wurde geprüft, ob das Dumping im Falle des Auslaufens der Maßnahmen anhalten und/oder erneut auftreten würde.
(15) Im UZ wurden 25 Kilotonnen Harnstoff aus Russland eingeführt (gegenüber 117 Kilotonnen im vorausgegangen UZ (1992) und 271 Kilotonnen im Jahr 1986). Dies entsprach einem Marktanteil von 0,4 %.
1. Wahrscheinlichkeit des Anhaltens des Dumpings
1.1. Vergleichsland
(16) Gemäß Artikel 2 Absatz 7 der Grundverordnung erfolgte die Ermittlung des Normalwertes anhand von Angaben aus einem Drittland mit Marktwirtschaft, in dem die betroffene Ware hergestellt und verkauft wurde. In der Bekanntmachung über die Einleitung der Überprüfung schlug die Kommission die Slowakische Republik vor, die insofern als Vergleichsland geeignet erschien, als sie bereits in der vorausgegangenen Untersuchung als Vergleichsland herangezogen wurde und die Fertigungsverfahren und der Rohstoffzugang in der Slowakischen Republik ähnlich sind wie in Russland.
(17) Ein Verband von Einführern erhob Einwände gegen die Wahl der Slowakischen Republik als Vergleichsland, da dort anders als in Russland kein Erdgas hergestellt werde. Da Erdgas der wichtigste Rohstoff für die Herstellung von Harnstoff sei, mache es den größten Teil der Kosten des Fertigerzeugnisses aus. Zudem sei die Slowakische Republik vollständig von den sehr teuren Gaslieferungen aus Russland abhängig. Bei der Heranziehung der Slowakischen Republik als Vergleichsland würden sich daher ein überhöhter Normalwert und somit eine überhöhte Dumpingspanne ergeben.
(18) Ferner machte der Verband von Einführern geltend, angesichts der zentralen Rolle von Erdgas bei der Harnstoffherstellung müsse in jedem Fall ein Gas herstellendes Land als Vergleichsland herangezogen werden. Er schlug Norwegen, Kanada oder Saudi-Arabien als alternative Vergleichsländer vor.
(19) Zur ersten Behauptung ist festzustellen, dass die Gaspreise in Russland sehr niedrig sind und nicht durch das Spiel der Marktkräfte bestimmt werden. Ferner wurden keine Beweise dafür vorgelegt, dass die Gaspreise in der Slowakei höher sind als in anderen Marktwirtschaftsländern. Auch die Kommission fand keine entsprechenden Hinweise, als sie die Gaspreise in der Slowakei während des UZ mit den Gaspreisen in anderen Marktwirtschaftsländern verglich. Daher kann das Argument nicht akzeptiert werden, die Wahl der Slowakischen Republik als Vergleichsland würde zu einem überhöhten Normalwert führen. In Bezug auf das zweite Argument prüfte die Kommission, ob eines der vorgeschlagenen Länder als Vergleichsland angemessener gewesen wäre. Im Falle Norwegens wäre dies ganz offensichtlich nicht der Fall gewesen, weil dort kein Harnstoff hergestellt wird. Die Wahl Saudi-Arabiens erschien unangemessen, da die dortigen Rechtsvorschriften eine Subventionierung der Rohstoffpreise für die inländisches Erdgas verarbeitende Industrie sowie Investitionsanreize für die Düngemittelindustrie vorsehen. In Kanada war kein Harnstoffhersteller zur Mitarbeit bereit.
(20) Unter diesen Umständen wurde aus den nachstehenden Gründen an der Wahl der Slowakischen Republik als Vergleichsland festgehalten: Die Slowakei diente bereits in der vorausgegangenen Untersuchung als Vergleichsland; die Fertigungsverfahren und der Rohstoffzugang sind in der Slowakischen Republik ähnlich wie in Russland; die Erdgaspreise in der Slowakischen Republik sind wettbewerbsfähig und nicht höher als die Gaspreise in anderen Marktwirtschaftsländern; der Umfang der Mitarbeit in diesem Land war groß. Der einzige slowakische Hersteller erklärte sich zur Mitarbeit bereit und die Untersuchung ergab, dass die von diesem Hersteller im Inland verkauften Mengen für die Ausfuhren aus Russland in die Gemeinschaft repräsentativ waren.
(21) Daher wurde der Schluss gezogen, dass die Wahl der Slowakischen Republik als Vergleichsland zur Ermittlung des Normalwertes für die Harnstoffeinfuhren mit Ursprung in Russland angemessen und nicht unvertretbar war.
1.2. Normalwert
(22) Zunächst wurde geprüft, ob die Inlandsverkäufe des kooperierenden slowakischen Herstellers für die von der Untersuchung betroffenen Einfuhren in die Gemeinschaft repräsentativ waren. In diesem Zusammenhang erschien es angemessen, die Verkäufe an verbundene Parteien nicht zu berücksichtigen, da sie nicht im normalen Handelsverkehr getätigt wurden. Nach Ausschluss dieser Verkäufe zeigte sich, dass die Direktverkäufe des kooperierenden slowakischen Herstellers auf dem Inlandsmarkt für die Mengen, die gemäß den vorliegenden Angaben im UZ von den ausführenden Herstellern in Russland durchschnittlich zur Ausfuhr in die Gemeinschaft verkauft wurden, ausreichend repräsentativ waren.
(23) Sodann wurde durch einen Vergleich der Inlandspreise und der Produktionskosten geprüft, ob diese Direktverkäufe an unabhängige Kunden als Geschäfte im normalen Handelsverkehr angesehen werden konnten.
(24) Aufgrund der Ergebnisse dieser Überprüfung wurde der Normalwert anhand des gewogenen Durchschnitts der Preise ermittelt, die bei allen Direktverkäufen an unabhängige Kunden in der Slowakei tatsächlich in Rechnung gestellt wurden.
1.3. Ausfuhrpreis
(25) Da kein ausführender Hersteller zur Mitarbeit bereit war, wurde der Ausfuhrpreis gemäß Artikel 18 Absatz 1 der Grundverordnung anhand der verfügbaren Informationen ermittelt. In diesem Fall wurde der in den Eurostat-Statistiken ausgewiesene durchschnittliche Einfuhrpreis zugrunde gelegt.
1.4. Vergleich
(26) Da Harnstoff ein Schüttgut ist, bei dem die Transportkosten in erheblichem Maße in den Verkaufspreis einfließen, erschien es angemessen, den Vergleich auf der Stufe ab Werk durchzuführen. Gemäß Artikel 2 Absatz 10 der Grundverordnung wurden gebührende Berichtigungen für Unterschiede vorgenommen, die die Vergleichbarkeit der Preise beeinflussten. Aufgrund der Angaben im Überprüfungsantrag und anderer verfügbarer Informationen wurden der Normalwert und der Ausfuhrpreis zur Berücksichtigung der Verpackungskosten bzw. der Kosten des Transports in Russland und der Frachtkosten von Russland in die Gemeinschaft berichtigt.
1.5. Dumpingspanne
(27) Gemäß Artikel 2 Absatz 11 der Grundverordnung wurde die Dumpingspanne durch einen Vergleich des gewogenen durchschnittlichen Normalwertes im Vergleichsland mit dem in den Eurostat-Statistiken ausgewiesenen durchschnittlichen Ausfuhrpreis pro Tonne verglichen.
(28) Bei diesem Vergleich ergab sich eine erhebliche Dumpingspanne (über 35 %). Die Dumpingspanne ist somit höher als in der vorausgegangenen Untersuchung (28,2 %).
1.6. Schlussfolgerung
(29) Während der Untersuchung wurden keinerlei Hinweise dafür gefunden, dass das Dumping im Falle des Auslaufens der Antidumpingmaßnahmen aufhören oder sich auch nur verringern würde. Daher wurde der Schluss gezogen, dass die Einfuhren aus Russland im Falle des Auslaufens der Maßnahmen weiterhin zu gedumpten Preisen erfolgen dürften. Angesichts der begrenzten Ausfuhrmengen im UZ erschien es allerdings auch angemessen zu prüfen, ob es im Falle des Auslaufens der Maßnahmen erneut zu Dumping und einem Anstieg der Ausfuhrmengen kommen dürfte.
2. Wahrscheinlichkeit des erneuten Auftretens des Dumpings
2.1. Analyse der Lage im betroffenen Land
(30) Wie oben dargelegt, erfolgten die Einfuhren in die Gemeinschaft zu gedumpten Preisen. Allerdings waren die Einfuhrmengen im UZ gering (0,4 % des Gemeinschaftsverbrauchs). Daher wurde geprüft, ob es andere Hinweise dafür gab, dass es im Falle des Auslaufens der Maßnahmen erneut zu gedumpten Einfuhren kommen dürfte.
2.1.1. Produktionskapazität und Kapazitätsauslastung
(31) Da die russischen Ausführer nicht an der Untersuchung mitarbeiteten, stützte sich die Kommission gemäß Artikel 18 Absatz 1 der Grundverordnung bei ihrer Analyse auf die Informationen im Überprüfungsantrag sowie auf die Angaben, die der Antragsteller im Verlauf der Untersuchung auf der Grundlage einer unabhängigen Marktstudie übermittelte.
(32) Danach wird die jährliche russische Produktionskapazität für Harnstoff in den vergangenen Jahren auf rund 5300 Kilotonnen und die tatsächliche jährliche Harnstoffproduktion in Russland auf rund 3700 Kilotonnen geschätzt. Somit wären die russischen Hersteller in der Lage, ihre Produktion pro Jahr um 1600 Kilotonnen zu steigern, was 26,5 % des Gemeinschaftsverbrauchs im Jahr 1999 entspricht.
2.1.2. Ausfuhren aus Russland nach Brasilien, Mexiko und die Türkei
(33) In Bezug auf einen möglichen Anstieg der Ausfuhren aus Russland in Drittländer stellte die Kommission fest, dass aus Russland bereits Harnstoff in Drittländer verkauft wird. 1999 wurden umfangreiche Mengen nach Brasilien, Mexiko und der Türkei exportiert, wobei nichts darauf hindeutet, dass die Nachfrage in diesen Ländern in den nächsten Jahren nennenswert steigen wird. Daher ist es unwahrscheinlich, dass sich auf diesen Märkten alle zusätzlichen Mengen Harnstoff absetzen lassen, die die russischen Hersteller produzieren können.
(34) In Bezug auf die Ausfuhrpreise wurde festgestellt, dass russischer Harnstoff in Brasilien, Mexiko und in der Türkei zu deutlich niedrigeren Preisen verkauft wurde als in der Gemeinschaft.
(35) Die Dumpingspannen bei den Einfuhren nach Brasilien, Mexiko und in die Türkei sind demnach offensichtlich größer als bei den Einfuhren aus Russland in die Gemeinschaft.
(36) Da die russischen Hersteller in geringer Entfernung zum europäischen Markt angesiedelt sind und bei den Ausfuhren in die Gemeinschaft höhere Handelsspannen erzielen können, dürfte zumindest ein Teil der derzeitigen russischen Ausfuhren nach Brasilien, Mexiko und in die Türkei im Falle des Auslaufens der Maßnahmen in die Gemeinschaft umgelenkt werden.
2.2. Schlussfolgerung
(37) Die umfangreichen freien Produktionskapazitäten in Russland, die beträchtlichen Ausfuhren aus Russland nach Brasilien, Mexiko und in die Türkei sowie die niedrigen Preise dieser Ausfuhren (sie sind sogar noch niedriger als die Preise der russischen Ausfuhren in die Gemeinschaft, die bereits erheblich gedumpt und deutlich niedriger sind als die Preise des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft) deuten darauf hin, dass es im Falle des Auslaufens der derzeitigen Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren der betroffenen Ware aus Russland erneut zu umfangreichen gedumpten Ausfuhren in die Gemeinschaft kommen dürfte.
(38) Ohne Antidumpingmaßnahmen könnten die russischen Ausfuhren problemlos wieder das Niveau aus dem vorausgegangenen UZ (117 Kilotonnen) oder sogar denselben Stand wie 1994 (300 Kilotonnen) erreichen. Dies ist angesichts der geringen Entfernung zwischen Russland und dem Gemeinschaftsmarkt umso wahrscheinlicher. Die Preise, die Russland bei seinen Ausfuhren nach Brasilien, Mexiko und in die Türkei im UZ in Rechnung stellte, können als Anhaltspunkt für das mögliche Preisniveau der künftigen Ausfuhren in die Gemeinschaft dienen. Somit ist es wahrscheinlich, dass erneut umfangreiche Mengen zu stark gedumpten Preisen ausgeführt werden.
D. DEFINITION DES WIRTSCHAFTSZWEIGS DER GEMEINSCHAFT
(39) Die Untersuchung ergab, dass auf die 11 Gemeinschaftshersteller, die den Überprüfungsantrag stellten, im UZ mehr als 85 % der Harnstoffproduktion in der Gemeinschaft entfielen. Diese Hersteller bilden somit den Wirtschaftszweig der Gemeinschaft im Sinne des Artikels 4 Absatz 1 und des Artikels 5 Absatz 4 der Grundverordnung.
E. ANALYSE DER LAGE AUF DEM GEMEINSCHAFTSMARKT
1. Verbrauch
(40) Der sichtbare Harnstoffverbrauch in der Gemeinschaft wurde anhand der folgenden Daten bestimmt: Verkäufe des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft auf dem Gemeinschaftsmarkt, Verkäufe anderer Gemeinschaftshersteller und Harnstoffeinfuhren aus dem betroffenen Land und sonstigen Drittländern in die Gemeinschaft. Bei der Ermittlung des Gemeinschaftsverbrauchs wurde die Produktion zur Deckung des Eigenbedarfs nicht berücksichtigt, da der betreffende Harnstoff nicht auf dem freien Markt verkauft, sondern zu Fertigerzeugnissen weiterverarbeitet wird, bei denen die betroffene Ware nur einer von mehreren Bestandteilen ist. Ergänzend ist darauf hinzuweisen, dass der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft Harnstoff zur Deckung des Eigenbedarfs weder einführte noch aus anderen Quellen bezog. Die für den gebundenen Markt hergestellte und auf diesem Markt verbrauchte Harnstoffproduktion konkurrierte aus dem vorgenannten Grund nicht mit dem Harnstoff, der für den freien Markt hergestellt und dort verkauft wurde, und dürfte somit nicht von den gedumpten Einfuhren beeinflusst worden sein.
(41) Auf dieser Grundlage erhöhte sich der Verbrauch im Überprüfungszeitraum von rund 4,8 Millionen Tonnen im Jahr 1996 auf rund 6 Millionen Tonnen im UZ, d. h. um 25,8 %.
2. Einfuhren aus dem betroffenen Land
2.1. Volumen und Marktanteil
(42) Zwischen 1990 und 1994 wurden weiterhin umfangreiche Mengen aus Russland eingeführt. 1994 beliefen sich diese Einfuhren auf 300 Kilotonnen. Während dieser Zeit galten Antidumpingmaßnahmen in Form einer Verpflichtung. Nachdem 1995 die Form der Maßnahmen geändert und die Verpflichtung durch einen Zoll ersetzt worden war, kam es gemäß den Eurostat-Statistiken zwischen 1995 und 1996 zu einem deutlichen Einfuhrrückgang. Dies war unter anderem auf die Änderung der Form der Maßnahmen zurückzuführen. Zwischen 1996 und 1998 blieben die Einfuhren konstant, bevor sie im UZ erneut deutlich zurückgingen. Dabei lässt sich nicht ausschließen, dass der starke Anstieg der Einfuhren aus anderen Drittländern in die Gemeinschaft zu dieser rückläufigen Entwicklung beitrug.
(43) Der Marktanteil der Einfuhren aus dem betroffenen Land in der Gemeinschaft ging von 0,9 % im Jahr 1996 auf 0,4 % im UZ zurück.
2.2. Preise
(44) Nachdem 1995 ein Antidumpingzoll auf der Grundlage eines Mindesteinfuhrpreises eingeführt worden war, kam es zu einer beträchtlichen Erhöhung des durchschnittlichen cif-Einfuhrpreises der betroffenen Ware. Ab 1998 gingen die Einfuhrpreise stark zurück. Seit 1997 und noch deutlicher seit 1998 sind die Preise von russischem Harnstoff jedoch am oberen Ende der Spanne von Preisen angesiedelt, die ausführende Hersteller aus Drittländern in der Gemeinschaft in Rechnung stellen, was teilweise erklärt, warum die Einfuhren mit Ursprung in Russland keine Marktanteile gewinnen konnten.
(45) Ein Verband von Einführern beantragte, die Kommission solle beim Preisvergleich die Qualitätsunterschiede zwischen dem russischen Harnstoff und dem vom Wirtschaftszweig der Gemeinschaft hergestellten Harnstoff berücksichtigen. Darauf ist zu entgegnen, dass im Rahmen der derzeit geltenden Maßnahmen eine Berichtigung in Höhe von 10 % zur Berücksichtigung von Qualitätsunterschieden vorgenommen wurde. Außerdem ist es bei einer Überprüfung im Zusammenhang mit dem Auslaufen der Maßnahmen anders als bei bestimmten Interimsüberprüfungen nicht erforderlich, die Schadensspannen anhand von Preisvergleichen neu zu berechnen.
3. Wirtschaftliche Lage des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft
3.1. Produktion
(46) Die Harnstoffproduktion des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft, die für den Verkauf auf dem Gemeinschaftsmarkt bestimmt war (d. h. abzüglich der Produktion zur Deckung des Eigenbedarfs, auf die rund 25 % der Gesamtproduktion entfiel) erhöhte sich zwischen 1996 und dem UZ insgesamt um 7,5 %. Zwischen 1996 und 1997 war ein starker Produktionsanstieg zu verzeichnen, während es zwischen 1998 und dem UZ zu einem leichten Rückgang kam.
3.2. Kapazität und Kapazitätsauslastung
(47) Die Kapazitätsauslastung lag 1996 und 1997 relativ konstant bei rund 86 %. 1998 verringerte sie sich auf 84,7 % und im UZ auf 82,5 %.
(48) Der als Rohstoff für die Harnstoffherstellung verwendete Ammoniak kann jedoch auch für die Produktion anderer Düngemittel verwendet werden. Die Kapazitätsauslastung bei der Harnstoffproduktion wird daher auch von der Entwicklung bei anderen Düngemitteln beeinflusst.
3.3. Verkäufe in der Gemeinschaft
(49) Die Gesamtverkäufe des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft auf dem Gemeinschaftsmarkt erhöhten sich von rund 3,2 Millionen Tonnen im Jahr 1996 auf rund 3,8 Millionen Tonnen im UZ, d. h. um 17 %. Der stärkste Anstieg war zwischen 1997 und 1998 zu verzeichnen.
3.4. Lagerbestände
(50) Die Lagerbestände werden aus folgenden Gründen nicht als aussagekräftiger Schadensindikator angesehen: Die Verkäufe unterliegen jahreszeitlichen Schwankungen; der zur Deckung des Eigenbedarfs hergestellte Harnstoff wird zusammen mit dem für den freien Markt bestimmten Harnstoff gelagert; Harnstoff wird zum Teil von den Herstellern selbst und zum Teil von landwirtschaftlichen Genossenschaften gelagert.
3.5. Marktanteil
(51) Auf dem insgesamt expandierenden Gemeinschaftsmarkt musste der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft trotz eines Anstiegs seiner Verkaufsmengen einen Rückgang seines Marktanteils von rund 67 % im Jahr 1996 auf etwa 63 % im UZ hinnehmen, so dass er vom Verbrauchsanstieg nicht profitierte.
3.6. Preise
(52) Im Einklang mit dem allgemeinen Preistrend auf dem Markt sank der durchschnittliche Verkaufspreis des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft zwischen 1996 und dem UZ von Jahr zu Jahr, so dass er insgesamt um fast 40 % zurückging. Beeinflusst wurde diese Entwicklung offensichtlich von den Einfuhren aus anderen Drittländern in die Gemeinschaft sowie von den Dumpingpraktiken, die bei den Einfuhren anderer Düngemittel wie Ammoniumnitrat und Lösungen von Harnstoff und Ammoniumnitrat festgestellt wurden und die zu einem allgemeinen Preisrückgang bei Stickstoffdüngern führten. Ferner ist darauf hinzuweisen, dass die Volksrepublik China im April 1997 ein Einfuhrverbot für Harnstoff einführte. Der chinesische Markt ist rund viermal so groß wie der Gemeinschaftsmarkt, und die Nachfrage wurde in China vor diesem Beschluss im Wesentlichen durch Einfuhren gedeckt. Das Einfuhrverbot wirkte sich somit auf die Harnstoffpreise in der Gemeinschaft aus, denn ein beträchtlicher Teil der Ausfuhren aus vielen Drittländern ging zuvor in die Volksrepublik China. Auch die sinkenden Energiepreise (Erdgas ist der wichtigste Rohstoff für die Harnstoffherstellung) hatten möglicherweise einen Einfluss auf die Verkaufspreise.
3.7. Rentabilität und Kapitalrendite
(53) Die Rentabilität des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft, ausgedrückt als Prozentsatz des Nettoverkaufswerts, verringerte sich zwischen 1996 und dem UZ kontinuierlich. Dieser Trend entsprach der Preisentwicklung. 1998 verzeichnete der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft erstmals Verluste, die sich im UZ deutlich erhöhten.
(54) Bei der Kapitalrendite zeigte sich im Überprüfungszeitraum die gleiche rückläufige Entwicklung wie bei der Rentabilität. Dieser negative Trend trat sogar noch deutlicher zutage, da neben dem Rückgang der Rentabilität zugleich ein Anstieg der Investitionen zu verzeichnen war.
3.8. Cashflow
(55) Die Entwicklung des Cashflows bei den Harnstoffverkäufen des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft entsprach weitestgehend der Rentabilitätsentwicklung.
3.9. Kapitalbeschaffungsmöglichkeiten
(56) Die Unternehmen, die Harnstoff herstellen, gehören zu größeren Konzernen. Es wurden keine nennenswerten Probleme zur Sprache gebracht.
3.10. Beschäftigung, Produktivität und Löhne
(57) Die Zahl der Beschäftigten verringerte sich zwischen 1996 und dem UZ von 1638 auf 1469, d. h. um rund 10 %. Dagegen erhöhte sich die Produktivität im Überprüfungszeitraum immer mehr. Die Löhne gingen 1997 zunächst zurück, folgten dann jedoch dem gleichen Trend wie die Produktivität.
3.11. Investitionen
(58) Zwischen 1996 und dem UZ tätigte der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft umfangreiche Investitionen. Dabei handelte es sich zum Teil um Investitionen in vorgelagerte Produktionsstufen (Ammoniakbetriebe). In erster Linie wurde in Anlagen und Maschinen zur Herstellung von Harnstoff und Ammoniak investiert.
4. Einfuhren aus anderen Drittländern
(59) Die Harnstoffeinfuhren aus anderen Drittländern als Russland erhöhten sich gemäß den Eurostat-Statistiken zwischen 1996 und dem UZ von 1187 Kilotonnen auf 1852 Kilotonnen, d. h. insgesamt um 665 Kilotonnen.
(60) Bei der Bewertung dieses Einfuhranstiegs sollte berücksichtigt werden, dass die Volksrepublik China im April 1997 ein Einfuhrverbot für Harnstoff einführte, was einige Länder zur Umlenkung ihrer Ausfuhren in andere Staaten veranlasste. Diese anderen Drittländer erhöhten ihren Marktanteil in der Gemeinschaft zwischen 1996 und dem UZ um 6 Prozentpunkte. Die durchschnittlichen cif-Preise dieser Einfuhren verringerten sich gemäß den Eurostat-Statistiken zwischen 1996 und dem UZ beträchtlich.
5. Schlussfolgerung
(61) Während sich der Verbrauch in der Gemeinschaft 1996, d. h. unmittelbar nach der Einführung des Antidumpingzolls im Jahr 1995, erhöhte, war der Marktanteil Russlands bereits auf weniger als 1 % zurückgegangen. Der beim Zoll angemeldete durchschnittliche Preis dieser Einfuhren verringerte sich und lag im UZ unter dem Mindesteinfuhrpreis von 115 ECU/Tonne. Die Einfuhren aus Russland konnten ihren Marktanteil nicht steigern, was unter anderem eine Folge des Anstiegs der Einfuhren aus anderen Drittländern in die Gemeinschaft war, deren Preise ab 1997 niedriger waren als die russischen Preise.
(62) Der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft konnte seine Lage nicht wie erwartet verbessern, was im Wesentlichen auf den Anstieg der Einfuhren aus anderen Drittländern zurückzuführen war. Zwar erhöhten sich die Produktion und die Verkaufsmengen, doch war bei anderen Wirtschaftsindikatoren - Kapazitätsauslastung, Marktanteile, Preise, Rentabilität, Kapitalrendite, Cashflow und Beschäftigung - eine deutliche Verschlechterung zu verzeichnen. Insbesondere wurde die Rentabilität des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft durch den starken Rückgang der Verkaufspreise beeinträchtigt. Bei der Bewertung dieser Entwicklung ist der Anstieg der Einfuhren aus anderen Drittländern in die Gemeinschaft zu berücksichtigen, die nach der Einführung der Maßnahmen in erheblichem Maße Marktanteile gewinnen konnten. Ferner ist daran zu erinnern, dass im Oktober 2000 ein Antidumpingverfahren gegenüber den Einfuhren von Harnstoff mit Ursprung in mehreren anderen Drittländern eingeleitet wurde (Belarus, Bulgarien, Kroatien, Ägypten, Estland, Litauen, Libyen, Polen, Rumänien und Ukraine). Der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft befindet sich somit weiterhin in einer schwierigen Lage.
F. WAHRSCHEINLICHKEIT DES ERNEUTEN AUFTRETENS DER SCHÄDIGUNG
(63) Zur Ermittlung der wahrscheinlichen Auswirkungen des Auslaufens der Maßnahmen auf den Wirtschaftszweig der Gemeinschaft wurden im Einklang mit den Feststellungen unter den Erwägungsgründen 37 und 38 die nachstehenden Faktoren berücksichtigt.
(64) Es gibt eindeutige Hinweise dafür, dass die Einfuhren mit Ursprung in Russland weiterhin zu gedumpten Preisen erfolgen werden. Zudem dürften die Einfuhrmengen deutlich ansteigen, da die russischen ausführenden Hersteller aufgrund ihrer umfangreichen freien Produktionskapazitäten ihre Produktion und ihre Ausfuhren steigern können. Zudem dürfte der Verbrauch in Russland in nächster Zeit weiterhin auf einem relativ niedrigen Niveau bleiben.
(65) Aufgrund des Preisverhaltens der russischen Ausführer in anderen Drittländern, nämlich Brasilien, Türkei und Mexiko, ist davon auszugehen, dass die russischen ausführenden Hersteller in der Gemeinschaft eine aggressive Preispolitik verfolgen werden, um ihre Marktanteileinbußen wettzumachen. Bereits in früheren Verfahren gegenüber den Einfuhren von Düngemitteln wurde festgestellt, dass selbst geringe Einfuhren zu niedrigen Preisen auf diesem Rohstoffmarkt zu erheblichen Verzerrungen und schädlichen Entwicklungen führen können.
(66) Der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft befindet sich weiterhin in einer schwierigen Lage; dies gilt insbesondere im Hinblick auf seine Rentabilität, die sich kurz nach der Einführung der betreffenden Maßnahmen deutlich verbesserte, sich danach aber wieder stark verschlechterte. Angesichts der prekären Lage des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft würden die voraussichtlichen Mengen und Preise der Einfuhren aus Russland nach dem Auslaufen der Maßnahmen zu einer weiteren Bedrohung dieses Wirtschaftszweigs führen. Aller Wahrscheinlichkeit nach würden diese Einfuhren bedeutende Auswirkungen auf den Wirtschaftszweig der Gemeinschaft haben.
(67) Daraus wird der Schluss gezogen, dass die Harnstoffeinfuhren aus Russland im Falle des Auslaufens der Maßnahmen erneut eine Schädigung verursachen dürften.
G. INTERESSE DER GEMEINSCHAFT
1. Einleitung
(68) Gemäß Artikel 21 der Grundverordnung wurde geprüft, ob die Verlängerung der derzeitigen Antidumpingmaßnahmen dem Interesse der Gemeinschaft insgesamt zuwiderlaufen würde. Dabei wurden alle auf dem Spiel stehenden Interessen berücksichtigt, d. h. die Interessen des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft, der Einführer und Händler sowie der Verwender der betroffenen Ware. Die Kommission forderte alle diese interessierten Parteien auf, Angaben zu übermitteln, um die wahrscheinlichen Auswirkungen der Verlängerung oder des Auslaufens der Maßnahmen zu ermitteln.
(69) In der vorausgegangenen Untersuchung war die Auffassung vertreten worden, dass die Einführung von Maßnahmen dem Interesse der Gemeinschaft nicht zuwiderlief. Bei der derzeitigen Untersuchung handelt es sich um eine Überprüfung, so dass die Lage zu einem Zeitpunkt analysiert wird, zu dem bereits Antidumpingmaßnahmen gelten. Bei dieser Überprüfung konnten daher etwaige ungebührliche nachteilige Auswirkungen auf die interessierten Parteien während der Geltungsdauer der Antidumpingmaßnahmen berücksichtigt werden.
(70) Die Kommission sandte 44 Einführern, einem Verband von Einführern, fünf Verwenderverbänden und einem Verwender der betroffenen Ware Fragebogen zu und erhielt Antworten von einem Einführer, einem Verwender, einem Verwenderverband und von dem Verband von Einführern.
(71) Auf dieser Grundlage wurde geprüft, ob trotz der Schlussfolgerungen zum Dumping, zur Lage des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft und zur Wahrscheinlichkeit des erneuten Auftretens des schädlichen Dumpings zwingende Gründe für den Schluss vorlagen, dass die Aufrechterhaltung der Maßnahmen in diesem Fall dem Interesse der Gemeinschaft zuwiderlaufen würde.
2. Wirtschaftszweig der Gemeinschaft
(72) Es wird die Auffassung vertreten, dass das schädliche Dumping ohne die Aufrechterhaltung der Antidumpingmaßnahmen aus der vorausgegangenen Untersuchung wahrscheinlich erneut auftreten würde und dass sich die Lage des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft, die sich im Überprüfungszeitraum ohnehin verschlechterte, zuspitzen würde.
(73) Der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft hat unter Beweis gestellt, dass er strukturell lebensfähig ist und sich an die wandelnden Marktbedingungen anpassen kann. Dies beweisen insbesondere die Gewinne, die dieser Wirtschaftszweig bis 1997 erzielte, sowie seine Investitionen zur Modernisierung der Produktion. Der Erfolg dieser Bemühungen hängt in starkem Maße davon ab, dass auf dem Gemeinschaftsmarkt ein fairer Wettbewerb herrscht. Diesbezüglich sollte betont werden, dass im Oktober 2000 ein Antidumpingverfahren gegenüber den Einfuhren von Harnstoff mit Ursprung in Belarus, Bulgarien, Kroatien, Ägypten, Estland, Litauen, Libyen, Polen, Rumänien und der Ukraine eingeleitet wurde. Aufgrund des Rückgangs der Beschäftigtenzahl, der Rentabilität und der Verkaufspreise musste der Wirtschaftszweig der Gemeinschaft allerdings vor kurzem in erheblichem Maße Anlagen zur Herstellung von Stickstoffdüngern stilllegen.
3. Einführer
(74) Nur einer von 44 Einführern, denen Fragebogen zugesandt wurden, übermittelte eine Antwort. Dieser Einführer wandte ein, dass er grundsätzlich gegen die Aufrechterhaltung der Maßnahmen sei. Aufgrund der geringen Bedeutung, die der Handel mit Harnstoff für sein Gesamtgeschäft hat, wurde jedoch der Schluss gezogen, dass die Aufrechterhaltung der Maßnahmen keine nennenswerten Auswirkungen auf diesen Einführer hätte.
(75) Aufgrund des geringen Umfangs der Mitarbeit sowie der Tatsache, dass die Einführer im Allgemeinen neben Harnstoff noch mit einer breiten Palette anderer Düngemittel handeln und dass Harnstoff auch von zahlreichen anderen Herstellern bezogen werden kann, die derzeit keinen Antidumpingmaßnahmen unterliegen, wurde der Schluss gezogen, dass etwaige nachteilige Auswirkungen der Aufrechterhaltung der Maßnahmen auf die Einführer kein zwingender Grund sind, der gegen diese Aufrechterhaltung der Maßnahmen spricht.
4. Verwender
(76) Die betroffene Ware wird in erster Linie von Landwirten und Herstellern von Leimen und Kunststoffen verwendet. Die Kommission sandte mehreren europäischen und nationalen Verbänden von Verwendern Fragebogen zu. Sie erhielt Antworten von einem Verwenderverband, der 11 landwirtschaftliche Genossenschaften vertritt, sowie von einem Verwender. Beide waren grundsätzlich gegen die Aufrechterhaltung der Maßnahmen. Keine der beiden Parteien kaufte jedoch im UZ Harnstoff mit Ursprung in Russland. Die Mitglieder des Verwenderverbandes bezogen im Überprüfungszeitraum Harnstoff in sehr geringen Mengen aus anderen Quellen. Der einzelne Verwender kaufte während der Geltungsdauer der Maßnahmen Harnstoff problemlos in anderen Drittländern ein.
(77) Wie bereits in den vorausgegangenen Untersuchungen festgestellt wurde, entfällt auf die Düngemittel nur ein kleiner Teil der gesamten Produktionskosten der Landwirte. Angesichts der obigen Feststellungen sowie des geringen Umfangs der Mitarbeit wurde der Schluss gezogen, dass die derzeitigen Maßnahmen keine nennenswerten nachteiligen Auswirkungen auf die Verwender von Harnstoff hatten. Diesbezüglich ist zu betonen, dass keiner der Verwender geltend machte, dass es seit der Einführung der derzeitigen Maßnahmen zu einem allgemeinen Preisanstieg bei Harnstoff und/oder einer Verschlechterung seiner Rentabilität gekommen sei. Angesichts des geringen Umfangs der Mitarbeit wird daher der Schluss gezogen, dass etwaige nachteilige Auswirkungen der Aufrechterhaltung der Maßnahmen auf die Verwender kein zwingender Grund sind, der gegen diese Aufrechterhaltung der Maßnahmen spricht.
5. Schlussfolgerung
(78) Daher wurde der Schluss gezogen, dass im Hinblick auf das Interesse der Gemeinschaft keine zwingenden Gründe gegen die Aufrechterhaltung der Maßnahmen sprechen.
H. ANTIDUMPINGMASSNAHMEN
(79) Alle betroffenen Parteien wurden über die wesentlichen Tatsachen und Erwägungen unterrichtet, auf deren Grundlage beabsichtigt wurde, die Aufrechterhaltung der Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren von Harnstoff mit Ursprung in Russland zu empfehlen. Nach dieser Unterrichtung wurde ihnen ferner eine Frist zur Stellungnahme eingeräumt. Es gingen keine Stellungnahmen ein, die eine Änderung der vorgenannten Schlussfolgerungen erforderlich gemacht hätten.
(80) Die Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren von Harnstoff mit Ursprung in Russland sollten daher gemäß Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung aufrechterhalten werden -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Auf die Einfuhren von Harnstoff der KN-Codes 3102 10 10 und 3102 10 90 mit Ursprung in Russland wird ein endgültiger Antidumpingzoll eingeführt.
(2) Der endgültige Antidumpingzoll entspricht der Differenz zwischen dem Mindesteinfuhrpreis von 115 EUR/Tonne und dem Nettopreis frei Grenze der Gemeinschaft unverzollt, sofern der letztgenannte Preis niedriger ist.
(3) Werden Waren vor ihrer Überführung in den zollrechtlich freien Verkehr beschädigt, so dass der tatsächlich gezahlte oder zu zahlende Preis gemäß Artikel 145 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 der Kommission(11) bei der Ermittlung des Zollwertes verhältnismäßig aufgeteilt wird, so wird der vorgenannte Mindesteinfuhrpreis um einen Prozentsatz herabgesetzt, der der verhältnismäßigen Aufteilung des tatsächlich gezahlten oder zu zahlenden Preises entspricht. Der Zoll entspricht in diesem Fall der Differenz zwischen dem herabgesetzten Mindesteinfuhrpreis und dem herabgesetzten Nettopreis frei Grenze der Gemeinschaft, unverzollt.
(4) Sofern nichts anderes bestimmt ist, finden die geltenden Zollbestimmungen Anwendung.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Brüssel am 7. Mai 2001.