NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 382/2005
ze dne 7. března 2005,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1786/2003 o společné organizaci trhu se sušenými krmivy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1786/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu se sušenými krmivy (1), a zejména na článek 20 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (2), a zejména na čl. 71 odst. 2 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Jelikož bylo nařízení Rady (ES) č. 603/95 (3) nahrazeno nařízením 1782/2003, je třeba přijmout nová prováděcí pravidla. Nařízení Komise (ES) č. 785/1995 ze dne 6. dubna 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 603/95 o společné organizaci trhu se sušenými krmivy (4), se tudíž zrušuje.
(2)
V zájmu jasnosti je třeba podat definice určitých pojmů.
(3)
S ohledem na kritéria uvedená v článku 9 nařízení (ES) č. 1786/2003 by měla být stanovena minimální jakost dotyčných produktů vyjádřená pomocí obsahu vlhkosti a proteinů. S ohledem na obchodní zvyklosti by měl být obsah vlhkosti rozlišen podle určitých výrobních postupů.
(4)
Krmiva pěstovaná na plochách, na něž již byla poskytnuta podpora podle hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003, by měla být v souladu s nařízením (ES) č. 1786/2003 vyloučena z režimu podpor.
(5)
Podle článku 13 nařízení (ES) č. 1786/2003 zavedou členské státy režim kontrol, na jehož základě bude možné u každého zpracovatelského podniku nebo každého nákupčího krmiva k sušení ověřit, zda dodržuje podmínky stanovené v uvedeném nařízení. Za účelem usnadnění takových kontrol a zabezpečení plnění podmínek nároku na podporu by zpracovatelské podniky a nákupčí krmiva k sušení měli podléhat schvalovacímu řízení. Ze stejného důvodu by měly být přesně stanoveny údaje, které musí být obsaženy v žádostech o podporu, v účetních záznamech o zásobách a v prohlášeních o dodávkách zpracovatelských podniků. Rovněž je nutno upřesnit, jaké další doklady je nutno předkládat.
(6)
Dodržování požadavků na jakost sušeného krmiva musí podléhat přísné kontrole založené na pravidelném odběru vzorků konečných produktů, které opouštějí podnik. V případech, kdy jsou tyto produkty smíchány s jinými látkami, musí být vzorky odebrány před smícháním.
(7)
Pro ověření shody mezi množstvím výchozích surovin dodaných do podniků a množstvím sušených krmiv, které podniky opouští, je třeba, aby tyto podniky soustavně vážily veškeré krmivo určené ke zpracování a stanovovaly jeho obsah vlhkosti.
(8)
Ve snaze usnadnit uvádění krmiv ke zpracování na trh a pro umožnění příslušným orgánům provádět kontroly nezbytné k ověření nároku na podporu je třeba, aby byly smlouvy mezi zpracovatelskými podniky a zemědělci uzavřeny před dodávkou krmných surovin a aby byly uloženy u příslušných orgánů do určitého data, aby orgány znaly očekávaný objem produkce. Pro tyto účely musí být smlouvy uzavřeny písemně, musí v nich být uvedeno datum uzavření smlouvy, doba platnosti smlouvy (hospodářský rok), jména a adresy smluvních stran, povaha produktů ke zpracování a přesné označení zemědělského pozemku, na kterém bylo krmivo určené ke zpracování vypěstováno.
(9)
V určitých případech se smlouvy nepoužijí a zpracovatelské podniky musí vypracovat prohlášení o dodávkách podle podmínek, které se vztahují na smlouvy.
(10)
K zajištění jednotného uplatňování režimu podpor by měla být vymezena pravidla pro jejich vyplácení.
(11)
Nařízení (ES) č. 1786/2003 stanoví pro každou etapu výrobního procesu řadu kontrol, včetně návaznosti na integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení (ES) č. 1782/2003. Kontroly zaměřené na identifikaci příslušných zemědělských pozemků by měly být spojeny s kontrolami prováděnými v rámci tohoto systému.
(12)
Jelikož se jedná o režim podle přílohy V nařízení (ES) č. 1782/2003, provádějí příslušné orgány, ve snaze zabránit neoprávněnému poskytnutí podpory, křížové kontroly zemědělských pozemků uvedených ve smlouvách a/nebo v prohlášeních, jakož i pozemků, jež producenti uvedli ve svých jednotných žádostech o podporu.
(13)
S cílem zajistit dodržování podmínek stanovených v nařízení (ES) č. 1786/2003 a v tomto nařízení, zejména ohledně nároku na podporu, by měla být stanovena určitá krácení popř. vyloučení podpory, aby se zabránilo jejímu zneužití, přičemž je nutno uplatnit zásadu proporcionality a přihlédnout k určitým problémům, které vyplynou ze zásahu vyšší moci nebo z mimořádných okolností. Krácení a vyloučení pomoci by mělo být odstupňováno podle závažnosti zjištěného pochybení a sahat až k naprostému vyloučení podpory na určitou dobu.
(14)
K zajištění účinného řízení trhu se sušeným krmivem je nezbytné, aby byly Komisi pravidelně sdělovány určité informace.
(15)
S cílem připravit zprávu o tomto odvětví, která má být podle článku 23 nařízení (ES) č. 1786/2003 předložena v roce 2003, je třeba zavést předkládání sdělení o krmných plochách a o spotřebě energie při přípravě sušených krmiv.
(16)
Podle článku 21 nařízení (ES) č. 1786/2003 je nezbytné vydat přechodné opatření týkající se zásob k 31. březnu 2005.
(17)
Pokud bude zavedeno nepovinné přechodné období podle článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003, je třeba stanovit podmínky podpory podle uvedeného článku.
(18)
Nařízení (ES) č. 1786/2003 se použije ode dne 1. dubna 2005, kterým počíná hospodářský rok 2005/06. Toto nařízení se tudíž musí použít od stejného data.
(19)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Společného řídícího výboru pro obiloviny a přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
ÚČEL, DEFINICE A PODMÍNKY ZPŮSOBILOSTI PRO POMOC
Článek 1
Účel
Tímto nařízením se stanoví podrobná prováděcí pravidla nařízení (ES) č. 1786/2003 pro společnou organizaci trhu v odvětví sušených krmiv.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1.
„sušenými krmivy“ produkty uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1786/2003, v jejichž rámci se rozlišují:
a)
„dehydratovaná krmiva“, tj. produkty které byly uměle vysušeny teplem uvedené v písm. a) v první a třetí odrážce uvedeného článku, včetně „jiná obdobná krmiva“, tím se rozumí všechna umělým teplem sušená krmiva kódu KN 1214 90 90, zejména:
-
nadzemní části luštěnin,
-
traviny,
-
obiloviny sklizené v zeleném stavu (celé rostliny, nezralá zrna), které jsou uvedeny v příloze IX bodu I nařízení (ES) č. 1782/2003;
b)
„krmiva sušená na slunci“, tj. produkty uvedené v čl. 1 písm. a) druhé a čtvrté odrážce nařízení (ES) č. 1786/2003, sušené jinak než uměle teplem a mleté;
c)
„proteinové koncentráty“, tj. produkty uvedené v čl. 1 písm. b) první odrážce nařízení (ES) č. 1786/2003;
d)
„dehydratované produkty“, tj. produkty uvedené v čl. 1 písm. b) druhé odrážce nařízení (ES) č. 1786/2003;
2.
„zpracovatelským podnikem“ podnik zpracovávající sušená krmiva uvedená v článku 7 nařízení (ES) č. 1786/2003, řádně schválený v členském státě, v němž má sídlo, a který se zabývá:
a)
buďto dehydratací čerstvého krmiva pomocí sušicího zařízení, které splňuje tyto podmínky:
-
teplota vzduchu u vstupního bodu není nižší než 250 ° Celsia; tento požadavek však neplatí pro pásové sušičky s teplotou vzduchu u vstupního bodu, která není nižší než 110 ° Celsia, jež byly schváleny před hospodářským rokem 1999/2000,
-
doba dehydratace krmiva v sušičce nepřesahuje tři hodiny,
-
v případě sušení krmiva ve vrstvách není ložná hloubka každé z vrstev vyšší než jeden metr;
b)
nebo mletím krmiva sušeného na slunci;
c)
anebo výrobou proteinových koncentrátů;
3.
„nákupčího krmiva k sušení a mletí“ fyzická nebo právnická osoba uvedená v čl. 10 písm. c) bodu iii) nařízení (ES) č. 1786/2003, řádně schválená členským státem, ve kterém má sídlo, která nakupuje čerstvé krmivo od producentů za účelem jeho dodávání do zpracovatelských podniků;
4.
„šarží“ určité množství krmiva stejné jakosti co do složení, obsahu vlhkosti a proteinů, které najednou opustilo zpracovatelský podnik.
5.
„směsí“ produkt určený k výživě zvířat obsahující sušená krmiva, která byla usušena a/nebo umleta ve zpracovatelském podniku, jakož i doplňkové látky.
„Doplňkovými látkami“ jsou produkty jiné povahy než sušená krmiva, včetně pojiv, anebo stejné povahy, ale byly usušeny a/nebo umlety jinde.
Sušené krmivo, které obsahuje doplňkové látky do podílu 3 % celkové hmotnosti konečného produktu, však není považováno za směs, pokud celkový obsah dusíku v poměru k doplňkové látce v sušině nepřesáhne 2,4 %;
6.
„zemědělskými pozemky“, pozemky identifikované v souladu se systémem identifikace zemědělských pozemků stanoveným v integrovaném řídícím a kontrolním systému podle článků 18 a 20 nařízení (ES) č. 1782/2003 a článku 6 nařízení Komise (ES) 796/2004 (5);
7.
„jednotnou žádostí o podporu“ žádost o podporu podle článku 22 nařízení (ES) č. 1782/2003 a článků 12 a 14 nařízení (ES) č. 796/2004;
8.
„konečným příjemcem šarže sušeného krmiva“, poslední subjekt, který tuto šarži obdržel v téže podobě, kterou měla při opuštění zpracovatelského podniku, aby sušené krmivo zpracoval nebo je použil ke krmení zvířat.
Článek 3
Produkty způsobilé pro podporu
Pro účely tohoto nařízení jsou pro podporu podle článku 4 nařízení č. 1786/2003 způsobilá sušená krmiva, která odpovídají požadavkům pro uvádění krmiv na trh a
a)
opouštějí prostory zpracovatelského podniku v nezměněném stavu nebo jako směs, anebo, pokud nejsou skladovány v jeho prostorách, kterékoliv místo meziskladu mimo jeho prostory, které poskytuje dostatečné záruky pro kontrolu uskladněného krmiva a bylo předem schváleno příslušným orgánem;
b)
při výstupu ze zpracovatelského podniku mají tyto vlastnosti:
i)
maximální obsah vlhkosti:
-
12 % u krmiva sušeného na slunci, mletého dehydratovaného krmiva, proteinových koncentrátů a dehydratovaných produktů,
-
14 % u ostatních dehydratovaných krmiv;
ii)
minimální celkový obsah surových proteinů v sušině:
-
15 % u dehydratovaného krmiva, krmiva sušeného na slunci a dehydratovaných produktů,
-
45 % u proteinových koncentrátů.
Nárok na podporu je omezen na množství produktů získaných sušením krmiva vypěstovaného na pozemcích užívaných k zemědělským účelům ve smyslu článku 51 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 4
Vyloučení
Z podpor podle článku 4 nařízení (ES) č. 1786/2003 jsou vyloučena krmiva, která pocházejí z ploch, pro které platí režim podpory podle hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003.
Na plochách, pro něž je vyplácena podpora pro osivo podle hlavy 4 kapitoly 9 nařízení č. 1782/2003, je však vyloučení z podpory pro zpracování na sušená krmiva omezeno na pícniny, jejichž zrno bylo sklizeno.
Navíc lze vyplácet podporu na zpracování sušených krmiv na ty plochy, na něž jsou poskytovány platby na plochu pro plodiny na orné půdě podle hlavy IV kapitoly 10 nařízení (ES) č. 1782/2003, jestliže byly v souladu s místními podmínkami celoplošně osety plodinami na orné půdě.
KAPITOLA 2
ZPRACOVATELSKÉ PODNIKY A NÁKUPČÍ KRMIVA K SUŠENÍ A/NEBO MLETÍ
Článek 5
Schválení zpracovatelských podniků
Pro účely schválení podle čl. 2 bodu 2 zpracovatelské podniky musí:
a)
předložit příslušnému orgánu dokumentaci obsahující:
i)
popis prostor zpracovatelského podniku, zejména s údajem míst, kde se provádí příjem určitých produktů určených ke zpracování, dále míst, kde sušená krmiva tyto prostory opouštějí, míst, v nichž jsou uskladněny produkty použité ke zpracování a konečné produkty, i popis umístění zpracovatelských zařízení,
ii)
popis technických zařízení k provádění prací podle čl. 2 bodu 2, zejména sušicích pecí a mlecích zařízení s udáním hodinové odpařovací kapacity a pracovní teploty, jakož i popis váhových zařízení,
iii)
seznam doplňkových látek použitých před sušením nebo v jeho průběhu a neuzavřený seznam dalších produktů použitých v procesu výroby a obsažených ve konečných produktech,
iv)
vzory knih k vedení účetních záznamů o zásobách podle článku 12;
b)
zpřístupnit příslušnému orgánu aktualizované účetní záznamy o zásobách a finanční účetnictví;
c)
usnadnit kontrolní činnosti;
d)
dodržovat ustanovení nařízení (ES) č. 1786/2003 a tohoto nařízení.
V případě změny jednoho či více údajů v dokumentaci uvedené v prvním pododstavci písm. a) informuje zpracovatelský podnik příslušný orgán ve lhůtě deseti kalendářních dnů, aby mu bylo potvrzeno schválení.
Článek 6
Schválení nákupčího krmiva k sušení a/nebo mletí
Pro účely schválení podle čl. 2 bodu 3 musí nákupčí krmiva k sušení a/nebo mletí:
a)
vést evidenci příslušných produktů alespoň v rozsahu denních nákupů a prodejů jednotlivých produktů s uvedením množství každé šarže, odkazu na smlouvu s producentem, který dodal produkt a popřípadě zpracovatelského podniku, jemuž je produkt určen;
b)
zpřístupnit příslušnému orgánu aktualizované účetní záznamy o zásobách a finanční účetnictví;
c)
usnadnit kontrolní činnosti;
d)
dodržovat ustanovení nařízení (ES) č. 1786/2003 a tohoto nařízení.
Článek 7
Udělení a odnětí schválení
O schválení podle čl. 2 bodů 2 a 3 zažádají zájemci před začátkem hospodářského roku.
Schválení uděluje příslušný orgán každého členského státu před začátkem hospodářského roku. Ve výjimečných případech může příslušný orgán udělit v období nepřekračujícím dva měsíce od počátku hospodářského roku předběžné schválení. V takovém případě je podnik považován za schválený až do doby, kdy mu příslušný orgán udělí konečné schválení.
Aniž je dotčen článek 30 odejme příslušný orgán schválení, není-li nadále splňována jedna či více podmínek stanovených v článcích 5 nebo 6, ledaže zpracovatelský podnik nebo kupující krmiva k sušení a/nebo mletí provede ve lhůtě stanovené v závislosti na závažnosti daného problému potřebná opatření ke splnění výše uvedených podmínek.
Článek 8
Povinnosti při zpracování krmiva
Jestliže zpracovatelský podnik zpracovává jak dehydratované krmivo a/nebo proteinové koncentráty, tak krmivo sušené na slunci:
a)
musí být dehydratované krmivo zpracováváno v objektech nebo na místech oddělených od těch, kde se zpracovává krmivo sušené na slunci;
b)
produkty získané z těchto dvou zpracovatelských procesů musí být uskladněny na různých místech;
c)
v rámci podniku je zakázáno smíchat produkt patřící do jedné z těchto skupin s produktem z druhé skupiny.
Článek 9
Povinnosti při přijetí a při vyskladnění produktů
Než jsou do prostor zpracovatelského podniku přijaty jiné produkty než krmivo k sušení a/nebo mletí za účelem přípravy směsí, musí o tom zpracovatelský podnik uvědomit příslušný orgán členského státu s udáním povahy a množství přijatých produktů.
Pokud se toto přijetí týká krmiva, které bylo usušeno a/nebo semleto jiným zpracovatelským podnikem, dotčený podnik uvědomí příslušný orgán též o původu a určení krmiva. V takovém případě musí být přijetí provedeno pod kontrolou příslušného orgánu za podmínek stanovených tímto orgánem.
Sušené krmivo, které opustilo zpracovatelský podnik, může být znovu přijato do tohoto podniku pouze za účelem nového zpracování, avšak pod kontrolou příslušného orgánu a to za podmínek stanovených tímto orgánem.
Produkty přijaté nebo znovu přijaté do prostor zpracovatelského podniku ve smyslu tohoto článku nesmějí být uskladněny společně s krmivy sušenými a/nebo mletými daným podnikem. Kromě toho musí být uvedeny v účetních záznamech o zásobách podle čl. 12 odst. 1.
Článek 10
Stanovení hmotnosti, odběr vzorků a analýza sušených krmiv
1. Odběr vzorků a stanovení hmotnosti sušeného krmiva podle čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 1786/2003 provádí zpracovatelský podnik v okamžiku, kdy sušené krmivo opouští tento podnik.
Pokud však ve zpracovatelském podniku dojde ke smíchání sušených krmiv, odběr vzorků a stanovení hmotnosti se provede před tímto smícháním.
V případě, že ke smíchání dojde během sušení nebo před jeho započetím, vzorek se odebere po ukončení sušení; v doprovodných materiálech se poznamená, že se jedná o směs a uvede se povaha doplňkové látky, její označení, celkový obsah dusíku v poměru k látce v sušině a procentní podíl v konečném produktu.
2. Příslušný orgán může požadovat, aby mu každý zpracovatelský podnik oznámil přesné datum a množství sušeného krmiva, které opouští tento podnik nebo které je smícháno, nejméně dva pracovní dny předem, aby mohl provádět nezbytné kontroly.
V průběhu každého hospodářského roku příslušný orgán pravidelně odebere vzorky alespoň z 5 % hmotnosti sušených krmiv opouštějících podnik a alespoň z 5 % hmotnosti sušených krmiv, která byla v podniku smíchána.
3. Obsah vlhkosti a hrubých proteinů podle článku 3 se stanoví odběrem vzorků z každých 110 tun (maximálně) z každé šarže sušeného krmiva opouštějícího zpracovatelský podnik nebo smíchaného v prostorech podniku v souladu s metodou stanovenou nařízeními Komise č. 76/371/EHS (6), 71/393/EHS (7) a 72/199/EHS (8).
Pokud podnik opustilo nebo v jeho prostorech bylo smícháno několik šarží stejné jakosti s ohledem na složení, obsah vlhkosti a proteinů, jejichž celková hmotnost nepřesahuje 110 tun, odebere se vzorek z každé šarže. Analýza se však provede na reprezentativní směsi těchto vzorků.
Článek 11
Vážení krmiv a měření obsahu vlhkosti krmiv určených k dehydrataci
1. Zpracovatelské podniky pravidelným vážením zjišťují přesné množství krmiva určeného k dehydrataci i krmiva sušeného na slunci, které jim bylo dodáno ke zpracování.
2. Povinnost systematického vážení odpadá, pokud produkce daného podniku za hospodářský rok nepřesáhne 1 000 tun a pokud podnik přesvědčivě prokáže příslušnému orgánu členského státu, že nemá možnost využívat veřejnou váhu, která se nachází v okruhu pěti kilometrů. V takových případech může být dodané množství určeno jakoukoli jinou metodou, kterou předem schválil uvedený příslušný orgán.
3. Průměrný obsah vlhkosti v krmivu určeném k dehydrataci stanoví zpracovatelský podnik na základě porovnání zpracovaného množství a množství konečného produktu.
4. Před koncem prvního měsíce každého čtvrtletí sdělí zpracovatelské podniky příslušnému orgánu průměrný obsah vlhkosti podle třetího odstavce zjištěný v průběhu předchozího čtvrtletí v krmivu určeném k dehydrataci, které zpracovaly.
Článek 12
Účetní záznamy o zásobách zpracovatelských podniků
1. Účetní záznamy o zásobách zpracovatelských podniků podle čl. 10 písm. a) nařízení (ES) č. 1786/2003 se sestavují ve spojení s finančním účetnictvím a umožňují denní sledování následujících údajů:
a)
množství produktů přijatých k dehydrataci a/nebo mletí, přičemž je pro každé vstupní množství třeba uvést:
-
datum přijetí,
-
dané množství,
-
druh nebo druhy krmiv uvedené v článku 1 nařízení (ES) č. 1786/2003, která má být dehydratována, popřípadě i druhy krmiva sušeného na slunci,
-
údaje o zjištěném obsahu vlhkosti krmiva určeného k dehydrataci,
-
čísla jednací smlouvy a/nebo prohlášení o dodávkách uvedených v článku 14 nebo 15 tohoto nařízení;
b)
vyrobená množství i případná množství jakýchkoli doplňkových látek použitých při výrobě;
c)
vyskladněná množství pro každou šarži včetně data vyskladnění i zjištěného obsahu vlhkosti a proteinů;
d)
množství sušeného krmiva, na něž již zpracovatelský podnik obdržel podporu a jež byla přijata nebo znovu přijata do prostor zpracovatelského podniku;
e)
zásoby sušeného krmiva na konci každého hospodářského roku;
f)
produkty, které byly smíchány nebo přidány do krmiv usušených a/nebo semletých podnikem s údajem o jejich druhu, označení, celkového obsahu dusíku v poměru k látce v sušině, jakož i jejich procentního podílu v konečném produktu.
2. Zpracovatelské podniky vedou oddělené účetní záznamy o zásobách dehydratovaného krmiva, krmiva sušeného na slunci, proteinových koncentrátů a dehydratovaných produktů.
3. Pokud zpracovatelský podnik dehydratuje nebo zpracovává i jiné produkty než sušená krmiva, musí vést oddělené účetní záznamy o těchto svých dalších činnostech v oblasti dehydratace nebo jiného zpracování.
Článek 13
Doklady ohledně účetních záznamů o zásobách
1. Zpracovatelské podniky předloží příslušnému orgánu na jeho žádost zejména tyto doklady:
a)
údaje, na jejichž základě je možno stanovit výrobní kapacitu podniku;
b)
údaje o zásobách paliva v podniku na počátku a na konci výrobního období;
c)
faktury za nákup paliva a za odběr elektřiny během výrobního období;
d)
údaje o počtu hodin provozu sušícího zařízení a u krmiva sušeného na slunci o počtu provozních hodin drtiček;
e)
kompletní bilanci spotřeby energie podle přílohy I,
f)
smlouvy a/nebo prohlášení o dodávkách.
2. Zpracovatelské podniky, které prodávají své produkty, předloží příslušnému orgánu, kromě dokladů vyjmenovaným v odstavci 1, faktury za nákup krmiva k sušení a/nebo mletí i faktury prodeje sušených krmiv, přičemž je nutno uvést zejména množství a složení prodaného produktu a jméno a adresu nákupčího.
Podniky, které zpracovávají krmivo vyprodukované jejich vlastními členy a které těmto členům dodávají sušené krmivo, předloží příslušnému orgánu kromě dokladů vyjmenovaných v odstavci 1 i dodací listy nebo jakékoli jiné účetní doklady schválené příslušným orgánem s uvedením zejména množství a složení dodaného zpracovaného krmiva a jmen příjemců tohoto krmiva.
Podniky, které zpracovávají sušené krmivo na účet zemědělce, a toto krmivo mu dodávají, předloží příslušnému orgánu kromě dokladů uvedených v odstavci 1 i faktury ohledně výrobních nákladů s uvedením zejména množství a složení vyprodukovaného sušeného krmiva a jména zemědělce.
KAPITOLA 3
SMLOUVY A PROHLÁŠENÍ O DODÁVKÁCH
Článek 14
Smlouvy
1. Každá smlouva podle čl. 10 písm. c) bodů i) a iii) nařízení (ES) č. 1786/2003 obsahuje kromě údajů stanovených v článku 12 uvedeného nařízení zejména:
a)
jména, příjmení a adresy smluvních stran;
b)
datum uzavření smlouvy;
c)
příslušný hospodářský rok;
d)
druh nebo druhy krmiv, která mají být zpracována, a jejich předpokládané množství;
e)
identifikaci zemědělského pozemku nebo zemědělských pozemků, na nichž bylo krmivo určené ke zpracování vypěstováno, s odkazem na jednotnou žádost o podporu, v níž byly tyto pozemky deklarovány v souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 796/2004 a v případě, že byla uzavřena smlouva nebo vydáno prohlášení o dodávkách před předložením souhrnné žádosti o podporu, závazek uvést tyto pozemky v souhrnné žádosti.
2. Pokud zpracovatelský podnik použije smlouvu o dílo uvedenou v čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 1786/2003 uzavřenou s nezávislým zemědělským producentem nebo s jedním či více jeho vlastními členy, ve smlouvě se rovněž uvede:
a)
konečný produkt, který má být dodán;
b)
náklady hrazené producentem.
Článek 15
Prohlášení o dodávkách
1. Pokud podnik zpracovává svou vlastní produkci nebo v případě seskupení podniků zpracovávajících produkci svých členů, vypracuje se prohlášení o dodávkách obsahující alespoň:
a)
datum dodávky nebo předpokládané datum, pokud k dodávce dojde až po uložení prohlášení o dodávkách u příslušného orgánu;
b)
množství dodaného krmiva nebo množství, které má být dodáno;
c)
druh nebo druhy krmiv, které mají být zpracovány;
d)
případně jméno či název a adresa člena seskupení, který provádí dodávku;
e)
identifikaci zemědělského pozemku nebo zemědělských pozemků, na němž (nichž) bylo krmivo určené ke zpracování vypěstováno, s odkazem na jednotnou žádost o podporu, v níž byly tyto pozemky deklarovány, a to v souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 796/2004 a v případě, že byla uzavřena smlouva nebo vydáno prohlášení o dodávkách před předložením souhrnné žádosti o podporu, závazek uvést tyto pozemky v souhrnné žádosti.
2. Pokud je podnik zásobován schváleným nákupčím, vypracuje se prohlášení o dodávkách uvádějící alespoň:
a)
totožnost schváleného nákupčího;
b)
datum dodávky nebo předpokládané datum, pokud k dodávce dojde až po uložení prohlášení o dodávkách u příslušného orgánu;
c)
množství dodaného krmiva nebo množství krmiva, které má být dodáno, rozdělené podle jednotlivých smluv, jež schválený nákupčí uzavřel s producenty, s uvedením odkazu na tyto smlouvy;
d)
druh či druhy plodin, které mají být zpracovány;
e)
identifikaci zemědělských pozemků, na nichž bylo krmivo určené ke zpracování vypěstováno, s odkazem na jednotnou žádost o podporu, v níž byly tyto pozemky deklarovány, a to v souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 796/2004, a v případě, že byla uzavřena smlouva nebo vydáno prohlášení o dodávkách před předložením souhrnné žádosti o podporu, závazek uvést tyto pozemky v souhrnné žádosti o podporu.
Článek 16
Datum smlouvy nebo prohlášení
Smlouvy a prohlášení o dodávkách podle článků 14 a 15 se vyhotoví v písemné formě alespoň dva pracovní dny před datem dodávky.
Členské státy však mohou určit lhůtu dvou až osmi pracovních dnů před datem dodávky.
Článek 17
Sdělení
Zpracovatelské podniky a nákupčí krmiva k sušení a/nebo mletí předloží příslušnému orgánu nejpozději 15 dne každého měsíce souhrnný seznam uzavřených smluv v předchozím měsíci a prohlášení o dodávkách vydaných v předchozím měsíci.
Seznam obsahuje zejména:
a)
totožnost smluvní strany zpracovatelského podniku nebo schváleného nákupčího popř. deklaranta v případě podniku zpracovávajícího svou vlastní produkci nebo seskupení podniků zpracovávajícího produkci svých členů;
b)
datum smlouvy nebo prohlášení o dodávkách;
c)
identifikační čísla zemědělských pozemků;
d)
odkazy na příslušnou jednotnou žádost o podporu.
Příslušný orgán může vyžadovat předložení seznamu elektronickou cestou.
KAPITOLA 4
ŽÁDOSTI O PODPORU A VÝPLATA PODPORY
Článek 18
Datum předložení žádosti o podporu
1. Pro získání podpory uvedené v článku 4 nařízení (ES) č. 1786/2003 musí zpracovatelský podnik předložit žádost o podporu na množství vyskladněné v během daného měsíce nejpozději do 45 pracovních dnů od konce daného měsíce.
2. Kromě případů vyšší moci nebo mimořádných okolností:
a)
má předložení žádosti po uplynutí lhůty uvedené v odstavci 1 za následek snížení podpory, na niž by podnik býval měl nárok, kdyby žádost byl předložil včas, o 1 % za každý pracovní den;
b)
žádost předložená více než 25 kalendářních dnů po termínu již nemůže být přijata.
3. Kromě případů vyšší moci či mimořádných okolností nelze žádost o podporu podat po 15. dubnu následujícím po konci hospodářského roku.
Článek 19
Obsah žádosti
1. Žádost o podporu musí obsahovat alespoň:
a)
jméno a příjmení žadatele, jeho adresu a podpis;
b)
množství, na které je požadována podpora, rozdělené na jednotlivé šarže;
c)
datum, kdy dotyčná šarže opustila podnik;
d)
potvrzení, že z každé šarže byly v okamžiku jejího výstupu ze zpracovatelského podniku, popřípadě v okamžiku smíchání vyrobeného sušeného krmiva ve zpracovatelském podniku, odebrány vzorky v souladu s čl. 10 odst. 3 a veškeré informace nezbytné pro identifikaci odebraných vzorků;
e)
údaje o případných doplňkových látkách v každé šarži s údajem o jejich druhu, označení, celkovém obsahu dusíku v poměru k doplňkové látce v sušině a o jejich procentním podílu ve konečném produktu;
f)
v případě směsi údaj o celkovém obsahu surových proteinů každé šarži krmiva usušeného v podniku, jež je obsaženo ve směsi, po odečtení obsahu dusíku v doplňkových látkách.
2. Podpora, jež má být poskytnuta zpracovatelskému podniku se týká pouze krmiv, která byla v tomto podniku usušena a/nebo semleta, a to po odečtení hmotnosti všech doplňkových látek.
Článek 20
Zálohy
1. Pro obdržení zálohy podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 1786/2003 přiloží žadatel k žádosti o podporu osvědčení o složení jistoty stanovené ve výše uvedeném odstavci.
2. Členské státy provedou opatření nutná k přezkoumání nároku na podporu do 90 kalendářních dnů od podání žádosti.
Článek 21
Konečná částka podpory
1. Komise stanoví konečnou částku podpory podle čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 1786/2003 postupem podle čl. 18 odst. 2 uvedeného nařízení. Uvedená částka podpory se vypočte na základě sdělení členských států podle čl. 33 odst. 1 druhého pododstavce tohoto nařízení.
2. Pokud po pozdějším přezkumu jeden či více členských států předloží další sdělení podle čl. 33 odst. 1 druhého pododstavce, které je dostatečně odůvodněno a zvyšuje původní požadavek, lze vzít toto další sdělení v úvahu pouze tehdy, jestliže není dotčena konečná částka podpory vypočtená na základě původního sdělení. Množství sušených krmiv, která nebyla na základě výše uvedené úpravy vzata v úvahu, se pak přenesou do dalšího hospodářského roku.
3. Případný zůstatek podle čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1786/2003 je vyplacen do 60 kalendářních dnů ode dne, kdy Komise zveřejnila konečnou částku podpory pro daný hospodářský rok v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 22
Směnný kurs
Rozhodující skutečnost pro směnný kurs použitelný pro podporu podle článku 4 nařízení (ES) 1786/2003 se datuje k prvnímu dni měsíce, v němž sušené krmivo určité šarže opustilo prostory schváleného zpracovatelského podniku.
KAPITOLA 5
KONTROLY
Článek 23
Obecné zásady kontrol
1. Správní kontroly a kontroly na místě podle tohoto nařízení se provádějí tak, aby bylo možno spolehlivě přezkoumat, zda byly dodrženy podmínky pro udělení podpory.
2. Příslušné žádosti o podporu budou zamítnuty, jestliže zpracovatelský podnik brání provedení kontroly na místě.
Článek 24
Správní kontroly
1. Správní kontroly mají za cíl zjistit nesrovnalosti, zejména na základě křížových kontrol.
Příslušné orgány provádějí křížové kontroly mezi zemědělskými pozemky uvedenými v souhrnných žádostech o podporu, ve smlouvách a/nebo v prohlášeních o dodávkách a referenčními pozemky zanesenými do systému identifikace zemědělských pozemků k přezkoumání, zda se tyto pozemky jako takové přicházejí v úvahu pro udělení podpory, a to s cílem zamezit neoprávněnému udělování podpor.
2. Pokud z křížových kontrol vyplyne podezření, že došlo k nesrovnalostem, následují další přiměřená správní opatření, a v případě nutnosti kontrola na místě.
Článek 25
Kontroly na místě
1. Kontroly na místě se provádějí bez předchozího ohlášení. Není-li tím ohrožen účel kontroly, je však přípustné předchozí ohlášení, jehož lhůta však musí být omezena na nezbytné minimum. Toto předchozí ohlášení nelze s výjimkou řádně odůvodněných případů provést dříve než 48 hodin před zahájením kontroly.
2. Je-li to vhodné, provádějí se kontroly na místě podle tohoto nařízení zároveň s dalšími kontrolami stanovenými v právních předpisech Společenství.
3. Jestliže kontroly na místě odhalí významné nesrovnalosti v určité zeměpisné oblasti nebo v určitém zpracovatelském podniku, příslušný orgán zvýší počet, frekvenci a rozsah kontrol na místě v daných podnicích v příslušném kalendářním roce i v roce následujícím.
4. Členské státy stanoví kritéria pro výběr vzorků k provedení namátkových kontrol. Jsou-li při kontrole namátkového vzorku zjištěny nesrovnalosti, velikost tohoto vzorku se příslušným způsobem rozšíří.
Článek 26
Kontroly na místě ve zpracovatelských podnicích
1. Příslušné orgány ověřují nejméně jedenkrát za hospodářský rok účetní záznamy o zásobách všech zpracovatelských podniků uvedené v článku 12 a zejména vztah mezi účetními záznamy o zásobách a finančním účetnictvím.
2. Příslušné orgány namátkovým způsobem ověřují doklady finančního účetnictví zpracovatelských podniků.
U nově schválených podniků se však přezkoumávají všechny žádosti podané během prvního roku jejich provozu.
Článek 27
Kontroly na místě u jiných zúčastněných subjektů
1. Příslušné orgány pravidelně provádějí další kontroly u dodavatelů surovin i u hospodářských subjektů, jimž byla dodána sušená krmiva.
Tyto kontroly se týkají:
a)
nejméně 5 % šarží, které byly předmětem žádosti o podporu, s cílem ověřit jejich vysledovatelnost až ke konečnému příjemci;
b)
nejméně 5 % smluv a prohlášení o dodávkách s cílem ověřit, z kterého pozemku pocházejí produkty dodané zpracovatelským podnikům.
2. Příslušný orgán zvolí zúčastněné subjekty, u nichž bude provedena kontrola na místě, na základě analýzy rizik, při níž se zohlední tyto faktory:
a)
částka podpor;
b)
vývoj podpor ve srovnání s předchozím rokem;
c)
výsledky kontrol provedených v předchozích letech;
d)
další parametry, jež stanoví členské státy.
Příslušný orgán každoročně posoudí účinnost parametrů, na jejichž základě byla v předchozích letech provedena analýza rizik.
3. Příslušný orgán pravidelně zaznamenává důvody pro výběr určitého zemědělce pro kontrolu na místě. Inspektor pověřený provedením kontroly na místě musí být před započetím kontroly řádně poučen.
Článek 28
Kontrolní zpráva
1. O každé kontrole na místě je nutno vyhotovit kontrolní zprávu, která obsahuje přesný popis různých aspektů kontroly.
2. Kontrolovaný subjekt má možnost zprávu podepsat a připojit k ní poznámky. Obdrží jedno vyhotovení kontrolní zprávy.
KAPITOLA 6
SNÍŽENÍ A VYLOUČENÍ
Článek 29
Snížení a vyloučení v případech nadhodnocených prohlášení zpracovatelských podniků
Jestliže množství sušeného krmiva uvedené v jedné nebo více žádostech převyšuje množství, pro něž lze udělit podporu podle článku 3, použijí se tato pravidla:
a)
pokud rozdíl zjištěný v žádosti o podporu nepřesahuje 20 % množství, pro něž lze podporu udělit, částka podpory se vypočte na základě množství, na něž lze podporu udělit, a to tak, že se z něj odečte dvojnásobek zjištěného rozdílu;
b)
pokud rozdíl zjištěný v žádosti od podporu přesáhne 20 % množství, pro něž lze podporu udělit, žádost o podporu se zamítne;
c)
pokud rozdíl zjištěný v žádosti o podporu nepřesáhne 20 % množství, pro něž lze podporu udělit, ale takovéto překročení bylo již v témže hospodářském roce zjištěno, žádost o podporu se zamítne;
d)
pokud rozdíl zjištěný v žádosti o podporu přesáhne 20 % množství, pro něž lze podporu udělit, anebo pokud je v průběhu téhož hospodářského roku opětovně zjištěn rozdíl přesahující 20 %, ale nižší než 50 %, podpora se v běžném hospodářském roce neudělí.
Částka, kterou je nutno vrátit, bude stržena z plateb provedených na základě podpor, na které podnik bude mít nárok na základě žádostí o podporu podaných v hospodářských letech následujících po hospodářském roce zjištění.
Je-li zjištěno, že se zpracovatelský podnik dopustil nesrovnalostí uvedených v prvním pododstavci úmyslně, je tomuto příjemci odebrána podpora, na niž by jinak měl nárok v tomto a následujícím hospodářském roce.
Článek 30
Snížení a vyloučení v případě nedodržení určitých podmínek schválení ze strany zpracovatelského podniku a schválených nákupčích
Je-li zjištěno, že účetní záznamy o zásobách nesplňují podmínky podle článku 12, popřípadě nelze-li prokázat spojitost mezi účetními záznamy o zásobách a finančním účetnictvím, bude podpora, o niž zažádal zpracovatelský podnik, snížena v závislosti na předmětných porušeních předpisů o 10 až 30 %, aniž jsou tím dotčena snížení a vyloučení podle článku 29.
Jsou-li tytéž nesrovnalosti opětovně zjištěny v období dvou let od prvního zjištění, příslušný orgán odejme zpracovatelskému podniku schválení na období nejméně jednoho roku, nejvýše však tří hospodářských let.
KAPITOLA 7
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 31
Vyšší moc a mimořádné okolnosti
Případy vyšší moci a mimořádných okolností včetně příslušných důkazů uznaných příslušným orgánem je nutno písemně ohlásit příslušnému orgánu ve lhůtě deseti pracovních dnů ode dne, kdy je to odpovědný vedoucí zpracovatelského podniku schopen učinit.
Článek 32
Další opatření a vzájemná pomoc členských států
1. Členské státy přijmou veškerá další opatření k zajištění řádného uplatnění společné organizace trhu se sušenými krmivy a poskytnou si vzájemnou úřední pomoc při provádění kontrol podle tohoto nařízení. V této souvislosti mohou členské státy v případech, kdy toto nařízení nepředvídá přiměřená snížení či vyloučení, uložit zpracovatelským podnikům či jiným hospodářským subjektům daného odvětví, například zemědělcům a nákupčím, kteří jsou účastníky řízení o udělování podpor, vhodné vnitrostátní sankce, aby se zajistilo dodržování podmínek pro udělování podpor.
2. Členské státy si poskytnou vzájemnou pomoc, aby zajistily účinnost kontrol a umožnily zjišťování pravosti předkládaných dokumentů a/nebo správnosti vyměňovaných údajů.
Článek 33
Sdělení členských států Komisi
1. Členské státy sdělí Komisi na začátku každého čtvrtletí množství sušeného krmiva, pro něž byly v předchozím čtvrtletí předloženy žádosti o podporu podle článku 4 nařízení (ES) č. 1786/2003 rozdělené podle měsíců, v nichž tato množství opustila jednotlivé zpracovatelské podniky.
Členské státy sdělí Komisi každoročně nejpozději do 31. května množství sušeného krmiva, pro něž byl v předchozím hospodářském roce přiznán nárok na podporu.
Sdělení údajů podle prvního a druhého pododstavce se rozdělí podle kategorií uvedených v článku 2 bodu 1). Komise tyto údaje použije ke zjištění, zda bylo dodrženo zaručené maximální množství.
2. Členské státy sdělí Komisi:
a)
každoročně nejpozději do 30. května odhad množství sušených krmiv, která byla k 31. březnu daného roku uskladněna ve zpracovatelských podnicích;
b)
nejpozději do 30. dubna 2005 množství sušených krmiv, která byla k 31. březnu 2005 uskladněna ve zpracovatelských podnicích a vztahují se na ně ustanovení článku 34;
c)
každoročně nejpozději do 31. května počet nových schválení, odebraných schválení a předběžných schválení za předchozí hospodářský rok;
d)
každoročně nejpozději do 31. května statistické údaje podle přílohy III, jež se týkají kontrol provedených v předchozím hospodářském roce v souladu s články 23 až 28, jakož i snížení a vyloučení provedených v témže hospodářském roce v souladu s články 29, 30 a 31;
e)
každoročně nejpozději do 31. května bilanci spotřeby energie využité při výrobě sušených krmiv podle přílohy I a při rozvoji pozemků pro pěstování luštěnin a jiných zelených pícnin podle přílohy II za období předchozího hospodářského roku;
f)
v průběhu měsíce následujícího po konci každého čtvrtletí průměrné obsahy vlhkosti zjištěné v průběhu předchozího čtvrtletí v krmivu určeném k dehydrataci a sdělené zpracovatelskými podniky podle čl. 11 odst. 4;
g)
nejpozději do 1. května 2005 opatření přijatá k provedení nařízení (ES) č. 1786/2003 a tohoto nařízení, zejména sankce zavedené jednotlivými členskými státy podle článku 30 tohoto nařízení.
KAPITOLA 8
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 34
Zásoby k 31. březnu 2005
1. Pro sušená krmiva vyrobená v hospodářském roce 2004/05, která neopustila zpracovatelské podniky nebo některé místo meziskladu podle čl. 3 bodu a) tohoto nařízení do 31. března 2005, lze v hospodářském roce 2005/06 poskytnout podporu podle článku 3 nařízení (ES) č. 603/95, pokud:
a)
tato krmiva splňují podmínky uvedené v článku 3 tohoto nařízení;
b)
v souladu s podmínkami stanovenými v článcích 10 a 11 tohoto nařízení byla pod kontrolou příslušných orgánů vyskladněna z určitého zpracovatelského podniku;
c)
příslušná množství byla zaúčtována v rámci množství zaručených pro jednotlivé členské státy, jež byla těmto státům přidělena na hospodářský rok 2004/2005;
d)
byla nahlášena a schválena v průběhu hospodářského roku 2004/2005.
2. Příslušné orgány členských států přijmou veškerá kontrolní opatření k zajištění dodržování ustanovení odstavce 1.
Článek 35
Nepovinné přechodné období
Členské státy, které zavedou fakultativní přechodné období podle článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003, vyplatí zpracovatelským podnikům podporu určenou k předání producentům podle čl. 71 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1782/2003 na základě množství uznaných pro podporu podle článku 4 nařízení (ES) č. 1786/2003 do horní hranice stanovené v příloze VII bodu D nařízení (ES) č. 1782/2003.
Je-li určitý zpracovatelský podnik zásobován krmivem pocházejícím z jiného členského státu, nebude podpora podle čl. 71 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1782/2003 vyplacena zpracovatelskému podniku, který ji předá producentovi, ledaže se tento producent nachází v členském státě, který uplatňuje nepovinné přechodné období.
Celková částka této podpory a podpory podle nařízení (ES) č. 1786/2003 nesmí přesáhnout maximální výši podpory stanovenou nařízením (ES) č. 603/95 pro celé odvětví.
Podpora podle čl. 71 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1782/2003 se stanoví postupem podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1786/2003 a bude vyplacena zpracovatelským podnikům, které ji do patnácti pracovních dnů předají producentům.
Článek 36
Ustanovení týkající se hospodářského roku 2004/2005
Nařízení (ES) č. 785/95 se zrušuje.
Jeho ustanovení týkající se správy úpravy podpor platná v hospodářském roce 2004/05 však zůstávají v platnosti až do konečného vyúčtování výsledků uvedeného hospodářského roku.
Článek 37
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. dubna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. března 2005.
VERORDNUNG (EG) Nr. 382/2005 DER KOMMISSION
vom 7. März 2005
mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 des Rates über die gemeinsame Marktorganisation für Trockenfutter
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 des Rates vom 29. September 2003 über die gemeinsame Marktorganisation für Trockenfutter (1), insbesondere auf Artikel 20,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 des Rates vom 29. September 2003 mit gemeinsamen Regeln für Direktzahlungen im Rahmen der Gemeinsamen Agrarpolitik und mit bestimmten Stützungsregelungen für Inhaber landwirtschaftlicher Betriebe und zur Änderung der Verordnungen (EWG) Nr. 2019/93, (EG) Nr. 1452/2001, (EG) Nr. 1453/2001, (EG) Nr. 1454/2001, (EG) Nr. 1868/94, (EG) Nr. 1251/1999, (EG) Nr. 1254/1999, (EG) Nr. 1673/2000, (EWG) Nr. 2358/71 und (EG) Nr. 2529/2001 (2), insbesondere auf Artikel 71 Absatz 2 Unterabsatz 2,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Da die Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 die Verordnung (EG) Nr. 603/95 des Rates (3) ersetzt hat, sind neue Durchführungsbestimmungen zu erlassen. Somit ist die Verordnung (EG) Nr. 785/95 der Kommission vom 6. April 1995 mit Durchführungsbestimmungen zu der Verordnung (EG) Nr. 603/95 des Rates über die gemeinsame Marktorganisation für Trockenfutter (4) aufzuheben.
(2)
Aus Gründen der Klarheit sollten bestimmte Begriffe definiert werden.
(3)
Für die betreffenden Erzeugnisse ist unter Berücksichtigung der Kriterien gemäß Artikel 9 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 die nach dem Feuchtigkeits- und Eiweißgehalt bestimmte Mindestqualität festzulegen. Es empfiehlt sich, den Feuchtigkeitsgehalt handelsüblich nach Maßgabe bestimmter Herstellungsverfahren zu differenzieren.
(4)
Trockenfutter, für das bereits eine Beihilfe gemäß Titel IV der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 gezahlt wird, ist von den Beihilfen gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 auszuschließen.
(5)
Nach Artikel 13 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 führen die Mitgliedstaaten eine Kontrollregelung ein, mit der für jedes Verarbeitungsunternehmen und jeden Käufer des zu trocknenden Futters die Einhaltung der in der Verordnung festgelegten Bedingungen überprüft werden kann. Um diese Kontrolle zu erleichtern und damit außerdem der Beihilfeanspruch nur unter bestimmten Voraussetzungen erworben werden kann, ist es erforderlich, dass die genannten Unternehmen und Käufer in einem geeigneten Verfahren zugelassen werden. Mit demselben Zweck sollten auch die erforderlichen, in die Beihilfeanträge, Bestandsbuchhaltungen und Liefererklärungen der Verarbeitungsunternehmen einzutragenden Angaben sowie die sonstigen einzureichenden Belege festgelegt werden.
(6)
Die Einhaltung der an die Qualität des Trockenfutters gestellten Anforderungen muss bei regelmäßiger Entnahme von Stichproben des das Unternehmen verlassenden Fertigerzeugnisses genau kontrolliert werden. Sollten diese Erzeugnisse mit anderen Erzeugnissen vermischt werden, so müssen die Stichproben vor dem Mischen entnommen werden.
(7)
Um zu überprüfen, ob die den Verarbeitungsunternehmen gelieferten Mengen Ausgangserzeugnisse den von diesen ausgelieferten Mengen Trockenfutter entsprechen, müssen die genannten Unternehmen das zu verarbeitende Futter systematisch wiegen und seinen Feuchtigkeitsgehalt bestimmen.
(8)
Damit sich das zu verarbeitende Futter leichter absetzen lässt und außerdem die zuständigen Behörden die zur Überprüfung des Beihilfeanspruchs notwendigen Kontrollen durchführen können, müssen die zwischen den Verarbeitungsunternehmen und den Landwirten geschlossenen Verträge vor Lieferung der Ausgangserzeugnisse ausgefertigt und den zuständigen Behörden zur Schätzung des voraussichtlichen Herstellungsumfangs vor einem bestimmten Termin vorgelegt werden. Daher ist es unerlässlich, dass die Verträge schriftlich ausgefertigt werden und insbesondere das Datum des Vertragsabschlusses, das betreffende Wirtschaftsjahr, Name und Anschrift der Vertragspartner, Art des zu trocknenden Erzeugnisses und die landwirtschaftlichen Parzellen ausweisen, von denen das zu verarbeitende Futter stammt.
(9)
In bestimmten Fällen kommen die Verträge nicht zur Anwendung und müssen die Verarbeitungsunternehmen Liefererklärungen gemäß den Bedingungen ausstellen, die für die Verträge gelten.
(10)
Damit die Beihilferegelung einheitlich angewendet wird, müssen die Einzelheiten der Zahlungen geregelt werden.
(11)
Gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 in Verbindung mit dem integrierten Verwaltungs- und Kontrollsystem gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 sind mehrere, auf die einzelnen Teile der Herstellungsverfahren verteilte Kontrollen durchzuführen. Daher empfiehlt es sich, die die Identifizierung der jeweiligen landwirtschaftlichen Nutzflächen betreffenden und die im Rahmen dieses Systems durchzuführenden Kontrollen miteinander zu verknüpfen.
(12)
Da es sich um eine in Anhang V der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 genannte Regelung handelt, sollten die zuständigen Behörden die in den Verträgen und/oder Erklärungen genannten landwirtschaftlichen Parzellen den Parzellen gegenüberstellen, die die Erzeuger in ihren Sammelanträgen angeben, um zu vermeiden, dass Beihilfen zu Unrecht gewährt werden.
(13)
Damit die Bedingungen der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 und der vorliegenden Verordnung insbesondere hinsichtlich des Beihilfeanspruchs eingehalten werden, sollten zur Unterbindung von Missbrauch unter Beachtung des Verhältnismäßigkeitsprinzips und unter Berücksichtigung bestimmter Probleme infolge höherer Gewalt sowie außergewöhnlicher Umstände bestimmte Beihilfekürzungen und -ausschlüsse eingeführt werden. Die Kürzungen und Ausschlüsse sollten je nach Schwere der festgestellten Unregelmäßigkeit gestaffelt sein und bis zum vollständigen Ausschluss von der Beihilfe während eines bestimmten Zeitraums reichen.
(14)
Damit der Trockenfuttermarkt reibungslos verwaltet werden kann, sind der Kommission regelmäßig bestimmte Angaben zu übermitteln.
(15)
Zur Vorbereitung des Berichtes über den Sektor, der gemäß Artikel 23 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 im Jahr 2008 vorzulegen ist, sind Mitteilungen über die Futterflächen und den Energieverbrauch bei der Trockenfuttererzeugung einzuführen.
(16)
Gemäß Artikel 21 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 ist eine Übergangsmaßnahme betreffend die am 31. März 2005 vorhandenen Bestände zu erlassen.
(17)
Findet die fakultative Übergangszeit gemäß Artikel 71 der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 Anwendung, so sind die Bedingungen für die in demselben Artikel genannte Beihilfe festzulegen.
(18)
Die Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 gilt ab dem 1. April 2005, dem Beginn des Wirtschaftsjahres 2005/06. Die vorliegende Verordnung muss somit ab demselben Zeitpunkt gelten.
(19)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des gemeinsamen Verwaltungsausschusses für Getreide und Direktzahlungen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
KAPITEL 1
GEGENSTAND, BEGRIFFSBESTIMMUNGEN UND BEDINGUNGEN FÜR DIE BEIHILFEFÄHIGKEIT
Artikel 1
Gegenstand
Mit dieser Verordnung werden die Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 über die gemeinsame Marktorganisation für Trockenfutter festgelegt.
Artikel 2
Begriffsbestimmungen
Im Sinne dieser Verordnung bedeuten:
1.
„Trockenfutter“ die in Artikel 1 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 genannten Erzeugnisse, die wie folgt unterschieden werden:
a)
„künstlich getrocknetes Futter“ sind die durch künstliche Wärmetrocknung getrockneten Erzeugnisse gemäß Artikel 1 Buchstabe a) Unterabsätze 1 und 3 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003; dazu gehört „ähnliches Futter“, das alles krautige Futter des KN-Codes 1214 90 90 ist, das durch künstliche Wärmetrocknung getrocknet wurde, insbesondere:
-
krautige Hülsenfrüchte,
-
Gräser,
-
das Getreide, grün geerntet, ganze Pflanze, unvollständig gereifte Körner, das in Anhang IX Nummer I der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 aufgeführt ist;
b)
„sonnengetrocknetes Futter“ sind die anders als künstlich getrockneten und gemahlenen Erzeugnisse gemäß Artikel 1 Buchstabe a) Unterabsätze 2 und 4 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003;
c)
„Eiweißkonzentrate“ sind die Erzeugnisse gemäß Artikel 1 Buchstabe b) Unterabsatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003;
d)
„künstlich getrocknete Erzeugnisse“ sind die Erzeugnisse gemäß Artikel 1 Buchstabe b) Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003;
2.
„Verarbeitungsunternehmen“ das vom zuständigen Mitgliedstaat ordnungsgemäß zugelassene Unternehmen zur Verarbeitung von Trockenfutter gemäß Artikel 7 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003, in dem
a)
entweder die künstliche Trocknung von Frischfutter unter Benutzung eines Trockners, der folgende Voraussetzungen erfüllt:
-
Lufttemperatur beim Lufteintritt nicht unter 250 oC. Diese Anforderung gilt jedoch nicht für Bandtrockner mit einer Lufteintrittstemperatur von mindestens 110 oC, die vor dem Wirtschaftsjahr 1999/2000 zugelassen wurden,
-
Durchgangsdauer des zur Trocknung bestimmten Futters nicht länger als drei Stunden,
-
bei Trocknungen in Futterlagen, Dicke jeder Lage höchstens ein Meter;
b)
oder das Mahlen von sonnengetrocknetem Futter
c)
oder die Herstellung von Eiweißkonzentraten stattfindet;
3.
„Käufer von zur Trocknung und/oder zum Vermahlen bestimmtem Futter“ die vom zuständigen Mitgliedstaat ordnungsgemäß zugelassene natürliche oder juristische Person gemäß Artikel 10 Buchstabe c) Ziffer iii) der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003, die bei den Erzeugern Frischfutter kauft und dieses an die Verarbeitungsunternehmen liefert;
4.
„Partie“ eine bestimmte Menge Futter von einheitlicher Zusammensetzung und Feuchtigkeit sowie von einheitlichem Eiweißgehalt, die den Verarbeitungsbetrieb in einem Mal verlassen hat;
5.
„Mischung“ ein zur Tierernährung bestimmtes Erzeugnis, das Trockenfutter, das vom Verarbeitungsunternehmen getrocknet und/oder gemahlen worden ist, und Zusatzstoffe enthält.
„Zusatzstoffe“ sind Erzeugnisse anderer Art als Trockenfutter, einschließlich Bindemittel, oder derselben Art, die anderswo getrocknet und/oder gemahlen worden sind.
Ein getrocknetes Futtermittel, das Zusatzstoffe bis zu 3 % des Gesamtgewichts des Enderzeugnisses enthält, gilt jedoch nicht als Mischung, wenn der Gesamtstickstoffgehalt, bezogen auf die Trockenmasse des Zusatzstoffes, 2,4 % nicht übersteigt;
6.
„landwirtschaftliche Parzellen“ Parzellen, die gemäß dem im integrierten Verwaltungs- und Kontrollsystem vorgesehenen System zur Identifizierung der landwirtschaftlichen Parzellen gemäß den Artikeln 18 und 20 der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 und Artikel 6 der Verordnung (EG) Nr. 796/2004 der Kommission (5) identifiziert worden sind;
7.
„Sammelantrag“ der Beihilfeantrag gemäß Artikel 22 der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 sowie den Artikeln 12 und 14 der Verordnung (EG) Nr. 796/2004;
8.
„Endempfänger einer Partie Trockenfutter“ die letzte Person, die diese Partie in derselben Form erhalten hat, die sie beim Verlassen des Verarbeitungsunternehmens hatte, um das Trockenfutter zu verarbeiten oder es zur Tierfütterung zu verwenden.
Artikel 3
Beihilfefähige Erzeugnisse
Im Sinne dieser Verordnung kommt für die Beihilfe gemäß Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 das Trockenfutter in Betracht, das den Anforderungen für die Vermarktung als Futtermittel genügt und
a)
das Gelände des Verarbeitungsunternehmens oder, wenn es nicht innerhalb dieses Geländes gelagert werden kann, einen beliebigen Ort der Zwischenlagerung außerhalb dieses Geländes, der genügend Sicherheiten für die Kontrolle des gelagerten Futters bietet und von der zuständigen Behörde zuvor anerkannt worden ist, in unverändertem Zustand oder als Mischung verlässt;
b)
zum Zeitpunkt des Verlassens des Verarbeitungsunternehmens folgende Merkmale aufweist:
i)
Höchstgehalt an Feuchtigkeit:
-
12 % für sonnengetrocknetes Futter, künstlich getrocknetes und anschließend gemahlenes Futter, Eiweißkonzentrate und künstlich getrocknete Erzeugnisse,
-
14 % für anderes künstlich getrocknetes Futter;
ii)
gesamter Roheiweißmindestgehalt in Bezug auf die Trockenmasse:
-
15 % für künstlich getrocknetes Futter, sonnengetrocknetes Futter und künstlich getrocknete Erzeugnisse,
-
45 % für Eiweißkonzentrate.
Der Beihilfeanspruch ist auf die Erzeugnismengen begrenzt, die durch Trocknung von Futter gewonnen wurden, das auf Parzellen erzeugt wurde, die im Sinne von Artikel 51 der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 landwirtschaftlich genutzt werden.
Artikel 4
Ausschluss
Von der Beihilfe gemäß Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 ausgeschlossen ist Futter, das von Flächen stammt, für die eine Beihilferegelung gemäß Titel IV der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 gilt.
Auf den Flächen, für die eine Beihilfe für Saatgut gemäß Titel IV Kapitel 9 der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 gezahlt wird, ist der Ausschluss von der Beihilfe für die Verarbeitung zu Trockenfutter jedoch auf die Futterpflanzen begrenzt, deren Körner geerntet worden sind.
Außerdem kann die Beihilfe für die Verarbeitung zu Trockenfutter für diejenigen Flächen gezahlt werden, für die eine Flächenzahlung für landwirtschaftliche Kulturpflanzen gemäß Titel IV Kapitel 10 der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 gewährt wird, sofern sie gemäß den örtlichen Bedingungen ganzflächig mit Kulturpflanzen eingesät worden sind.
KAPITEL 2
VERARBEITUNGSUNTERNEHMEN UND KÄUFER VON ZUR TROCKNUNG UND/ODER ZUM VERMAHLEN BESTIMMTEM FUTTER
Artikel 5
Zulassung der Verarbeitungsunternehmen
Für die Zulassung gemäß Artikel 2 Nummer 2 muss das Verarbeitungsunternehmen
a)
der zuständigen Behörde eine Akte übermitteln, die Folgendes enthält:
i)
die Beschreibung des Geländes des Verarbeitungsunternehmens, insbesondere mit Angabe der Orte, an denen die zur Verarbeitung bestimmten Erzeugnisse in Empfang genommen werden, der Orte, an denen das Trockenfutter das Gelände verlässt, der Orte, an denen die zur Verarbeitung verwendeten Erzeugnisse und die Enderzeugnisse gelagert werden, sowie der Orte der Verarbeitungsanlagen,
ii)
die Beschreibung der technischen Anlagen zur Durchführung der Arbeiten gemäß Artikel 2 Nummer 2, insbesondere der Öfen zur künstlichen Trocknung und der Mahlvorrichtungen - mit Angabe der stündlichen Verdampfungskapazität und der Arbeitstemperatur - und der Waagen,
iii)
das Verzeichnis der vor oder während des Verfahrens der künstlichen Trocknung verwendeten Zusatzstoffe und das nicht erschöpfende Verzeichnis der anderen bei der Herstellung verwendeten Erzeugnisse und der Enderzeugnisse,
iv)
die Muster der Bücher für die Bestandsbuchhaltung gemäß Artikel 12;
b)
seine auf dem neuesten Stand gehaltene Bestands- und Finanzbuchhaltung der zuständigen Behörde zur Verfügung halten;
c)
die Kontrollmaßnahmen erleichtern;
d)
die Vorschriften der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 und der vorliegenden Verordnung beachten.
Im Fall einer Änderung einer oder mehrerer Angaben in der in Unterabsatz 1 Buchstabe a) genannten Akte benachrichtigt das Verarbeitungsunternehmen die zuständige Behörde innerhalb von zehn Kalendertagen, um sich seine Zulassung bestätigen zu lassen.
Artikel 6
Zulassung der Käufer von zur Trocknung und/oder zum Vermahlen bestimmtem Futter
Für die Zulassung gemäß Artikel 2 Nummer 3 muss der Käufer von zur Trocknung und/oder Vermahlung bestimmtem Futter
a)
über die betreffenden Erzeugnisse eine Bestandsbuchhaltung führen, der je Erzeugnis mindestens die täglichen An- und Verkäufe und für jede Partie die Menge, die Bezugnahme auf den mit dem Erzeuger, der das Erzeugnis geliefert hat, geschlossenen Vertrag sowie gegebenenfalls das Bestimmungsverarbeitungsunternehmen zu entnehmen sind;
b)
seine auf dem neuesten Stand gehaltene Bestands- und Finanzbuchhaltung der zuständigen Behörde zur Verfügung halten;
c)
die Kontrollmaßnahmen erleichtern;
d)
die Vorschriften der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 und der vorliegenden Verordnung beachten.
Artikel 7
Erteilung und Entzug der Zulassungen
Die Zulassungen gemäß Artikel 2 Nummern 2 und 3 werden von den Interessenten vor Beginn des Wirtschaftsjahres beantragt.
Die Zulassungen werden von der zuständigen Behörde jedes Mitgliedstaats vor Beginn des Wirtschaftsjahres erteilt. In außergewöhnlichen Fällen kann die zuständige Behörde während eines Zeitraums, der zwei Monate nach Beginn des betreffenden Wirtschaftsjahres nicht überschreitet, eine vorläufige Zulassung erteilen. In diesen Fällen gilt das Unternehmen als zugelassen, bis die zuständige Behörde die endgültige Zulassung erteilt.
Unbeschadet des Artikels 30 entzieht die zuständige Behörde die Zulassung, wenn eine oder mehrere der Bedingungen des Artikels 5 oder 6 nicht mehr erfüllt sind, es sei denn, das Verarbeitungsunternehmen bzw. der Käufer von zur Trocknung und/oder zum Vermahlen bestimmtem Futter trifft innerhalb einer entsprechend der Schwere des Problems festzusetzenden Frist die erforderlichen Vorkehrungen, um den vorgenannten Bedingungen wieder zu entsprechen.
Artikel 8
Verpflichtungen bei der Herstellung des Futters
Stellt ein Verarbeitungsunternehmen sowohl künstlich getrocknetes Futter und/oder Eiweißkonzentrate als auch sonnengetrocknetes Futter her, so
a)
muss künstlich getrocknetes Futter in anderen Räumen oder an anderen Orten als sonnengetrocknetes Futter hergestellt werden;
b)
müssen die aus beiden Tätigkeiten gewonnenen Erzeugnisse an verschiedenen Orten gelagert werden;
c)
ist es untersagt, innerhalb des Unternehmens ein zu einer dieser Gruppen gehörendes Erzeugnis mit einem zur anderen Gruppe gehörenden Erzeugnis zu mischen.
Artikel 9
Verpflichtungen bei der Ein- und Auslagerung der Erzeugnisse
Bevor das Verarbeitungsunternehmen andere Erzeugnisse als zur Trocknung und/oder zum Vermahlen bestimmtes Futter in sein Gelände verbringt, um Mischungen herzustellen, unterrichtet es die zuständige Behörde des betreffenden Mitgliedstaats unter Angabe von Art und Menge der verbrachten Erzeugnisse.
Betrifft diese Verbringung Futter, das von einem anderen Verarbeitungsunternehmen getrocknet und/oder gemahlen worden ist, so unterrichtet das Unternehmen die zuständige Behörde auch über Ursprung und Bestimmung des Futters. In diesem Fall muss die Verbringung unter Kontrolle der zuständigen Behörde und gemäß den von ihr festgelegten Bedingungen erfolgen.
Trockenfutter, das ein Verarbeitungsunternehmen verlassen hat, darf nur im Hinblick auf seine neue Aufmachung unter Kontrolle der zuständigen Behörde und unter den von ihr festgesetzten Bedingungen wieder in dieses Unternehmen verbracht werden.
Alle in das Gelände des Verarbeitungsunternehmens im Sinne dieses Artikels verbrachten oder wiederverbrachten Erzeugnisse dürfen nicht zusammen mit demjenigen Futter gelagert werden, das von dem betreffenden Unternehmen getrocknet und/oder vermahlen wird. Außerdem sind sie in der Bestandsbuchhaltung gemäß Artikel 12 Absatz 1 anzugeben.
Artikel 10
Feststellung des Gewichts, Probenahme und Analyse des Trockenfutters
(1) Die Probenahme und die Feststellung des Gewichts des Trockenfutters gemäß Artikel 13 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 werden vom Verarbeitungsunternehmen zum Zeitpunkt der Auslieferung des Trockenfutters aus dem Unternehmen vorgenommen.
Wird das Trockenfutter im Verarbeitungsunternehmen jedoch gemischt, so werden die Probenahme und die Feststellung des Gewichts vor der Mischung vorgenommen.
Erfolgt die Mischung vor oder während der Trocknung, so wird nach der Trocknung eine Probe genommen; dazu wird ein Vermerk erstellt, aus dem hervorgeht, dass es sich um eine Mischung handelt, und in dem die Art des Zusatzstoffes, seine Bezeichnung, sein Gesamtstickstoffgehalt, bezogen auf die Trockenmasse, und sein prozentualer Anteil im Enderzeugnis angegeben sind.
(2) Die zuständige Behörde kann verlangen, dass jedes Verarbeitungsunternehmen sie mindestens zwei Arbeitstage im Voraus darüber unterrichtet, wann das Trockenfutter ausgeliefert oder gemischt wird, wobei die genauen Daten und Mengen anzugeben sind, damit sie die notwendigen Kontrollen durchführen kann.
Die zuständige Behörde nimmt regelmäßig Probenahmen und Gewichtsfeststellungen vor, die sich auf mindestens 5 % des Gewichts des von dem Unternehmen je Wirtschaftsjahr ausgelieferten Trockenfutters und auf mindestens 5 % des Gewichts des Trockenfutters beziehen, das in jedem Wirtschaftsjahr gemischt wird.
(3) Der Gehalt an Feuchtigkeit und an Gesamtroheiweiß gemäß Artikel 3 wird durch Probenahme bei vom Verarbeitungsunternehmen ausgelieferten Partien von höchstens 110 Tonnen Trockenfutter oder bei in diesem Unternehmen hergestellten Mischungen nach der Methode bestimmt, die in den Richtlinien 76/371/EWG (6), 71/393/EWG (7) und 72/199/EWG (8) der Kommission festgelegt ist.
Werden mehrere Partien von einheitlicher Qualität, d. h. gleicher Futterzusammensetzung sowie gleichem Feuchtigkeits- und Roheiweißgehalt mit einem Gewicht von höchstens 110 Tonnen ausgeliefert oder gemischt, so wird bei jeder Partie eine Probe genommen. Die Analyse wird jedoch an einer repräsentativen Mischung dieser Proben vorgenommen.
Artikel 11
Abwiegen des Futters und Messung des Feuchtigkeitsgehalts des zur Trocknung bestimmten Futters
(1) Die Verarbeitungsunternehmen ermitteln für das zur Trocknung bestimmte Futter und für das zur Verarbeitung gelieferte sonnengetrocknete Futter die Liefermengen durch systematisches Abwiegen.
(2) Diese Verpflichtung zum systematischen Abwiegen gilt nicht, wenn die Erzeugung des betreffenden Unternehmens 1 000 Tonnen pro Wirtschaftsjahr nicht überschreitet und dieses Unternehmen der zuständigen Behörde des Mitgliedstaats nachweist, dass es nicht über die Möglichkeit verfügt, eine in einem Umkreis von 5 km gelegene öffentliche Waage zu benutzen. In diesem Fall können die gelieferten Mengen durch Anwendung jeder anderen von der genannten zuständigen Behörde im Voraus genehmigten Methode ermittelt werden.
(3) Der durchschnittliche Feuchtigkeitsgehalt der zur Trocknung bestimmten Futtermengen wird durch Vergleich der zu verarbeitenden Mengen mit den Mengen an Enderzeugnissen ermittelt.
(4) Vor Ende des ersten Monats jedes Quartals teilen die Verarbeitungsunternehmen der zuständigen Behörde den in Absatz 3 genannten durchschnittlichen Feuchtigkeitsgehalt mit, der in dem vorangegangenen Quartal bei dem von ihnen verarbeiteten, zur künstlichen Trocknung bestimmten Futter festgestellt wurde.
Artikel 12
Bestandsbuchhaltung der Verarbeitungsunternehmen
(1) Die Bestandsbuchhaltung der Verarbeitungsunternehmen gemäß Artikel 10 Buchstabe a) der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 wird in Verbindung mit der Finanzbuchhaltung erstellt und ermöglicht die tägliche Überwachung folgender Mengen:
a)
der Erzeugnismengen, die zur künstlichen Trocknung und/ oder zum Vermahlen in Empfang genommen werden, wobei für jeden Empfang Folgendes anzugeben ist:
-
das Datum des Empfangs,
-
die jeweilige Menge,
-
die gemäß Artikel 1 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 aufgeführte(n) Art(en) des zur künstlichen Trocknung bestimmten Futters und gegebenenfalls des sonnengetrockneten Futters,
-
der bei dem zur Trocknung bestimmten Futter festgestellte Feuchtigkeitsgehalt;
-
die Aktenzeichen des Vertrags und/oder der Liefererklärung gemäß Artikel 14 bzw. 15 dieser Verordnung;
b)
die erzeugten Mengen und die Mengen von jedem anderen Zusatzstoff, der gegebenenfalls bei der Herstellung verwendet wurde;
c)
die ausgelagerten Mengen unter Angabe des Auslagerungsdatums sowie des festgestellten Feuchtigkeitsgehalts und Eiweißgehalts für jede Partie;
d)
die Trockenfuttermengen, für die das Verarbeitungsunternehmen bereits die Beihilfe erhalten hat, und die auf das Gelände des Unternehmens verbracht oder wiederverbracht werden;
e)
die Trockenfutterbestände am Ende jedes Wirtschaftsjahres;
f)
die Erzeugnisse, die mit den Futtermitteln, die vom Unternehmen getrocknet und/oder vermahlen worden sind, gemischt oder ihnen zugesetzt wurden, mit Angabe ihrer Art, Bezeichnung, ihres Gesamtstickstoffgehalts, bezogen auf die Trockenmasse und ihres prozentualen Anteils im Enderzeugnis.
(2) Die Verarbeitungsunternehmen führen für künstlich getrocknetes Futter, sonnengetrocknetes Futter, Eiweißkonzentrate und künstlich getrocknete Erzeugnisse jeweils eine gesonderte Bestandsbuchhaltung.
(3) Falls ein Unternehmen auch andere Erzeugnisse als Trockenfutter künstlich trocknet oder behandelt, führt es für diese anderen Trocknungs- oder Behandlungstätigkeiten getrennte Bücher.
Artikel 13
Belege für die Bestandsbuchhaltung
(1) Auf Aufforderung der zuständigen Behörde reichen die Verarbeitungsunternehmen insbesondere folgende Belege ein:
a)
die Angaben, die es gestatten, die Erzeugungskapazität des Unternehmens zu bestimmen;
b)
die Angabe des zu Beginn und am Ende der Erzeugung in dem Unternehmen vorhandenen Brennstoffbestands;
c)
die Rechnungen über den Kauf von Brennstoff und die Angaben über den Stromverbrauch im Produktionszeitraum;
d)
die Angabe der Betriebsstunden der Trocknungsanlagen und, bei sonnengetrockneten Futtermitteln, der Zerkleinerer;
e)
eine vollständige Bilanz des Energieverbrauchs gemäß Anhang I,
f)
die Verträge und/oder die Liefererklärungen.
(2) Die Verarbeitungsunternehmen, die ihre Erzeugnisse verkaufen, reichen bei der zuständigen Behörde zusätzlich zu den in Absatz 1 genannten Belegen die Rechnungen über den Ankauf des zur Trocknung und/oder zum Vermahlen bestimmten Futters sowie die Rechnungen über den Verkauf des Trockenfutters ein, wobei insbesondere Menge und Zusammensetzung des verkauften Erzeugnisses sowie Name und Anschrift des Käufers anzugeben sind.
Die Unternehmen, die die Erzeugung ihrer Mitglieder verarbeiten und ihnen Trockenfutter liefern, reichen bei der zuständigen Behörde zusätzlich zu den in Absatz 1 genannten Belegen die von der zuständigen Behörde zugelassenen Auslieferungsscheine oder sonstigen Buchhaltungsbelege ein, wobei insbesondere Menge und Zusammensetzung des gelieferten Erzeugnisses sowie die Namen der Empfänger anzugeben sind.
Die Unternehmen, die Trockenfutter für Rechnung des Landwirts herstellen und ihm diese Erzeugung liefern, reichen bei der zuständigen Behörde zusätzlich zu den in Absatz 1 genannten Belegen die Rechnungen über die Herstellungskosten ein, wobei insbesondere Menge und Zusammensetzung des erzeugten Trockenfutters sowie der Name des Landwirts anzugeben sind.
KAPITEL 3
VERTRÄGE UND LIEFERERKLÄRUNGEN
Artikel 14
Verträge
(1) Außer den in Artikel 12 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 vorgesehenen Angaben enthält jeder Vertrag gemäß Artikel 10 Buchstabe c) Ziffern i) und iii) der vorgenannten Verordnung insbesondere:
a)
die Namen, Vornamen und Anschriften der Vertragsparteien;
b)
das Datum des Vertragsabschlusses;
c)
das betreffende Wirtschaftsjahr;
d)
die Art(en) und die voraussichtliche Menge des zur Verarbeitung bestimmten Futters;
e)
die Identifizierung der landwirtschaftlichen Parzelle(n), auf der bzw. denen das zur Verarbeitung bestimmte Futter angebaut wird, unter Bezugnahme auf den Sammelantrag, in dem diese Parzellen gemäß Artikel 14 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 796/2004 angegeben worden sind, und in den Fällen, in denen vor der Hinterlegung des Sammelantrags ein Vertrag geschlossen oder eine Lieferung getätigt wurde, die Verpflichtung, diese Parzellen im Sammelantrag anzugeben.
(2) Führt ein Verarbeitungsunternehmen einen mit einem unabhängigen landwirtschaftlichen Erzeuger oder mit einem oder mehreren der eigenen Mitglieder geschlossenen Werkvertrag gemäß Artikel 12 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 durch, so enthält dieser Vertrag außerdem:
a)
das auszuliefernde Enderzeugnis,
b)
die vom Erzeuger zu tragenden Kosten.
Artikel 15
Liefererklärungen
(1) Im Fall eines Unternehmens, das seine eigene Produktion oder, bei einem Zusammenschluss, die Produktion seiner Mitglieder verarbeitet hat, wird eine Liefererklärung verfasst, die zumindest folgende Angaben enthält:
a)
Zeitpunkt der Lieferung oder gegebenenfalls voraussichtlicher Zeitpunkt, falls die Lieferung stattfindet, nachdem die Liefererklärung den zuständigen Behörden vorgelegt worden ist;
b)
die bezogenen oder zu beziehenden Futtermengen;
c)
die Art(en) des zur Verarbeitung bestimmten Futters;
d)
gegebenenfalls Name und Anschrift des liefernden Mitglieds des Zusammenschlusses;
e)
die Identifizierung der landwirtschaftlichen Parzelle(n), auf der bzw. denen das zur Verarbeitung bestimmte Futter angebaut wird, unter Bezugnahme auf den Sammelantrag, in dem diese Parzellen gemäß Artikel 14 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 796/2004 angegeben worden sind, und in den Fällen, in denen vor der Hinterlegung des Sammelantrags ein Vertrag geschlossen oder eine Liefererklärung abgegeben wurde, die Verpflichtung, diese Parzellen im Sammelantrag anzugeben.
(2) Im Fall eines Unternehmens, das von einem zugelassenen Käufer versorgt wird, wird eine Liefererklärung verfasst, die zumindest folgende Angaben enthält:
a)
Identität des zugelassenen Käufers;
b)
Zeitpunkt der Lieferung oder gegebenenfalls vorläufiger Zeitpunkt, falls die Lieferung stattfindet, nachdem die Liefererklärung den zuständigen Behörden vorgelegt wurde;
c)
die bezogenen oder zu beziehenden Futtermengen, die nach den mit den Käufern und Erzeugern geschlossenen Verträgen unter Angabe der Aktenzeichen dieser Verträge aufgeschlüsselt wurden;
d)
die Art(en) des zur Verarbeitung bestimmten Futters;
e)
die Identifizierung der landwirtschaftlichen Parzelle(n), auf der bzw. denen das zur Verarbeitung bestimmte Futter angebaut wird, unter Bezugnahme auf den Sammelantrag, in dem diese Parzellen gemäß Artikel 14 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 796/2004 angegeben worden sind, und in den Fällen, in denen vor der Hinterlegung des Sammelantrags ein Vertrag geschlossen oder eine Liefererklärung abgegeben wurde, die Verpflichtung, diese Parzellen im Sammelantrag anzugeben.
Artikel 16
Zeitpunkt des Vertrags bzw. der Erklärung
Die Verträge und die Liefererklärungen in den Artikeln 14 und 15 werden mindestens zwei Arbeitstage vor dem Lieferzeitpunkt schriftlich ausgefertigt.
Die Mitgliedstaaten können jedoch eine Frist von zwischen zwei und acht Arbeitstagen vor dem Lieferzeitpunkt vorsehen.
Artikel 17
Mitteilungen
Die Verarbeitungsunternehmen und die Käufer von zur Trocknung oder zum Vermahlen bestimmtem Futter übermitteln der zuständigen Behörde spätestens am 15. jedes Monats eine zusammenfassende Liste der im Vormonat geschlossenen Verträge und verfassten Liefererklärungen.
Die Liste enthält insbesondere:
a)
die Identität des Vertragspartners des Verarbeitungsunternehmens oder des zugelassenen Käufers bzw. des Erklärenden im Fall eines Unternehmens, das seine eigene Erzeugung verarbeitet bzw. eines Zusammenschlusses, der die Erzeugung seiner Mitglieder verarbeitet;
b)
den Zeitpunkt des Vertrags bzw. der Liefererklärung;
c)
die Identifikationsnummern der landwirtschaftlichen Parzellen;
d)
die Verweise auf den betreffenden Sammelantrag.
Die zuständige Behörde kann die Übermittlung der Liste auf elektronischem Wege verlangen.
KAPITEL 4
BEIHILFEANTRÄGE UND ZAHLUNG DER BEIHILFE
Artikel 18
Zeitpunkt der Stellung der Beihilfeanträge
(1) Um in den Genuss der Beihilfe gemäß Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 zu gelangen, muss das Verarbeitungsunternehmen spätestens 45 Tage nach dem Ende eines betreffenden Monats einen Beihilfeantrag für die während dieses Monats aus diesem Unternehmen erfolgten Auslieferungen stellen.
(2) Außer im Falle höherer Gewalt oder außergewöhnlicher Umstände
a)
wird bei Stellung eines Antrags nach Ablauf der in Absatz 1 genannten Frist der Beihilfebetrag, auf den das Unternehmen bei fristgerechter Antragstellung Anspruch gehabt hätte, für jeden Arbeitstag um 1 % gekürzt;
b)
ist der Antrag unzulässig, wenn die Verspätung mehr als 25 Kalendertage beträgt.
(3) Außer im Falle höherer Gewalt oder außergewöhnlicher Umstände darf kein für ein Wirtschaftsjahr gestellter Beihilfeantrag nach dem 15. April des Jahres eingereicht werden, das dem Ende dieses Wirtschaftsjahres folgt.
Artikel 19
Inhalt der Anträge
(1) Der Beihilfeantrag enthält mindestens folgende Angaben:
a)
Name, Vorname, Anschrift und Unterschrift des Antragstellers;
b)
die nach Partien aufgeschlüsselte Menge, für die die Beihilfe beantragt wird;
c)
das Datum, an dem jede Partie das Unternehmen verlassen hat;
d)
die Angabe, dass gemäß Artikel 10 Absatz 3 zum Zeitpunkt der Auslieferung aus dem Verarbeitungsunternehmen bzw. der Mischung des erzeugten Trockenfutters im Verarbeitungsunternehmen Proben je Partie entnommen wurden, und jede zur Identifizierung dieser Proben erforderliche Angabe;
e)
die Angabe aller etwaigen Zusatzstoffe je Partie, mit Angabe ihrer Art, Bezeichnung, ihres Gesamtstickstoffgehalts, bezogen auf die Trockenmasse, und ihres prozentualen Anteils im Enderzeugnis;
f)
im Fall einer Mischung die Angabe je Partie des Gesamtroheiweißgehalts des vom Unternehmen getrockneten Futters, das in der Mischung enthalten ist, nach Abzug des Gesamtstickstoffgehalts der Zusatzstoffe.
(2) Die einem Unternehmen zu gewährende Beihilfe betrifft nur Futtermittel, die dort getrocknet und/oder vermahlen worden sind, nach Abzug des Gewichts aller Zusatzstoffe.
Artikel 20
Vorschüsse
(1) Um in den Genuss des Vorschusses gemäß Artikel 7 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 zu kommen, fügt der Antragsteller dem Beihilfeantrag eine Bescheinigung bei, der zufolge die in demselben Absatz genannte Sicherheit geleistet worden ist.
(2) Die Mitgliedstaaten treffen die zur Überprüfung des Beihilfeanspruchs erforderlichen Maßnahmen innerhalb von 90 Tagen nach der Antragstellung.
Artikel 21
Endgültiger Beihilfebetrag
(1) Die Kommission setzt den endgültigen Beihilfebetrag gemäß Artikel 4 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 nach dem Verfahren des Artikels 18 Absatz 2 derselben Verordnung fest. Dieser Betrag wird anhand der einzelstaatlichen Mitteilungen gemäß Artikel 33 Absatz 1 Unterabsatz 2 der vorliegenden Verordnung berechnet.
(2) Sollte sich infolge späterer Überprüfungen herausstellen, dass ein oder mehrere Mitgliedstaaten eine zweite, hinreichend begründete Mitteilung gemäß Artikel 33 Absatz 1 Unterabsatz 2 zwecks Berichtigung der Erstmitteilung nach oben übermitteln, so ist dieser Zweitmitteilung nur Rechnung zu tragen, wenn der auf der Grundlage der Erstmitteilung berechnete endgültige Beihilfebetrag nicht betroffen ist. Die in Anwendung der vorgenannten Regelung nicht berücksichtigten Trockenfuttermengen werden dann auf das folgende Wirtschaftsjahr übertragen.
(3) Der in Artikel 7 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 genannte Restbetrag wird gegebenenfalls innerhalb der 60 Kalendertage nach dem Tag gezahlt, an dem die Kommission den endgültigen Beihilfebetrag für das betreffende Wirtschaftsjahr im Amtsblatt der Europäischen Union bekannt gibt.
Artikel 22
Wechselkurs
Der maßgebliche Tatbestand für den auf die Beihilfe gemäß Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 anwendbaren Wechselkurs tritt am ersten Tag des Monats ein, in dem die Auslieferung des Trockenfutters einer bestimmten Partie aus dem zugelassenen Verarbeitungsunternehmen erfolgt.
KAPITEL 5
KONTROLLEN
Artikel 23
Allgemeine Kontrollgrundsätze
(1) Die in dieser Verordnung geregelten Verwaltungskontrollen und Vor-Ort-Kontrollen werden so durchgeführt, dass zuverlässig geprüft werden kann, ob die Voraussetzungen für die Gewährung der Beihilfen eingehalten wurden.
(2) Die betreffenden Beihilfeanträge werden abgelehnt, falls das Verarbeitungsunternehmen die Durchführung einer Vor-Ort-Kontrolle unmöglich macht.
Artikel 24
Verwaltungskontrollen
(1) Die Verwaltungskontrollen müssen es gestatten, dass Unregelmäßigkeiten - insbesondere anhand von Gegenkontrollen - festgestellt werden.
Die zuständigen Behörden nehmen Gegenkontrollen zwischen den im Sammelantrag angegebenen landwirtschaftlichen Parzellen und/oder den im Identifizierungssystem für landwirtschaftliche Parzellen nachgewiesenen Referenzparzellen vor, um die Beihilfefähigkeit der Flächen als solche zu überprüfen und somit jegliche ungerechtfertigte Beihilfegewährung zu vermeiden.
(2) Hinweisen auf Unregelmäßigkeiten, die sich infolge von Gegenkontrollen ergeben, wird durch andere angemessene Verwaltungsmaßnahmen und erforderlichenfalls durch eine Vor-Ort-Kontrolle weiter nachgegangen.
Artikel 25
Vor-Ort-Kontrollen
(1) Die Vor-Ort-Kontrollen werden unangekündigt durchgeführt. Sofern der Prüfungszweck nicht gefährdet wird, ist jedoch eine auf das strikte Minimum beschränkte Ankündigungsfrist zulässig. Die Ankündigung darf außer in ordnungsgemäß begründeten Fällen nicht mehr als 48 Stunden im Voraus erfolgen.
(2) Die in dieser Verordnung geregelten Vor-Ort-Kontrollen und andere gemeinschaftsrechtlich vorgesehene Kontrollen werden, wenn sich dies anbietet, gleichzeitig durchgeführt.
(3) Werden bei den Vor-Ort-Kontrollen bedeutende Unregelmäßigkeiten in einem Gebiet oder Verarbeitungsunternehmen festgestellt, so erhöhen die zuständigen Behörden Anzahl, Häufigkeit und Umfang der Vor-Ort-Kontrollen der betreffenden Unternehmen im laufenden und im darauf folgenden Jahr.
(4) Die Mitgliedstaaten legen die Kriterien für die Auswahl der Kontrollstichprobe fest. Werden bei der Kontrolle der Stichprobe Unregelmäßigkeiten festgestellt, so wird die Stichprobe entsprechend ausgedehnt.
Artikel 26
Vor-Ort-Kontrollen der Verarbeitungsunternehmen
(1) Die zuständigen Behörden prüfen die in Artikel 12 genannte Bestandsbuchhaltung aller Verarbeitungsunternehmen, insbesondere die Verbindung zwischen der Bestands- und der Finanzbuchhaltung, mindestens einmal pro Wirtschaftsjahr.
(2) Die zuständigen Behörden prüfen stichprobenartig die Belege der Finanzbuchhaltung der Verarbeitungsunternehmen.
Bei neu zugelassenen Unternehmen werden jedoch sämtliche Anträge überprüft, die sie im ersten Betriebsjahr einreichen.
Artikel 27
Vor-Ort-Kontrollen der anderen Beteiligten
(1) Die zuständigen Behörden nehmen bei den Lieferanten der Rohstoffe sowie bei den Marktbeteiligten, denen das Trockenfutter geliefert wurde, regelmäßig zusätzliche Kontrollen vor.
Diese Kontrollen betreffen:
a)
mindestens 5 % der Partien, die Gegenstand eines Beihilfeantrags waren, um die Verfolgbarkeit bis zum Endempfänger zu überprüfen;
b)
mindestens 5 % der Verträge und Liefererklärungen, um zu überprüfen, von welcher Parzelle die an die Verarbeitungsunternehmen gelieferten Erzeugnisse stammen.
(2) Die zuständige Behörde wählt die Beteiligten, die Vor-Ort-Kontrollen unterzogen werden, anhand einer Risikoanalyse aus, bei der folgende Faktoren berücksichtigt werden:
a)
Beihilfebeträge,
b)
Entwicklung der Beihilfen gegenüber dem Vorjahr,
c)
Kontrollergebnisse der Vorjahre,
d)
sonstige von den Mitgliedstaaten festzulegende Parameter.
Die zuständige Behörde beurteilt alljährlich die Wirksamkeit der in den Vorjahren zugrunde gelegten Parameter der Risikoanalyse.
(3) Die zuständige Behörde hält die Gründe für die Auswahl eines Landwirts für eine Vor-Ort-Kontrolle schriftlich fest. Der die Vor-Ort-Kontrolle durchführende Inspektor ist vor Beginn der Kontrolle entsprechend zu informieren.
Artikel 28
Kontrollbericht
(1) Über jede Vor-Ort-Kontrolle ist ein Kontrollbericht anzufertigen, der es ermöglicht, die Einzelheiten der vorgenommenen Kontrollschritte nachzuvollziehen.
(2) Der kontrollierte Beteiligte kann den Bericht unterzeichnen und Bemerkungen hinzufügen. Er erhält eine Ausfertigung des Berichts.
KAPITEL 6
KÜRZUNGEN UND AUSSCHLÜSSE
Artikel 29
Kürzungen und Ausschlüsse in Fällen von Übererklärungen der Verarbeitungsunternehmen
Liegt die in einem oder mehreren Beihilfeanträgen angegebene Trockenfuttermenge über der gemäß Artikel 3 beihilfefähigen Menge, so gilt Folgendes:
a)
liegt die bei einem Beihilfeantrag festgestellte Differenz nicht über 20 % der beihilfefähigen Mengen, so wird der Beihilfebetrag anhand der beihilfefähigen Menge berechnet, gekürzt um das Doppelte der festgestellten Differenz;
b)
liegt die bei einem Beihilfeantrag festgestellte Differenz über 20 % der beihilfefähigen Mengen, so wird der Beihilfeantrag abgelehnt;
c)
liegt die bei einem Beihilfeantrag festgestellte Differenz nicht über 20 % der beihilfefähigen Mengen, wurde eine solche Überschreitung in demselben Wirtschaftsjahr jedoch schon einmal festgestellt, so wird der Beihilfeantrag abgelehnt;
d)
liegt die bei einem Beihilfeantrag festgestellte Differenz über 50 % der beihilfefähigen Mengen oder wird in demselben Wirtschaftsjahr nochmals eine Differenz von mehr als 20, aber weniger als 50 % festgestellt, so wird für das laufende Wirtschaftsjahr keine Beihilfe gewährt.
Der wiedereinzuziehende Betrag wird mit den Zahlungen im Rahmen der Beihilferegelungen verrechnet, auf die das Unternehmen aufgrund der Beihilfeanträge Anspruch hat, die während der auf das Wirtschaftsjahr der Feststellung folgenden Wirtschaftsjahre eingereicht wurden.
Wird festgestellt, dass das Verarbeitungsunternehmen die in Unterabsatz 1 aufgeführten Unregelmäßigkeiten vorsätzlich begangen hat, so wird die Beihilfe für das laufende und das darauf folgende Wirtschaftsjahr verweigert.
Artikel 30
Kürzungen und Ausschlüsse in Fällen der Nichteinhaltung bestimmter Zulassungsbedingungen durch die Verarbeitungsunternehmen und die zugelassenen Käufer
Wird festgestellt, dass die Bestandsbuchhaltung die Bedingungen von Artikel 12 nicht erfüllt oder das die Verbindung zwischen der Bestandsbuchhaltung, der Finanzbuchhaltung und den Belegen nicht hergestellt werden kann, so wird die vom Verarbeitungsunternehmen für das laufende Wirtschaftsjahr beantragte Beihilfe unbeschadet der Kürzungen und Ausschlüsse gemäß Artikel 29 nach Maßgabe der Schwere der betreffenden Verstöße um 10 bis 30 % gekürzt.
Werden die gleichen Unregelmäßigkeiten innerhalb eines Zeitraums von zwei Jahren nach der ersten Feststellung erneut festgestellt, so entzieht die zuständige Behörde die Zulassung des Verarbeitungsunternehmens für einen Zeitraum von mindestens einem Wirtschaftsjahr und höchstens drei Wirtschaftsjahren.
KAPITEL 7
ALLGEMEINE BESTIMMUNGEN
Artikel 31
Höhere Gewalt und außergewöhnliche Umstände
Fälle von höherer Gewalt und außergewöhnlichen Umständen sind der zuständigen Behörde mit den von ihr anerkannten Nachweisen innerhalb von zehn Arbeitstagen nach dem Zeitpunkt, ab dem der Leiter des Verarbeitungsunternehmens hierzu in der Lage ist, schriftlich mitzuteilen.
Artikel 32
Zusätzliche Maßnahmen und gegenseitige Amtshilfe der Mitgliedstaaten
(1) Die Mitgliedstaaten treffen alle zur ordnungsgemäßen Anwendung der gemeinsamen Marktorganisation für Trockenfutter erforderlichen zusätzlichen Maßnahmen und leisten sich gegenseitige Amtshilfe bei der Durchführung der in dieser Verordnung vorgesehenen Kontrollen. In diesem Zusammenhang können die Mitgliedstaaten, sofern diese Verordnung keine angemessenen Kürzungen und Ausschlüsse vorsieht, entsprechende einzelstaatliche Sanktionen gegen Verarbeitungsunternehmen oder andere in das Verfahren der Beihilfegewährung einbezogene Marktteilnehmer des Wirtschaftszweiges, wie Landwirte oder Käufer, verhängen, um zu gewährleisten, dass die Kontrollerfordernisse eingehalten werden.
(2) Die Mitgliedstaaten unterstützen sich gegenseitig, um wirksame Kontrollen zu ermöglichen und die Echtheit der übermittelten Dokumente und/oder die Richtigkeit der ausgetauschten Daten sicherzustellen.
Artikel 33
Mitteilungen der Mitgliedstaaten an die Kommission
(1) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission zu Beginn jedes Quartals die Mengen an Trockenfutter mit, für die im vorangegangenen Quartal Anträge auf die Beihilfe gemäß Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 gestellt wurden, aufgeschlüsselt nach den Monaten, in denen diese Mengen das jeweilige Verarbeitungsunternehmen verlassen haben.
Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission alljährlich bis spätestens 31. Mai die Mengen an Trockenfutter mit, für die im vorangegangenen Wirtschaftsjahr der Anspruch auf Beihilfe anerkannt wurde.
Die Mitteilung der Angaben in den Unterabsätzen 1 und 2 wird jeweils nach den in Artikel 2 Nummer 1 genannten Erzeugnissen aufgeschlüsselt. Diese Angaben werden von der Kommission verwendet, um festzustellen, ob die Garantiehöchstmenge eingehalten wurde.
(2) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission Folgendes mit:
a)
alljährlich bis spätestens 30. April die geschätzten Mengen an Trockenfutter, die am 31. März desselben Jahres in den Verarbeitungsunternehmen gelagert waren;
b)
bis spätestens 30. April 2005 die Mengen an Trockenfutter, die am 31. März 2005 in den Verarbeitungsunternehmen gelagert waren und in den Genuss von Artikel 34 kommen;
c)
alljährlich bis spätestens 31. Mai die Anzahl neuer Zulassungen, entzogener Zulassungen und vorläufiger Zulassungen für das vorhergehende Wirtschaftsjahr;
d)
alljährlich bis spätestens 31. Mai statistische Angaben gemäß Anhang III über die im Rahmen der Artikel 23 bis 28 durchgeführten Kontrollen und die gemäß den Artikeln 29, 30 und 31 vorgenommenen Kürzungen und Ausschlüsse für das vorhergehende Wirtschaftsjahr;
e)
alljährlich bis spätestens 31. Mai eine Bilanz des Energieverbrauchs für die Erzeugung des Trockenfutters gemäß Anhang I sowie die Entwicklung der Anbauflächen von Hülsenfrüchten und sonstigem Grünfutter gemäß Anhang II für das vorhergehende Wirtschaftsjahr;
f)
in dem auf das Ende jeden Halbjahres folgenden Monat den im vergangenen Halbjahr festgestellten durchschnittlichen Feuchtigkeitsgehalt des zur künstlichen Trocknung bestimmten Futters, den die Verarbeitungsunternehmen gemäß Artikel 11 Absatz 4 mitgeteilt haben;
g)
bis spätestens 1. Mai 2005 die Maßnahmen, die zur Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 und der vorliegenden Verordnung getroffen wurden, insbesondere die einzelstaatlichen Sanktionsmaßnahmen gemäß Artikel 30 der vorliegenden Verordnung.
KAPITEL 8
ÜBERGANGS- UND SCHLUSSBESTIMMUNGEN
Artikel 34
Bestände am 31. März 2005
(1) Für Trockenfutter, das im Wirtschaftsjahr 2004/05 erzeugt wurde und sich vor dem 31. März 2005 noch im Besitz von Verarbeitungsbetrieben oder an einem der Lagerorte gemäß Artikel 3 Buchstabe a) der vorliegenden Verordnung befand, kann im Wirtschaftsjahr 2005/06 die in Artikel 3 der Verordnung (EG) Nr. 603/95 vorgesehene Beihilfe gewährt werden, wenn
a)
es Artikel 3 der vorliegenden Verordnung genügt;
b)
es gemäß den Artikeln 10 und 11 der vorliegenden Verordnung aus einem Verarbeitungsunternehmen unter Aufsicht der zuständigen Behörden ausgelagert wird;
c)
die betreffenden Mengen als Teil der garantierten einzelstaatlichen Höchstmengen verbucht werden, die den betreffenden Mitgliedstaaten für das Wirtschaftsjahr 2004/05 zugeteilt sind;
d)
es im Wirtschaftsjahr 2004/05 Gegenstand einer Erklärung und Bescheinigung war.
(2) Die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten treffen die zur Einhaltung von Absatz 1 erforderlichen Kontrollmaßnahmen.
Artikel 35
Fakultative Übergangszeit
Die Mitgliedstaaten, die eine fakultative Übergangszeit gemäß Artikel 71 der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 anwenden, zahlen den Verarbeitungsunternehmen die zur Weitergabe an die Erzeuger bestimmte Beihilfe gemäß Artikel 71 Absatz 2 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 auf der Grundlage der für die Beihilfe gemäß Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 anerkannten Mengen innerhalb der Obergrenzen von Anhang VII Abschnitt D der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003.
Wird das Verarbeitungsunternehmen mit Futter aus einem anderen Mitgliedstaat versorgt, so wird die Beihilfe gemäß Artikel 71 Absatz 2 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 dem Verarbeitungsunternehmen zur Weitergabe an die Erzeuger nur gezahlt, wenn sich das Unternehmen in einem Mitgliedstaat befindet, der die fakultative Übergangszeit anwendet.
Die Summe dieser Beihilfe und der Beihilfe gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 darf die in der Verordnung (EG) Nr. 603/95 vorgesehene Höchstunterstützung für den Sektor nicht überschreiten.
Die Beihilfe gemäß Artikel 71 Absatz 2 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 wird nach dem Verfahren des Artikels 18 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1786/2003 festgesetzt und wird den Verarbeitungsunternehmen gezahlt, die sie innerhalb von 15 Arbeitstagen an die Erzeuger weitergeben.
Artikel 36
Bestimmung betreffend das Wirtschaftsjahr 2004/05
Die Verordnung (EG) Nr. 785/95 wird aufgehoben.
Ihre Bestimmungen bezüglich der Verwaltung der im Wirtschaftsjahr 2004/05 geltenden Beihilferegelung bleiben jedoch bis zur endgültigen Abrechnung der Ergebnisse des genannten Wirtschaftsjahrs anwendbar.
Artikel 37
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am siebten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab 1. April 2005.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 7. März 2005