NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1974/2006
ze dne 15. prosince 2006,
kterým se stanoví podrobná pravidla pro použití nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (1), a zejména na čl. 5 odst. 6, čl. 19 odst. 2 druhou větu, čl. 32 odst. 1 písm. b), čl. 66 odst. 3 třetí pododstavec, čl. 70 odst. 1 a článek 91 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1698/2005 stanovilo jednotný právní rámec pro podporu rozvoje venkova v celém Společenství z EZFRV. Právní rámec by měl být doplněn o podrobná prováděcí pravidla.
(2)
Co se týče souladu s opatřeními financovanými jinými nástroji společné zemědělské politiky, měla by být stanovena podrobná pravidla pro výjimky z podpory pro rozvoj venkova, zejména pro ty, jež se týkají výjimek uvedených v čl. 5 odst. 6 nařízení (ES) č. 1698/2005. Investiční podpora rozvoje venkova by měla vzít v úvahu jakákoli odvětvová omezení nebo zákazy a zamezit vytvoření nadměrných kapacit v dotčených odvětvích.
(3)
Je třeba vytvořit pravidla pro aktualizaci národních strategických plánů v oblasti jejich obsahu, postupů a načasování.
(4)
Aby se členským státům a Komisi umožnilo zřizovat nový rámec programování rychle a účinně, měly by být stanoveny lhůty mezi podáním programů pro rozvoj venkova a jejich schválením Komisí.
(5)
Pro předkládání programů pro rozvoj venkova a jejich přezkum by měla být stanovena podrobná pravidla. Aby se usnadnilo vytvoření programů pro rozvoj venkova a jejich prozkoumání a schválení Komisí, měla by být vytvořena společná pravidla pro jejich strukturu a obsah, založená zejména na požadavcích uvedených v článku 16 nařízení (ES) č. 1698/2005. Mimo to by měla být vytvořena zvláštní pravidla pro celostátní rámce podle čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005.
(6)
Rozhodnutím Komise by měly být přijaty pouze změny zahrnující významné změny programů, posuny financování EZFRV mezi osami v rámci programu a změny sazeb spolufinancování z EZFRV. O dalších změnách by měly rozhodovat členské státy a oznamovat je Komisi. Měl by být vytvořen postup pro odsouhlasení takových oznámení.
(7)
K zajištění účinného a pravidelného monitorování by měly členské státy zpřístupnit Komisi konsolidovanou a aktualizovanou elektronickou verzi svých programových dokumentů.
(8)
Nařízení (ES) č. 1698/2005 stanoví podmínky pro podporu mladým zemědělcům. Měla by být určena lhůta, ve které musí být podmínky splněny, včetně lhůty, kterou mohou členské státy poskytnout některým příjemcům pro dosažení souladu s podmínkami profesní dovednosti a schopnosti. Vzhledem k tomu, že podpora mladým zemědělcům je podmíněna tím, že mladý zemědělec předloží obchodní plán, měla by být stanovena podrobná pravidla týkající se obchodního plánu a dodržování jeho pravidel mladými zemědělci.
(9)
Co se týče podmínek pro podporu předčasného odchodu do důchodu, měly by být vyřešeny specifické problémy vzniklé v případě, kdy je hospodářství převedeno několika převodci nebo zemědělcem v nájmu. Podporu v rámci společné zemědělské politiky by nemělo být možno poskytnout na zemědělskou činnost pro neobchodní účely.
(10)
Měly by být stanoveny dovednosti a zdroje požadované od orgánů a subjektů vybraných pro zajištění poradenských služeb pro zemědělství způsobilých pro podporu.
(11)
Měla by být vytvořena metodika postupného snižování podpory pro zemědělce pokud jde o vytvoření řídicích, pomocných a poradenských služeb.
(12)
Co se týče investic do modernizace zemědělských hospodářství, aby splňovala nově přijaté normy Společenství, a v případě mladých zemědělců, aby splňovali stávající normy, měla by být stanovena lhůta pro splnění příslušných norem.
(13)
Pokud jde o investice do zvýšení hospodářské hodnoty lesů, měly by být vytvořeny lesní hospodářské plány a stanoveny typy způsobilých investic. Tyto plány by měly být připraveny v souladu s celoevropskými hlavními zásadami pro udržitelné hospodaření s lesy stanovenými v příloze 2 rezoluce L2 (celoevropská kritéria, ukazatele a hlavní zásady pro udržitelné hospodaření s lesy) třetí ministerské konference o ochraně lesů v Evropě pořádané v Lisabonu ve dnech 2. až 4. června 1998 (2).
(14)
Co se týče investic do přidané hodnoty zemědělských a lesnických produktů, aby splňovaly nově přijaté normy Společenství pro mikropodniky, měla by být stanovena lhůta pro splnění příslušných norem. Měla by být stanovena dělící čára mezi investicemi souvisejícími se dřevem, využívajícími sazeb podpory stanovené nařízením (ES) č. 1698/2005, a jinými investicemi v dřevařském odvětví.
(15)
Pokud jde o spolupráci na rozvoji nových produktů, postupů a technologií v zemědělství, potravinářském a dřevařském odvětví, měly by být stanoveny indikativní způsobilé náklady.
(16)
Pokud jde o plnění norem, měla by být úroveň podpory upravována členským státem podle normy, s ohledem na úroveň závazků plynoucích z provádění normy, přičemž investiční náklady by neměly být způsobilé pro podporu.
(17)
Co se týče podpory pro zemědělce, kteří se účastní programů jakosti potravin, měly by být stanoveny režimy Společenství a kritéria vnitrostátních režimů, produkty dotčené touto podporou a typy fixních nákladů, které lze brát v úvahu pro výpočet výše podpory.
(18)
K zajištění doplňkovosti mezi propagačními opatřeními uvedenými v článku 33 nařízení (ES) č. 1698/2005 a pravidly týkajícími se informačních a propagačních opatření uvedenými v nařízení Rady (ES) č. 2826/2000 ze dne 19. prosince 2000 o informačních a propagačních opatřeních pro zemědělské produkty na vnitřním trhu (3) by měly být stanoveny podrobné požadavky pro podporu propagace kvalitních produktů, zejména pokud jde o příjemce a způsobilé činnosti. Mimo to, aby se zamezilo riziku dvojího financování, neměla by být informační a propagační opatření podporovaná podle nařízení (ES) č. 2826/2000 způsobilá pro podporu rozvoje venkova.
(19)
Co se týče podpory pro částečně soběstačné hospodaření, měl by být stanoven obsah obchodních plánů a podmínky pro jejich provádění.
(20)
Pokud jde o podporu seskupení producentů na Maltě, měla by být stanovena zvláštní pravidla, která vezmou v úvahu zvláštní charakteristiky maltského odvětví zemědělství.
(21)
Co se týče podpory znevýhodněných oblastí, v souladu s článkem 93 nařízení (ES) č. 1698/2005 systém podpory zřízený nařízením Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení (4) zůstane v platnosti do 31. prosince 2009, s výhradou přijetí aktu Rady postupem podle článku 37 Smlouvy. Proto by měl článek 11 nařízení Komise (ES) č. 817/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (5), zůstat v platnosti až do přijetí takového aktu Radou.
(22)
Měla by být učiněna opatření, která zamezí překrývání mezi podporou na dodržování norem pro zemědělce na straně jedné a platbami z Natury 2000 na straně druhé.
(23)
Pokud jde o podporu pro zemědělské životní prostředí a dobré životní podmínky zvířat, měly by minimální požadavky, které mají splnit příjemci podpory v souvislosti s různými agroenvironmentálními závazky a závazky týkajícími se dobrých životních podmínek zvířat, zajistit vyrovnané používání podpory, které bere v úvahu stanovené cíle, a tudíž přispívá k udržitelném rozvoji venkova. V tomto ohledu by mělo být velmi důležité vytváření metodiky pro výpočet dodatečných nákladů, ušlých příjmů a pravděpodobných transakčních nákladů plynoucích z daných závazků. Pokud jsou závazky založeny na omezeních příjmů, měly by být podpora zaručena pouze v případě, že omezení mohou být zhodnocena tak, aby poskytla přiměřené ujištění o dodržování závazku.
(24)
Pokud jde o podporu ochrany genetických zdrojů v zemědělství, měly by být stanoveny podrobnosti o způsobilých operacích a příjemcích podpory. Měla by být učiněna opatření, která zamezí překrývání se zemědělským životním prostředím a vyloučí z podpory činnosti způsobilé podle rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace.
(25)
Měly by být určeny neproduktivní investice zaměřené na udržitelné využívání zemědělské půdy.
(26)
K zajištění stejnorodého přístupu k opatřením v lesnictví je nezbytné použít vhodnou společnou definici lesů a zalesněných oblastí. Tato definice by měla být v souladu s definicí užívanou Organizací OSN pro výživu a zemědělství a Eurostatem, jak ji užila aktualizace hodnocení globálních lesních zdrojů z roku 2005. Lesy a zalesněné oblasti nezpůsobilé pro podporu podle čl. 42 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 by měly být určeny podrobněji.
(27)
Měly by být stanoveny podrobnější podmínky podpory prvního zalesnění zemědělské půdy, zejména v souvislosti s definicí půdy, která má být zalesněna, nákladů na založení, zemědělců a rychle rostoucích druhů.
(28)
Pokud jde o podporu zemědělské půdy, na níž jsou poprvé založeny zemědělsko-lesnické systémy, měly by členské státy s ohledem na určité parametry určit maximální hustotu výsadby lesních stromů.
(29)
Co se týče podpory na obnovu lesnického potenciálu a preventivních akcí v lesích zařazených do skupiny s vysokým nebo středním stupněm rizika vzniku lesního požáru, měla by být podmíněna souladem s plány na ochranu lesů stanovenými členskými státy. Společný přístup by měl být zajištěn pro stanovení definice preventivních akcí proti lesním požárům.
(30)
Pokud jde o oblasti určené v čl. 50 odst. 5 a 6 nařízení (ES) č. 1698/2005, měly by být specifikovány podmínky jejich určení. Je třeba věnovat pozornost tomu, aby se zamezilo škodlivým účinkům zalesnění na biologickou rozmanitost nebo jiným ekologickým škodám.
(31)
Aby bylo zaručeno řádné příjímání opatření k diverzifikaci činností nezemědělské povahy uvedených v čl. 52 písm. a) bodu i) nařízení (ES) č. 1698/2005, měl by být jasným způsobem definován pojem člena zemědělského hospodářství, uvedený v článku 53 uvedeného nařízení.
(32)
Podpora partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem podle čl. 59 písm. e) nařízení (ES) č. 1698/2005 by měla být v souladu s určitými podrobnými podmínkami.
(33)
Pokud jde o osu Leader, postupy výběru místních akčních skupin by měly být transparentní a konkurenceschopné, aby bylo zajištěno, že pro podporu jsou vybrány přiměřené a vysoce kvalitní strategie rozvoje na místní úrovni. V závislosti na místních podmínkách by měly být stanoveny minimální a maximální prahové hodnoty jako obecné pravidlo pro populaci oblastí pokrytých místními akčními skupinami.
(34)
Aby bylo umožněno nejvyšší možné provádění strategií místního rozvoje, měla by být omezena podpora provozních nákladů místních akčních skupin.
(35)
Projekty spolupráce prováděné místními akčními skupinami by měly splňovat určité podmínky. Mezi Komisí a členskými státy by měl být vytvořen koordinovaný postup, který usnadní výběr nadnárodních projektů spolupráce.
(36)
Pokud jde o technickou pomoc, měla by být poskytnuta ujednání o spolufinancování programů rozvoje venkova pokrývající regiony způsobilé podle konvergenčního cíle a další regiony, stejně jako podrobné přijetí a termíny pro vytvoření vnitrostátní sítě v oblasti venkova.
(37)
Měla by být stanovena pravidla společná pro několik opatření týkající se zejména: provádění integrovaných opatření, investičních opatření, převodu zemědělského hospodářství během období, v němž je závazek dán jako podmínka poskytnutí podpory, zvětšení rozlohy hospodářství a definice různých kategorií vyšší moci nebo výjimečných okolností.
(38)
Členské státy by měly podniknout veškeré nezbytné kroky a zavést příslušná opatření k zajištění toho, aby všechna opatření pro rozvoj venkova byla ověřitelná a kontrolovatelná. Členské státy by měly zajistit, aby jejich kontrolní opatření poskytla rozumnou záruku, že budou dodržována kritéria způsobilosti a další závazky. Zejména pro výpočty plateb pro některá opatření by členské státy měly prostřednictvím příslušných odborných znalostí doložit přiměřenost a přesnost výpočtů.
(39)
Měla by být stanovena podrobná pravidla pro úrokové subvence pro půjčky a případně některé formy finančního inženýrství. Měly by být také stanoveny podmínky, za nichž mohou řídící orgány uplatnit standardní náklady a považovat příspěvky ve formě věcných plnění za způsobilé výdaje, aby bylo zajištěno účinné a stejnorodé řízení. Aby se zajistilo lepší zaměření investičních operací, měl by být k dispozici soubor společných pravidel pro definici způsobilých výdajů. Společná pravidla by také měla být nutná v případech, kdy se příslušné orgány členského státu rozhodnou vyplatit příjemci podpory investic zálohu.
(40)
K zajištění souladu s pravidly a postupy státní podpory by měla být stanovena zvláštní ustanovení pro některá opatření spolufinancovaná EZFRV a pro další vnitrostátní financování.
(41)
K zajištění informací a publicity o činnostech pro rozvoj venkova využívajících podpory EZFRV by měly programy rozvoje venkova zahrnovat plán komunikace, jehož obsah by měl být určen. Proto by měly být určeny závazky řídících orgánů a příjemců podpory, aby se zajistil nejsoudržnější přístup.
(42)
Aby se zvýšila transparentnost ve vztahu k poskytování podpory z EZFRV, měly by členské státy každoročně zveřejňovat elektronicky nebo jiným způsobem seznam příjemců podpory, názvy provedených operací a částku z veřejných finančních prostředků jim přidělenou. Cílem poskytování této informace veřejnosti je zvýšit transparentnost činnosti Společenství v oblasti rozvoje venkova, zvýšit úroveň správného finančního řízení veřejných prostředků a především posílit kontrolu nad přidělenými veřejnými finančními prostředky, a konečně zabránit narušení konkurenčního prostředí mezi příjemci podpory na rozvoj venkova. Tyto prvořadé cíle odůvodňují poskytování příslušných informací veřejnosti, přičemž je třeba vzít ohled na princip proporcionality a požadavek ochrany osobních dat, jelikož nelze překročit rámec toho, co je nezbytné v demokratické společnosti pro zabránění podvodům.
(43)
Pokud jde o monitorování, měly by být určeny podrobnosti výroční zprávy o pokroku uvedené v článku 82 nařízení (ES) č. 1698/2005 a rovněž podrobnosti společných ukazatelů, jež tvoří součást Společného rámce pro monitorování a hodnocení podle článku 80 uvedeného nařízení.
(44)
K zajištění bezpečné elektronické výměny údajů mezi Komisí a členskými státy by měl být vytvořen informační systém. Měl by být vymezen obsah a fungování systému a přístupová práva k systému.
(45)
Nová prováděcí pravidla by měla nahradit pravidla stanovená pro provádění nařízení (ES) č. 1257/1999. Proto by mělo být od 1. ledna 2007 zrušeno nařízení (ES) č. 817/2004.
(46)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rozvoj venkova,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
Oblast působnosti
Článek 1
Toto nařízení stanoví podrobná pravidla pro použití nařízení (ES) č. 1698/2005, pokud jde o zásady a obecná pravidla pro podporu rozvoje venkova, zvláštní a společná ustanovení pro opatření pro rozvoj venkova, předpisy o způsobilosti a správní předpisy, kromě ustanovení o kontrolách.
KAPITOLA II
Obecná pravidla
Oddíl 1
Doplňkovost, soudržnost a soulad
Článek 2
1. Soudržnost uvedená v článku 5 nařízení (ES) č. 1698/2005 je zajištěna:
a)
mezi opatřeními na podporu rozvoje venkova na straně jedné a opatřeními prováděnými podle jiných nástrojů podpory Společenství, a zejména opatřeními prováděnými podle přímých a jiných systémů podpory společné zemědělské politiky a opatření týkající se zdraví zvířat a rostlin na straně druhé;
b)
mezi různými opatřeními na podporu rozvoje venkova.
2. V případech kdy lze podle nařízení (ES) č. 1698/2005 výjimečně udělit podporu v souladu s čl. 5 odst. 6 uvedeného nařízení, pro opatření spadající do působnosti režimů podpory uvedených v příloze I tohoto nařízení, členské státy zajistí, že příjemce může získat podporu pro danou operaci pouze podle jednoho režimu.
Za tímto účelem členské státy, když zahrnují do svých programů pro rozvoj venkova takové výjimky, popíší ve svých programech kritéria a správní předpisy, které budou používat na dotčené režimy podpory.
3. Pokud organizace společného trhu, včetně režimů přímé podpory, financovaná Evropským zemědělským a záručním fondem uvalí omezení na produkci nebo na podporu Společenství na úrovni jednotlivých zemědělců, hospodářství nebo zpracovatelských podniků, nelze podle nařízení (ES) č. 1698/2005 podporovat žádné investice, které by zvýšily produkci nad tato omezení.
Oddíl 2
Strategie a programování
Článek 3
1. Národní strategické plány mohou být aktualizovány v programovém období. Pro takové aktualizace se vezme v úvahu jeden nebo oba následující prvky:
a)
aktualizace ovlivňuje jeden nebo více prvků uvedených v čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 a nebo jeden nebo více strategických směrů Společenství uvedených v článku 9 uvedeného nařízení;
b)
aktualizace zahrnuje změny jednoho nebo více programů pro rozvoj venkova, uvedené v čl. 6 odst. 1 tohoto nařízení.
2. Ustanovení čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 se použijí obdobně na aktualizace národních strategických plánů.
3. Aby se zajistil dostatečný čas na přizpůsobení programů pro rozvoj venkova, předloží členské státy Komisi poslední aktualizaci národního strategického plánu nejpozději 30. června 2013.
4. Národní strategické plány jsou potvrzeny nebo aktualizovány po schválení programů pro rozvoj venkova zvláště ve světle stanovování cílů plynoucích z hodnocení ex ante těchto programů.
Článek 4
1. Komise schválí programy pro rozvoj venkova předložené členskými státy do šesti měsíců ode dne, kdy tyto programy obdrží. V případě, že jsou programy pro rozvoj venkova předloženy před vstupem tohoto nařízení v platnost, začne šestiměsíční lhůta běžet ode dne jeho vstupu v platnost.
V případech použití druhého pododstavce čl. 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 začne šestiměsíční lhůta stanovená v prvním pododstavci tohoto odstavce dnem, kdy jsou zrevidované navrhované programy v souladu s prvním pododstavcem čl. 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005.
2. Data pro určení období stanovených v odstavci 1 tohoto článku se případně stanoví v souladu s čl. 63 odst. 6 a 8.
Článek 5
1. Obsah programů pro rozvoj venkova uvedených v článku 16 nařízení (ES) č. 1698/2005 je vytvořen v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Hodnocení ex ante uvedené v článku 85 nařízení (ES) č. 1698/2005 se přikládá ke každému programu pro rozvoj venkova.
2. Celostátní rámce uvedené v čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 obsahují informace společné pro několik opatření. Pro tato opatření mohou regionální programy pro rozvoj venkova obsahovat jen dodatečné informace za předpokladu, že informace obsažené společně v celostátním rámci a regionálních programech jsou v souladu s požadavky přílohy II tohoto nařízení.
3. Členské státy předloží Komisi elektronickou verzi svých programů pro rozvoj venkova a případně celostátní rámce, aktualizované po každé změně, včetně standardních tabulek stanovených v příloze II tohoto nařízení odpovídajících informacím požadovaným v souladu s čl. 16 písm. d), e) a f) nařízení (ES) č. 1698/2005. Členské státy předají Komisi požadavky na změny programů a případně na změny celostátních rámců elektronicky v souladu s článkem 63 tohoto nařízení.
Oddíl 3
Změny v programech pro rozvoj venkova
Článek 6
1. Změny v programech pro rozvoj venkova spadají do následujících kategorií:
a)
přezkumy podle čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005;
b)
přezkumy plynoucí z koordinačních postupů pro čerpání finančních prostředků podle čl. 77 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005;
c)
další změny nespadající do písmen a) a b) tohoto odstavce.
2. Změny v programech podle odst. 1 písm. a) a b) mohou být navrhovány až od druhého roku provádění programu.
3. Návrhy na změny v programech pro rozvoj venkova musí být řádně podloženy, a musí uvádět zejména tyto informace:
a)
důvody a jakékoli prováděcí problémy odůvodňující změnu;
b)
očekávané účinky změny;
c)
vztah mezi změnou a celostátním strategickým plánem.
Článek 7
1. Na žádost členského státu přijme Komise ve věci přezkumů programů uvedených v čl. 6 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení rozhodnutí podle čl. 19 odst. 2 první věty nařízení (ES) č. 1698/2005, pokud:
a)
přezkum jde nad práh pružnosti mezi osami uvedenými v čl. 9 odst. 2 tohoto nařízení;
b)
přezkum mění sazby spolufinancování Společenství uvedené v článku 70 nařízení (ES) č. 1698/2005 schválené v programu pro rozvoj venkova;
c)
přezkum mění celkový příspěvek Společenství pro celé programové období a nebo jeho roční rozdělení, aniž by se měnily příspěvky za minulé roky;
d)
přezkum zavádí změny související s výjimkami podle čl. 5 odst. 6 nařízení (ES) č. 1698/2005.
Toto rozhodnutí je přijato do šesti měsíců ode dne, kdy Komise obdrží žádost členského státu.
2. Kromě případů nouzových opatření v důsledku přírodních katastrof nejsou žádosti o přezkumy programů podle čl. 6 odst. 1 písm. a) předkládány více než jednou ročně pro jeden program.
Žádosti o přezkumy podle odst. 1 písm. c) členské státy předloží nejpozději do 30. září každého roku.
Poslední žádosti o přezkumy uvedené v odstavci 1 členské státy předloží Komisi nejpozději do 30. června 2013.
Článek 8
1. Členské státy s regionalizovaným programováním mohou předložit přezkumy programů podle čl. 6 odst. 1 písm. b), aby převedly příspěvek z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) mezi regionálními programy pro konkrétní roky, pokud:
a)
se celkový příspěvek z EZFRV na program za celé programové období nezmění;
b)
se celkový příděl z EZFRV pro dotčený členský stát nezmění;
c)
se roční rozdělení programu pro roky předcházející roku revize nezmění;
d)
je dodržen roční příděl z EZFRV dotčenému členskému státu;
e)
případně není snížen rozpočet pro dosažení konvergenčního cíle uvedeného v národním strategickém plánu v souladu s čl. 11 odst. 3 písm. f) nařízení (ES) č. 1698/2005.
2. Finanční tabulky dotčených programů se upraví tak, aby odrážely převody uvedené v odstavci 1.
Zrevidované finanční tabulky se předloží Komisi nejpozději do 30. září kalendářního roku, v němž se provedla změna. Rok 2012 je posledním rokem, kdy lze tyto přezkumy předložit.
Komise přijme rozhodnutí schvalující nové finanční tabulky během tří měsíců ode dne kdy obdržela žádost členského státu. Postup uvedený v čl. 90 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005 se nepoužije.
3. Žádosti o přezkum programů podle čl. 6 odst. 1 písm. b) se nezasílají více než jednou za kalendářní rok.
Článek 9
1. Změny v programech provedené členskými státy podle čl. 6 odst. 1 písm. c) mohou zahrnovat změny rozdělení financí podle opatření v rámci osy, stejně jako nefinanční změny týkající se zavedení nových opatření, stažení stávajících opatření nebo informace o stávajících opatřeních v programu a jejich popis.
2. Členské státy jsou rovněž oprávněny činit změny uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. c) převodem v rámci jednoho kalendářního roku z kterékoli osy a do kterékoli osy až 1 % celkového příspěvku z EZFRV na program po celé programové období.
3. Změny programů uvedené v odstavcích 1 a 2 mohou být učiněny nejpozději do 31. prosince 2015 za předpokladu, že členské státy tyto změny ohlásí nejpozději do 31. srpna 2015.
4. Kromě případů nouzových opatření v důsledku přírodních katastrof se změny uvedené v odstavcích 1 a 2 pro jeden program oznamují nejvýše třikrát za kalendářní rok za předpokladu, že je v kalendářním roce, v němž jsou učiněna tři oznámení, dodržen 1 % strop uvedený v odstavci 2.
5. Změny uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku jsou slučitelné se sazbami stanovenými v článku 17 nařízení (ES) č. 1698/2005.
6. Změny uvedené v odstavcích 1 a 2 se oznamují Komisi. Komise je posoudí z hlediska:
a)
souladu s nařízením (ES) č. 1698/2005;
b)
soudržnosti s příslušným národním strategickým plánem;
c)
souladu s tímto nařízením.
Komise informuje členské státy o výsledcích tohoto posouzení do čtyř měsíců ode dne, kdy obdržela žádost o změnu programu. Pokud změny nejsou v souladu s jedním nebo více hodnocenými parametry uvedenými v prvním pododstavci, je čtyřměsíční lhůta pozastavena, dokud Komise neobdrží změny programu, které jsou v souladu s parametry.
Pokud Komise neinformuje členský stát ve čtyřměsíční lhůtě uvedené v druhém pododstavci, považují se změny za schválené a vstoupí v platnost v okamžiku, kdy vyprší čtyřměsíční lhůta.
Článek 10
1. Pro účely druhého pododstavce čl. 71 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 nesou členské státy odpovědnost za výdaje ode dne, kdy jejich žádost o přezkum programu nebo jeho změny podle čl. 6 odst. 1 tohoto nařízení obdrží Komise, do přijetí rozhodnutí Komise podle článků 7 a 8 tohoto nařízení nebo do dokončení posouzení souladu změn podle článku 9 tohoto nařízení.
2. V případech nouzových opatření v důsledku přírodních katastrof může způsobilost výdajů souvisejících se změnami programu podle čl. 6 odst. 1 začít ode dne dřívějšího, než je den uvedený v druhém pododstavci čl. 71 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005.
Článek 11
Změny celostátních rámců podle čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 spadají do působnosti čl. 6 odst. 1 písm. c) tohoto nařízení. Ustanovení čl. 9 odst. 3 a 6 tohoto nařízení se použijí na takové změny obdobně.
Článek 12
Pokud jsou právní předpisy Společenství přijaty nebo pozměněny, změní se programy pro rozvoj venkova v souladu s čl. 6 odst. 1 podle těchto nových nebo pozměňujících předpisů. Takové změny se nezapočítávají do ročního počtu změn podle čl. 7 odst. 2, čl. 8 odst. 3 a čl. 9 odst. 4. Ustanovení čl. 6 odst. 2 se na tyto změny nepoužije.
KAPITOLA III
Opatření k rozvoji venkova
Oddíl 1
Opatření k rozvoji venkova po jednotlivých osách
Pododdíl 1
Osa 1
Článek 13
1. Podmínky pro zahájení činnosti mladých zemědělců podle čl. 22 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou splněny v okamžiku, kdy je předložena žádost o podporu.
Ode dne, kdy je přijato individuální rozhodnutí o poskytnutí podpory, lze poskytnout lhůtu nepřekračující 36 měsíců ke splnění podmínek souvisejících s profesními dovednostmi a schopnostmi podle čl. 22 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1698/2005, pokud mladý zemědělec potřebuje období na přizpůsobení, v němž zahájí činnost nebo restrukturalizuje hospodářství, za předpokladu, že podnikatelský plán podle písmena c) uvedeného odstavce stanoví takovou potřebu.
2. Podnikatelský plán podle čl. 22 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1698/2005 popisuje přinejmenším:
a)
počáteční situaci zemědělského hospodářství a specifické milníky a cíle pro rozvoj činností nového hospodářství;
b)
podrobnosti o investicích, vzdělání, poradenství nebo jakékoli další činnosti vyžadované pro rozvoj činností zemědělského hospodářství.
3. Soulad s podnikatelským plánem posuzuje příslušný orgán nejpozději pět let od individuálního rozhodnutí o poskytnutí podpory. Členské státy berou v úvahu okolnosti, v nichž je podnikatelský plán prováděn, a určí podmínky pro navrácení již získané podpory, pokud mladý zemědělec nedosáhne v době posouzení souladu s ustanoveními podnikatelského plánu.
4. Individuální rozhodnutí o poskytnutí podpory pro zahájení činnosti mladých zemědělců bude přijato nejpozději osmnáct měsíců od zahájení činnosti, jak je určeno platnými ustanoveními členských států. V případě podpory poskytované ve formě jednorázové prémie, stanovené v příloze nařízení (ES) č. 1698/2005 a pro účely odstavce 3 tohoto článku, mohou členské státy rozdělit své platby do pěti splátek.
5. Členské státy mohou rozhodnout, že pokud podnikatelský plán odkazuje na použití dalších opatření k rozvoji venkova uvedených v nařízení (ES) č. 1698/2005, schválení žádosti mladého zemědělce příslušným orgánem poskytuje přístup také k těmto dalším opatřením. V takovém případě musí být informace, které žadatel předloží, dostatečně podrobné, aby podpořily žádost o podporu podle těchto dalších opatření.
6. V situaci, kdy mladý zemědělec není ustanoven jediným vedoucím zemědělského hospodářství, lze uplatnit zvláštní podmínky. Tyto podmínky musí být shodné s podmínkami požadovanými pro mladého zemědělce začínajícího činnost jako jediný vedoucí hospodářství.
Článek 14
1. Pokud je zemědělský podnik převeden několika převodci, celková podpora pro předčasný odchod do důchodu podle článku 23 nařízení (ES) č. 1698/2005 je omezena na částku poskytovanou jednomu převodci.
2. Neobchodní zemědělská činnost prováděná převodcem není způsobilá pro podporu v rámci společné zemědělské politiky.
3. Zemědělec v nájmu může převést uvolněnou půdu majiteli za předpokladu, že nájem je ukončen a požadavky vztahující se na nabyvatele uvedené v čl. 23 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou splněny.
4. Členské státy mohou stanovit, že uvolněná půda je převzata orgánem, který na sebe vezme zodpovědnost převést ji později na nabyvatele, kteří splní podmínky uvedené v čl. 23 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005.
Článek 15
1. Poradenské služby, pro něž lze udělit podporu podle článku 24 nařízení (ES) č. 1698/2005, jsou v souladu s kapitolou 3 hlavy II nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 (6) a jeho prováděcími předpisy.
2. Orgány a subjekty vybrané, aby poskytovaly poradenské služby zemědělcům, mají vhodné zdroje ve formě kvalifikovaného personálu, správních a technických zařízení a poradenských zkušeností a spolehlivosti za dodržení požadavků, podmínek a norem uvedených v čl. 24 odst. 1 druhém pododstavci písm. a) a b) nařízení (ES) č. 1698/2005.
Článek 16
V programech pro rozvoj venkova je vytvořena postupně se snižující míra podpory pro zřizování řídicích, pomocných a poradenských služeb podle článku 25 nařízení (ES) č. 1698/2005, která zajistí snižování podpory ve stejných částkách od prvního roku podpory takovým způsobem, že nejpozději v šestém roce od vytvoření těchto služeb bude podpora zcela vyčerpána.
Článek 17
1. V případě podpory investic na modernizaci zemědělských hospodářství tak, aby splňovala nově přijaté normy Společenství stanovené v druhém pododstavci čl. 26 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005, musí být příslušné normy splněny do uplynutí doby odkladu stanovené v uvedeném pododstavci.
2. Pokud provádí investice mladí zemědělci získávající podporu uvedenou v článku 22 nařízení (ES) č. 1698/2005, aby splnili stávající normy Společenství, musí být příslušné normy splněny do uplynutí doby odkladu stanovené ve třetím pododstavci čl. 26 odst. 1 uvedeného nařízení.
Článek 18
1. Pro účely čl. 27 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005 se lesní hospodářské plány vhodné podle velikosti a použití zalesněné oblasti zakládají na příslušných vnitrostátních právních předpisech stejně jako na stávajících plánech na využití půdy a náležitě pokrývají lesní zdroje.
2. Operace za zvýšení hospodářské hodnoty lesů, uvedené v článku 27 nařízení (ES) č. 1698/2005, se týkají investic na úrovni lesních podniků a mohou zahrnovat investice do zařízení pro sklizeň.
Činnosti související s regenerací po konečném vykácení jsou z podpory vyloučeny.
3. Lesy uvedené v čl. 30 odst. 4 tohoto nařízení jsou vyňaty z oblasti působnosti první věty čl. 27 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005.
Článek 19
1. V případě podpory investic za účelem zvýšení hodnoty zemědělských a lesnických produktů tak, aby splňovaly nově přijaté normy Společenství stanovené v čl. 28 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1698/2005, musí být příslušné normy splněny do uplynutí doby odkladu stanovené v uvedeném pododstavci.
2. V případě podpory investic do zvyšování hodnoty lesnických produktů jsou investice související s použitím dřeva jako suroviny omezeny na všechny pracovní operace před průmyslovým zpracováním.
Článek 20
Náklady na spolupráci při vývoji nových produktů, postupů a technologií v zemědělství, potravinářství a lesnictví podle čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005 se týkají přípravných operací, jako např. navrhování, produktu, procesu nebo technologického rozvoje a zkoušek a hmotných a nebo nehmotných investic souvisejících se spoluprací, před použitím nově vytvořených produktů, procesů a technologií pro obchodní účely.
Článek 21
1. Úroveň podpory pro splnění norem založených na právních předpisech Společenství podle článku 31 nařízení (ES) č. 1698/2005 upraví členské státy po jednotlivých normách s ohledem na úroveň závazků plynoucích z použití normy. Platby jsou rozloženy do období maximálně pěti let uvedeného v odstavci 2 uvedeného článku.
2. Náklady související s investicemi se neberou při určování úrovně roční podpory pro splnění norem založených na právních předpisech Společenství podle článku 31 nařízení (ES) č. 1698/2005 v úvahu.
Článek 22
1. Programy jakosti Společenství uvedené v čl. 32 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou ty, jež jsou vytvořeny podle těchto nařízení a ustanovení:
a)
nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 (7);
b)
nařízení Rady (ES) č. 509/2006 (8);
c)
nařízení Rady (ES) č. 510/2006 (9);
d)
hlava VI nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 (10).
2. Aby byly způsobilé pro podporu, musí programy jakosti potravin uznávané členskými státy podle čl. 32 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1698/2005 splňovat tato kritéria:
a)
zvláštnost konečného produktu podle těchto programů se odvozuje z podrobných závazků pro zemědělské metody, které zaručují:
-
zvláštní vlastnosti včetně výrobního procesu, nebo
-
kvalitu konečného produktu, která významně překračuje normy pro obchodní komodity týkající se veřejného zdraví, zdraví zvířat a rostlin, dobrých životních podmínek zvířat nebo ochrany životního prostředí;
b)
programy zahrnují závazné specifikace produktu a soulad s těmito specifikacemi ověří nezávislý kontrolní orgán;
c)
program je otevřený všem producentům;
d)
programy jsou transparentní a zajistí úplné zpětné vysledování produktů;
e)
programy odpovídají současným a předvídatelným příležitostem na trhu.
3. Podporu lze zajistit zemědělcům, kteří se účastní programu jakosti potravin pouze v případě, že kvalita produktu nebo potraviny byla úředně uznána podle nařízení a ustanovení uvedených v odstavci 1, nebo v programu jakosti potravin uznaném členským státem podle odstavce 2.
Pokud jde o programy jakosti potravin uvedené v odst. 1 písm. b) a c), lze udělit podporu pouze pokud se týče produktů evidovaných v rejstříku Společenství.
4. Pokud je podpora pro účast v programu jakosti potravin podle nařízení (EHS) č. 2092/91 pro specifický produkt začleněna do programu pro rozvoj venkova, fixní náklady plynoucí z účasti v programu jakosti se neberou v úvahu při výpočtu výše podpory pro stejný produkt v rámci agroenvironmentálního opatření na podporu ekologického zemědělství.
5. Pro účely čl. 32 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1698/2005 se „fixními náklady“ rozumí náklady vzniklé vstupem a ročními příspěvky na účast v podporovaném programu jakosti potravin, včetně, pokud je to nezbytné, výdajů na kontroly požadované pro ověření souladu se specifikacemi programu.
Článek 23
1. Pro účely čl. 20 písm. c) bodu iii) nařízení (ES) č. 1698/2005 se „seskupením producentů“ rozumí organizace jakékoli právní formy, která seskupuje provozovatele aktivně se účastnící programu jakosti potravin podle článku 32 uvedeného nařízení pro specifický zemědělský produkt nebo potravinu. Profesní a nebo meziprofesní organizace zastupující jedno nebo více odvětví nemohou být hodnoceny jako „seskupení producentů“.
2. Informační a propagační činnosti způsobilé pro podporu podle článku 33 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou činnostmi určenými k tomu, aby spotřebitele přiměly koupit produkty nebo potraviny spadající do programu jakosti potravin zapojených do programů pro rozvoj venkova podle článku 32 uvedeného nařízení.
Tyto činnosti přitáhnou pozornost ke specifickým rysům nebo výhodám dotčených produktů, zejména k jakosti, specifickým metodám produkce, vysokým standardům dobrých životních podmínek zvířat a respektování životního prostředí souvisejících s dotčeným programem jakosti, a mohou zahrnovat šíření vědeckých a technických znalostí o těchto produktech. Tyto činnosti zahrnují zejména organizaci veletrhů a výstav a účast na nich, další podobné vztahy s veřejností a reklamu prostřednictvím různých komunikačních kanálů nebo na místech prodeje.
3. Pro podporu podle čl. 20 písm. c) bodu iii) nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou způsobilé pouze informační, propagační a reklamní činnosti na vnitřním trhu.
Takové činnosti nepodněcují spotřebitele ke koupi produktu kvůli jeho konkrétnímu původu, kromě produktů v rámci programu jakosti zavedeného nařízením (ES) č. 510/2006 a produktů podle nařízení (ES) č. 1493/1999. Původ produktu však může být vyznačen za předpokladu, že zmínka o původu je ve vztahu k hlavnímu sdělení podřadná.
Činnosti zahrnující propagaci obchodních značek nejsou způsobilé pro podporu.
4. Pokud se činnosti podle odstavce 2 týkají produktu zahrnutého do programu jakosti potravin podle čl. 22 odst. 1 písm. a), b) nebo c), uvede se na informačních, propagačních a nebo reklamních materiálech logo Společenství stanovené pro tyto programy.
5. Informační a propagační činnosti podporované podle nařízení (ES) č. 2826/2000 nemají nárok na podporu podle čl. 20 písm. c) bodu iii) nařízení (ES) č. 1698/2005.
6. Členské státy zajistí, aby všechny předlohy informačních, propagačních a reklamních materiálů navržených v souvislosti s podporovanou činností byly v souladu s právními předpisy Společenství. Za tímto účelem předloží příjemci podpory tyto navrhované materiály příslušnému orgánu členského státu.
Článek 24
1. Podnikatelský plán podle článku 34 nařízení (ES) č. 1698/2005:
a)
poskytne důkaz, že zemědělský podnik se může stát hospodářsky životaschopným, případně včetně doplňkovosti dalších zdrojů příjmů zemědělského hospodářství;
b)
obsahuje podrobnosti o požadovaných investicích;
c)
popisuje specifické milníky a cíle.
2. Pokud podnikatelský plán uvedený v článku 34 nařízení (ES) č. 1698/2005 obsahuje odkaz na jiná opatření k rozvoji venkova, musí být taková opatření uvedena dostatečně podrobně, aby podpořila žádosti o pomoc podle těchto dalších opatření.
3. Pro účely čl. 34 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005 neposkytnou členské státy, za přihlédnutí k podmínkám, v nichž je podnikatelský plán prováděn, žádnou další platbu podpory, pokud částečně soběstačný zemědělec nesplňuje ustanovení podnikatelského plánu v době posouzení.
Článek 25
1. V případě Malty, aby se stanovila minimální podpora pro produkční odvětví s mimořádně nízkým celkovým výnosem, v souladu s přílohou nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou pouze seskupení producentů skládající se z minimálního procenta producentů v dotčeném odvětví a představující minimální procento produkce v daném odvětví způsobilá pro tuto minimální podporu.
Minimální procento producentů a produkce stejně jako dotčená odvětví budou určena v maltském programu pro rozvoj venkova.
2. Minimální výše podpory pro seskupení producentů na Maltě vypočítaná na základě nákladů nezbytných na vytvoření malého seskupení producentů je uvedena v příloze III.
Pododdíl 2
Osa 2
Článek 26
Příjemci podpory podle článku 38 nařízení (ES) č. 1698/2005 nejsou způsobilí pro podporu podle článku 31 uvedeného nařízení, pokud jde o provádění směrnic Rady 79/409/EHS (11) a 92/43/EHS (12).
Článek 27
1. Pro účely čl. 39 odst. 1 až 4 a článku 40 nařízení (ES) č. 1698/2005 se použijí odstavce 2 až 13 tohoto článku.
2. Každý závazek rozšířit nebo jinak provozovat chov hospodářských zvířat musí splňovat alespoň tyto podmínky:
a)
je zachováno obhospodařování pastvin;
b)
je zachována celková plocha pastvin, a tím je zabráněno jak nadměrnému spásání, tak i nevyužívání pastvin;
c)
je určen stav hustoty hospodářských zvířat se zřetelem k celkovému počtu pásajících se hospodářských zvířat chovaných v zemědělském podniku, nebo, v případě závazku omezovat vylouhování živin, se zřetelem k celkovému počtu zvířat chovaných v daném zemědělském podniku, na která se vztahuje dotyčný závazek.
3. Závazky na omezení používání hnojiv, přípravků na ochranu rostlin nebo jiných prostředků mohou být přijaty pouze tehdy, pokud mohou být tato omezení posouzena takovým způsobem, který zaručuje soulad s těmito závazky.
4. Podpora se může vztahovat k těmto závazkům:
a)
chov hospodářských zvířat místních původních plemen ohrožených upuštěním od jejich využívání;
b)
zachování genetických zdrojů rostlin přirozeně přizpůsobených místním a regionálním podmínkám a ohrožených genetickým narušením.
Druhy hospodářských zvířat způsobilých pro podporu a kritéria pro stanovení prahové úrovně ohrožení hospodářského využívání místních plemen jsou vymezeny v příloze IV.
5. Agroenvironmentální podpora a/nebo podpora dobrých životních podmínek zvířat pro stejnou produkci není vyloučena environmentálními opatřeními prováděnými v rámci organizací společného trhu nebo režimů přímé podpory uvedených v příloze I, opatřeními pro zdraví zvířat a rostlin nebo opatřeními k rozvoji venkova kromě opatření v rámci zemědělského životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat, za předpokladu, že tato podpora je doplňující a slučitelná s dotyčnými opatřeními.
Lze kombinovat různé závazky v oblasti zemědělského životního prostředí a/nebo dobrých životních podmínek zvířat za předpokladu, že se doplňují a jsou vzájemně slučitelné.
V případě kombinování opatření a závazků uvedených v prvním a druhém pododstavci zohlední výše podpory ušlý příjem a zvláštní dodatečné náklady vyplývající z kombinování.
6. Agroenvironmentální opatření pro půdu vyňatou z produkce podle článku 54 nebo 107 nařízení (ES) č. 1782/2003 má nárok na podporu pouze za předpokladu, že agroenvironmentální závazky přesahují hlavní požadavky stanovené v čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení.
V případě podpory pro horské oblasti, oblasti jinak znevýhodněné, zemědělské oblasti Natury 2000 a zemědělské oblasti zahrnuté v plánech povodí podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (13) vezmou případně agroenvironmentální závazky v úvahu podmínky stanovené pro podporu v dotčených oblastech.
7. Každý závazek v oblasti dobrých životních podmínek zvířat uvedený v článku 40 nařízení (ES) č. 1698/2005 poskytne aktualizované normy v nejméně jedné z těchto oblastí:
a)
voda a krmivo bližší jejich přirozeným potřebám;
b)
podmínky ustájení, jako např. přidělený prostor, stelivo, přirozené světlo;
c)
přístup do venkovních prostor;
d)
nepřítomnost soustavného mrzačení, izolace nebo stálého uvazování;
e)
prevence patologií vymezená především zemědělskými postupy a/nebo podmínkami chovu.
8. Referenční úrovní pro výpočet ušlého příjmu a dodatečných nákladů vyplývajících z daných závazků jsou příslušné normy a požadavky uvedené v čl. 39 odst. 3 a čl. 40 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005.
9. Pokud jsou obvykle závazky vyjádřeny v jiných jednotkách než v těch, jež jsou uvedeny v příloze nařízení (ES) č. 1698/2005, mohou členské státy vypočítat platby na základě těchto jiných jednotek. V těchto případech členské státy zajistí, aby byly splněny v příloze uvedené maximální roční částky způsobilé pro podporu Společenství. Za tímto účelem mohou členské státy:
a)
stanovit mezní hodnotu počtu jednotek na hektar zemědělského podniku, na niž se použije agroenvironmentální závazek, nebo
b)
určit celkovou maximální částku pro každý zúčastněný zemědělský podnik a zajistit, že platby pro každý zemědělský podnik jsou slučitelné s touto mezní hodnotou.
10. Členské státy určí potřebu poskytnout náhradu pro transakční náklady uvedené v čl. 39 odst. 4 a čl. 40 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 na základě objektivních kritérií.
Pro účely čl. 39 odst. 4 a čl. 40 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 se „transakčními náklady“ rozumí náklady na umožnění transakce, nikoliv náklady přímo připisovatelné prováděcím nákladům závazku, k němuž se vztahují.
Prvky transakčních nákladů se vypočítají za dobu trvání období závazku a nepřekročí 20 % ušlých příjmů a dodatečných nákladů vzhledem k danému závazku.
11. Členské státy mohou povolit převod jednoho závazku na druhý během jeho doby působnosti za předpokladu, že jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
jakýkoli takový převod je významným přínosem pro životní prostředí nebo dobré životní podmínky zvířat nebo pro obojí;
b)
stávající závazek je podstatně posílen; a
c)
schválený program rozvoje venkova zahrnuje dotčené závazky.
Agroenvironmentální závazek může být převeden na závazek prvního zalesnění zemědělské půdy podle článku 43 nařízení (ES) č. 1698/2005 za podmínek stanovených v písmenech a) a b) prvního pododstavce tohoto odstavce. Agroenvironmentální závazek zanikne, aniž by byla požadována náhrada.
12. Členské státy mohou umožnit, aby agroenvironmentální závazky nebo závazky v oblasti dobrých životních podmínek zvířat byly v období jejich použitelnosti přizpůsobovány, za předpokladu, že program pro rozvoj venkova obsahuje prostor pro takové přizpůsobení a že toto přizpůsobení je řádně odůvodněno s ohledem na cíle závazku.
Toto přizpůsobení může mít také formu prodloužení trvání závazku.
13. Převodní poměry zvířat na živočišnou jednotku jsou uvedeny v příloze V. Členské státy mohou odlišit tyto poměry v rámci limitů uvedených pro příslušné kategorie v uvedené příloze podle objektivních kritérií.
Článek 28
1. Podpora podle čl. 39 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005 se může vztahovat na operace prováděné jinými příjemci podpory než těmi, kteří jsou uvedeni v čl. 39 odst. 2 uvedeného nařízení.
2. Činnosti přijímající agroenvironmentální závazky uvedené v čl. 27 odst. 4 tohoto nařízení nejsou způsobilé pro podporu podle čl. 39 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005.
Podle čl. 39 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005 není pro činnosti způsobilé podle rámcového programu Evropského společenství pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace udělena žádná podpora.
3. Operace na záchranu genetických zdrojů v zemědělství způsobilé pro podporu podle čl. 39 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005 obsahují:
a)
cílené akce: činnosti propagující zachování ex situ a in situ, charakterizaci, sběr a využití genetických zdrojů v zemědělství, včetně inventářů genetických zdrojů v současnosti zachovaných in situ, včetně zachování in situ v hospodářství, a sbírek ex situ (genové banky) a databází;
b)
dohodnuté akce: akce propagující výměnu informací o zachování, charakterizaci, sběru a využití genetických zdrojů v zemědělství Společenství mezi příslušnými orgány členských států;
c)
doprovodné akce: informační, distribuční a poradenské akce zahrnující nevládní organizace a jiné příslušné zainteresované strany, vzdělávací kurzy a přípravu technických zpráv.
4. Pro účely tohoto článku se použijí tyto definice:
a)
„zachováním in situ“ rozumí zachování genetického materiálu v ekosystémech a přirozených stanovištích a uchování a obnova životaschopných populací volně žijících druhů nebo plemen v jejich přirozeném prostředí a v případě domácích živočišných plemen nebo vyšlechtěných rostlinných druhů v zemědělsky využívaném prostředí, kde se vyvinuly jejich charakteristické vlastnosti;
b)
„zachováním in situ v hospodářství“ rozumí zachování a rozvoj na úrovni hospodářství;
c)
„zachováním ex situ“ rozumí zachování genetického materiálu pro zemědělství mimo jeho přírodní stanoviště;
d)
„sbírkou ex situ“ rozumí sbírka genetického materiálu pro zemědělství uchovávaného mimo jeho přírodní stanoviště.
Článek 29
Pro účely článků 41 a 49 nařízení (ES) č. 1698/2005 se „neproduktivními investicemi“ rozumí takové investice, které nevedou k podstatnému zvýšení hodnoty nebo ziskovosti zemědělského nebo lesnického podniku.
Článek 30
1. Pro účely čl. 42 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 se použijí definice v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, výjimky je třeba řádně odůvodnit v programech pro rozvoj venkova.
2. „Lesem“ se rozumí půda o rozloze nejméně 0,5 hektaru se stromy vyššími než 5 metrů a porostem koruny tvořící nejméně 10 procent, nebo stromy schopné dosáhnout těchto limitů in situ. Nezahrnuje půdu, u níž převažuje zemědělské nebo městské použití.
Opětovně zalesňované oblasti, které dosud nedosáhly, ale očekává se, že dosáhnou porostu koruny 10 procent a výšky stromu nejméně 5 metrů, jsou zahrnuty jako dočasně nezásobní oblasti z důvodů lidského zásahu nebo přirozených příčin, u nichž se očekává regenerace.
Lesy zahrnují oblasti s bambusem a palmami, pokud jsou splněna kritéria výšky a porostu koruny.
Lesy zahrnují lesní cesty, protipožární průseky a jiné malé otevřené oblasti; lesy v národních parcích, přírodních rezervacích a jiných chráněných oblastech, jako jsou oblasti zvláštního vědeckého, historického, kulturního nebo duchovního zájmu.
Lesy zahrnují větrolamy, ochranné pásy a řady stromů s plochou větší než 0,5 hektaru a šířkou větší než 20 metrů.
Lesy zahrnují plantáže prvotně pro ochranné lesnické účely, jako např. gumovníkové plantáže a stanoviště korkových dubů. Stanoviště stromů v systémech zemědělské produkce, jako např. na ovocných plantážích, a zemědělsko-lesnické systémy jsou z definice „lesů“ vyloučeny. Stromy v městských parcích a zahradách jsou z této definice rovněž vyloučeny.
3. „Zalesněnými oblastmi“ se rozumí půda nehodnocená jako „les“ s rozlohou více než 0,5 hektaru; se stromy vyššími než 5 metrů a porostem koruny 5 až 10 procent, nebo se stromy, které jsou schopné dosáhnout těchto limitů in situ; nebo s kombinovaným porostem zákrsků, keřů a stromů nad 10 procent. Termín nezahrnuje půdu, u níž převažuje zemědělské nebo městské použití.
4. Z oblasti působnosti první věty čl. 42 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou vyňaty tyto lesy a zalesněné oblasti:
a)
lesy a jiné zalesněné plochy, které jsou ve vlastnictví státu, regionu nebo veřejného podniku;
b)
lesy a jiné zalesněné plochy náležející Koruně;
c)
lesy ve vlastnictví právnických osob, jejichž kapitál drží nejméně z 50 % jeden ze subjektů uvedených v písmenech a) a b).
Článek 31
1. Zemědělská půda způsobilá pro podporu na zalesňování podle článku 43 nařízení (ES) č. 1698/2005 je vymezena členským státem a zahrnuje půdu, kde je zemědělská činnost prováděna pravidelně.
První zalesnění v oblasti Natury 2000 určené podle směrnic 79/409/EHS a 92/43/EHS bude v souladu s cíli hospodaření dotčené oblasti.
2. Pro účely čl. 43 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1698/2005 „náklady na založení“ zahrnují náklady na výsadbový materiál, náklady na výsadbu a náklady přímo spojené s výsadbou a pro ni nezbytné.
3. Pro účely čl. 43 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1698/2005 se „zemědělci“ rozumí osoby, které podstatnou část své pracovní doby věnují zemědělským činnostem a odvozují od nich významnou část svých příjmů podle kritérií, která určí členské státy.
4. Pro účely čl. 43 odst. 3 a čl. 44 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 se „rychle rostoucími druhy s krátkou obmýtní dobou“ rozumí druhy, jejichž obmýtní doba, tj. období mezi dvěma mýtními těžbami na stejném místě, je kratší než 15 let.
Článek 32
Pro účely článku 44 nařízení (ES) č. 1698/2005 členské státy s ohledem na místní podmínky, druhy v lesnickém zájmu a potřebu zajistit pokračování zemědělského využívání půdy určí maximální počet stromů vysazených na hektar.
Článek 33
1. Pokud podpora podle článku 48 nařízení (ES) č. 1698/2005 pokrývá vytvoření protipožárních lesních průseků, mohou způsobilé náklady zahrnovat, nad rámec nákladů na založení, následné náklady na údržbu dotčené oblasti.
Podpora na údržbu protipožárních lesních průseků prostřednictvím zemědělských činností není udělena oblastem, které využívají agroenvironmentální podporu.
2. Preventivní protipožární akce podle článku 48 nařízení (ES) č. 1698/2005 se mohou vztahovat na:
a)
vytvoření ochranné infrastruktury, jako např. lesních stezek a cest, míst pro dodávku vody, protipožárních průseků, vykácených a vymýcených oblastí, zahájení operací na údržbu protipožárních průseků a vykácených a vymýcených oblastí;
b)
preventivní lesnické praxe jako kontrola vegetace, jednocení, diverzifikace struktury vegetace;
c)
vytvoření nebo zlepšení stálého zařízení pro požární monitorování lesů a komunikačního vybavení.
Článek 34
1. Zemědělské oblasti podle čl. 50 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005, které jsou zahrnuty do plánů povodí v souladu se směrnicí 2000/60/ES, jsou způsobilé pro platby podle článku 38 nařízení (ES) č. 1698/2005, pokud je v těchto oblastech vytvořen a prováděn příslušný plán povodí.
2. Oblasti vhodné pro zalesnění z hlediska životního prostředí podle čl. 50 odst. 6 nařízení (ES) č. 1698/2005 mohou zahrnovat prevenci eroze a/nebo přeměny v poušť, zvýšení biologické rozmanitosti, ochranu vodních zdrojů, prevenci záplav a zmírnění klimatických změn, za předpokladu, že prevence záplav a zmírnění klimatických změn nenaruší biologickou rozmanitost nebo nezpůsobí jiné ekologické škody.
Pododdíl 3
Osa 3
Článek 35
Pro účely článku 53 nařízení (ES) č. 1698/2005 se „členem zemědělského hospodářství“ rozumí fyzická nebo právnická osoba nebo skupina fyzických či právnických osob, bez ohledu na právní status, který skupině nebo jejím členům uděluje vnitrostátní právo, s výjimkou zemědělských pracovníků. Pokud je „člen zemědělského hospodářství“ právnická osoba nebo skupina právnických osob, musí tento člen vykonávat zemědělskou činnost v tomto zemědělském podniku v době žádosti o podporu.
Článek 36
Partnerství veřejného a soukromého sektoru podle čl. 59 písm. e) nařízení (ES) č. 1698/2005, která obdrží podporu pro provádění místních strategií rozvoje, dodržují tyto podmínky:
a)
vytvoří oblastní strategie místního rozvoje na subregionální úrovni;
b)
budou reprezentativní pro zjištěné veřejnoprávní a soukromoprávní aktéry geografické úrovně uvedené v písmenu a) tohoto článku;
c)
provozní náklady nepřesáhnou 15 % veřejných výdajů souvisejících se strategií místního rozvoje každého jednotlivého partnerství veřejného a soukromého sektoru.
Pododdíl 4
Osa 4
Článek 37
1. Pro provádění osy 4 uvedené v oddíle 4 kapitoly I hlavy IV nařízení (ES) č. 1698/2005 si mohou členské státy a regiony zvolit, zda se bude vztahovat buď na celé území, nebo na jeho část, tím, že příslušně přizpůsobí kritéria pro výběr místních akčních skupin a oblastí, které zastupují.
Postup pro výběr místních akčních skupin musí být otevřený dotčeným venkovským oblastem a musí zajistit soutěž mezi místními akčními skupinami předkládajícími strategie místního rozvoje.
2. Výzvy k návrhům na výběr venkovských oblastí pro provádění strategií místního rozvoje podle čl. 62 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou organizovány nejpozději dva roky po schválení programů. Členské státy nebo regiony však mohou zorganizovat dodatečné výzvy k návrhům, zejména pokud je program Leader otevřený novým oblastem. V tom případě může být zapotřebí delší období.
3. Počet obyvatel každé z oblastí uvedených v čl. 61 písm. a) a čl. 62 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 musí být v rámci obecného pravidla vyšší než 5 000 obyvatel a nesmí překročit 150 000 obyvatel.
V řádně odůvodněných případech se však mohou limity 5 000 a 150 000 obyvatel případně snížit nebo zvýšit.
4. Členské státy Společenství, v jeho složení ke 30. dubnu 2004, se snaží zajistit, aby byl upřednostněn výběr místních akčních skupin, které do svých strategií místního rozvoje podle čl. 62 odst. 4 nařízení 698/2005 začlenily spolupráci.
Článek 38
Provozní náklady místních akčních skupin podle čl. 63 písm. c) nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou způsobilé pro podporu Společenství v rámci limitu 20 % celkových veřejných výdajů na strategii místního rozvoje.
Článek 39
1. Spolupráce podle článku 65 nařízení (ES) č. 1698/2005 zahrnuje nejméně jednu akční skupinu vybranou podle osy Leader. Je prováděna na zodpovědnost koordinační místní akční skupiny.
2. Spolupráce je otevřená partnerství veřejného a soukromého sektoru podle čl. 59 písm. e) nařízení (ES) č. 1698/2005 a dalším venkovským oblastem organizovaným s následujícími vlastnostmi:
a)
přítomnost místní skupiny na zeměpisném území, které je aktivní v oblasti rozvoje venkova, s kapacitou vytvořit pro toto území strategii rozvoje;
b)
organizace místní skupiny je založena na partnerství místních aktérů.
3. Spolupráce zahrnuje provádění společné činnosti.
Pro podporu podle článku 65 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou způsobilé pouze výdaje pro společnou činnost, pro provozní a společné struktury a pro přípravnou technickou podporu.
Výdaje na propagaci mohou být způsobilé pro všechny oblasti dotčené spoluprací.
4. Projekty spolupráce jsou vybrány příslušným orgánem členského státu, pokud nebyly takové projekty vytvořené místními akčními skupinami začleněny do jejich místní rozvojové strategie podle čl. 62 odst. 4 nařízení (ES) č. 1698/2005. V takovém případě mohou místní akční skupiny předložit projekty spolupráce příslušnému orgánu nejpozději do 31. prosince 2013.
5. Členské státy sdělí Komisi schválené nadnárodní projekty spolupráce.
Pododdíl 5
Technická pomoc
Článek 40
V případě, že se programy pro rozvoj venkova vztahují jak na regiony způsobilé podle konvergenčního cíle, tak na regiony podle konvergenčního cíle nezpůsobilé, výše příspěvku z EZFRV pro technickou pomoc uvedenou v čl. 70 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1698/2005 může být určena s ohledem na převládající typ regionů v programu a podle jejich počtu.
Článek 41
1. Struktura potřebná pro provozování celostátní sítě pro venkov podle článku 68 nařízení (ES) č. 1698/2005 může být vytvořena buď v rámci příslušných vnitrostátních orgánů, nebo výběrem prostřednictvím výběrových řízení. Tato struktura musí být schopna vykonávat úkoly uvedené v odst. 2 písm. b) uvedeného článku.
2. V případě že se jediný program pro rozvoj venkova vztahuje na celé území členského státu, je celostátní síť pro venkov součástí programové složky technické pomoci a rozlišuje se mezi plánovanými výdaji souvisejícími s prvky vztahujícími se k písmenům a) a b) čl. 68 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005. Výdaje související s prvky vztahujícími se k písmenu a) však nepřesáhnou 25 % částky vyčleněné pro celostátní síť pro venkov.
3. Pokud členské státy využijí příležitosti uvedené v druhém pododstavci čl. 66 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005, je zvláštní program pro vytvoření a provoz celostátní sítě pro venkov schválen v souladu s čl. 18 odst. 4 uvedeného nařízení.
Článek 4, čl. 5 odst. 1 a 3 a článek 6 tohoto nařízení se obdobně použijí pro předložení, schválení a změny těchto specifických programů.
Specifický program a jeho finanční tabulka rozlišují mezi prvky, na něž se vztahují písmena a) a b) čl. 68 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005. Výdaje související s prvky vztahujícími se k písmenu a) však nepřesáhnou 25 % celkové částky pro program.
4. Celostátní sítě pro venkov budou vytvořeny nejpozději do 31. prosince 2008.
5. Podrobná pravidla o vytvoření a organizaci celostátních sítí pro venkov jsou uvedeny v příloze II.
Oddíl 2
Společná ustanovení pro několik opatření
Článek 42
Pro účely čl. 70 odst. 7 nařízení (ES) č. 1698/2005, kdy integrované operace spadají pod více než jednu osu a/nebo opatření pro každou operaci jasně určenou jako spadající do působnosti opatření konkrétního plánu rozvoje venkova, se použijí podmínky uvedeného opatření.
Článek 43
Pro investiční opatření zajistí členské státy, aby byla podpora zaměřena na jasně určené cíle, které odráží zjištěné strukturální a územní potřeby a strukturální znevýhodnění.
Článek 44
1. Pokud je celé příjemcovo hospodářství nebo jeho část převedeno na jinou osobu během období, pro které trvá závazek, jenž je podmínkou pro udělení pomoci, může tato osoba převzít závazek po zbytek tohoto období. Pokud není závazek převzat, příjemce získanou pomoc nahradí.
2. Členské státy si mohou zvolit nevyžadovat náhradu uvedenou v odstavci 1 v těchto případech:
a)
pokud příjemce, který již splnil významnou část dotčeného závazku, s konečnou platností zastavil zemědělskou činnost a pro jeho nástupce není převzetí závazku proveditelné;
b)
pokud k převodu části příjemcova hospodářství dojde během období rozšíření závazku v souladu s druhým pododstavcem čl. 27 odst. 12 a pokud se tento převod netýká více než 50 % oblasti, na niž se vztahoval závazek před rozšířením.
3. V případě malých změn v situaci hospodářství mohou členské státy přijmout zvláštní opatření, aby zajistily, že použití odstavce 1 nepovede k nepřiměřeným výsledkům, pokud jde o přijatý závazek.
Článek 45
1. Pokud příjemce zvýší výměru hospodářství během období, pro nějž trvá závazek, jenž je podmínkou pro udělení pomoci, mohou členské státy zajistit rozšíření závazku tak, aby se po zbytek období vztahoval na dodatečnou rozlohu v souladu s odstavcem 2, nebo mohou nahradit původní závazek závazkem novým podle odstavce 3.
Lze také učinit opatření pro takové nahrazení v případech, kdy je rozšířena oblast, na niž se vztahuje závazek, v rámci hospodářství.
2. Rozšíření uvedené v odstavci 1 může být umožněno pouze za těchto podmínek:
a)
je to ku prospěchu dotčeného opatření;
b)
je to oprávněné vzhledem k povaze závazku, délce zbývajícího období a velikosti dodatečné plochy;
c)
nebrání to účinnosti kontrol k zajištění souladu s podmínkami pro udělení pomoci.
3. Nový závazek podle odstavce 1 se vztahuje na celou dotčenou oblast za podmínek přinejmenším stejně přísných jako podmínky původního závazku.
4. Pokud příjemce není schopen nadále plnit dané závazky, protože hospodářství je rozděleno nebo je předmětem veřejných pozemkových úprav nebo pozemkových úprav schválených příslušnými veřejnými orgány, mohou členské státy přijmout opatření nezbytná k tomu, aby bylo umožněno přizpůsobit závazky nové situaci v hospodářství. Pokud se taková úprava ukáže jako nemožná, závazek vyprší a náhrada v souvislosti s obdobím, v němž byl závazek účinný, není vyžadována.
Článek 46
Pro závazky přijaté podle článků 39, 40 a 47 nařízení (ES) č. 1698/2005 by měla být poskytnuta doložka o přezkumu, aby se zajistilo jejich přizpůsobení v případě změny příslušných závazných norem nebo požadavků uvedených v čl. 39 odst. 3, čl. 40 odst. 2 a čl. 47 odst. 1 uvedeného nařízení vytvořených podle článků 4 a 5 nařízení (ES) č. 1782/2003 a jeho příloh III a IV, a rovněž minimálních požadavků na použití hnojiva a přípravků na ochranu rostlin a dalších příslušných závazných požadavků stanovených vnitrostátními právními předpisy, nad jejichž rámec jdou závazky stanovené v uvedených článcích.
Pokud se taková úprava ukáže jako pro příjemce nepřijatelná, závazek vyprší a náhrada v souvislosti s obdobím, v němž byl závazek účinný, není vyžadována.
Článek 47
1. Členské státy mohou uznat zejména tyto kategorie zásahů vyšší moci nebo výjimečných okolností, za kterých nebudou vyžadovat částečnou nebo úplnou náhradu podpory obdržené příjemcem:
a)
úmrtí příjemce;
b)
dlouhodobá pracovní neschopnost příjemce;
c)
vyvlastnění podstatné části zemědělského podniku, pokud nemohlo být předvídáno v den přijetí závazku;
d)
vážná přírodní katastrofa, která významně zasáhne zemědělské plochy zemědělského podniku;
e)
náhodné zničení budov zemědělského podniku určených k chovu zvířat;
f)
nákaza, která postihne část nebo všechna hospodářská zvířata zemědělce.
2. Případy vyšší moci nebo výjimečné okolnosti oznámí zemědělec nebo jím pověřená osoba do deseti pracovních dnů ode dne, kdy tak zemědělec nebo jím pověřená osoba může učinit, písemně příslušnému orgánu spolu s odpovídajícími důkazy jím uznávanými.
KAPITOLA IV
Způsobilost a správní ustanovení
Oddíl 1
Ověřitelnost a kontrolovatelnost opatření a pravidel způsobilosti
Pododdíl 1
Ověřitelnost a kontrolovatelnost opatření
Článek 48
1. Pro účely čl. 74 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 členské státy zajistí, aby všechna opatření k rozvoji venkova, která hodlají provádět, byla ověřitelná a kontrolovatelná. Za tímto účelem členské státy určí kontrolní opatření, která jim poskytnou rozumné ujištění, že jsou dodržována kritéria způsobilosti a jiné závazky.
2. Aby se podložila a potvrdila vhodnost a přesnost výpočtů plateb podle článků 31, 38, 39, 40 a 43 až 47 nařízení (ES) č. 1698/2005, zajistí členské státy, že vhodné odborné posouzení je poskytnuto orgány nebo útvary funkčně nezávislými na orgánech nebo útvarech, které jsou za tyto výpočty odpovědné. Ustanovení o tomto odborném posouzení se uvede v programu pro rozvoj venkova.
Pododdíl 2
Úrokové subvence
Článek 49
Úrokové subvence pro půjčky mohou být spolufinancovány z EZFRV podle čl. 71 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005. Při navrhování úrokových subvencí určí členské státy ve svých programech metodu výpočtu úrokových subvencí, která se použije.
Členské státy mohou vytvořit systém kapitalizace zbývajících ročních splátek úrokové subvence v kterémkoli okamžiku trvání půjčky. Jakákoli zbývající roční splátka po konečném dni plateb je kapitalizována a vyplacena nejpozději do 31. prosince 2015. S ohledem na platební žádosti ke Komisi se částky vyplacené zprostředkující finanční instituci provádějící platbu snížené hodnoty subvence považují za skutečně vzniklé výdaje.
Pro účely druhého pododstavce je zapotřebí dohody mezi platební agenturou členského státu a zprostředkující finanční instituce provádějící platbu snížené hodnoty subvence. Členské státy v programu určí metodu výpočtu a hypotézy budoucí hodnoty, jež se použije při výpočtu kapitalizované hodnoty výjimečné úrokové subvence, a rovněž opatření pro stálý přenos podpory k příjemcům.
Členské státy zůstávají odpovědné za správu plateb snížené hodnoty subvence za celé období půjčky finančnímu zprostředkovateli a za veškeré vymáhání neoprávněně vyplacených částek v souladu s článkem 33 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 (14).
Pododdíl 3
Další činnosti finančního inženýrství
Článek 50
Podle čl. 71 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005, jako součást programu rozvoje venkova může EZFRV spolufinancovat výdaje s ohledem na operace zahrnující příspěvky na podporu rizikových kapitálových fondů, záručních fondů a půjčkových fondů (dále jen „fondů“), v souladu s články 51 a 52 tohoto nařízení.
Článek 51
1. Ti, kdo částečně financují fondy, nebo jejich sponzoři předloží řídicímu orgánu podnikatelský plán, v němž se, mimo jiné, uvádí cílový trh nebo záruční portfolio, kritéria a podmínky financování, operační rozpočet fondu, vlastnictví a partneři částečného financování, požadavky na odbornost, způsobilost a nezávislost řízení, nařízení fondu, oprávnění a zamýšlené využití příspěvku z EZFRV, politiky ukončování investic a likvidační ustanovení fondu, včetně opětovného využití výnosů připsatelných příspěvku z EZFRV. Podnikatelský plán je odhadnut a jeho provádění monitorováno řídicím orgánem nebo na jeho odpovědnost.
2. Fondy jsou vytvořeny jako nezávislé právní subjekty řízené dohodami mezi akcionáři, nebo jako oddělený blok financí v rámci stávající finanční instituce. V druhém případě se na fond vztahují zvláštní prováděcí pravidla stanovující zejména vedení oddělených účtů rozlišujících nové zdroje investované do fondu, včetně příspěvků z EZFRV, od těch, které byly původně k dispozici ve finanční instituci. Komise se ve fondu nemůže stát partnerem nebo akcionářem.
3. Fondy investují do podniků nebo jim poskytují záruky při založení, během raných fází expanze a pouze při činnostech, které manažeři fondu shledají jako potenciálně životaschopné. Posouzení hospodářské životaschopnosti vezme v úvahu všechny zdroje příjmů daného podniku. Fondy neinvestují do podniků v obtížích ve smyslu pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (15), ani jim neposkytují záruky.
4. Řídicí orgány a fondy přijmou preventivní opatření, aby se zamezilo narušení hospodářské soutěže v oblasti rizikového kapitálu nebo trhu s půjčkami. Zejména výnosy z ekvitních investic a půjček, počítáno v poměru podílů řídicích nákladů, mohou být přednostně přiděleny akcionářům ze soukromého sektoru až do výše náhrad stanovené v dohodě akcionářů a pak se rozdělí poměrně mezi všechny akcionáře a EZFRV.
5. Řídící náklady fondů nesmí v ročním průměru během trvání programu přesáhnout 3 % spláceného kapitálu (2 % v případě záručních fondů), pokud se po soutěžním výběrovém řízení neukáže jako nezbytnost větší procentní podíl.
6. Podmínky pro příspěvky do fondů z programů rozvoje venkova, včetně cílů, investiční strategie a plánování, politiky ukončování investic a ustanovení o likvidaci, se stanoví v dohodě o financování, kterou uzavře na jedné straně fond a na straně druhé členský stát nebo řídicí orgán.
7. Příspěvky do fondů z EZFRV a dalších veřejných zdrojů a investice fondů do jednotlivých podniků nebo záruky těmto podnikům poskytované jsou předmětem ustanovení nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo pravidel Společenství o státní podpoře.
Článek 52
1. Pokud jde o akce finančního inženýrství podle článku 51, výdaje uvedené Komisi v souladu s čl. 26 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1290/2005 jsou celkovými výdaji zaplacenými při vytváření těchto fondů nebo přispívání do nich.
Při platbě vyrovnání a uzavření programu rozvoje venkova podle článku 28 nařízení (ES) č. 1290/2005 jsou způsobilé výdaje součtem:
a)
všech plateb jako investic do podniků mimo všechny dotčené fondy, nebo všech poskytnutých záruk včetně částek poskytnutých jako záruky záručními fondy, a
b)
způsobilých řídicích nákladů.
Rozdíl mezi příspěvky z EZFRV skutečně zaplacených v rámci akcí finančního inženýrství a způsobilými výdaji podle písmen a) nebo b) druhého pododstavce bude odstraněn v rámci účetní závěrky posledního roku provádění programu.
2. Úroky vzniklé platbami z programů rozvoje venkova do fondů jsou použity na financování akcí finančního inženýrství pro jednotlivé podniky.
3. Zdroje navrácené do operace z investic vložených fondy nebo zbylých po zaplacení všech záruk jsou příslušnými orgány dotčených členských států opět použity ve prospěch jednotlivých podniků.
Pododdíl 4
Standardní náklady a předpoklady ušlých příjmů, příspěvky ve formě věcných plnění
Článek 53
1. Členské státy mohou případně určit míru podpory stanovené v článcích 31, 37 až 41, a 43 až 49 nařízení (ES) č. 1698/2005 na základě standardních nákladů a standardního předpokladu ušlých příjmů.
2. Členské státy zajistí pro výpočty a odpovídající podporu podle odstavce 1, aby:
a)
obsahovaly pouze ověřitelné prvky;
b)
byly založeny na hodnotách vytvořených odborným posouzením;
c)
jasně uváděly zdroj hodnot;
d)
byly odlišeny tak, aby případně braly v úvahu regionální nebo místní podmínky a využití půdy;
e)
pro opatření podle článků 31, 37 až 40 a 43 až 47 nařízení (ES) č. 1698/2005 neobsahovaly prvky spojené s fixními investičními náklady.
Článek 54
1. Pro opatření zahrnující investice ve formě věcných plnění mohou být příspěvky veřejného nebo soukromého příjemce, zejména poskytování zboží nebo služeb, pro něž neexistuje platba v hotovosti podložená fakturami nebo podobnými dokumenty, způsobilými výdaji za předpokladu, že jsou splněny následující podmínky:
a)
příspěvky spočívají v poskytnutí půdy nebo nemovitosti, vybavení nebo surovin, výzkumné nebo odborné práce nebo neplacené dobrovolné práce;
b)
nejsou učiněny vzhledem k činnostem finančního inženýrství podle článku 50;
c)
jejich hodnotu lze nezávisle posoudit a ověřit.
V případě poskytnutí půdy nebo nemovitosti je hodnota ověřena nezávislým kvalifikovaným odborníkem nebo náležitě oprávněným úředním orgánem.
V případě neplacené dobrovolné práce se hodnota této práce určuje s ohledem na strávený čas a hodinové a denní náhrady za obdobnou práci, případně na základě systému standardního oceňování vytvořeného ex ante, za předpokladu, že systém kontroly poskytuje rozumnou záruku, že práce byla provedena.
2. Veřejné výdaje spolufinancované z EZFRV, přispívající k operacím, jež zahrnují příspěvky ve formě věcných plnění, nepřesáhnou celkové způsobilé výdaje na konci operace, kromě příspěvků ve formě věcného plnění.
Pododdíl 5
Investice
Článek 55
1. V případě investic jsou způsobilé výdaje omezeny na:
a)
budování, získání, včetně prostřednictví leasingu, nebo vylepšení nemovitého majetku;
b)
nákup nebo nákup na splátky nových strojů a vybavení, včetně počítačového softwaru až do tržní ceny aktiv. Další náklady spojené s leasingovou smlouvou, jako např. zisk pronajímatele, náklady na refinancování úroků, režijní a pojistné náklady, nejsou způsobilými výdaji;
c)
obecné náklady spojené s výdaji podle písmen a) a b), jako poplatky za architekty, inženýry a konzultace, studie proveditelnosti, získání patentových práv a licencí.
V náležitě podložených případech a s výjimkou písmene b) prvního pododstavce mohou členské státy stanovit podmínky, za nichž lze nákup použitého vybavení považovat za způsobilé výdaje pouze pro mikropodniky, malé a střední podniky ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES (16).
2. V případě zemědělských investic nákup zemědělských výrobních práv, zvířat, jednoletých rostlin a jejich vysazování nejsou způsobilým výdajem.
V případech obnovy zemědělského potenciálu poškozeného přírodními katastrofami podle čl. 20 písm. b) bodu vi) nařízení (ES) č. 1698/2005 nákup zvířat však může být způsobilým výdajem.
Jednoduché náhradové investice nejsou způsobilým výdajem.
Pododdíl 6
Platba záloh na podporu investic
Článek 56
1. Odchylně od čl. 26 odst. 5 nařízení Komise (ES) č. 1975/2006 (17), příjemci podpory investic mohou požádat příslušné platební agentury o vyplacení zálohy, pokud je tato možnost stanovena v programu rozvoje venkova. Pokud jde o veřejné příjemce, lze tuto zálohu poskytnout pouze obcím, jejich sdružením a veřejnoprávním subjektům.
2. Částka zálohy nesmí překročit 20 % veřejné podpory související s investicí a podmínkou jejího vyplacení je poskytnutí bankovní záruky nebo rovnocenné jistoty ve výši 110 % částky zálohy.
V případě veřejných příjemců uvedených v odstavci 1 mohou platební agentury v souladu s ustanoveními platnými v členských státech přijmout od jejich orgánu písemnou záruku, která pokrývá částku odpovídající procentu uvedenému v prvním pododstavci, za předpokladu, že se tento orgán zaváže vyplatit tuto částku pokrytou zárukou, pokud není prokázán nárok na vyplacenou zálohu.
3. Jistota se uvolní, jakmile příslušná platební agentura zjistí, že částka skutečných výdajů na investice, která se vztahuje k veřejné podpoře, přesahuje částku zálohy.
Oddíl 2
Státní podpora
Článek 57
1. Programy rozvoje venkova se mohou vztahovat na státní podporu s účelem poskytnout dodatečné vnitrostátní financování v souladu s článkem 89 nařízení (ES) č. 1698/2005 ve prospěch opatření nebo operací spadajících do působnosti článku 36 Smlouvy, pouze pokud je státní podpora určena v souladu s bodem 9A přílohy II tohoto nařízení.
2. Programy rozvoje venkova se mohou vztahovat na státní podporu s cílem poskytnout finanční příspěvky zajištěné členskými státy jako protějšek podpory Společenství v souladu s článkem 88 nařízení (ES) č. 1698/2005 ve prospěch opatření podle článků 25 a 52 uvedeného nařízení a operací podle opatření podle článků 28 a 29 uvedeného nařízení nebo doplňkového vnitrostátního financování v souladu s článkem 89 uvedeného nařízení ve prospěch opatření podle článků 25, 27 a 52 uvedeného nařízení a operací podle opatření uvedených v článcích 28 a 29 uvedeného nařízení, spadajících mimo působnost článku 36 Smlouvy, pouze pokud je státní podpora určena v souladu s bodem 9B přílohy II tohoto nařízení.
3. Výdaje vzniklé pro opatření a operace podle odstavce 2 jsou způsobilé, pouze pokud základní podpora nevytváří v okamžiku udělení podpory nezákonnou podporu ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (18).
Řídicí orgán nebo kterýkoli jiný příslušný orgán členského státu zajistí, že pokud má být podpora udělena operacím podle opatření uvedených v odstavci 2 na základě stávajících režimů podpory ve smyslu čl. 1 písm. b) a d) nařízení (ES) č. 659/1999, jsou všechny použitelné oznamovací požadavky pro individuální podporu ve smyslu čl. 1 písm. e) uvedeného nařízení dodržovány, a že tyto operace jsou vybrány pouze po oznámení a schválení základní podpory Komisí ve smyslu čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
Oddíl 3
Informace a publicita
Článek 58
1. Program rozvoje venkova obsahuje komunikační plán, který stanoví:
a)
cíle a cílové skupiny;
b)
obsah a strategii komunikace a informační opatření s uvedením opatření, která mají být přijata;
c)
svůj orientační rozpočet;
d)
správní oddělení nebo orgány odpovědné za provádění;
e)
kritéria, která se použijí pro vyhodnocení vlivu informací a opatření v oblasti publicity ve smyslu transparentnosti, povědomí o programu rozvoje venkova a úlohy, kterou hraje Společenství.
2. Částka přidělená na informace a publicitu může být součástí složky technické podpory programu rozvoje venkova.
3. Podrobná pravidla o informacích a publicitě jsou uvedena v příloze VI.
Článek 59
Na schůzích monitorovacího výboru zřízeného v souladu s článkem 77 nařízení (ES) č. 1698/2005 přednese předseda zprávu o pokroku v provádění informačních opatření a opatření v oblasti publicity a poskytne členům výboru příklady takových opatření.
Oddíl 4
Monitorování a hodnocení
Článek 60
Struktura a prvky výroční zprávy o pokroku podle článku 82 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou stanoveny v příloze VII tohoto nařízení.
Článek 61
Střednědobé hodnocení a hodnocení ex post v souladu s čl. 86 odst. 4 a 5 nařízení (ES) č. 1698/2005 se zasílají Komisi podle případu nejpozději do 31. prosince 2010 a do 31. prosince 2015.
Pokud členské státy nezašlou zprávy o střednědobém hodnocení a hodnocení ex post ve lhůtách uvedených v prvním pododstavci tohoto článku, může Komise použít postupu dočasného pozastavení přechodných plateb podle čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 1290/2005, dokud tyto hodnotící zprávy neobdrží.
Článek 62
1. Společný soubor ukazatelů výchozích situací, výsledků a dopadů programů pro rozvoj venkova je uveden v příloze VIII tohoto nařízení. Tento seznam ukazatelů tvoří společný rámec pro monitorování a hodnocení (CMEF) podle článku 80 nařízení (ES) č. 1698/2005.
Tyto ukazatele mohou být případně rozděleny podle věku a pohlaví příjemců, stejně jako podle toho, zda jsou opatření prováděna ve znevýhodněných oblastech nebo v oblastech, na něž se vztahuje konvergenční cíl.
2. Pokrok v ukazatelích výsledků je součástí výroční zprávy o pokroku. Tato zpráva zahrnuje jak společné, tak doplňkové ukazatele.
K měření pokroku při plnění cílů programu pro rozvoj venkova se stanoví pro období provádění programu předběžné cíle pro ukazatele výsledků a dopadů, včetně doplňkového vnitrostátního financování podle článku 89 nařízení (ES) č. 1698/2005.
3. Pokyny pro CMEF určí Komise prostřednictvím společného přístupu s členskými státy. Pokyny obsahují alespoň:
a)
požadavky na monitorování;
b)
organizaci hodnocení ex ante, střednědobého a ex post hodnocení a otázky pro společné hodnocení každého opatření pro rozvoj venkova;
c)
pokyny pro systém podávání zpráv o hodnocení pokroku s ohledem na ukazatele;
d)
informační listy pro každé opatření obsahující intervenční logiku a různé ukazatele;
e)
informační listy popisující ukazatele výchozích situací, výsledků a dopadů.
Oddíl 5
Elektronická výměna informací a dokumentů
Článek 63
1. Komise ve spolupráci s členskými státy vytvoří informační systém (dále jen „systém“), který umožní bezpečnou výměnu údajů společného zájmu mezi Komisí a jednotlivými členskými státy. Tyto údaje se vztahují jak na správní a provozní aspekty, tak na aspekty finanční, na něž se vztahuje článek 18 nařízení Komise (ES) č. 883/2006 (19).
Systém vytvoří a aktualizuje Komise prostřednictvím společného přístupu s členskými státy.
2. Pokud jde o správní a provozní řízení, systém obsahuje dokumentační aspekty společného zájmu, které umožní provádění monitorování, a zejména: národní strategické plány a jejich aktualizace, souhrnné zprávy, programy a jejich úpravy, rozhodnutí Komise, výroční zprávy o pokroku, včetně kodifikace opatření v souladu tabulkou v bodu 7 přílohy II a ukazatelů pro monitorování a hodnocení stanovených v příloze VIII.
3. Řídicí orgán a Komise do systému vloží a aktualizují dokumenty v požadovaném formátu, za něž jsou odpovědné.
4. Systém je přístupný členským státům a Komisi buď přímo, nebo prostřednictvím rozhraní pro automatickou synchronizaci a vkládání údajů s vnitrostátními a regionálními počítačovými řídicími systémy.
Členské státy zašlou Komisi centralizovaně žádost o přístupová práva k systému.
5. Výměny údajů se podepíší elektronicky v souladu s článkem 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES (20). Členské státy a Komise uznají právní účinnost a přípustnost elektronického podpisu používaného v systému jako důkaz v právních řízeních.
6. Den, který je třeba brát v úvahu pro zasílání dokumentů Komisi, je den, kdy členský stát odešle dokumenty poté, co je vloží do systému.
Dokument je považován za odeslaný Komisi v okamžiku, kdy již není pro členský stát možné jej změnit či vyjmout ze systému.
7. Náklady na rozvoj a aktualizaci společných prvků systému jsou financovány z rozpočtu Společenství v souladu s čl. 66 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005.
Jakékoli náklady na rozhraní mezi vnitrostátními a místními systémy na straně jedné a systémem na straně druhé a jakékoli náklady na přizpůsobení vnitrostátních a místních systémů mohou být způsobilé podle čl. 66 odst. 2 uvedeného nařízení.
8. V případech zásahů vyšší moci nebo výjimečných okolností, a zejména v případě poruchy systému nebo nedostatku trvalého spojení, mohou členské státy zaslat Komisi dokumenty v tištěné podobě. Toto odeslání v tištěné podobě nelze provádět bez předchozího formálního souhlasu Komise.
V okamžiku, kdy zásah vyšší moci nebo výjimečné okolnosti zamezující použití systému pomine, vloží členské státy dotčené dokumenty do systému. V tomto případě se dnem odeslání rozumí den odeslání tištěné podoby dokumentu.
KAPITOLA V
Závěrečná ustanovení
Článek 64
Nařízení (ES) č. 817/2004 se od 1. ledna 2007 zrušuje.
Použije se i nadále pro opatření schválená před 1. lednem 2007 podle nařízení (ES) č. 1257/1999.
Článek 11 nařízení (ES) č. 817/2004 a body 9.3.V.A. odst. 1, 9.3.V.B. odst. 1, 2 a 3 a druhá odrážka bodu 9.3.V.B. přílohy II uvedeného nařízení se použijí do 31. prosince 2009 podle čl. 94 třetího pododstavce nařízení (ES) č. 1698/2005.
Článek 65
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na podporu Společenství pro programové období, které začíná 1. ledna 2007.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. prosince 2006.
VERORDNUNG (EG) Nr. 1974/2006 DER KOMMISSION
vom 15. Dezember 2006
mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 des Rates über die Förderung der Entwicklung des ländlichen Raums durch den Europäischen Landwirtschaftsfonds für die Entwicklung des ländlichen Raums (ELER)
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 des Rates vom 20. September 2005 über die Förderung der Entwicklung des ländlichen Raums durch den Europäischen Landwirtschaftsfonds für die Entwicklung des ländlichen Raums (ELER) (1), insbesondere auf Artikel 5 Absatz 6, Artikel 19 Absatz 2 zweiter Satz, Artikel 32 Absatz 1 Buchstabe b, Artikel 66 Absatz 3 Unterabsatz 3, Artikel 70 Absatz 1 und Artikel 91,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Mit der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 wurde ein einziger rechtlicher Rahmen für die Förderung der Entwicklung des ländlichen Raums in der Gemeinschaft durch den ELER geschaffen. Zur Ergänzung dieses Rahmens sollten Durchführungsvorschriften erlassen werden.
(2)
Im Hinblick auf die Kohärenz mit Maßnahmen, die aus anderen Instrumenten der gemeinsamen Agrarpolitik finanziert werden, sollten die Ausnahmefälle geregelt werden, in denen eine Förderung für den ländlichen Raum gewährt werden kann, insbesondere die in Artikel 5 Absatz 6 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten Ausnahmen. Bei Investitionsbeihilfen im Rahmen der Entwicklung des ländlichen Raums sollten etwaige sektorale Begrenzungen oder Beschränkungen berücksichtigt und Überkapazitäten in den betreffenden Sektoren vermieden werden.
(3)
Für die Aktualisierung der nationalen Strategiepläne sind Vorschriften zu dem Inhalt, den Verfahren und dem Zeitplan erforderlich.
(4)
Damit die Mitgliedstaaten und die Kommission die neue Programmplanung schnell und wirksam umsetzen können, sollte der Zeitraum zwischen der Vorlage der Entwicklungsprogramme für den ländlichen Raum und ihrer Genehmigung durch die Kommission festgelegt werden.
(5)
Es sollten genaue Bestimmungen für die Vorlage der Entwicklungsprogramme für den ländlichen Raum und deren Anpassung festgelegt werden. Um die Ausarbeitung der Entwicklungsprogramme für den ländlichen Raum und ihre Prüfung und Genehmigung durch die Kommission zu erleichtern, sollten insbesondere auf der Grundlage von Artikel 16 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 gemeinsame Vorschriften für die Struktur und den Inhalt dieser Programme festgelegt werden. Darüber hinaus sind besondere Vorschriften für die in Artikel 15 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten nationalen Rahmenregelungen erforderlich.
(6)
Nur Änderungen, die zu erheblichen Veränderungen der Programme, Umschichtungen von Fördermitteln des ELER zwischen den Schwerpunkten eines Programms und Änderungen der Beihilfesätze des ELER führen, sollten durch eine Entscheidung der Kommission genehmigt werden. Sonstige Änderungen sollten von den Mitgliedstaaten beschlossen und der Kommission mitgeteilt werden. Es sollte ein Verfahren für die Zustimmung zu solchen Änderungsmitteilungen festgelegt werden.
(7)
Um eine wirksame und regelmäßige Begleitung zu gewährleisten, sollten die Mitgliedstaaten der Kommission eine konsolidierte und aktualisierte elektronische Fassung ihrer Programmplanungsdokumente verfügbar machen.
(8)
In der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 sind die Bedingungen für die Unterstützung für Junglandwirte festgelegt. Es sollte die Fristen für die Erfüllung dieser Bedingungen geregelt werden, einschließlich der Frist, die die Mitgliedstaaten bestimmten Begünstigten einräumen können, um die Bedingung hinsichtlich der beruflichen Qualifikation zu erfüllen. Da die Unterstützung für Junglandwirte an die Bedingung geknüpft ist, dass der Junglandwirt einen Betriebsverbesserungsplan vorlegt, sollten die Bedingungen in Bezug auf den Betriebsverbesserungsplan und die Einhaltung dieses Plans durch den Junglandwirt im Einzelnen festgelegt werden.
(9)
In Bezug auf die Bedingungen für die Gewährung von Vorruhestandsbeihilfen sollten die spezifischen Probleme gelöst werden, die bei der Übertragung eines Betriebs durch mehrere Abgebende oder durch einen Pächter entstehen. Die nicht erwerbsmäßig betriebene landwirtschaftliche Tätigkeit des Abgebenden sollte für eine Förderung im Rahmen der gemeinsamen Agrarpolitik nicht in Betracht kommen.
(10)
Die Qualifikationen und Mittel, über die die mit dem landwirtschaftlichen Beratungsdienst beauftragten Behörden und Einrichtungen verfügen müssen, sollten näher festgelegt werden.
(11)
Was die Beihilfe für den Aufbau von Betriebsführungs-, Vertretungs- und Beratungsdiensten anbelangt, sollte festgelegt werden, auf welche Weise die degressive Staffelung der Beihilfe durchzuführen ist.
(12)
Für Investitionen zur Modernisierung landwirtschaftlicher Betriebe, die getätigt werden, um neu eingeführte Gemeinschaftsnormen zu erfüllen und - im Falle von Junglandwirten - bestehende Normen einzuhalten, sollte festgesetzt werden, bis zu welchem Zeitpunkt die einschlägigen Normen erfüllt sein müssen.
(13)
Was Investitionen zur Verbesserung des wirtschaftlichen Wertes der Wälder betrifft, so sollten die Waldbewirtschaftungspläne und die Art der zuschussfähigen Investitionen festgelegt werden. Diese Pläne sollten in Übereinstimmung mit den gesamteuropäischen Richtlinien für nachhaltige Waldbewirtschaftung auf operationeller Ebene in Anhang 2 der Resolution L2 (Pan-European Criteria, Indicators and Operational Level Guidelines for Sustainable Forest Management - Gesamteuropäische Kriterien, Indikatoren und operationelle Leitlinien für eine nachhaltige Waldbewirtschaftung) ausgearbeitet werden, die in Lissabon (2., 3. und 4. Juni 1998) auf der Dritten Ministerkonferenz zum Schutz der Wälder in Europa (2) aufgestellt wurden.
(14)
Für Investitionen zur Erhöhung der Wertschöpfung bei land- und forstwirtschaftlichen Erzeugnissen, die von Kleinstunternehmen zur Einhaltung neu eingeführter Gemeinschaftsnormen getätigt werden, sollte festgelegt werden, bis zu welchem Zeitpunkt die einschlägigen Normen erfüllt sein müssen. Es sollte zwischen den Investitionen im Holzsektor, für die die in der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 festgesetzten Beihilfesätze gelten, und den sonstigen Investitionen in diesem Sektor unterschieden werden.
(15)
Was die Zusammenarbeit bei der Entwicklung neuer Produkte, Verfahren und Technologien in der Land- und Ernährungswirtschaft sowie im Forstsektor betrifft, ist die Definition der indikativen beihilfefähigen Kosten erforderlich.
(16)
Die Höhe der Beihilfe, die Landwirten für die Einhaltung von Normen gewährt wird, sollte von den Mitgliedstaaten je Norm nach Maßgabe der Verpflichtungen gestaffelt werden, die sich aus der Anwendung der betreffenden Norm ergeben, wobei Investitionskosten für Beihilfen nicht in Betracht kommen sollten.
(17)
In Bezug auf die Beihilfe, die Landwirten für die Teilnahme an Lebensmittelqualitätsregelungen gewährt wird, sollten die gemeinschaftlichen Regelungen und die Kriterien für die einzelstaatlichen Regelungen, die beihilfefähigen Erzeugnisse und die Art der Fixkosten, die bei der Berechnung des Beihilfebetrags berücksichtigt werden können, festgelegt werden.
(18)
Um die Komplementarität zwischen den in Artikel 33 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten Absatzförderungmaßnahmen und der Regelung der Verordnung (EG) Nr. 2826/2000 des Rates vom 19. Dezember 2000 über Informations- und Absatzförderungsmaßnahmen für Agrarerzeugnisse im Binnenmarkt (3) sicherzustellen, sollten die Bedingungen für die Förderung von Qualitätserzeugnissen, insbesondere in Bezug auf die Begünstigten und die förderfähigen Maßnahmen, im Einzelnen festgelegt werden. Außerdem sollten - um eine doppelte Finanzierung auszuschließen - die nach der Verordnung (EG) Nr. 2826/2000 geförderten Informations- und Absatzförderungsmaßnahmen von der Förderung im Rahmen der Entwicklung des ländlichen Raums ausgenommen werden.
(19)
Für die Unterstützung von Semi-Subsistenzbetrieben sollten der Inhalt und die Durchführungsmodalitäten der Betriebsverbesserungspläne festgelegt werden.
(20)
Für die Unterstützung von Erzeugergemeinschaften in Malta sollten besondere Vorschriften festgelegt werden, um den Besonderheiten des maltesischen Agrarsektors Rechnung zu tragen.
(21)
Was die Beihilfe für benachteiligte Gebiete anbelangt, so bleibt nach Artikel 93 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 die mit der Verordnung (EG) Nr. 1257/1999 des Rates vom 17. Mai 1999 über die Förderung der Entwicklung des ländlichen Raums durch den Europäischen Ausrichtungs- und Garantiefonds für die Landwirtschaft (EAGFL) und zur Änderung bzw. Aufhebung bestimmter Verordnungen (4) eingeführte Beihilferegelung vorbehaltlich eines vom Rat nach dem Verfahren des Artikels 37 EG-Vertrag angenommenen Rechtsaktes bis zum 31. Dezember 2009 in Kraft. Artikel 11 der Verordnung (EG) Nr. 817/2004 der Kommission vom 29. April 2004 mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 1257/1999 des Rates über die Förderung der Entwicklung des ländlichen Raums durch den Europäischen Ausrichtungs- und Garantiefonds für die Landwirtschaft (EAGFL) (5) sollte daher weiterhin bis zur Annahme eines solchen Rechtsaktes durch den Rat gelten.
(22)
Es sollte eine Regelung getroffen werden, um eine Überschneidung zwischen der den Landwirten für die Einhaltung von Normen gewährten Beihilfe einerseits und den Zahlungen im Rahmen von Natura 2000 andererseits zu vermeiden.
(23)
Bei der Förderung von Agrarumwelt- und Tierschutzmaßnahmen sollte die Festlegung der Mindestanforderungen, die von den Begünstigten im Rahmen der verschiedenen Agrarumwelt- und Tierschutzverpflichtungen einzuhalten sind, eine ausgewogene Durchführung dieser Maßnahmen im Hinblick auf ihre Ziele sicherstellen und somit zu einer nachhaltigen Entwicklung des ländlichen Raums beitragen. In diesem Zusammenhang ist es wichtig, dass eine Methode für die Berechnung der zusätzlichen Kosten, Einkommensverluste und etwaigen Transaktionskosten infolge der eingegangenen Verpflichtungen festgelegt wird. Bei Agrarumweltverpflichtungen, die auf Begrenzungen des Einsatzes von Betriebsmitteln basieren, sollten Beihilfen nur gewährt werden, wenn solche Begrenzungen auf eine Weise bewertet werden können, die eine angemessene Gewähr für die Einhaltung der Verpflichtungen bietet.
(24)
Was die Beihilfe für die Erhaltung genetischer Ressourcen in der Landwirtschaft betrifft, so sollten die förderfähigen Maßnahmen präzisiert und die Begünstigten beschrieben werden. Es sollte eine Regelung getroffen werden, um Überschneidungen mit den Agrarumweltmaßnahmen zu vermeiden und von der Beihilfe Maßnahmen auszunehmen, die durch das Rahmenprogramm für Maßnahmen im Bereich der Forschung, technologischen Entwicklung und Demonstration unterstützt werden können.
(25)
Nichtproduktive Investitionen, die auf eine nachhaltige Bewirtschaftung landwirtschaftlicher Flächen abzielen, sollten definiert werden.
(26)
Im Hinblick auf ein einheitliches Konzept für forstwirtschaftliche Maßnahmen sollte eine gemeinsame Definition für Wälder bzw. für bewaldete Flächen verwendet werden. Diese Definition sollte mit der von der Ernährungs- und Landwirtschaftsorganisation der Vereinten Nationen (FAO) und Eurostat für die Aktualisierung der Weltwalderhebung von 2005 verwendeten Definition übereinstimmen. Es sollte präzisiert werden, welche Wälder und bewaldeten Flächen für die Beihilfen gemäß Artikel 42 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 nicht in Betracht kommen.
(27)
Die Förderbedingungen für die Aufforstung landwirtschaftlicher Flächen sollten im Einzelnen festgelegt werden, wobei insbesondere die Aufforstungsflächen und die Begriffe „Anlegungskosten“, „Landwirt“ und „schnellwachsende Arten mit kurzer Umtriebszeit“ definiert werden sollten.
(28)
Was die Beihilfe für die Ersteinrichtung von Agrarforstsystemen auf landwirtschaftlichen Flächen betrifft, so sollten die Mitgliedstaaten unter Berücksichtigung bestimmter Parameter eine Höchstdichte für die Bepflanzung mit Waldbäumen festlegen.
(29)
Die Gewährung der Beihilfe für den Wiederaufbau des forstwirtschaftlichen Potenzials und vorbeugende Aktionen in Wäldern, die als Wälder mit hohem oder mittlerem Brandrisiko eingestuft sind, sollte an die Bedingung geknüpft sein, dass die von den Mitgliedstaaten aufgestellten Waldbrandschutzpläne eingehalten werden. Die Maßnahmen zur Verhütung von Waldbränden sollten nach einem einheitlichen Konzept festgelegt werden.
(30)
Die Bedingungen für die Ausweisung der Gebiete gemäß Artikel 50 Absätze 5 und 6 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 sollten präzisiert werden. Es sollte darauf geachtet werden, dass die Aufforstungsmaßnahmen die Biodiversität nicht beeinträchtigen und keine Umweltschäden verursachen.
(31)
Um die angemessene Inanspruchnahme der in Artikel 52 Buchstabe a Ziffer i) der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten Maßnahme Diversifizierung hin zu nichtlandwirtschaftlichen Tätigkeiten zu ermöglichen, bedarf es einer umfassenden Definition des in Artikel 53 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten Begriffs „Mitglieder des Haushalts des landwirtschaftlichen Betriebs“.
(32)
Die in Artikel 59 Buchstabe e der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 geregelten Beihilfen für Partnerschaften zwischen öffentlichem und privatem Sektor sollten bestimmte Bedingungen erfüllen.
(33)
Für den Schwerpunkt Leader sollte die Auswahl der lokalen Aktionsgruppen nach transparenten und wettbewerbsgerechten Verfahren erfolgen, um sicherzustellen, dass für die Förderung angemessene Entwicklungsstrategien von hoher Qualität ausgewählt werden. Für die Einwohnerzahl in den Gebieten, in denen die lokalen Aktionsgruppen tätig sind, sollten allgemein geltende Unter- und Obergrenzen festgelegt werden, die aber entsprechend den lokalen Gegebenheiten angepasst werden können.
(34)
Um eine möglichst umfassende Umsetzung der lokalen Entwicklungsstrategien zu ermöglichen, sollten die Beihilfen für die Betriebskosten der lokalen Aktionsgruppen begrenzt werden.
(35)
Die von den lokalen Aktionsgruppen durchgeführten Kooperationsprojekte sollten bestimmte Bedingungen erfüllen. Um die Auswahl von transnationalen Kooperationsprojekten zu erleichtern, sollte ein Verfahren für die Koordinierung zwischen der Kommission und den Mitgliedstaaten festgelegt werden.
(36)
In Bezug auf die technische Hilfe sollten Kofinanzierungsregelungen für den Fall, dass ein Entwicklungsprogramm für den ländlichen Raum sowohl Konvergenzregionen als auch andere Regionen betrifft, sowie detaillierte Optionen und eine Frist für die Errichtung der nationalen Netze für den ländlichen Raum vorgesehen werden.
(37)
Es sollten allgemeine Bestimmungen für verschiedene Maßnahmen festgelegt werden, insbesondere hinsichtlich folgender Punkte, Durchführung von integrierten Maßnahmen, Investitionsmaßnahmen, Übertragung eines Betriebs während der Laufzeit der als Voraussetzung für die Gewährung der Beihilfe eingegangenen Verpflichtung, Aufstockung der Betriebsfläche und Definition der verschiedenen Kategorien von Fällen höherer Gewalt und außergewöhnlichen Umständen.
(38)
Die Mitgliedstaaten sollten alle erforderlichen Vorkehrungen treffen und angemessene Vorschriften festlegen, um sicherzustellen, dass alle Entwicklungsmaßnahmen für den ländlichen Raum überprüft und kontrolliert werden können. Sie sollten dafür sorgen, dass ihre Kontrollregelungen eine hinreichende Gewähr für die Einhaltung der Förderkriterien und sonstigen Auflagen bieten. Insbesondere sollten die Mitgliedstaaten zur Bestätigung, dass die Berechnungen der Zahlungen im Rahmen bestimmter Maßnahmen angemessen und korrekt sind, auf zweckdienliche Gutachten zurückgreifen.
(39)
Es sollten Durchführungsbestimmungen zu Zinsvergütungen für Darlehen bzw. zu sonstigen Formen von Finanzierungsinstrumenten festgelegt werden. Im Hinblick auf eine wirksame und einheitliche Verwaltung sollten auch die Bedingungen festgelegt werden, unter denen die Verwaltungsbehörden Standardbeträge für die Kosten zugrunde legen und Sachleistungen als zuschussfähige Ausgaben ansehen können. Um eine bessere Ausrichtung der Investitionsmaßnahmen zu erreichen, sollten gemeinsame Regeln für die Festlegung von zuschussfähigen Ausgaben zur Verfügung stehen. Gemeinsame Regeln sind auch in jenen Fällen notwendig, in denen die zuständigen Stellen eines Mitgliedstaates entscheiden, den Begünstigten einen Vorschuss auf die Investitionsmaßnahmen zu zahlen.
(40)
Um sicherzustellen, dass die Bestimmungen und Verfahren in Bezug auf staatliche Beihilfen eingehalten werden, sind besondere Vorschriften für bestimmte aus dem ELER kofinanzierte Maßnahmen und für die zusätzliche nationale Förderung festzulegen.
(41)
Im Hinblick auf die Durchführung der Informations- und Publizitätsmaßnahmen betreffend Entwicklungsmaßnahmen für den ländlichen Raum, die aus dem ELER gefördert werden, sollten die Entwicklungsprogramme für den ländlichen Raum einen Kommunikationsplan umfassen, dessen Inhalt präzisiert werden sollte. Um eine kohärente Vorgehensweise zu gewährleisten, sollten die diesbezüglichen Zuständigkeiten der Verwaltungsbehörden und der Begünstigten festgelegt werden.
(42)
Um die Transparenz im Bereich der ELER Beihilfen zu erhöhen, sollte seitens der Mitgliedstaaten jährlich in elektronischer oder anderer Form die Liste der Begünstigten, die Bezeichnung des Fördervorhabens und die Höhe der öffentlichen Fördermittel veröffentlicht werden. Die Zugänglichmachung derartiger Informationen für die Öffentlichkeit hat zum Zweck, die Transparenz der Gemeinschaftsaktionen im Bereich der ländlichen Entwicklung zu erhöhen, das ordnungsgemäße Finanzmanagement der verwendeten öffentlichen Mitteln zu verbessern und insbesondere die Kontrolle der verwendeten Gelder zu verstärken sowie schließlich Wettbewerbsverzerrungen unter den Förderungsempfängern der ländlichen Entwicklungsmaßnahmen zu verhindern. In Anbetracht des vorrangigen Gewichts der verfolgten Ziele erscheint es mit Blick auf den Grundsatz der Verhältnismäßigkeit und des Erfordernisses des Schutzes von persönlichen Daten gerechtfertigt, die relevanten Informationen zur generellen Veröffentlichung zur Verfügung zu stellen, da die Erfordernisse einer demokratischen Gesellschaft hinsichtlich der Verhinderung von Unregelmäßigkeiten nicht überschritten werden.
(43)
Für die Begleitung sollten die Einzelheiten der jährlichen Zwischenberichte gemäß Artikel 82 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 sowie die gemeinsamen Indikatoren festgelegt werden, die Teil des in Artikel 80 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten gemeinsamen Begleitungs- und Bewertungsrahmens sind.
(44)
Um einen gesicherten elektronischen Datenaustausch zwischen der Kommission und den Mitgliedstaaten zu ermöglichen, sollte ein entsprechendes Informationssystem aufgebaut werden. Inhalt und Funktionsweise dieses Systems und die Rechte für den Zugriff auf das System sollten im Einzelnen festgelegt werden.
(45)
Die neuen Durchführungsbestimmungen sollten die zur Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 1257/1999 erlassenen Bestimmungen ersetzen. Die Verordnung (EG) Nr. 817/2004 sollte daher mit Wirkung zum 1. Januar 2007 aufgehoben werden.
(46)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses für die Entwicklung des ländlichen Raums -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
KAPITEL I
Anwendungsbereich
Artikel 1
Diese Verordnung enthält Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 hinsichtlich der Grundsätze und allgemeinen Regeln für die Förderung der Entwicklung des ländlichen Raums, spezifische und allgemeine Bestimmungen für die Maßnahmen zur Entwicklung des ländlichen Raums und Bestimmungen über die Zuschussfähigkeit sowie Verwaltungsbestimmungen, mit Ausnahme von Kontrollbestimmungen.
KAPITEL II
Allgemeine Bestimmungen
Abschnitt 1
Komplementarität, Kohärenz und Konformität
Artikel 2
(1) Die in Artikel 5 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannte Kohärenz ist sicherzustellen:
a)
zwischen den Fördermaßnahmen zur Entwicklung des ländlichen Raums und den im Rahmen anderer Instrumente der gemeinsamen Agrarpolitik durchgeführten Maßnahmen, insbesondere den direkten Stützungsregelungen der gemeinsamen Agrarpolitik und den tier- und pflanzengesundheitlichen Maßnahmen, und
b)
unter den verschiedenen Fördermaßnahmen zur Entwicklung des ländlichen Raums.
(2) In den Ausnahmefällen, in denen Maßnahmen, die unter die Beihilferegelungen in Anhang I der vorliegenden Verordnung fallen, gemäß Artikel 5 Absatz 6 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 im Rahmen der genannten Verordnung unterstützt werden können, tragen die Mitgliedstaaten dafür Sorge, dass die Begünstigten für eine bestimmte Maßnahme nur im Rahmen einer Regelung unterstützt werden können.
Zu diesem Zweck beschreiben Mitgliedstaaten, die in ihre Entwicklungsprogramme für den ländlichen Raum Maßnahmen mit solchen Ausnahmen aufnehmen, in diesen Programmen die Kriterien und Verwaltungsvorschriften, die sie für die betreffenden Förderregelungen anwenden werden.
(3) Sind im Rahmen einer aus dem Europäischen Garantiefonds für die Landwirtschaft (EGFL) finanzierten gemeinsamen Marktorganisation, einschließlich der direkten Stützungsregelungen, Produktionsbeschränkungen oder Begrenzungen der Gemeinschaftsunterstützung für einzelne Landwirte, Betriebe oder Verarbeitungsbetriebe vorgesehen, so werden für Investitionen, die zu einer über diese Beschränkungen oder Begrenzungen hinausgehenden Erhöhung der Produktion führen würden, keine Beihilfen gewährt.
Abschnitt 2
Strategie und Programmplanung
Artikel 3
(1) Die nationalen Strategiepläne können im Laufe des Programmplanungszeitraums angepasst werden. Bei diesen Anpassungen sind folgende Aspekte zu berücksichtigen:
a)
Die Anpassung betrifft eines oder mehrere der in Artikel 11 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 aufgeführten Elemente und/oder eine oder mehrere der in Artikel 9 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten strategischen Leitlinien der Gemeinschaft;
b)
die Anpassung geht mit der in Artikel 6 Absatz 1 der vorliegenden Verordnung genannten Änderung eines oder mehrerer Entwicklungsprogramme für den ländlichen Raum einher.
(2) Bei Anpassungen der nationalen Strategiepläne findet Artikel 12 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 entsprechend Anwendung.
(3) Damit für die Anpassung der Entwicklungsprogramme für den ländlichen Raum genügend Zeit zur Verfügung steht, ist die letzte Aktualisierung der nationalen Strategiepläne der Kommission bis spätestens 30. Juni 2013 zu übermitteln.
(4) Die nationalen Strategiepläne werden nach Genehmigung der Entwicklungsprogramme für den ländlichen Raum insbesondere anhand der quantifizierten Zielvorgaben, die sich aus der Ex-ante-Bewertung dieser Programme ergeben, bestätigt oder angepasst.
Artikel 4
(1) Die Kommission genehmigt die von den Mitgliedstaaten eingereichten ländlichen Entwicklungsprogramme innerhalb eines Zeitraums von maximal sechs Monaten, der mit dem Tag der Einreichung der Programme bei der Kommission beginnt. Im Fall der Programmeinreichung vor dem Tag des Inkrafttretens dieser Verordnung beginnt die Sechsmonatsfrist mit dem Tag des Inkrafttretens zu laufen.
Im Fall der Anwendung von Artikel 18 Absatz 3 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 beginnt der in Unterabsatz 1 des vorliegenden Absatzes geregelte Sechsmonatszeitraum zu dem Zeitpunkt, zu dem der geänderte Programmvorschlag die Bedingung von Artikel 18 Absatz 3 Unterabsatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 erfüllt.
(2) Die Daten für die Abgrenzung der in Absatz 1 des vorliegenden Artikels geregelten Zeiträume werden gemäß Artikel 63 Absatz 6 bzw. Absatz 8 festgelegt.
Artikel 5
(1) Der in Artikel 16 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannte Inhalt der Entwicklungsprogramme für den ländlichen Raum wird gemäß Anhang II der vorliegenden Verordnung festgelegt.
Jedem Entwicklungsprogramm für den ländlichen Raum ist die in Artikel 85 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannte Ex-ante-Bewertung beizufügen.
(2) Die in Artikel 15 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannte nationale Rahmenregelung enthält gemeinsame Angaben zu verschiedenen Maßnahmen. Die regionalen Entwicklungsprogramme für den ländlichen Raum enthalten für diese Maßnahmen nur ergänzende Angaben, sofern die Angaben in den nationalen Rahmenregelungen und den Regionalprogrammen zusammen die Anforderungen von Anhang II der vorliegenden Verordnung erfüllen.
(3) Die Mitgliedstaaten machen der Kommission eine elektronische Fassung ihrer Entwicklungsprogramme für den ländlichen Raum und gegebenenfalls ihrer nationalen Rahmenregelung verfügbar, die nach jeder Änderung aktualisiert wird, einschließlich der in Anhang II der vorliegenden Verordnung aufgeführten Standardtabellen, die die gemäß Artikel 16 Buchstaben d, e und f der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 erforderlichen Angaben betreffen. Die Mitgliedstaaten übermitteln der Kommission Anträge auf Änderung der Programme und gegebenenfalls der nationalen Rahmenregelungen gemäß Artikel 63 der vorliegenden Verordnung auf elektronischem Wege.
Abschnitt 3
Änderungen der Entwicklungsprogramme für den ländlichen Raum
Artikel 6
(1) Änderungen der Entwicklungsprogramme für den ländlichen Raum fallen unter die folgenden Kategorien:
a)
Revisionen gemäß Artikel 19 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005;
b)
Revisionen, die mit den in Artikel 77 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten Koordinierungsverfahren für die Mittelausschöpfung zusammenhängen;
c)
sonstige Änderungen, die nicht unter die Buchstaben a und b dieses Absatzes fallen.
(2) Die in Absatz 1 Buchstaben a und b genannten Programmänderungen können erst ab dem zweiten Jahr der Programmdurchführung vorgeschlagen werden.
(3) Vorschläge für Änderungen von Entwicklungsprogrammen für den ländlichen Raum sind hinreichend zu begründen, wobei insbesondere Folgendes anzugeben ist:
a)
die Gründe und etwa aufgetretene Schwierigkeiten bei der Durchführung, die eine Änderung rechtfertigen;
b)
die voraussichtlichen Auswirkungen der Änderung;
c)
der Zusammenhang zwischen der Änderung und dem nationalen Strategieplan.
Artikel 7
(1) Die in Artikel 6 Absatz 1 Buchstabe a der vorliegenden Verordnung genannten Programmrevisionen, die von einem Mitgliedstaat beantragt werden, werden in folgenden Fällen durch eine Entscheidung gemäß Artikel 19 Absatz 2 Satz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genehmigt:
a)
die Revision überschreitet die in Artikel 9 Absatz 2 der vorliegenden Verordnung vorgesehene Flexibilitätsschwelle;
b)
die Revision führt zu einer Änderung des in dem genehmigten Entwicklungsprogramm für den ländlichen Raum vorgesehenen Satzes der Gemeinschaftsbeteiligung gemäß Artikel 70 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005;
c)
die Revision ändert den Gesamtbetrag der Gemeinschaftsbeteiligung für den gesamten Programmplanungszeitraum und/oder die jährliche Aufteilung der Mittel ohne Änderungen der Beteiligung zurückliegender Jahre;
d)
die Revision führt zu Veränderungen der in Artikel 5 Absatz 6 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten Ausnahmen.
Die Entscheidung wird innerhalb von sechs Monaten ab dem Zeitpunkt erlassen, zu dem der Antrag des Mitgliedstaats bei der Kommission eingeht.
(2) Ausgenommen im Fall von Dringlichkeitsmaßnahmen aufgrund von Naturkatastrophen sind die Anträge auf die in Artikel 6 Absatz 1 Buchstabe a genannten Programmrevisionen je Programm und höchstens einmal im Kalenderjahr vorzulegen.
Für die in Absatz 1 Buchstabe c genannten Revisionen reichen die Mitgliedstaaten die Anträge bis 30. September jedes Jahres ein.
Für die in Absatz 1 genannten Revisionen, reichen die Mitgliedstaaten ihre letzten Anträge bis spätestens 30. Juni 2013 bei der Kommission ein.
Artikel 8
(1) Mitgliedstaaten mit einer regionalisierten Programmplanung können die in Artikel 6 Absatz 1 Buchstabe b genannten Programmrevisionen, die darauf abzielen, die Beiträge aus dem Europäischen Landwirtschaftsfonds für die Entwicklung des ländlichen Raums (ELER) für bestimmte Jahre zwischen den Regionalprogrammen umzuschichten, beantragen, sofern
a)
der Gesamtbeitrag des ELER je Programm für den gesamten Programmplanungszeitraum unverändert bleibt;
b)
der Gesamtbetrag der Mittelzuweisung aus dem ELER für den betreffenden Mitgliedstaat unverändert bleibt;
c)
die jährlichen Aufteilungen des Programms in Bezug auf die Jahre vor dem Jahr der Revision unverändert bleiben;
d)
die jährliche Mittelzuweisung aus dem ELER an den betreffenden Mitgliedstaat beibehalten wird;
e)
gegebenenfalls das gemäß Artikel 11 Absatz 3 Buchstabe f der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 im nationalen Strategieplan angegebene Mittelvolumen für die Umsetzung des Konvergenzziels nicht verringert wird.
(2) Die Finanzierungstabellen der betreffenden Programme werden entsprechend den in Absatz 1 genannten Mittelumschichtungen angepasst.
Die geänderten Finanzierungstabellen werden der Kommission in dem Kalenderjahr, in dem die Mittelumschichtung stattfindet, bis spätestens 30. September übermittelt. Das letzte Jahr, in dem solche Revisionen übermittelt werden können, ist das Jahr 2012.
Die Kommission erlässt eine Entscheidung zur Genehmigung der neuen Finanzierungstabellen innerhalb von drei Monaten nach Eingang des Antrags des betreffenden Mitgliedstaats. Das in Artikel 90 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten Verfahren findet keine Anwendung.
(3) Die in Artikel 6 Absatz 1 Buchstabe b genannten Anträge auf Programmrevisionen können nur einmal je Kalenderjahr vorgelegt werden.
Artikel 9
(1) Die in Artikel 6 Absatz 1 Buchstabe c genannten Programmänderungen der Mitgliedstaaten können Änderungen der Aufteilung der Finanzmittel auf die Maßnahmen eines Schwerpunktes sowie nichtfinanzielle Änderungen wie die Einführung neuer Maßnahmen, die Zurücknahme bestehender Maßnahmen oder die Einfügung von Informationen über bzw. Beschreibungen von bestehenden Maßnahmen des Programms umfassen.
(2) Die Mitgliedstaaten können auch Änderungen gemäß Artikel 6 Absatz 1 Buchstabe c vornehmen, indem sie innerhalb eines Kalenderjahres bis zu 1 % des Gesamtbeitrags des ELER, der für das betreffende Programm im gesamten Programmplanungszeitraum vorgesehen ist, auf einen beliebigen Schwerpunkt übertragen.
(3) Die in den Absätzen 1 und 2 genannten Programmänderungen können bis spätestens 31. Dezember 2015 vorgenommen werden, sofern die Mitgliedstaaten diese Änderungen bis spätestens 31. August 2015 melden.
(4) Ausgenommen im Fall von Dringlichkeitsmaßnahmen aufgrund von Naturkatastrophen sind die in den Absätzen 1 und 2 genannten Änderungen je Programm und höchstens dreimal im Kalenderjahr zu melden, sofern der in Absatz 2 genannte Höchstbetrag von 1 % innerhalb des Kalenderjahres, in dem die drei Meldungen erfolgen, nicht überschritten wird.
(5) Die in den Absätzen 1 und 2 dieses Artikels genannten Änderungen müssen mit den in Artikel 17 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 festgesetzten Prozentsätzen vereinbar sein.
(6) Die in den Absätzen 1 und 2 genannten Änderungen werden der Kommission mitgeteilt. Diese bewertet die Änderungen nach folgenden Gesichtspunkten:
a)
Einhaltung der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005;
b)
Kohärenz mit dem einschlägigen nationalen Strategieplan;
c)
Einhaltung der vorliegenden Verordnung.
Die Kommission teilt dem betreffenden Mitgliedstaat innerhalb von vier Monaten, nachdem sie den Antrag auf Programmänderung erhalten hat, die Ergebnisse der Bewertung mit. Erfüllen die Änderungen einen oder mehrere der in Unterabsatz 1 genannten Bewertungsparameter nicht, so wird der Viermonatszeitraum ausgesetzt, bis der Kommission Programmänderungen vorliegen, die diese Parameter erfüllen.
Erhält der Mitgliedstaat nicht innerhalb des in Unterabsatz 2 genannten Viermonatszeitraums eine Mitteilung der Kommission, so gelten die Änderungen als genehmigt und treten nach Ablauf des Viermonatszeitraums in Kraft.
Artikel 10
(1) Für die Anwendung von Artikel 71 Absatz 1 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 tragen die Mitgliedstaaten die Verantwortung für die Ausgaben, die zwischen dem Zeitpunkt, zu dem ihr Antrag auf Programmrevisionen oder -änderungen gemäß Artikel 6 Absatz 1 der vorliegenden Verordnung bei der Kommission eingeht, und dem Zeitpunkt der Kommissionsentscheidung gemäß den Artikeln 7 und 8 der vorliegenden Verordnung bzw. dem Zeitpunkt des Abschlusses der Konformitätsbewertung der Änderungen gemäß Artikel 9 der vorliegenden Verordnung entstehen.
(2) Im Fall von Dringlichkeitsmaßnahmen aufgrund von Naturkatastrophen kann für die Zuschussfähigkeit von Ausgaben im Zusammenhang mit Programmänderungen gemäß Artikel 6 Absatz 1 ein früherer Zeitpunkt als der in Artikel 71 Absatz 1 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannte festgelegt werden.
Artikel 11
Änderungen der in Artikel 15 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten nationalen Rahmenregelungen fallen in den Anwendungsbereich von Artikel 6 Absatz 1 Buchstabe c der vorliegenden Verordnung. Artikel 9 Absätze 3 und 6 der vorliegenden Verordnung findet auf solche Änderungen entsprechend Anwendung.
Artikel 12
Im Fall des Erlasses neuer oder der Änderung geltender Gemeinschaftsvorschriften werden die Entwicklungsprogramme für den ländlichen Raum wo erforderlich im Einklang mit den neuen oder geänderten Vorschriften gemäß Artikel 6 Absatz 1 geändert. Solche Änderungen werden nicht auf die Zahl der jährlichen Änderungen gemäß Artikel 7 Absatz 2, Artikel 8 Absatz 3 und Artikel 9 Absatz 4 angerechnet. Artikel 6 Absatz 2 findet auf derartige Änderungen keine Anwendung.
KAPITEL III
Maßnahmen zur Entwicklung des ländlichen Raums
Abschnitt 1
Maßnahmen zur Entwicklung des ländlichen Raums nach Schwerpunkten
Unterabschnitt 1
Schwerpunkt 1
Artikel 13
(1) Die Bedingungen für die Gewährung der in Artikel 22 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 geregelten Niederlassungsbeihilfe für Junglandwirte müssen zum Zeitpunkt der Beantragung der Beihilfe erfüllt sein.
Für die Erfüllung der in Artikel 22 Absatz 1 Buchstabe b der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten Bedingung der beruflichen Qualifikation kann jedoch eine Frist von höchstens 36 Monaten nach der Einzelentscheidung über die Beihilfegewährung eingeräumt werden, sofern der Junglandwirt einen Anpassungszeitraum für seine Niederlassung oder die Umstrukturierung des Betriebs benötigt, vorausgesetzt, ein solcher Bedarf ist in dem unter Buchstabe c des genannten Absatzes erwähnten Betriebsverbesserungsplan vorgesehen.
(2) Der in Artikel 22 Absatz 1 Buchstabe c der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannte Betriebsverbesserungsplan beschreibt zumindest Folgendes:
a)
die Ausgangssituation des landwirtschaftlichen Betriebs und die spezifischen Zwischen- und Endziele im Hinblick auf die Entwicklung der Tätigkeiten des neuen Betriebs;
b)
Einzelheiten zu den erforderlichen Investitionen, Bildungsmaßnahmen, Beratungsdiensten und sonstigen Maßnahmen, die für die Entwicklung der Tätigkeiten des landwirtschaftlichen Betriebs erforderlich sind.
(3) Die Einhaltung des Betriebsverbesserungsplans wird von der zuständigen Behörde spätestens fünf Jahre nach der Einzelentscheidung über die Beihilfegewährung überprüft. Unter Berücksichtigung der Bedingungen, unter denen der Betriebsverbesserungsplan umgesetzt wird, legen die Mitgliedstaaten die Bedingungen für die Wiedereinziehung bereits gezahlter Beihilfen für den Fall fest, dass der Junglandwirt die Bedingungen des Betriebsverbesserungsplans zum Zeitpunkt der Überprüfung nicht erfüllt.
(4) Die Einzelentscheidung über die Gewährung der Niederlassungsbeihilfe für Junglandwirte muss innerhalb von 18 Monaten nach dem Niederlassungszeitpunkt ergehen, der in den geltenden Rechtsvorschriften des jeweiligen Mitgliedstaats definiert ist. Wird die Beihilfe gemäß dem Anhang der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 in Form einer einmaligen Prämie gezahlt, so können die Mitgliedstaaten für die Anwendung von Absatz 3 des vorliegenden Artikels beschließen, die Zahlung in bis zu fünf Tranchen aufzuteilen.
(5) Die Mitgliedstaaten können beschließen, dass für den Fall, dass in dem Betriebsverbesserungsplan auf die Anwendung sonstiger in der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 vorgesehener Entwicklungsmaßnahmen für den ländlichen Raum verwiesen wird, die Genehmigung des vom Junglandwirt eingereichten Antrags durch die zuständige Behörde diesem gleichzeitig Zugang zu diesen anderen Maßnahmen gibt. Die vom Antragsteller gelieferten Angaben müssen in diesem Fall hinreichend detailliert sein, um zur Untermauerung von Beihilfeanträgen im Rahmen dieser anderen Maßnahmen dienen zu können.
(6) Besondere Bedingungen können für den Fall gelten, dass sich der Junglandwirt nicht als alleiniger Betriebsinhaber niederlässt. Diese Bedingungen müssen denen entsprechen, die bei der Niederlassung von Junglandwirten als alleinige Betriebsinhaber zu erfüllen sind.
Artikel 14
(1) Wird ein Betrieb von mehreren Abgebenden übertragen, so beschränkt sich die gesamte Vorruhestandsbeihilfe gemäß Artikel 23 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 auf den für einen Abgebenden vorgesehenen Betrag.
(2) Die vom Abgebenden nicht erwerbsmäßig weiterbetriebene landwirtschaftliche Tätigkeit kommt für eine Förderung im Rahmen der gemeinsamen Agrarpolitik nicht in Betracht.
(3) Ein Pächter kann die frei werdenden Flächen an den Eigentümer übertragen, sofern der Pachtvertrag beendet wird und die Anforderungen in Bezug auf den Übernehmer gemäß Artikel 23 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 erfüllt sind.
(4) Die Mitgliedstaaten können vorsehen, dass die frei werdenden Flächen von einer Einrichtung übernommen werden, die sich verpflichtet, sie zu einem späteren Zeitpunkt an einen Übernehmer abzutreten, der die Bedingungen des Artikels 23 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 erfüllt.
Artikel 15
(1) Die Betriebsberatungsdienste für Landwirte, für die gemäß Artikel 24 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 eine Beihilfe gewährt werden kann, müssen die Anforderungen von Titel II Kapitel 3 der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 des Rates (6) und die einschlägigen Durchführungsbestimmungen erfüllen.
(2) Die Behörden und Einrichtungen, die mit den Betriebsberatungsdiensten für Landwirte beauftragt werden, müssen über angemessene Ressourcen in Form von qualifiziertem Personal, technischen und Verwaltungseinrichtungen sowie über ausreichende Erfahrung in der Beratungstätigkeit verfügen und verlässlich in Bezug auf die in Artikel 24 Absatz 1 Unterabsatz 2 Buchstaben a und b der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten Anforderungen, Bedingungen und Standards sein.
Artikel 16
In den Entwicklungsprogrammen für den ländlichen Raum wird eine degressiv gestaffelte Beihilfe für den Aufbau der in Artikel 25 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten Betriebsführungs-, Vertretungs- und Beratungsdiensten festgelegt, wobei die Beihilfe ab dem ersten Jahr des Förderzeitraums jährlich schrittweise um jeweils denselben Betrag gekürzt wird, so dass sie spätestens im sechsten Jahr ab dem Aufbau diese Beratungsdienste vollständig eingestellt wird.
Artikel 17
(1) Im Fall der Beihilfen für Investitionen zur Modernisierung landwirtschaftlicher Betriebe, die gemäß Artikel 26 Absatz 1 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 im Hinblick auf die Einhaltung neu eingeführter Gemeinschaftsnormen getätigt werden, müssen die betreffenden Normen spätestens am Ende der in dem genannten Unterabsatz vorgesehenen Frist erfüllt sein.
(2) Werden Investitionen von Junglandwirten, die eine Beihilfe gemäß Artikel 22 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 erhalten, getätigt, um bestehende Gemeinschaftsnormen einzuhalten, so müssen die betreffenden Normen spätestens am Ende der in Artikel 26 Absatz 1 Unterabsatz 3 der genannten Verordnung vorgesehenen Frist erfüllt sein.
Artikel 18
(1) Für die Anwendung von Artikel 27 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 sind die Waldbewirtschaftungspläne auf die Größe und Nutzung der Waldfläche abgestimmt und basieren auf den einschlägigen nationalen Rechtsvorschriften sowie auf bestehenden Landnutzungsplänen und decken die forstlichen Ressourcen in angemessener Weise ab.
(2) Maßnahmen zur Verbesserung des wirtschaftlichen Wertes der Wälder gemäß Artikel 27 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 betreffen Investitionen in forstwirtschaftlichen Betrieben und können Investitionen für Erntegeräte umfassen.
Verjüngungsmaßnahmen nach der Endnutzung sind von der Beihilfe ausgeschlossen.
(3) Die in Artikel 30 Absatz 4 der vorliegenden Verordnung genannten Wälder sind vom Anwendungsbereich des Artikels 27 Absatz 1 Satz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 ausgeschlossen.
Artikel 19
(1) Im Fall von Beihilfen für Investitionen, die gemäß Artikel 28 Absatz 1 Buchstabe c Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 zur Erhöhung der Wertschöpfung bei land- und forstwirtschaftlichen Erzeugnissen getätigt werden, um neu eingeführte Gemeinschaftsnormen zu erfüllen, müssen die betreffenden Normen spätestens zum Ende der in dem genannten Unterabsatz vorgesehenen Frist erfüllt sein.
(2) Im Fall von Beihilfen für Investitionen zur Erhöhung der Wertschöpfung bei forstwirtschaftlichen Erzeugnissen sind die Investitionen im Zusammenhang mit der Nutzung von Holz als Rohstoff auf die der industriellen Verarbeitung vorgelagerten Arbeitsprozesse zu begrenzen.
Artikel 20
Die in Artikel 29 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten Kosten der Zusammenarbeit bei der Entwicklung neuer Produkte, Verfahren und Technologien in der Land- und Ernährungswirtschaft sowie im Forstsektor betreffen vorbereitende Maßnahmen im Vorfeld der kommerziellen Nutzung neuer Produkte, Verfahren und Technologien wie den Entwurf, die Entwicklung von Produkten, Verfahren oder Technologien und die Durchführung von Tests sowie materielle und/oder immaterielle Investitionen im Bereich der Zusammenarbeit.
Artikel 21
(1) Die Mitgliedstaaten staffeln die in Artikel 31 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannte Beihilfe für die Einhaltung von Normen, die auf Gemeinschaftsvorschriften beruhen, je Norm nach Maßgabe der Verpflichtungen, die sich aus der Anwendung der Norm ergeben. Die Zahlungen werden im Laufe des in Absatz 2 des genannten Artikels genannten Höchstzeitraums von fünf Jahren schrittweise abgebaut.
(2) Bei der Festsetzung der Höhe der in Artikel 31 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten jährlichen Beihilfe für die Einhaltung von Normen, die auf Gemeinschaftsvorschriften beruhen, werden Investitionskosten nicht berücksichtigt.
Artikel 22
(1) Als Qualitätsregelungen der Gemeinschaft im Sinne von Artikel 32 Absatz 1 Buchstabe b der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 gelten die Regelungen im Rahmen der folgenden Verordnungen und Bestimmungen:
a)
Verordnung (EWG) Nr. 2092/91 des Rates (7);
b)
Verordnung (EG) Nr. 509/2006 des Rates (8);
c)
Verordnung (EG) Nr. 510/2006 des Rates (9);
d)
Titel VI der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 des Rates (10).
(2) Um für eine Beihilfe in Betracht zu kommen, müssen die von den Mitgliedstaaten anerkannten Lebensmittelqualitätsregelungen im Sinne von Artikel 32 Absatz 1 Buchstabe b der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 folgende Anforderungen erfüllen:
a)
Die Besonderheit des im Rahmen solcher Regelungen erzeugten Enderzeugnisses ergibt sich aus detaillierten Verpflichtungen im Zusammenhang mit den landwirtschaftlichen Methoden, die Folgendes gewährleisten:
-
besondere Merkmale - auch des Erzeugungsprozesses - oder
-
eine Qualität des Enderzeugnisses, die hinsichtlich der menschlichen, tierischen und pflanzlichen Gesundheit, des Tierschutzes und des Umweltschutzes erheblich über die handelsüblichen Warennormen hinausgeht.
b)
Die Regelungen umfassen verbindliche Produktspezifikationen, und die Einhaltung dieser Spezifikationen wird von einer unabhängigen Kontrolleinrichtung überprüft.
c)
Die Regelungen stehen allen Erzeugern offen.
d)
Die Regelungen sind transparent und gewährleisten eine vollständige Rückverfolgbarkeit der Erzeugnisse.
e)
Die Regelungen entsprechen derzeitigen und vorhersehbaren Absatzmöglichkeiten.
(3) Die Beihilfe darf einem Landwirt, der sich an einer Qualitätsregelung beteiligt, nur gewährt werden, wenn das betreffende Qualitätsagrarerzeugnis oder -lebensmittel im Rahmen einer in Absatz 1 aufgelisteten Verordnung oder Bestimmung oder einer von einem Mitgliedstaat anerkannten Lebensmittelqualitätsregelung im Sinne von Absatz 2 amtlich anerkannt wurde.
Was die in Absatz 1 Buchstaben b und c genannten Lebensmittelqualitätsregelungen betrifft, so kann die Beihilfe nur für Produkte gewährt werden, die in ein Gemeinschaftsregister eingetragen sind.
(4) Ist in einem Entwicklungsprogramm für den ländlichen Raum eine Beihilfe für die Teilnahme an einer Lebensmittelqualitätsregelung im Rahmen der Verordnung (EWG) Nr. 2092/91 für ein bestimmtes Erzeugnis vorgesehen, so dürfen die Fixkosten für die Teilnahme an dieser Qualitätsregelung nicht zur Berechnung des Förderbetrags für dasselbe Erzeugnis im Rahmen einer Agrarumweltmaßnahme zur Förderung des ökologischen Landbaus herangezogen werden.
(5) „Fixkosten“ im Sinne von Artikel 32 Absatz 1 Buchstabe c der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 sind die Kosten des Beitritts und die jährlichen Beiträge für die Teilnahme an einer geförderten Lebensmittelqualitätsregelung, gegebenenfalls einschließlich der Kosten für die Kontrolle der Einhaltung des Lastenheftes.
Artikel 23
(1) „Erzeugergemeinschaften“ im Sinne von Artikel 20 Buchstabe c Ziffer iii) der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 sind Organisationen gleich welcher Rechtsform, in denen Wirtschaftsteilnehmer zusammengeschlossen sind, die aktiv an einer Qualitätsregelung gemäß Artikel 32 der genannten Verordnung für ein bestimmtes Agrarerzeugnis oder Lebensmittel teilnehmen. Berufs- und/oder Branchenverbände, die einen oder mehrere Sektoren vertreten, kommen nicht als „Erzeugergemeinschaften“ in Betracht.
(2) Die förderfähigen Informations- und Absatzförderungsmaßnahmen gemäß Artikel 33 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 sind dazu bestimmt, bei den Verbrauchern den Kauf von Agrarerzeugnissen oder Lebensmitteln im Rahmen der Qualitätsregelungen zu fördern, die im Entwicklungsprogramm für den ländlichen Raum gemäß Artikel 32 der genannten Verordnung vorgesehenen sind.
Diese Maßnahmen sollen die besonderen Eigenschaften oder Vorzüge der betreffenden Erzeugnisse vor allem in Bezug auf Qualität, besondere Produktionsverfahren, Einhaltung hoher Tierschutzstandards und Umweltschutz im Zusammenhang mit der betreffenden Qualitätsregelung herausstellen und können wissenschaftliche und fachliche Kenntnisse über diese Erzeugnisse verbreiten. Sie umfassen insbesondere die Teilnahme an Messen und Ausstellungen und/oder deren Veranstaltung, sonstige Öffentlichkeitsarbeit und Werbung mit verschiedenen Kommunikationsmitteln oder an den Verkaufsstellen.
(3) Die Beihilfe gemäß Artikel 20 Buchstabe c Ziffer iii) der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 wird nur für Maßnahmen im Bereich der Information, Absatzförderung und Werbung auf dem Binnenmarkt gewährt.
Solche Maßnahmen dürfen nicht zum Verbrauch bestimmter Erzeugnisse aufgrund ihres Ursprungs anregen, ausgenommen Erzeugnisse, die unter die Qualitätsregelung der Verordnung (EG) Nr. 510/2006 oder unter die Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 fallen. Der Ursprung eines Erzeugnisses darf allerdings angegeben werden, sofern dieser Hinweis der Hauptaussage zu dem Erzeugnis untergeordnet ist.
Maßnahmen im Zusammenhang mit der Förderung von Handelsmarken sind nicht förderfähig.
(4) Betreffen die in Absatz 2 genannten Maßnahmen ein Erzeugnis, das unter eine Qualitätsregelung im Sinne von Artikel 22 Absatz 1 Buchstabe a, b oder c fällt, so muss das Informations-, Absatzförderungs- und/oder Werbematerial das in diesen Regelungen vorgesehene Emblem der Europäischen Gemeinschaft tragen.
(5) Für Informations- und Absatzförderungsmaßnahmen, die im Rahmen der Verordnung (EG) Nr. 2826/2000 gefördert werden, kann keine Beihilfe nach Artikel 20 Buchstabe c Ziffer iii) der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 gewährt werden.
(6) Die Mitgliedstaaten tragen dafür Sorge, dass jedes Informations-, Absatzförderungs- und Werbematerial, das im Rahmen einer unterstützen Maßnahme geplant ist, den Gemeinschaftsvorschriften entspricht. Zu diesem Zweck übermitteln die Begünstigten das geplante Material der zuständigen Behörde ihres Mitgliedstaats.
Artikel 24
(1) Der in Artikel 34 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannte Betriebsverbesserungsplan muss folgende Anforderungen erfüllen:
a)
Er weist die künftige wirtschaftliche Leistungsfähigkeit des Betriebs nach, wobei gegebenenfalls zusätzliche Einnahmen aus anderen Einkommensquellen des landwirtschaftlichen Haushalts zu berücksichtigen sind.
b)
Er enthält Einzelheiten zu den erforderlichen Investitionen.
c)
Er zeigt die spezifischen Zwischen- und Endziele auf.
(2) Wird in dem in Artikel 34 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten Betriebsverbesserungsplan auf die Anwendung sonstiger Entwicklungsmaßnahmen für den ländlichen Raum verwiesen, so muss der Plan hinreichend detailliert sein, um zur Untermauerung von Beihilfeanträgen im Rahmen dieser anderen Maßnahmen dienen zu können.
(3) Für die Anwendung von Artikel 34 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 stellen die Mitgliedstaaten - unter Berücksichtigung der Bedingungen, unter denen der Betriebsverbesserungsplan umgesetzt wurde - die Zahlung der Beihilfen ein, wenn der Landwirt, der einen Semi-Subsistenzbetrieb betreibt, die Bedingungen des Betriebsverbesserungsplans zum Zeitpunkt der Überprüfung nicht erfüllt.
Artikel 25
(1) Im Fall von Malta kommen für die Mindestbeihilfe, die gemäß dem Anhang der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 für Sektoren mit extrem geringer Gesamterzeugungsmenge festgesetzt werden kann, nur die Erzeugergemeinschaften in Betracht, denen ein Mindestanteil der Erzeuger des betreffenden Sektors angehört und die einen Mindestanteil der Erzeugung des Sektors verzeichnen.
Die Mindestanteile der Erzeuger und der Erzeugung sowie die betroffenen Sektoren werden im Entwicklungsprogramm Maltas für den ländlichen Raum festgelegt.
(2) Die Mindestbeihilfe für Erzeugergemeinschaften in Malta, die anhand der für die Gründung einer kleinen Erzeugergemeinschaft erforderlichen Kosten berechnet wird, ist in Anhang III aufgeführt.
Unterabschnitt 2
Schwerpunkt 2
Artikel 26
Begünstigte der gemäß Artikel 38 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 gewährten Beihilfe kommen für die Beihilfe gemäß Artikel 31 der genannten Verordnung hinsichtlich der Umsetzung der Richtlinien 79/409/EWG (11) und 92/43/EWG (12) des Rates nicht in Betracht.
Artikel 27
(1) Für die Anwendung von Artikel 39 Absatz 1 bis 4 und Artikel 40 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 gelten die Absätze 2 bis 13 des vorliegenden Artikels, soweit zutreffend.
(2) Die Verpflichtung, die Tierhaltung zu extensivieren oder auf andere Weise zu betreiben, umfasst mindestens folgende Auflagen:
a)
die Grünlandbewirtschaftung wird aufrechterhalten;
b)
die gesamte Weidefläche je Großvieheinheit wird bewirtschaftet, so dass eine Überweidung oder Unternutzung vermieden wird;
c)
es wird eine Besatzdichte festgesetzt, wobei sämtliches Weidevieh, das auf dem landwirtschaftlichen Betrieb gehalten wird, oder - im Fall einer Verpflichtung zur Verringerung der Nährstoffauswaschung - der gesamte auf dem landwirtschaftlichen Betrieb gehaltene Viehbestand, der für die jeweilige Verpflichtung von Bedeutung ist, zu berücksichtigen ist.
(3) Verpflichtungen zur Begrenzung des Einsatzes von Dünge- und Pflanzenschutzmitteln oder sonstigen Betriebsmitteln sind nur zulässig, wenn solche Begrenzungen auf eine Weise bewertet werden können, die eine ausreichende Gewähr für die Einhaltung der Verpflichtungen bietet.
(4) Die Förderung kann folgende Verpflichtungen umfassen:
a)
Aufzucht von Nutztieren lokaler, von der Aufgabe der Nutzung bedrohter Landrassen;
b)
Erhaltung pflanzengenetischer Ressourcen, die von Natur aus an die lokalen und regionalen Bedingungen angepasst und von genetischer Erosion bedroht sind.
Die förderfähigen Nutztierrassen und die Kriterien zur Festlegung des Schwellenwertes, ab dem eine Landrasse als von der Nutzungsaufgabe bedroht gilt, sind in Anhang IV aufgeführt.
(5) Umweltschutzmaßnahmen, die im Rahmen der in Anhang I aufgeführten gemeinsamen Marktorganisationen oder Direktzahlungsregelungen, im Rahmen von tier- und pflanzengesundheitlichen Maßnahmen oder im Rahmen von anderen Maßnahmen zur Entwicklung des ländlichen Raums als den Agrarumwelt- und Tierschutzmaßnahmen durchgeführt werden, stehen einer Förderung derselben Erzeugungen im Rahmen der Agrarumwelt- und/oder Tierschutzmaßnahmen nicht entgegen, sofern diese Förderung zusätzlich erfolgt und mit den betreffenden Maßnahmen vereinbar ist.
Verschiedene Agrarumwelt- und/oder Tierschutzverpflichtungen können miteinander kombiniert werden, sofern sie einander ergänzen und miteinander vereinbar sind.
Im Fall einer Kombination von in den Unterabsätzen 1 und 2 genannten Maßnahmen oder Verpflichtungen muss die Höhe der Beihilfe den besonderen Einkommensverlusten oder zusätzlichen Kosten aufgrund einer solchen Kombination Rechnung tragen.
(6) Agrarumweltmaßnahmen auf stillgelegten Flächen gemäß Artikel 54 oder Artikel 107 der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 sind nur dann beihilfefähig, wenn die Verpflichtungen über die Grundanforderungen im Sinne von Artikel 3 Absatz 1 der genannten Verordnung hinausgehen.
Im Fall von Zahlungen für Berggebiete, Gebiete mit sonstigen Benachteiligungen, landwirtschaftliche Gebiete im Rahmen von Natura 2000 und landwirtschaftliche Gebiete, die in Bewirtschaftungsplänen für Flusseinzugsgebiete gemäß der Richtlinie 2000/60/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (13) aufgeführt sind, ist bei den Agrarumweltverpflichtungen, wo erforderlich, den für die Förderung in den betreffenden Gebieten jeweils geltenden Bedingungen Rechnung zu tragen.
(7) Die in Artikel 40 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten Tierschutzverpflichtungen müssen verbesserte Standards in mindestens einem der folgenden Bereiche bieten:
a)
bessere Abstimmung der Wasser- und Futterversorgung auf die natürlichen Bedürfnisse der Tiere;
b)
Haltungsbedingungen wie z. B. Platzangebot, Einstreu, natürliche Beleuchtung;
c)
Auslauf im Freien;
d)
keine Anwendung von systematischen Verstümmelungen, keine Isolation oder permanente Anbindehaltung;
e)
Vermeidung von Erkrankungen, die in erster Linie auf Haltungsformen und/oder Haltungsbedingungen zurückzuführen sind.
(8) Als Bezugsbasis für die Berechnung der aufgrund der Verpflichtungen anfallenden Einkommensverluste und zusätzlichen Kosten dienen die in Artikel 39 Absatz 3 und Artikel 40 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten einschlägigen Normen und Anforderungen.
(9) Werden die Verpflichtungen normalerweise nach anderen als den im Anhang der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 verwendeten Flächeneinheiten bemessen, so können die Mitgliedstaaten die Zahlungen anhand dieser anderen Einheiten berechnen. In diesem Fall tragen die Mitgliedstaaten dafür Sorge, dass die in dem genannten Anhang aufgeführten jährlichen Höchstbeträge, die für die Gemeinschaftsförderung in Betracht kommen, eingehalten werden. Zu diesem Zweck haben die Mitgliedstaaten die Wahl zwischen folgenden Möglichkeiten:
a)
Begrenzung der Zahl der Einheiten je Hektar landwirtschaftliche Betriebsfläche, auf die sich die Agrarumweltverpflichtung bezieht;
b)
Festsetzung eines Höchstbetrags je teilnehmenden landwirtschaftlichen Betrieb und Sicherstellung, dass die Zahlungen für jeden Betrieb diesen Höchstbetrag nicht überschreiten.
(10) Die Mitgliedstaaten bestimmen anhand objektiver Kriterien die Notwendigkeit eines Ausgleichs für Transaktionskosten gemäß Artikel 39 Absatz 4 und Artikel 40 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005.
„Transaktionskosten“ im Sinne von Artikel 39 Absatz 4 und Artikel 40 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 sind Kosten, die entstehen, damit die Transaktion stattfinden kann, und die nicht unmittelbar den Kosten für die Umsetzung der Verpflichtung zuzurechnen sind.
Das Transaktionskostenelement wird über die Laufzeit der Verpflichtung berechnet und macht höchstens 20 % der Einkommensverluste und zusätzlichen Kosten aus, die infolge der eingegangenen Verpflichtung entstehen.
(11) Die Mitgliedstaaten können die Umwandlung einer Verpflichtung in eine andere während des laufenden Verpflichtungszeitraums genehmigen, sofern folgende Voraussetzungen erfüllt sind:
a)
Die Umwandlung bringt erhebliche Vorteile für die Umwelt und/oder den Tierschutz mit sich;
b)
die bereits eingegangene Verpflichtung wird wesentlich erweitert;
c)
die betreffenden Verpflichtungen sind in dem genehmigten Entwicklungsprogramm für den ländlichen Raum enthalten.
Unter den Voraussetzungen von Unterabsatz 1 Buchstaben a und b kann eine Agrarumweltverpflichtung in eine Verpflichtung zur Erstaufforstung landwirtschaftlicher Flächen gemäß Artikel 43 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 umgewandelt werden. Die Agrarumweltverpflichtung erlischt, ohne dass eine Rückzahlung gefordert wird.
(12) Die Mitgliedstaaten können eine Anpassung der Agrarumwelt- oder Tierschutzverpflichtungen während des betreffenden Verpflichtungszeitraums vorsehen, sofern eine solche Anpassung im Rahmen des genehmigten Entwicklungsprogramms für den ländlichen Raum möglich und mit Blick auf die Zielsetzungen der Verpflichtung hinreichend begründet ist.
Solche Anpassungen können auch in der Verlängerung der Laufzeit der Verpflichtung bestehen.
(13) Die Schlüssel für die Umrechnung der Viehstückzahlen in Großvieheinheiten (GVE) sind in Anhang V aufgeführt. Die Mitgliedstaaten können diese auf der Grundlage von objektiven Kriterien innerhalb der in diesem Anhang für die jeweilige Kategorie festgelegten Grenzen differenzieren.
Artikel 28
(1) Die Beihilfe gemäß Artikel 39 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 kann Maßnahmen betreffen, die durch andere Begünstigte als die in Artikel 39 Absatz 2 der genannten Verordnung aufgeführten Begünstigten durchgeführt werden.
(2) Tätigkeiten im Rahmen der Agrarumweltverpflichtungen gemäß Artikel 27 Absatz 4 der vorliegenden Verordnung kommen für die Beihilfe gemäß Artikel 39 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 nicht in Betracht.
Eine Beihilfe nach Artikel 39 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 wird nicht für Tätigkeiten gewährt, die durch das Rahmenprogramm der Europäischen Gemeinschaft im Bereich der Forschung, technologischen Entwicklung und Demonstration unterstützt werden können.
(3) Die Maßnahmen zur Erhaltung der genetischen Ressourcen in der Landwirtschaft, die für eine Beihilfe gemäß Artikel 39 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 in Betracht kommen, umfassen Folgendes:
a)
gezielte Aktionen: Aktionen zur Förderung der Ex-situ- und In-situ-Erhaltung, Charakterisierung, Sammlung und Nutzung genetischer Ressourcen in der Landwirtschaft, einschließlich der Erstellung von Online-Verzeichnissen der zurzeit in situ erhaltenen Genressourcen (einschließlich Maßnahmen zur In-situ-/On-farm-Erhaltung) und von Online-Verzeichnissen der Ex-situ-Sammlungen (Genbanken) und Datenbanken;
b)
konzertierte Aktionen: Aktionen zur Förderung des Austauschs von Informationen über die Erhaltung, Charakterisierung, Sammlung und Nutzung genetischer Ressourcen in der Landwirtschaft der Gemeinschaft zwischen den zuständigen Einrichtungen in den Mitgliedstaaten;
c)
flankierende Maßnahmen: Informations-, Verbreitungs- und Beratungsmaßnahmen unter Einbeziehung von Nichtregierungsorganisationen und sonstigen Beteiligten, Schulungen und die Vorbereitung von technischen Berichten.
(4) Für die Anwendung dieses Artikels gelten folgende Begriffsbestimmungen:
a)
„In-situ-Erhaltung“: die Erhaltung von genetischem Material in Ökosystemen und natürlichen Lebensräumen sowie die Bewahrung und Wiederherstellung lebensfähiger Populationen von domestizierten und wildlebenden Arten in ihrer natürlichen Umgebung und - im Fall domestizierter oder gezüchteter Arten - in der landwirtschaftlich genutzten Umgebung, in der sie ihre besonderen Eigenschaften entwickelt haben;
b)
„In-situ-/On-farm-Erhaltung“: In-situ-Erhaltung und -Entwicklung in landwirtschaftlichen Betrieben;
c)
„Ex-situ-Erhaltung“: die Erhaltung von genetischen Ressourcen für die Landwirtschaft außerhalb ihres natürlichen Lebensraums;
d)
„Ex-situ-Sammlung“: die Sammlung von genetischen Ressourcen für die Landwirtschaft, die außerhalb ihres natürlichen Lebensraums aufbewahrt werden.
Artikel 29
„Nichtproduktive Investitionen“ im Sinne von Artikel 41 und 49 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 sind Investitionen, die zu keinem erheblichen Zuwachs des Wertes oder der Wirtschaftlichkeit des landwirtschaftlichen oder forstwirtschaftlichen Betriebs führen.
Artikel 30
(1) Für die Anwendung von Artikel 42 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 gelten die Begriffsbestimmungen der Absätze 2 und 3 des vorliegenden Artikels, vorbehaltlich von Ausnahmen, die in den Entwicklungsprogrammen für den ländlichen Raum ordnungsgemäß zu begründen sind.
(2) „Wälder“ sind Flächen von mehr als 0,5 ha mit über 5 m hohen Bäumen und einem Überschirmungsgrad von mehr als 10 % oder mit Bäumen, die auf dem jeweiligen Standort diese Werte erreichen können. Flächen, die vorrangig zu landwirtschaftlichen oder städtischen Zwecken genutzt werden, fallen nicht unter diesen Begriff.
Unter den Begriff „Wälder“ fallen auch Aufforstungsflächen, die einen Überschirmungsgrad von 10 % und eine Baumhöhe von 5 m zwar noch nicht erreicht haben, aber voraussichtlich erreichen werden, sowie infolge menschlicher Eingriffe oder natürlicher Ursachen vorübergehend unbestockte Flächen, die sich voraussichtlich jedoch regenerieren werden.
Zu den Wäldern zählen mit Bambus und Palmen bewachsene Flächen, sofern die Bedingungen in Bezug auf die Höhe und den Überschirmungsgrad erfüllt sind.
Wälder umfassen Waldwege, Feuerschneisen und sonstige kleine offene Flächen, Wald in Nationalparks, Naturschutzgebieten und anderen geschützten Gebieten wie solchen von besonderem wissenschaftlichem, historischem, kulturellem oder geistigem Interesse.
Wälder umfassen Windschutzstreifen und Baumkorridore mit einer Fläche von mehr als 0,5 ha und einer Breite von mehr als 20 m.
Wälder umfassen Pflanzungen, die vorrangig zu forstwirtschaftlichen Schutzzwecken dienen, wie Gummibaumplantagen und Korkeichenbestände. Baumbestände in landwirtschaftlichen Produktionssystemen wie Obstbaumplantagen und Agrarforstsysteme fallen nicht unter den Begriff „Wälder“. Auch Bäume in Parks und Gärten sind davon ausgeschlossen.
(3) „Bewaldete Flächen“ sind nicht als „Wälder“ eingestufte Flächen von mehr als 0,5 ha mit über 5 m hohen Bäumen und einem Überschirmungsgrad von 5 bis 10 % oder mit Bäumen, die auf dem jeweiligen Standort diese Werte erreichen können, oder Flächen, die zu über 10 % mit Sträuchern, Büschen und Bäumen bewachsen sind. Flächen, die vorrangig zu landwirtschaftlichen oder städtischen Zwecken genutzt werden, fallen nicht unter diesen Begriff.
(4) Folgende Wälder und bewaldete Flächen fallen nicht in den Geltungsbereich von Artikel 42 Absatz 1 Satz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005:
a)
Wälder oder sonstige bewaldete Flächen, die im Eigentum von Gebietskörperschaften auf zentraler oder regionaler Ebene oder von öffentlichen Unternehmen stehen,
b)
Wälder oder sonstige bewaldete Flächen im Eigentum von Königshäusern,
c)
Privatwälder im Eigentum juristischer Personen, deren Kapitalvermögen sich zu mindestens 50 % in der Hand einer der unter den Buchstaben a und b aufgeführten Einrichtungen befindet.
Artikel 31
(1) Die für die Erstaufforstungsbeihilfe gemäß Artikel 43 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 in Betracht kommenden landwirtschaftlichen Flächen werden von den Mitgliedstaaten ausgewiesen und bestehen aus regelmäßig landwirtschaftlich bewirtschafteten Flächen.
Erstaufforstungen in einem gemäß den Richtlinien 79/409/EWG und 92/43/EWG ausgewiesenen Natura-2000-Gebiet müssen mit den Bewirtschaftungszielen für das betreffende Gebiet übereinstimmen.
(2) „Anlegungskosten“ im Sinne von Artikel 43 Absatz 1 Buchstabe a der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 umfassen die Kosten für das Pflanzmaterial, die Kosten für die Anpflanzung und die unmittelbar mit der Anpflanzung verbundenen und erforderlichen Kosten.
(3) Ein „Landwirt“ im Sinne von Artikel 43 Absatz 1 Buchstabe c der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 ist eine Person, die nach von den Mitgliedstaaten festzulegenden Kriterien einen wesentlichen Teil ihrer Arbeitszeit landwirtschaftlichen Tätigkeiten widmet und einen erheblichen Teil ihres Einkommens hieraus bezieht.
(4) „Schnellwachsende Arten mit kurzer Umtriebszeit“ im Sinne von Artikel 43 Absatz 3 und Artikel 44 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 sind Arten, deren Umtriebszeit (Spanne zwischen zwei Erntehieben am selben Ort) weniger als 15 Jahre beträgt.
Artikel 32
Für die Anwendung von Artikel 44 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 legen die Mitgliedstaaten unter Berücksichtigung der lokalen Gegebenheiten, der forstlichen Baumarten und der Notwendigkeit, die weitere landwirtschaftliche Nutzung der Flächen sicherzustellen, die Höchstzahl der je Hektar angepflanzten Bäume fest.
Artikel 33
(1) Wird die Beihilfe gemäß Artikel 48 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 für die Schaffung von Waldbrandschutzstreifen gewährt, so umfassen die zuschussfähigen Kosten neben den Anlegungskosten die in der Folge anfallenden Unterhaltungskosten für die betreffende Fläche.
Die Beihilfe für die Unterhaltung von Waldbrandschutzstreifen durch landwirtschaftliche Tätigkeiten wird nicht für Flächen gewährt, für die Agrarumweltbeihilfen gezahlt werden.
(2) Die in Artikel 48 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten vorbeugenden Aktionen können folgende Brandschutzmaßnahmen umfassen:
a)
Schaffung von Schutzanlagen (z. B. Waldwege, Forststraßen, Wasserentnahmestellen, Waldbrandschutzstreifen, unbestockte Flächen); Maßnahmen zur Unterhaltung von Waldbrandschutzstreifen, unbestockten Flächen;
b)
vorbeugende Waldbaumaßnahmen wie Vegetationskontrolle, Auslichten und Diversifizierung der Vegetationsstruktur;
c)
Schaffung bzw. Verbesserung von ortsfesten Waldbrandüberwachungseinrichtungen und Kommunikationsmitteln.
Artikel 34
(1) Die in Artikel 50 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten landwirtschaftlichen Gebiete, die in Bewirtschaftungsplänen für Flusseinzugsgebiete gemäß der Richtlinie 2000/60/EG aufgeführt sind, kommen für die Zahlungen gemäß Artikel 38 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 in Betracht, wenn für diese Gebiete ein entsprechender Bewirtschaftungsplan für Flusseinzugsgebiete aufgestellt und durchgeführt wird.
(2) Zu den ökologischen Gründen, aus denen sich Gebiete gemäß Artikel 50 Absatz 6 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 für eine Aufforstung eignen, zählen der Schutz vor Bodenerosion und/oder Wüstenbildung, die Verstärkung der Biodiversität, der Schutz der Wasserressourcen, die Verhütung von Überschwemmungen und die Bekämpfung des Klimawandels, sofern die beiden letztgenannten die Biodiversität nicht beeinträchtigen und keine anderen Umweltschäden verursachen.
Unterabschnitt 3
Schwerpunkt 3
Artikel 35
„Mitglieder des Haushalts des landwirtschaftlichen Betriebs“ im Sinne von Artikel 53 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 sind natürliche oder juristische Personen oder eine Gruppe von natürlichen oder juristischen Personen, unabhängig von dem Rechtsstatus dieser Gruppe und ihrer Mitglieder nach nationalem Recht, ausgenommen landwirtschaftliche Arbeitnehmer. Wenn ein Mitglied des landwirtschaftlichen Betriebs eine juristische Person oder eine Gruppe juristischer Personen ist, muss dieses Mitglied zum Zeitpunkt der Beantragung der Beihilfe im Betrieb einer landwirtschaftlichen Tätigkeit nachgehen.
Artikel 36
Die in Artikel 59 Buchstabe e der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten Partnerschaften zwischen öffentlichem und privatem Sektor, die eine Beihilfe für die Durchführung der lokalen Entwicklungsstrategie erhalten, müssen folgende Bedingungen erfüllen:
a)
sie stellen gebietsbezogene lokale Entwicklungsstrategien auf subregionaler Ebene auf;
b)
sie sind repräsentativ für die öffentlichen und privaten Akteure auf der in Buchstabe a dieses Artikels genannten geografischen Ebene;
c)
die Betriebskosten betragen höchstens 15 % der öffentlichen Ausgaben im Zusammenhang mit der lokalen Entwicklungsstrategie der jeweiligen Partnerschaft zwischen öffentlichem und privatem Sektor.
Unterabschnitt 4
Schwerpunkt 4
Artikel 37
(1) Zur Durchführung von Schwerpunkt 4 gemäß Titel IV Kapitel I Abschnitt 4 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 können die Mitgliedstaaten bzw. Regionen beschließen, ihr gesamtes oder einen Teil ihres Hoheitsgebiets zu erfassen und die Kriterien für die Auswahl der lokalen Aktionsgruppen und der Gebiete, die sie repräsentieren, entsprechend anzupassen.
Die Verfahren für die Auswahl der lokalen Aktionsgruppen müssen den betroffenen ländlichen Gebieten zugänglich sein und den Wettbewerb zwischen Aktionsgruppen, die lokale Entwicklungsstrategien entwickeln, sicherstellen.
(2) Aufforderungen zur Einreichung von Vorschlägen für die Auswahl ländlicher Gebiete, die für die Durchführung lokaler Entwicklungsstrategien im Sinne von Artikel 62 Absatz 1 Buchstabe a der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 in Frage kommen, ergehen nicht später als zwei Jahre nach der Genehmigung der Programme. Die Mitgliedstaaten oder Regionen können jedoch weitere Aufforderungen zur Einreichung von Vorschlägen veröffentlichen, besonders, wenn Leader für neue Gebiete zugänglich wird; in diesem Falle muss möglicherweise ein größerer Zeitrahmen vorgesehen werden.
(3) Jedes der in Artikel 61 Buchstabe a und Artikel 62 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten Gebiete muss als Grundsatz eine Bevölkerung von mindestens 5 000 Einwohnern aufweisen, darf 150 000 Einwohner jedoch nicht überschreiten.
In ordnungsgemäß begründeten Fällen können die Grenzwerte von 5 000 bzw. 150 000 Einwohnern jedoch herabgesetzt bzw. erhöht werden.
(4) Die Gemeinschaft in ihrer Zusammensetzung vom 30. April 2004 trägt dafür Sorge, dass lokalen Aktionsgruppen, die das Konzept der Zusammenarbeit in ihre lokalen Entwicklungsstrategien im Sinne von Artikel 62 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 einbezogen haben, Priorität eingeräumt wird.
Artikel 38
Die laufenden Kosten der lokalen Aktionsgruppen gemäß Artikel 63 Buchstabe c der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 können bis zu 20 % der öffentlichen Gesamtausgaben für die lokale Entwicklungsstrategie von der Gemeinschaft bezuschusst werden.
Artikel 39
(1) Die Zusammenarbeit im Sinne von Artikel 65 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 involviert mindestens eine lokale Aktionsgruppe, die im Rahmen des Leader-Schwerpunkts ausgewählt wird. Sie erfolgt unter der Verantwortung einer koordinierenden lokalen Aktionsgruppe.
(2) Das Konzept der Zusammenarbeit steht Partnerschaften zwischen öffentlichem und privatem Sektor im Sinne von Artikel 59 Buchstabe e der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 und anderen ländlichen Gebieten offen, die sich durch folgende Merkmale auszeichnen:
a)
Vorhandensein einer lokalen Gruppe in einem geografischen Gebiet, die aktiv an der ländlichen Entwicklung beteiligt und in der Lage ist, eine Entwicklungsstrategie für dieses Gebiet zu entwickeln;
b)
Organisation dieser lokalen Gruppe auf Basis einer Partnerschaft lokaler Akteure.
(3) Die Zusammenarbeit umfasst die Durchführung einer gemeinsamen Aktion.
Nur Ausgaben im Rahmen gemeinsamer Aktionen, Ausgaben für die Nutzung gemeinsamer Strukturen und Ausgaben für vorbereitende technische Unterstützung kommen für eine Beihilfe gemäß Artikel 65 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 in Frage.
Förderveranstaltungen können in allen von der Zusammenarbeit betroffenen Gebieten zuschussfähig sein.
(4) Haben die lokalen Aktionsgruppen die von ihnen getragenen Kooperationsprojekte nicht gemäß Artikel 62 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 in ihre lokale Entwicklungsstrategie einbezogen, so werden diese Projekte von der zuständigen Behörde des Mitgliedstaats ausgewählt. In diesem Falle können die lokalen Aktionsgruppen der zuständigen Behörde die Kooperationsprojekte bis 31. Dezember 2013 vorlegen.
(5) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission die genehmigten transnationalen Kooperationsprojekte mit.
Unterabschnitt 5
Technische Hilfe
Artikel 40
Für den Fall, dass ein Entwicklungsprogramm für den ländlichen Raum sowohl unter das Konvergenzziel fallende Regionen als auch Nichtkonvergenzregionen betrifft, wird der Beteiligungssatz des ELER für technische Hilfe im Sinne von Artikel 70 Absatz 3 Buchstabe a der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 unter Berücksichtigung der im Rahmen des Programms zahlenmäßig vorherrschenden Art von Region festgelegt.
Artikel 41
(1) Die zur Betreuung des nationalen Netzes für den ländlichen Raum erforderliche Struktur im Sinne von Artikel 68 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 wird entweder innerhalb der zuständigen nationalen Behörden eingerichtet oder im Wege einer Ausschreibung ausgewählt. Diese Struktur muss in der Lage sein, die in Absatz 2 Buchstabe b von Artikel 68 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten Aufgaben zu erfüllen.
(2) Für den Fall, dass ein einziges Entwicklungsprogramm für den ländlichen Raum das gesamte Hoheitsgebiet eines Mitgliedstaats abdeckt, ist das nationale Netz für den ländlichen Raum Teil der Komponente technische Hilfe des Programms und es wird zwischen den geplanten Ausgaben für die in Artikel 68 Absatz 2 Buchstaben a und b der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 angegebenen Ausgabenelemente unterschieden. Die Ausgaben für die unter den genannten Buchstaben a fallenden Elemente betragen dabei höchstens 25 % des für das nationale Netz für den ländlichen Raum bestimmten Betrags.
(3) Für Mitgliedstaaten, die von der durch Artikel 66 Absatz 3 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 gebotenen Möglichkeit Gebrauch machen, wird das spezifische Programm für die Einrichtung und Betreuung des nationalen Netzes für den ländlichen Raum gemäß Artikel 18 Absatz 4 der genannten Verordnung genehmigt.
Artikel 4, Artikel 5 Absätze 1 und 3 und Artikel 6 der vorliegenden Verordnung gelten entsprechend für die Vorlage, Genehmigung und Änderung solcher spezifischen Programme.
In dem spezifischen Programm und der dazugehörigen Finanzierungstabelle wird zwischen den unter Artikel 68 Absatz 2 Buchstaben a und b der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 fallenden Elementen unterschieden. Die Ausgaben für die unter den genannten Buchstaben a fallenden Elemente betragen dabei höchstens 25 % des Gesamtbetrags für das Programm.
(4) Nationale Netze für den ländlichen Raum sind bis spätestens 31. Dezember 2008 einzurichten.
(5) Die Einzelheiten der Einrichtung und Betreuung der nationalen Netze für den ländlichen Raum sind in Anhang II festgelegt.
Abschnitt 2
Gemeinsame Bestimmungen für mehrere Maßnahmen
Artikel 42
Im Rahmen von Artikel 70 Absatz 7 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 gilt, dass im Fall von integrierten Vorhaben, die unter mehr als einen Schwerpunkt und/oder eine Maßnahme fallen, für jeden Teil eines Vorhabens, bei dem eindeutig feststeht, dass er in den Anwendungsbereich einer bestimmten Maßnahme zur Entwicklung des ländlichen Raums fällt, die Vorschriften der betreffenden Maßnahme gelten.
Artikel 43
Bei Investitionsmaßnahmen sorgen die Mitgliedstaaten dafür, dass die Beihilfe auf klar definierte Ziele ausgerichtet ist, die den festgestellten strukturellen und räumlichen Erfordernissen und strukturellen Nachteilen Rechnung tragen.
Artikel 44
(1) Überträgt ein Begünstigter während der Laufzeit der als Voraussetzung für die Gewährung der Beihilfe eingegangenen Verpflichtung seinen Betrieb ganz oder teilweise auf einen anderen, so kann dieser die Verpflichtung für den restlichen Zeitraum übernehmen. Erfolgt eine solche Übernahme nicht, so ist der Begünstigte verpflichtet, den empfangenen Betrag zurückzuerstatten.
(2) Die Mitgliedstaaten können auf die Erstattung gemäß Absatz 1 verzichten, falls
a)
ein Begünstigter, der bereits einen erheblichen Teil seiner Verpflichtung erfüllt hat, seine landwirtschaftliche Tätigkeit endgültig aufgibt und sich die Übernahme seiner Verpflichtung durch einen Nachfolger als nicht durchführbar erweist;
b)
die Übertragung eines Teils des Betriebs eines Begünstigten während des Zeitraums der Verlängerung der Verpflichtung gemäß Artikel 27 Absatz 12 Unterabsatz 2 erfolgt und nicht mehr als 50 % der von der Verpflichtung vor der Verlängerung betroffenen Fläche übertragen werden.
(3) Die Mitgliedstaaten können besondere Maßnahmen ergreifen, um bei geringfügigen Änderungen der betrieblichen Situation zu vermeiden, dass die Anwendung von Absatz 1 mit Blick auf die eingegangenen Verpflichtungen zu unangemessenen Ergebnissen führen würde.
Artikel 45
(1) Vergrößert ein Begünstigter während der Laufzeit der als Voraussetzung für die Gewährung der Beihilfe eingegangenen Verpflichtung seine Betriebsfläche, so kann der Mitgliedstaat vorsehen, dass gemäß Absatz 2 die zusätzliche Fläche für den restlichen Verpflichtungszeitraum in die Verpflichtung einbezogen oder dass gemäß Absatz 3 die ursprüngliche Verpflichtung des Begünstigten durch eine neue Verpflichtung ersetzt wird.
Diese Ersetzung ist auch in Fällen möglich, in denen die in eine Verpflichtung einbezogenen Flächen innerhalb des Betriebs vergrößert werden.
(2) Die in Absatz 1 genannte Einbeziehung ist nur unter folgenden Voraussetzungen möglich:
a)
sie bringt Vorteile für die betreffende Maßnahme mit sich;
b)
sie ist gerechtfertigt durch die Art der Verpflichtung, die Länge des restlichen Zeitraums und die Größe der zusätzlichen Fläche;
c)
sie beeinträchtigt nicht die wirksame Überprüfung der Einhaltung der Gewährungsvoraussetzungen.
(3) Die in Absatz 1 genannte neue Verpflichtung wird für die gesamte Fläche eingegangen und umfasst Bedingungen, die mindestens genauso strikt sind wie die der ursprünglichen Verpflichtung.
(4) Ist der Begünstigte infolge von Flurbereinigungsverfahren oder anderweitigen, öffentlichen oder von den zuständigen Behörden anerkannten Bodenordnungsverfahren an der Erfüllung seiner eingegangenen Verpflichtungen gehindert, so treffen die Mitgliedstaaten die erforderlichen Vorkehrungen, um die Verpflichtungen an die neue Lage des Betriebs anzupassen. Erweist sich eine solche Anpassung als unmöglich, so endet die Verpflichtung, ohne dass für den tatsächlichen Verpflichtungszeitraum eine Rückzahlung gefordert wird.
Artikel 46
Für die gemäß den Artikeln 39, 40 und 47 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 eingegangenen Verpflichtungen wird eine Revisionsklausel vorgesehen, damit diese angepasst werden können, falls die in Artikel 39 Absatz 3, Artikel 40 Absatz 2 und Artikel 47 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 genannten einschlägigen obligatorischen Standards oder Anforderungen, die gemäß den Artikeln 4 und 5 und den Anhängen III und IV der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 festgelegt wurden, oder die Grundanforderungen für die Anwendung von Düngemitteln und Pflanzenschutzmitteln und sonstige einschlägige verpflichtende Anforderungen, die im Rahmen von einzelstaatlichen Rechtsvorschriften festgelegt sind, geändert werden; dabei handelt es sich um die Standards und Anforderungen, über die diese Verpflichtungen hinausgehen.
Wird eine solche Anpassung von dem Begünstigten nicht akzeptiert, so endet die Verpflichtung, ohne dass für den tatsächlichen Verpflichtungszeitraum eine Rückzahlung gefordert wird.
Artikel 47
(1) Die Mitgliedstaaten können insbesondere folgende Kategorien von Fällen höherer Gewalt und außergewöhnlichen Umständen anerkennen und in den betreffenden Fällen ganz oder teilweise auf die Rückzahlung der vom Begünstigten erhaltenen Beihilfe verzichten:
a)
Tod des Begünstigten,
b)
länger andauernde Berufsunfähigkeit des Begünstigten,
c)
Enteignung eines wesentlichen Teils des Betriebs, soweit sie am Tag des Eingangs der Verpflichtung nicht vorherzusehen war,
d)
schwere Naturkatastrophe, die die landwirtschaftliche Fläche des Betriebs erheblich in Mitleidenschaft zieht,
e)
unfallbedingte Zerstörung von Stallgebäuden des Betriebs,
f)
Seuchenbefall des ganzen oder eines Teils des Tierbestands des Betriebsinhabers.
(2) Fälle höherer Gewalt oder außergewöhnliche Umstände sind vom Begünstigten oder dem Anspruchsberechtigten der zuständigen Behörde mit den von ihr anerkannten Nachweisen innerhalb von zehn Arbeitstagen nach dem Zeitpunkt, ab dem der Begünstigte oder der Anspruchsberechtigte hierzu in der Lage ist, schriftlich mitzuteilen.
KAPITEL IV
Zuschussfähigkeitsregeln und Verwaltungsbestimmungen
Abschnitt 1
Überprüfbarkeit und Kontrollierbarkeit der Maßnahmen und Zuschussfähigkeitsregeln
Unterabschnitt 1
Überprüfbarkeit und Kontrollierbarkeit der Maßnahmen
Artikel 48
(1) Für die Anwendung von Artikel 74 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 tragen die Mitgliedstaaten dafür Sorge, dass alle von ihnen geplanten Entwicklungsmaßnahmen für den ländlichen Raum überprüft und kontrolliert werden können. Zu diesem Zweck legen die Mitgliedstaaten Kontrollmaßnahmen fest, die ihnen hinreichende Gewähr dafür bieten, dass die Förderkriterien und sonstigen Verpflichtungen eingehalten werden.
(2) Zur Untermauerung und Bestätigung, dass die Berechnungen der Zahlungen im Rahmen der Artikel 31, 38, 39, 40 und 43 bis 47 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 angemessen und korrekt sind, greifen die Mitgliedstaaten auf den zweckdienlichen Sachverstand von Dienststellen oder Einrichtungen zurück, die funktional unabhängig sind von den für diese Berechnungen zuständigen Dienststellen oder Einrichtungen. Im Entwicklungsplan für den ländlichen Raum ist die Inanspruchnahme solcher Sachverständiger nachzuweisen.
Unterabschnitt 2
Zinszuschüsse
Artikel 49
Gemäß Artikel 71 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 können aus dem ELER Zinszuschüsse für Darlehen kofinanziert werden. Mitgliedstaaten, die Zinszuschüsse vorschlagen, geben in ihren Programmen an, nach welcher Methode diese Zuschüsse berechnet werden.
Die Mitgliedstaaten können ein System zur Kapitalisierung der verbleibenden Jahrestranchen des Zinszuschusses zu jedem Zeitpunkt während der Darlehenslaufzeit einführen. Etwaige nach dem Schlusstermin für die Zahlungen noch verbleibende Jahrestranchen werden kapitalisiert und bis spätestens 31. Dezember 2015 ausgezahlt. Für die bei der Kommission einzureichenden Zahlungsanträge gelten die Zahlungen an das zwischengeschaltete Finanzinstitut, das den abgezinsten Wert des Zuschusses auszahlt, als tatsächlich getätigte Ausgaben.
Für die Anwendung von Absatz 2 ist zwischen der Zahlstelle des Mitgliedstaats und dem zwischengeschalteten Finanzinstitut, das den abgezinsten Wert des Zuschusses auszahlt, eine Vereinbarung erforderlich. Die Mitgliedstaaten erläutern im Programm die Berechnungsmethode und die Hypothesen zum künftigen Wert, anhand deren der kapitalisierte Wert des noch verbleibenden Zinszuschusses berechnet wird, sowie die Vorkehrungen für die Fortsetzung der Weiterleitung der Beihilfe an die Begünstigten.
Die Mitgliedstaaten bleiben verantwortlich für die Verwaltung der Zahlung des abgezinsten Wertes des Zuschusses an das zwischengeschaltete Finanzinstitut während der gesamten Darlehenslaufzeit sowie für die etwaige Wiedereinziehung von zu Unrecht ausgegebenen Beträgen gemäß Artikel 33 der Verordnung (EG) Nr. 1290/2005 des Rates (14).
Unterabschnitt 3
Sonstige finanztechnische Maßnahmen
Artikel 50
Gemäß Artikel 71 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 kann der ELER im Rahmen eines Entwicklungsprogramms für den ländlichen Raum Ausgaben für Maßnahmen kofinanzieren, die Beiträge zur Förderung von Wagniskapitalfonds, Garantiefonds und Kreditfonds (nachstehend: die Fonds) gemäß den Artikeln 51 und 52 der vorliegenden Verordnung umfassen.
Artikel 51
(1) Die Kofinanzierer oder Unterstützer der Fonds legen der Verwaltungsbehörde einen Unternehmensplan vor, der unter anderem folgende Angaben enthält: Zielmarkt oder Garantieportfolio, Finanzierungskriterien und -bedingungen, Betriebsmittel des Fonds, Eigentumsverhältnisse und Kofinanzierungspartner, Anforderungen in Bezug auf die Professionalität, Kompetenz und Unabhängigkeit der Fondsverwalter, Satzung des Fonds, Begründung und geplante Verwendung des ELER-Beitrags, Politik in Bezug auf den Ausstieg aus Investitionen und Liquidationsvorschriften des Fonds, einschließlich der Wiederverwendung von Erträgen aus dem ELER-Beitrag. Der Unternehmensplan wird geprüft, und seine Umsetzung wird von der Verwaltungsbehörde oder in deren Verantwortung überwacht.
(2) Die Fonds werden als eigenständige juristische Person, für die die Vereinbarungen zwischen den Anteilsinhabern maßgebend sind, oder als gesonderter Finanzierungsblock innerhalb einer bestehenden Finanzinstitution errichtet. Im letzteren Fall unterliegt der Fonds besonderen Durchführungsbestimmungen, die insbesondere eine getrennte Buchführung mit einer Unterscheidung zwischen den neu in den Fonds investierten Mitteln, einschließlich des Beitrags des ELER, und den ursprünglich bei der Finanzinstitution verfügbaren Mitteln vorsieht. Die Kommission kann nicht Teilhaber oder Anteilsinhaber des Fonds werden.
(3) Die Fonds investieren in bzw. leisten Garantien für Unternehmen bei der Gründung, in der Frühphase oder bei der Erweiterung und nur für Geschäftstätigkeiten, die von den Fondsverwaltern als potenziell rentabel gewertet werden. Bei der Bewertung der Rentabilität sind alle Einkommensquellen der betreffenden Unternehmen zu berücksichtigen. Die Fonds investieren nicht in Unternehmen in Schwierigkeiten im Sinne der Leitlinien der Gemeinschaft für staatliche Beihilfen zur Rettung und Umstrukturierung von Unternehmen in Schwierigkeiten (15) und leisten keine Garantien für solche Unternehmen.
(4) Die Verwaltungsbehörden und die Fonds treffen Vorkehrungen, um Wettbewerbsverzerrungen am Wagniskapital- oder Kreditmarkt auf ein Mindestmaß zu beschränken. Insbesondere können Erträge aus Kapitalbeteiligungen und Krediten, abzüglich der anteilmäßigen Verwaltungskosten, bis zu der zwischen den Anteilsinhabern vereinbarten Höhe bevorzugt an private Anteilsinhaber ausgeschüttet werden; darüber hinausgehende Erträge sind anteilig an alle Anteilsinhaber und den ELER auszuschütten.
(5) Die Verwaltungskosten des Fonds dürfen während der Dauer des Programms jahresdurchschnittlich 3 % des eingezahlten Kapitals, 2 % bei Garantiefonds, nicht übersteigen, es sei denn, nach einer Ausschreibung erweist sich ein höherer Prozentsatz als notwendig.
(6) Die Bedingungen für Beiträge der Entwicklungsprogramme für den ländlichen Raum zu Fonds, einschließlich zu erbringender Leistungen, Investitionsstrategie und -planung, Begleitung der Umsetzung, Politik in Bezug auf den Ausstieg aus Investitionen und Liquidationsvorschriften, werden in einer Finanzierungsvereinbarung festgelegt, die zwischen dem Fonds einerseits und dem Mitgliedstaat oder der Verwaltungsbehörde andererseits geschlossen wird.
(7) Für die Beiträge des ELER und anderer öffentlicher Einrichtungen zu den Fonds sowie für die Investitionen und Garantien solcher Fonds in bzw. für einzelne Unternehmen gelten die Vorschriften der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 oder die Gemeinschaftsvorschriften über staatliche Beihilfen.
Artikel 52
(1) Was die in Artikel 51 der vorliegenden Verordnung genannten finanztechnischen Maßnahmen anbelangt, so enthält die Ausgabenerklärung an die Kommission im Sinne von Artikel 26 Absatz 3 Buchstabe a der Verordnung (EG) Nr. 1290/2005 die mit der Einrichtung solcher Fonds oder den Beiträgen hierzu zusammenhängenden Gesamtausgaben.
Bei Zahlung des Restbetrags und Abschluss des Entwicklungsprogramms für den ländlichen Raum gemäß Artikel 28 der Verordnung (EG) Nr. 1290/2005 sind die zuschussfähigen Ausgaben jedoch der Gesamtbetrag
a)
aller aus jedem der betreffenden Fonds geleisteten Zahlungen für Investitionen in Unternehmen oder aller geleisteten Garantien, einschließlich der von Garantiefonds als Garantien gebundenen Beträge,
b)
der zuschussfähigen Verwaltungskosten.
Die Differenz zwischen dem im Rahmen der finanztechnischen Maßnahmen tatsächlich gezahlten ELER-Beitrag und den gemäß Unterabsatz 2 Buchstaben a und b zuschussfähigen Ausgaben wird im Rahmen der Jahresabrechnungen des letzten Jahrs der Programmdurchführung verrechnet.
(2) Der Zinsertrag der Zahlungen von Entwicklungsprogrammen für den ländlichen Raum in Fonds wird zur Finanzierung von finanztechnischen Maßnahmen für Einzelunternehmen verwendet.
(3) Mittel, die aus Investitionen aus Fonds in das Vorhaben zurückgeführt werden oder die übrig bleiben, nachdem alle Garantien eingelöst wurden, werden von den zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten zugunsten von Einzelunternehmen wieder verwendet.
Unterabschnitt 4
Standardkosten und Standardannahmen für Einkommensverluste, Sachleistungen
Artikel 53
(1) Die Mitgliedstaaten können gegebenenfalls die Höhe der Beihilfe gemäß den Artikeln 31, 37 bis 41 und 43 bis 49 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 auf der Grundlage von Standardkosten und Standardannahmen für Einkommensverluste festlegen.
(2) Die Mitgliedstaaten tragen dafür Sorge, dass die Berechnungen und die entsprechenden Beihilfen im Sinne von Absatz 1
a)
nur überprüfbare Elemente umfassen,
b)
sich auf Zahlen stützen, die mithilfe zweckdienlichen Sachverstands ermittelt wurden,
c)
die Quelle dieser Zahlen deutlich angeben,
d)
differenziert sind, um den regionalen oder lokalen Standortbedingungen und gegebenenfalls der Landnutzung Rechnung zu tragen,
e)
für Maßnahmen gemäß den Artikeln 31, 37 bis 40 und 43 bis 47 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 keine Elemente umfassen, die feste Investitionskosten betreffen.
Artikel 54
(1) Für Maßnahmen mit Investitionen in Form von Sachleistungen können Beiträge eines öffentlichen oder privaten Begünstigten, d. h. die Bereitstellung von Gütern oder Dienstleistungen, für die keine durch Rechnungen oder gleichwertige Belege bescheinigte Barzahlung erfolgt, zuschussfähige Ausgaben sein, sofern
a)
es sich um die Bereitstellung von unbebauten oder bebauten Grundstücken, Ausrüstungsgütern oder Material, um Forschungs- oder berufliche Tätigkeiten oder unbezahlte freiwillige Arbeit handelt;
b)
die Beiträge nicht für finanztechnische Maßnahmen im Sinne von Artikel 50 erbracht werden;
c)
der Wert der Beiträge von einer unabhängigen Stelle geschätzt und geprüft werden kann.
Im Fall der Bereitstellung von unbebauten oder bebauten Grundstücken wird der Wert von einem unabhängigen qualifizierten Sachverständigen oder einer ordnungsgemäß zugelassenen amtlichen Stelle bescheinigt.
Im Fall unbezahlter freiwilliger Arbeit wird der Wert dieser Arbeit unter Berücksichtigung der aufgewendeten Zeit und des Stunden- und Tagessatzes für eine entsprechende Arbeit ermittelt, gegebenenfalls auf der Grundlage eines im Voraus aufgestellten Systems für die Ermittlung der Standardkosten, sofern das Kontrollsystem ausreichende Gewähr dafür bietet, dass die Arbeitsleistungen tatsächlich erbracht worden sind.
(2) Die aus dem ELER kofinanzierten öffentlichen Ausgaben für eine Maßnahme, die Sachleistungen umfasst, dürfen am Ende der Maßnahme den Gesamtbetrag der zuschussfähigen Ausgaben, mit Ausnahme der Sachleistungen, nicht überschreiten.
Unterabschnitt 5
Investitionen
Artikel 55
(1) Bei Investitionen beschränken sich die zuschussfähigen Ausgaben auf folgende Ausgaben:
a)
Errichtung, Erwerb, einschließlich Leasing oder Modernisierung von unbeweglichem Vermögen;
b)
Kauf oder Leasingkauf von neuen Maschinen oder Anlagen, einschließlich Computersoftware, bis zum marktüblichen Wert des Wirtschaftsguts; andere mit dem Leasingvertrag zusammenhängende Kosten, wie z. B. Gewinnspanne des Leasinggebers, Zinskosten der Refinanzierung, Gemeinkosten, Versicherungskosten, sind keine zuschussfähigen Ausgaben;
c)
allgemeine Aufwendungen im Zusammenhang mit den unter den Buchstaben a und b genannten Ausgaben, etwa für Architekten- und Ingenieurleistungen sowie für Beratung, Durchführbarkeitsstudien, den Erwerb von Patentrechten und Lizenzen.
Die Mitgliedstaaten können in sachlich gerechtfertigten Fällen die Bedingungen festlegen, in denen abweichend von Unterabsatz 1 Buchstabe b und nur für Kleinstunternehmen und kleine und mittlere Unternehmen im Sinne der Empfehlung 2003/361/EG der Kommission (16) der Kauf von gebrauchten Anlagen als zuschussfähige Ausgabe angesehen werden kann.
(2) Bei Investitionen in landwirtschaftlichen Betrieben kann für den Erwerb von Produktionsrechten, Tieren, einjährigen Pflanzen und deren Anpflanzung keine Investitionsbeihilfe gewährt werden.
Der Erwerb von Tieren zum Wiederaufbau von durch Naturkatastrophen geschädigten landwirtschaftlichen Potenzials gemäß Artikel 20 Buchstabe b Ziffer vi) der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 kann jedoch eine zuschussfähige Ausgabe sein.
Einfache Ersatzinvestitionen sind keine zuschussfähigen Ausgaben.
Unterabschnitt 6
Vorschusszahlungen für Investitionsmaßnahmen
Artikel 56
(1) Abweichend von Artikel 26 Absatz 5 der Verordnung der Kommission (EG) Nr. 1975/2006 (17) können Beihilfeempfänger im Rahmen der Investitionsmaßnahmen bei den zuständigen Zahlstellen die Zahlung eines Vorschusses beantragen, sofern diese Möglichkeit im ländlichen Entwicklungsprogramm vorgesehen ist. Für die Gewährung dieses Zuschusses kommen als öffentliche Beihilfeempfänger nur Kommunen und deren Verbände sowie öffentlich-rechtliche Einrichtungen in Betracht.
(2) Der Vorschuss darf 20 % der sich auf die Investition beziehenden öffentlichen Beihilfe nicht überschreiten und wird erst nach Leistung einer Bankgarantie oder einer entsprechenden Sicherheit in Höhe von 110 % des Vorschussbetrags gezahlt.
Bei den in Absatz 1 genannten öffentlichen Beihilfeempfängern kann die Zahlstelle jedoch eine Bürgschaft ihrer Behörde entsprechend der in den Mitgliedstaaten geltenden Bestimmungen in der in Unterabsatz 1 vorgesehenen Höhe anerkennen, sofern sich diese Behörde verpflichtet, den durch die Sicherheit gedeckten Betrag zu leisten, wenn festgestellt wird, dass kein Anspruch auf den gezahlten Vorschuss bestand.
(3) Die Garantie wird freigegeben, wenn die Zahlstelle feststellt, dass der Betrag der tatsächlichen Ausgaben, die der öffentlichen Beihilfe für die Investition entsprechen, den Vorschussbetrag überschreitet.
Abschnitt 2
Staatliche Beihilfen
Artikel 57
(1) Die ländlichen Entwicklungsprogramme können staatliche Beihilfen umfassen, mit denen gemäß Artikel 89 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 zusätzliche nationale Mittel für Maßnahmen oder Vorhaben im Rahmen von Artikel 36 EG-Vertrag bereitgestellt werden sollen, wenn sie entsprechend den Vorgaben von Anhang II Nummer 9.A der vorliegenden Verordnung ausgewiesen werden.
(2) Die ländlichen Entwicklungsprogramme können staatliche Beihilfen umfassen, mit denen die Mitgliedstaaten gemäß Artikel 88 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 der Gemeinschaftsförderung finanzielle Beiträge zu Maßnahmen gemäß den Artikeln 25 und 52 der genannten Verordnung und zu Vorhaben im Rahmen von Maßnahmen gemäß den Artikeln 28 und 29 der genannten Verordnung gegenüberstellen oder gemäß Artikel 89 der genannten Verordnung zusätzliche nationale Mittel für Maßnahmen gemäß den Artikeln 25, 27 und 52 der genannten Verordnung und Vorhaben im Rahmen von Maßnahmen gemäß den Artikeln 28 und 29 der genannten Verordnung, die nicht in den Geltungsbereich von Artikel 36 EG-Vertrag fallen, bereitstellen, wenn sie entsprechend den Vorgaben von Anhang II Nummer 9.B der vorliegenden Verordnung ausgewiesen werden.
(3) Die in Absatz 2 des vorliegenden Artikels genannten Ausgaben für Maßnahmen und Vorhaben sind nur zuschussfähig, wenn die diesbezüglichen staatlichen Beihilfen zum Zeitpunkt der Beihilfegewährung keine rechtswidrigen Beihilfen im Sinne von Artikel 1 Buchstabe f der Verordnung (EG) Nr. 659/1999 des Rates (18) darstellen.
Werden für Vorhaben im Rahmen der in Absatz 2 des vorliegenden Artikels genannten Maßnahmen Beihilfen aufgrund bestehender Beihilferegelungen im Sinne von Artikel 1 Buchstaben b und d der Verordnung (EG) Nr. 659/1999 gewährt, so trägt die Verwaltungsbehörde oder eine sonstige zuständige Stelle in dem Mitgliedstaat dafür Sorge, dass etwaige Anmeldungsvorschriften für Einzelbeihilfen im Sinne von Artikel 1 Buchstabe e der genannten Verordnung eingehalten werden und solche Vorhaben erst ausgewählt werden, nachdem die diesbezügliche Beihilfe gemäß Artikel 88 Absatz 3 EG-Vertrag der Kommission gemeldet und von ihr genehmigt wurde.
Abschnitt 3
Information und Publizität
Artikel 58
(1) Das Entwicklungsprogramm für den ländlichen Raum enthält einen Kommunikationsplan mit Angaben zu
a)
den Zielen und Zielgruppen,
b)
dem Inhalt und der Strategie der Kommunikations- und Informationsmaßnahmen unter Angabe der durchzuführenden Maßnahmen,
c)
seinem indikativen Budget,
d)
den für die Durchführung verantwortlichen Verwaltungsstellen oder Einrichtungen,
e)
den Kriterien, die für die Bewertung der Informations- und Publizitätsmaßnahmen in Bezug auf Transparenz, Bekanntheitsgrad der Entwicklungsprogramme für den ländlichen Raum und die Rolle der Gemeinschaft verwendet werden.
(2) Der für Informations- und Publizitätsmaßnahmen bestimmte Betrag kann Teil der Komponente Technische Hilfe des Entwicklungsprogramms für den ländlichen Raum sein.
(3) Die Einzelheiten zu den Informations- und Publizitätsmaßnahmen sind in Anhang VI festgelegt.
Artikel 59
In den Sitzungen des gemäß Artikel 77 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 eingesetzten Begleitausschusses berichtet der Vorsitzende über die bei der Durchführung der Informations- und Publizitätsmaßnahmen erzielten Fortschritte und gibt den Ausschussmitgliedern Beispiele für solche Maßnahmen an.
Abschnitt 4
Begleitung und Bewertung
Artikel 60
Aufbau und Inhalt der gemäß Artikel 82 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 vorzulegenden jährlichen Zwischenberichte sind in Anhang VII der vorliegenden Verordnung festgelegt.
Artikel 61
Die Halbzeitbewertungen und Ex-post-Bewertungen gemäß Artikel 86 Absätze 4 und 5 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 werden der Kommission bis spätestens 31. Dezember 2010 bzw. 31. Dezember 2015 vorgelegt.
Falls die Mitgliedstaaten die Berichte über die Halbzeit- und Ex-post-Bewertungen nicht bis zu den in Absatz 1 des vorliegenden Artikels festgelegten Zeitpunkten übermitteln, kann die Kommission das Verfahren gemäß Artikel 27 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1290/2005 für die vorübergehende Aussetzung der Zwischenzahlungen anwenden, bis sie diese Bewertungsberichte erhält.
Artikel 62
(1) Die gemeinsamen Basis-, Output-, Ergebnis- und Wirkungsindikatoren für die Entwicklungsprogramme für den ländlichen Raum sind in Anhang VIII der vorliegenden Verordnung aufgeführt. Diese Indikatorenliste bildet den Gemeinsamen Begleitungs- und Bewertungsrahmen im Sinne von Artikel 80 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005.
Die Indikatoren werden gegebenenfalls nach Alter und Geschlecht der Begünstigten sowie danach aufgeschlüsselt, ob die Maßnahmen in benachteiligten Gebieten oder in Gebieten, die unter das Konvergenzziel fallen, durchgeführt werden.
(2) Die Fortschritte, die aus den Output- und Ergebnisindikatoren hervorgehen, werden in dem jährlichen Zwischenbericht aufgezeigt. Dieser Bericht behandelt sowohl die gemeinsamen als auch die zusätzlichen Indikatoren.
Um die Fortschritte bei der Verwirklichung der Ziele des Entwicklungsprogramms für den ländlichen Raum zu messen, werden für den Zeitraum der Programmdurchführung Zielvorgaben für die Output-, Ergebnis- und Wirkungsindikatoren festgelegt, einschließlich der zusätzlichen nationalen Förderung gemäß Artikel 89 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005.
(3) Die Kommission stellt nach einem gemeinsam mit den Mitgliedstaaten erarbeiteten Konzept Leitlinien für den Gemeinsamen Begleitungs- und Bewertungsrahmen auf. Diese umfassen mindestens Folgendes:
a)
die Anforderungen in Bezug auf die Begleitung,
b)
die Organisation der Ex-ante-, Halbzeit- und Ex-post-Bewertung sowie gemeinsame Bewertungsfragen für jede Maßnahme zur Entwicklung des ländlichen Raums,
c)
Richtlinien zu den Berichterstattungssystemen, die für die Bewertung des Durchführungsstandes anhand der Indikatoren erforderlich sind;
d)
Informationsblätter für jede Maßnahme, in denen die Interventionslogik und die verschiedenen Indikatoren erklärt werden;
e)
Informationsblätter, in denen die Basis-, Output-, Ergebnis- und Wirkungsindikatoren beschrieben werden.
Abschnitt 5
Elektronischer Austausch von Informationen und Unterlagen
Artikel 63
(1) Die Kommission richtet in Zusammenarbeit mit den Mitgliedstaaten ein Informationssystem (nachstehend: das System) ein, um einen gesicherten Austausch von Daten von gemeinsamen Interesse zwischen der Kommission und den einzelnen Mitgliedstaaten zu ermöglichen. Diese Daten betreffen sowohl administrative/operationelle Aspekte als auch finanzielle Aspekte, von denen letztere unter Artikel 18 der Verordnung (EG) Nr. 883/2006 der Kommission (19) fallen.
Das System wird von der Kommission nach einem gemeinsam mit den Mitgliedstaaten erarbeiteten Konzept aufgebaut und aktualisiert.
(2) Was die administrative/operationelle Abwicklung anbelangt, so enthält das System die für die Begleitung erforderlichen Unterlagen von gemeinsamem Interesse, insbesondere: die nationalen Strategiepläne und ihre Aktualisierungen, die zusammenfassenden Berichte, die Programme und ihre Änderungen, die Kommissionsentscheidungen, die jährlichen Zwischenberichte, einschließlich der Kodifizierung der Maßnahmen gemäß der Tabelle in Anhang II Nummer 7, und die Begleitungs- und Bewertungsindikatoren in Anhang VIII.
(3) Die Verwaltungsbehörde und die Kommission speisen die in ihre jeweiligen Zuständigkeiten fallenden Unterlagen in dem vorgeschriebenen Format in das System ein und aktualisieren sie.
(4) Der Zugriff der Mitgliedstaaten und der Kommission auf dieses System erfolgt entweder direkt oder über eine die automatische Synchronisierung und Dateneinspeisung gewährleistende Schnittstelle zu den nationalen und regionalen computergestützten Verwaltungssystemen.
Die Mitgliedstaaten übermitteln der Kommission die Anträge auf die Erteilung von Zugangsrechten zum System zentral.
(5) Der Datenaustausch wird unter Einhaltung von Artikel 5 der Richtlinie 1999/93/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (20) elektronisch signiert. Die rechtliche Wirksamkeit der im System verwendeten elektronischen Signatur und ihre Zulässigkeit als Beweismittel in Gerichtsverfahren werden von den Mitgliedstaaten und der Kommission anerkannt.
(6) Als Datum der Übermittlung der Dokumente an die Kommission gilt das Datum, zu dem der Mitgliedstaat die von ihm zuvor in das System eingespeisten Dokumente elektronisch absendet.
Ein Dokument gilt als an die Kommission abgesandt, sobald es in dem System vom Mitgliedstaat nicht mehr geändert oder gelöscht werden kann.
(7) Die Kosten für den Auf- und Ausbau des Systems werden gemäß Artikel 66 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 aus dem Gemeinschaftshaushalt finanziert.
Die etwaigen Kosten für Schnittstellen zwischen den nationalen und lokalen Systemen einerseits und dem System andererseits sowie die etwaigen Kosten für die Anpassung der nationalen und lokalen Systeme sind im Rahmen von Artikel 66 Absatz 2 der genannten Verordnung zuschussfähig.
(8) Im Falle höherer Gewalt oder außergewöhnlicher Umstände - insbesondere bei einer Störung des Systems oder bei Fehlen einer dauerhaften Verbindung - übermittelt der Mitgliedstaat der Kommission die Unterlagen in Papierform. Die Übermittlung in Papierform darf nur mit vorheriger formeller Zustimmung der Kommission erfolgen.
Sobald die Gründe höherer Gewalt oder außergewöhnlichen Umstände, die die Verwendung des Systems verhindert haben, nicht mehr gegeben sind, speist der Mitgliedstaat die entsprechenden Unterlagen in das System ein. In diesem Fall gilt als Datum der Übermittlung das Datum, zu dem die Unterlagen in Papierform übermittelt wurden.
KAPITEL V
Schlussbestimmungen
Artikel 64
Die Verordnung (EG) Nr. 817/2004 wird mit Wirkung vom 1. Januar 2007 aufgehoben.
Sie gilt weiterhin für Maßnahmen, die vor dem 1. Januar 2007 gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1257/1999 genehmigt wurden.
Artikel 11 und Anhang II Nummer 9.3.V.A Absatz 1, Nummer 9.3.V.B Absätze 1, 2 und 3 und Nummer 9.3.V.B zweiter Gedankenstrich der Verordnung (EG) Nr. 817/2004 gelten gemäß Artikel 94 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 bis zum 31. Dezember 2009.
Artikel 65
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt für die Förderung der Gemeinschaft in dem am 1. Januar 2007 beginnenden Programmplanungszeitraum.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 15. Dezember 2006