NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 752/2007
ze dne 30. května 2007
o uplatňování některých omezení na dovoz některých výrobků z oceli z Ukrajiny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dohoda o partnerství a spolupráci zakládající partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé (1) (dále jen „dohoda o partnerství a spolupráci“) vstoupila v platnost dnem 1. března 1998.
(2)
Ustanovení čl. 22 odst. 1 dohody o partnerství a spolupráci stanoví, že obchod s některými výrobky z oceli se řídí hlavou III uvedené dohody s výjimkou jejího článku 14, a ustanoveními dohody o množstevních ujednáních.
(3)
Dne 18. června 2007 uzavřely Evropské společenství a vláda Ukrajiny dohodu o obchodu s některými výrobky z oceli (2) (dále jen „dohoda“).
(4)
Je třeba poskytnout prostředky na uplatňování ustanovení této dohody v rámci Společenství, přičemž je třeba vzít v úvahu zkušenosti získané v průběhu trvání předchozích dohod týkajících se podobného režimu.
(5)
Dotčené výrobky je vhodné zařadit na základě kombinované nomenklatury (KN) zřízené nařízením Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (3).
(6)
Je nutné zajistit kontrolu původu dotčených výrobků a zavedení vhodných metod k tomu nezbytné správní spolupráce.
(7)
Aby bylo uplatňování dohody účinné, je třeba pro vstup dotčených výrobků do volného oběhu ve Společenství vyžadovat dovozní povolení Společenství a zavést systém správy udělování těchto povolení.
(8)
Výrobky umístěné do svobodného celního pásma nebo dovážené podle ustanovení pro celní sklady, dočasné použití nebo aktivní zušlechťovací styk (podmíněný systém) se nezapočítávají do limitů stanovených pro dotčené výrobky.
(9)
S cílem zajistit, aby tyto množstevní limity nebyly překračovány, je nutné stanovit správní postup, podle kterého nebudou příslušné orgány členských států vydávat dovozní povolení, aniž by jim nejprve Komise potvrdila, že příslušná množství jsou v rámci dotčeného množstevního limitu stále k dispozici.
(10)
Dohoda stanoví systém spolupráce mezi Ukrajinou a Společenstvím s cílem zabránit obcházení předpisů prostřednictvím překládky, přesměrování nebo jiným způsobem. Měl by být stanoven postup konzultací, v jehož rámci by bylo možné se s dotčenou zemí dohodnout na odpovídající úpravě příslušného množstevního limitu, pokud se zdá, že jsou ustanovení dohody obcházena. Ukrajina souhlasila s přijetím nezbytných opatření, která mají zajistit rychlé uplatnění jakékoli úpravy limitů. Pokud taková dohoda není ve stanovené lhůtě k dispozici, mělo by mít Společenství v případě, že existuje jasný důkaz o obcházení předpisů, možnost provést odpovídající úpravu.
(11)
Ode dne 1. ledna 2007 je dovoz výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, do Společenství podmíněn licencí podle nařízení Rady (ES) č.1871/2006 ze dne 11. prosince 2006 o obchodu s některými výrobky z oceli mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou (4). Podle dohody se tento dovoz započítává do limitů stanovených tímto nařízením pro rok 2007.
(12)
Z důvodu jasnosti je proto nutné nahradit nařízení (ES) č. 1871/2006 tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
1. Toto nařízení se vztahuje na dovoz výrobků z oceli uvedených v příloze I a pocházejících z Ukrajiny do Společenství.
2. Výrobky z oceli se zařazují do skupin výrobků v souladu s přílohou I.
3. Původ výrobků uvedených v odstavci 1 se určí v souladu s pravidly platnými ve Společenství.
4. Postupy pro ověření původu výrobků uvedených v odstavci 1 jsou stanoveny v kapitolách II a III.
Článek 2
1. Dovoz výrobků uvedených v příloze I a pocházejících z Ukrajiny do Společenství podléhá ročním množstevním limitům stanoveným v příloze V. Propuštění výrobků uvedených v příloze I a pocházejících z Ukrajiny do volného oběhu ve Společenství je podmíněno předložením osvědčení o původu uvedeného v příloze II a dovozního povolení, které vydaly orgány členských států podle ustanovení článku 4.
Povolené dovozy se započítávají do množstevních limitů stanovených pro rok, kdy byly výrobky v zemi vývozu odeslány.
2. Ve snaze zaručit, že množství, pro která byla vydána dovozní povolení, nebudou v žádném okamžiku vyšší než celkové množstevní limity stanovené pro každou skupinu výrobků, vydají příslušné orgány členských států dovozní povolení pouze na základě potvrzení Komise, že v rámci množstevních limitů je pro danou skupinu výrobků z oceli ve vztahu k dané dodavatelské zemi stále k dispozici množství, o něž dovozce nebo dovozci u těchto orgánů zažádali. Příslušné orgány členských států pro účely tohoto nařízení jsou uvedeny v příloze IV.
3. Dovoz výrobků uskutečněný po 1. lednu 2007, pro který byla vyžadována licence podle nařízení (ES) č. 1871/2006, se započítává do příslušných limitů pro rok 2007 stanovených v příloze V.
4. Pro účely tohoto nařízení se od data jeho použitelnosti považuje odeslání výrobků za uskutečněné k datu, kdy byly výrobky naloženy k vývozu na dopravní prostředek.
Článek 3
1. Množstevní limity uvedené v příloze V se nevztahují na výrobky umístěné ve svobodném pásmu nebo ve svobodném skladu ani na výrobky dovezené podle ustanovení pro celní sklady, dočasné použití nebo aktivní zušlechťovací styk (podmíněný systém).
2. Pokud jsou výrobky uvedené v odstavci 1 následně propuštěny do volného oběhu, buď v nezměněném stavu nebo po zpracování či opracování, použije se čl. 2 odst. 2 a výrobky takto propuštěné do volného oběhu se započítají do příslušných množstevních limitů uvedených v příloze V.
Článek 4
1. Pro účely použití čl. 2 odst. 2 oznámí příslušné orgány členských států ještě před vydáním dovozních povolení Komisi, pro jaká množství u nich byly podány žádosti o dovozní povolení podložené originály vývozních licencí. Komise obratem oznámí, zda je/jsou požadované/á množství pro dovoz k dispozici, a to chronologicky ve stejném pořadí, v jakém obdržela oznámení členských států.
2. Žádosti obsažené v oznámeních zaslaných Komisi jsou platné, pokud v každém případě jasně uvádějí zemi vývozu, dotčenou skupinu výrobků, množství, která se mají dovézt, číslo vývozní licence, kvótový rok a členský stát, v němž mají být výrobky propuštěny do volného oběhu.
3. Je-li to možné, potvrdí Komise orgánům členských států celé množství uvedené v žádostech oznámených pro každou skupinu výrobků. Kromě toho Komise okamžitě kontaktuje příslušné orgány Ukrajiny, pokud oznámené žádosti překročí limity, aby bylo možné věc vyjasnit a nalézt rychlé řešení.
4. Příslušné orgány členských států Komisi oznámí jakékoli množství, které nebylo během platnosti dovozního povolení využito, a to bezprostředně poté, co byly o této skutečnosti informovány. Taková nevyužitá množství se automaticky převádějí do zbylých množství celkového množstevního limitu Společenství pro každou skupinu výrobků.
5. Oznámení uvedená v odstavcích 1 až 4 se sdělují elektronicky v rámci integrované sítě vytvořené pro tento účel, pokud není z naléhavých technických důvodů nutné dočasně použít jiné komunikační prostředky.
6. Dovozní povolení nebo rovnocenné dokumenty se vydávají v souladu s kapitolou II.
7. Příslušné orgány členských států Komisi oznámí jakýkoli případ zrušení již vydaných dovozních povolení nebo rovnocenných dokladů v důsledku odejmutí nebo zrušení odpovídající vývozní licence ze strany příslušných orgánů Ukrajiny. Pokud však Komise nebo příslušné orgány členských států obdržely od příslušných orgánů Ukrajiny informaci o odejmutí nebo zrušení vývozní licence teprve poté, co byly dotčené výrobky dovezeny do Společenství, započtou se dotyčná množství do množstevního limitu stanoveného pro rok, v němž se odeslání výrobků uskutečnilo.
Článek 5
Za účelem použití čl. 3 odst. 3 a 4 a čl. 10 odst. 1 dohody je Komise oprávněna provést nutné úpravy.
Článek 6
1. Pokud Komise na základě šetření prováděných v souladu s postupy stanovenými v kapitole III zjistí, že informace, které má k dispozici, jsou důkazem toho, že výrobky uvedené v příloze I pocházející z Ukrajiny byly přeloženy, přesměrovány nebo jinak dovezeny do Společenství tak, že došlo k obcházení množstevních limitů uvedených v článku 2, a že je třeba provést nutné úpravy, vyžádá si zahájení konzultací, aby bylo možné dospět k dohodě o odpovídající úpravě příslušných množstevních limitů.
2. Než budou k dispozici závěry konzultací podle odstavce 1, může Komise, existuje-li jasný důkaz o tom, že došlo k obcházení předpisů, požádat Ukrajinu, aby přijala nezbytná preventivní opatření s cílem zajistit možnost provedení úprav množstevních limitů, jež budou na základě takových konzultací dohodnuty, a to pro rok, kdy byla podána žádost o konzultace, nebo pro rok následující, pokud byly množstevní limity pro stávající rok již vyčerpány.
3. Pokud Společenství a Ukrajina nedospějí k uspokojivému řešení a pokud Komise zjistí, že existuje jasný důkaz o obcházení předpisů, odečte od množstevních limitů odpovídající množství výrobků pocházejících z Ukrajiny.
KAPITOLA II
POSTUPY PRO SPRÁVU MNOŽSTEVNÍCH LIMITŮ
ODDÍL 1
Klasifikace
Článek 7
Zařazení výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, se zakládá na kombinované nomenklatuře (KN) zřízené nařízením (EHS) č. 2658/87.
Článek 8
Odbor pro celní a statistickou nomenklaturu Výboru pro celní kodex, který byl zřízen nařízením (EHS) č. 2658/87, na podnět Komise nebo členského státu a v souladu s ustanoveními výše uvedeného nařízení bezodkladně posoudí všechny otázky týkající se zařazení výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, v rámci kombinované nomenklatury s cílem zařadit je do příslušných skupin výrobků.
Článek 9
Komise informuje Ukrajinu o veškerých změnách kombinované nomenklatury (KN) a kódů TARIC, které mají vliv na výrobky, na něž se vztahuje toto nařízení, a to alespoň jeden měsíc před tím, než ve Společenství vstoupí v platnost.
Článek 10
Komise informuje příslušné orgány Ukrajiny o veškerých rozhodnutích přijatých v souladu s postupy platnými ve Společenství, které se týkají zařazení výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, a to nejpozději do jednoho měsíce po jejich přijetí. Tato sdělení musí obsahovat:
a)
popis dotčených výrobků;
b)
příslušnou skupinu výrobků, kód kombinované nomenklatury (kód KN) a kód TARIC;
c)
důvody daného rozhodnutí.
Článek 11
1. Pokud v důsledku rozhodnutí o zařazení přijatého v souladu s platnými postupy Společenství dojde u jakéhokoli výrobku, na který se vztahuje toto nařízení, ke změně zařazovacího postupu nebo ke změně skupiny výrobků, poskytnou příslušné orgány členských států třicetidenní lhůtu od data oznámení Komise, než uvedou rozhodnutí v účinnost.
2. Pro výrobky odeslané před datem použití tohoto rozhodnutí platí dřívější zařazovací postup, pokud byly předány k dovozu do 60 dnů po uvedeném datu.
Článek 12
Pokud rozhodnutí o zařazení přijaté v souladu s platnými postupy Společenství uvedenými v článku 11 zahrnuje skupinu výrobků, která podléhá množstevnímu limitu, zahájí Komise, je-li to nutné, neprodleně konzultace podle článku 8 s cílem dospět k dohodě o nutných úpravách příslušných množstevních limitů podle přílohy V.
Článek 13
1. Aniž je dotčeno jakékoli jiné ustanovení týkající se této otázky, platí, že pokud se zařazení uvedené v dokumentaci nezbytné pro dovoz výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, liší od zařazení stanoveného příslušnými orgány členského státu, do kterého se mají výrobky dovézt, podléhá dotčené zboží prozatímně dovoznímu režimu, který je pro něj, v souladu s ustanoveními tohoto nařízení, použitelný na základě zařazení, jež stanovily výše uvedené orgány.
2. Příslušné orgány členských států informují o případech uvedených v odstavci 1 Komisi, a to s uvedením zejména:
a)
množství dotčených výrobků;
b)
skupiny výrobků uvedené v dovozní dokumentaci a dokumentaci, kterou si ponechaly příslušné orgány;
c)
čísla vývozní licence a uvedené kategorie.
3. Příslušné orgány členských států nevydají nové dovozní povolení pro výrobky z oceli, které v důsledku nového zařazení podléhají množstevnímu limitu Společenství stanovenému v příloze V, dokud od Komise neobdrží v souladu s postupem stanoveným v článku 4 potvrzení, že množství, která se mají dovézt, jsou dostupná.
4. Komise informuje dotčené země vývozu o případech uvedených v tomto článku.
Článek 14
V případech uvedených v článku 13, stejně jako v podobných případech oznámených příslušnými orgány Ukrajiny, Komise zahájí, je-li to třeba, s Ukrajinou konzultace s cílem dohodnout se na konečném zařazení sporných výrobků.
Článek 15
Po dohodě s příslušnými orgány dovážejícího členského státu nebo států a Ukrajiny může v případech uvedených v článku 14 určit konečné zařazení sporných výrobků Komise.
Článek 16
Pokud nemůže být případ sporu uvedený v článku 13 vyřešen v souladu s článkem 14, přijme Komise v souladu s ustanoveními článku 10 nařízení (EHS) č. 2658/87 opatření, kterým se stanoví zařazení výrobků v kombinované nomenklatuře.
ODDÍL 2
Systém dvojí kontroly pro správu množstevních limitů
Článek 17
1. Příslušné orgány Ukrajiny vydají vývozní licenci pro všechny zásilky výrobků z oceli, které podléhají množstevním limitům stanoveným v příloze V, maximálně do výše těchto limitů.
2. Za účelem vydání dovozního povolení podle článku 20 dovozce předloží originál vývozní licence.
Článek 18
1. Vývozní licence pro množstevní limity musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze II a musí mimo jiné potvrzovat, že množství dotčeného zboží bylo započteno do množstevních limitů stanovených pro danou skupinu výrobků.
2. Každá vývozní licence se vztahuje pouze na jednu skupinu výrobků uvedených v příloze I.
Článek 19
Vývozy se započítávají do množstevních limitů stanovených pro rok, kdy jsou výrobky, na něž se vztahuje vývozní licence, odeslány ve smyslu čl. 2 odst. 4.
Článek 20
1. V rozsahu, v němž Komise podle článku 4 potvrdila dostupnost požadovaného množství v rámci příslušného množstevního limitu, vystaví příslušné orgány členských států dovozní povolení, a to nejdéle do deseti pracovních dnů poté, co dovozce předloží originál příslušné vývozní licence. Licence musí být předložena nejpozději 31. března roku, který následuje po roce, kdy bylo zboží, na které se vývozní licence vztahuje, odesláno. Dovozní povolení vydávají příslušné orgány jakéhokoli členského státu bez ohledu na to, jaký stát je uveden na vývozní licenci, a to v rozsahu, v kterém Komise v souladu s postupem podle článku 4 potvrdila, že je požadované množství v rámci dotčeného množstevního limitu k dispozici.
2. Dovozní povolení jsou platná čtyři měsíce od data vystavení. Na základě řádně odůvodněné žádosti ze strany dovozce mohou příslušné orgány členského státu prodloužit platnost o další období nepřesahující čtyři měsíce.
3. Dovozní povolení se vyhotovují v souladu se vzorem uvedeným v příloze III a platí na celém celním území Společenství.
4. Prohlášení nebo žádost dovozce podané s cílem získat dovozní povolení musí obsahovat:
a)
celé jméno a adresu vývozce;
b)
celé jméno a adresu dovozce;
c)
přesný popis zboží a příslušný/é kód/y TARIC;
d)
zemi původu zboží;
e)
zemi odeslání;
f)
příslušnou skupinu výrobků a množství dotčených výrobků;
g)
čistou hmotnost podle čísla KN;
h)
hodnotu produktu CIF na hranici Společenství podle čísla KN;
i)
případně data platby a dodávky a kopii nákladního listu a kupní smlouvy;
j)
datum a číslo vývozní licence;
k)
jakýkoli interní kód používaný k administrativním účelům;
l)
datum a podpis dovozce.
5. Dovozci nejsou povinni dovézt celkové množství uvedené v dovozním povolení v jedné zásilce.
6. Dovozní povolení může být vydáno elektronickou cestou, pokud mají dotčené celní orgány k dokladu přístup prostřednictvím počítačové sítě.
Článek 21
Platnost dovozních povolení vydaných orgány členských států závisí na platnosti vývozních licencí a na množstvích uvedených na vývozních licencích vydaných příslušnými orgány Ukrajiny, na jejichž základě byla dovozní povolení vydána.
Článek 22
Dovozní povolení či rovnocenné doklady vydávají příslušné orgány členských států v souladu s čl. 2 odst. 2, aniž by přitom kohokoli z dovozců ve Společenství diskriminovaly, bez ohledu na místo, kde je ve Společenství usazen, a aniž by bylo dotčeno dodržování ostatních podmínek vyžadovaných podle současných pravidel.
Článek 23
1. Pokud Komise zjistí, že celková množství, na něž se vztahují vývozní licence vydané v kterémkoli roce Ukrajinou pro určitou skupinu výrobků, přesahují množstevní limit, který byl pro danou skupinu výrobků stanoven, neprodleně o tom informuje příslušné orgány členských států s cílem pozastavit další vydávání dovozních povolení. V tomto případě Komise neprodleně zahájí konzultace.
2. Příslušné orgány členského státu odmítnou vydat dovozní povolení pro výrobky pocházející z Ukrajiny, na něž se nevztahují vývozní licence vydané v souladu s ustanoveními této kapitoly.
ODDÍL 3
Společná ustanovení
Článek 24
1. Vývozní licence uvedená v článku 17 a osvědčení o původu uvedené v článku 2 mohou zahrnovat dodatečná vyhotovení, která musejí být jako taková řádně označena. Originál a další vyhotovení těchto dokumentů se vypracovávají v angličtině.
2. Pokud jsou doklady uvedené v odstavci 1 vyplňovány rukou, musí být jednotlivé záznamy zapsány inkoustem a hůlkovým písmem.
3. Vývozní licence nebo rovnocenné dokumenty a osvědčení o původu mají formát 210 × 297 mm. Použitý papír musí být bílý bezdřevý papír klížený pro psaní o hmotnosti nejméně 25 g/m2. Každá část má na pozadí gilošovaný přetisk, na kterém je na pohled viditelné jakékoli padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
4. Příslušné orgány členských států přijímají jako platný doklad pro účely dovozu v souladu s ustanoveními tohoto nařízení pouze originál.
5. Každá vývozní licence nebo rovnocenný dokument a osvědčení o původu jsou označeny standardizovaným pořadovým číslem, tištěným či netištěným, které umožňuje identifikaci.
6. Toto číslo se skládá z těchto prvků:
-
dvou písmen označujících zemi vývozu, např.:
UA
=
Ukrajina,
-
dvou písmen označujících členský stát, který je zamýšleným místem určení, např.:
BE
=
Belgie
BG
=
Bulharsko
CZ
=
Česká republika
DK
=
Dánsko
DE
=
Německo
EE
=
Estonsko
EL
=
Řecko
ES
=
Španělsko
FR
=
Francie
IE
=
Irsko
IT
=
Itálie
CY
=
Kypr
LV
=
Lotyšsko
LT
=
Litva
LU
=
Lucembursko
HU
=
Maďarsko
MT
=
Malta
NL
=
Nizozemsko
AT
=
Rakousko
PL
=
Polsko
PT
=
Portugalsko
RO
=
Rumunsko
SI
=
Slovinsko
SK
=
Slovensko
FI
=
Finsko
SE
=
Švédsko
GB
=
Spojené království,
-
jednomístného čísla označujícího kvótový rok, které odpovídá poslední číslici příslušného roku, např. „7“ pro rok 2007,
-
dvoumístného čísla označujícího vystavující úřad v zemi vývozu,
-
pětimístného čísla jdoucího postupně od 00001 do 99999, přiděleného členskému státu určení.
Článek 25
Vývozní licence a osvědčení o původu smí být vydány po odeslání zásilky výrobků, jichž se týkají. V takových případech musí být označeny poznámkou „issued retrospectively“ („vydáno zpětně“).
Článek 26
V případě krádeže, ztráty nebo zničení vývozní licence nebo osvědčení o původu může vývozce požádat příslušný orgán, který dokument vydal, aby na základě vývozních dokumentů, které vývozce vlastní, vyhotovil duplikát. Takto vydaný duplikát licence nebo osvědčení musí být označen poznámkou „duplikát“.
Duplikát se označí datem původní licence nebo osvědčení.
ODDÍL 4
Dovozní povolení Společenství - jednotný tiskopis
Článek 27
1. Tiskopisy používané příslušnými orgány členských států pro vydávání dovozních povolení uvedených v článku 20 musí odpovídat vzoru dovozního povolení uvedenému v příloze III.
2. Tiskopisy dovozních povolení a výpisy z nich se vystavují ve dvojím vyhotovení, z nichž jedno označené slovy „vyhotovení pro držitele“ a číslem 1 se vydává žadateli, a druhé označené slovy „vyhotovení pro vydávající orgán“ a číslem 2 si ponechává orgán, jenž povolení vydává. Pro správní účely mohou příslušné orgány pořizovat další vyhotovení tiskopisu 2.
3. Tiskopisy se tisknou na bílý bezdřevý papír klížený pro psaní o hmotnosti 55 až 65 g/m2. Velikost tiskopisů je 210 × 297 mm; odstup řádků je 4,24 mm (1/6“); tuto úpravu je nutno přesně respektovat. Obě strany vyhotovení č. 1, které představuje vlastní povolení, jsou navíc opatřeny pozadím s tištěným červeným gilošovaným vzorem, na kterém je patrné jakékoli padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
4. Odpovědnost za vytištění tiskopisů nesou členské státy. Tiskopisy mohou být také vytištěny v tiskárnách, jež k tomu získají povolení členského státu, v němž jsou usazeny. V tom případě musí každý tiskopis obsahovat odkaz na toto povolení členského státu. Na každém tiskopisu je uveden název a adresa tiskárny nebo označení umožňující její identifikaci.
5. Při vydání dovozních povolení nebo výpisů z nich musí příslušné orgány členského státu těmto dokumentům přidělit číslo vydání. Číslo dovozního povolení se elektronicky, prostřednictvím integrované sítě vytvořené podle článku 4, oznámí Komisi.
6. Povolení a výpisy z nich se vyhotovují v úředním jazyce nebo v některém z úředních jazyků členského státu, který je vydává.
7. V kolonce 10 příslušné orgány uvedou odpovídající skupinu výrobků z oceli.
8. Označení vydávajících orgánů a orgánů provádějících odpočet se provádí otiskem razítka. Toto razítko však může nahradit reliéfní tisk v kombinaci s perforovanými písmeny a číslicemi nebo potisk na povolení. K zapsání přiděleného množství použijí vydávající orgány jakýkoli způsob, který zabrání neoprávněné manipulaci s tímto údajem a znemožní vepsání dalších číslic či jiných záznamů.
9. Zadní strana vyhotovení č. 1 a vyhotovení č. 2 musí obsahovat kolonku, do níž celní orgány při vyřizování dovozních formalit nebo příslušné správní orgány při vystavování výpisu zapisují množství. V případě nedostatku místa na povolení nebo na výpisu z něj pro vyznačení odpočtu mohou příslušné orgány připojit jeden nebo více doplňkových listů s kolonkami, které odpovídají kolonkám na zadní straně vyhotovení č. 1 a č. 2 povolení nebo výpisu z něj. Orgány provádějící odpočet umístí své razítko tak, aby jedna polovina byla na povolení nebo na výpisu z něj a druhá na doplňkovém listu. V případě více než jednoho doplňkového listu se stejným způsobem přes každou následující a předešlou stránku umístí další razítko.
10. Vydaná dovozní povolení a výpisy z nich, stejně jako záznamy a potvrzení orgánů některého z členských států, mají ve všech ostatních členských státech stejný právní účinek jako doklady, které vydaly orgány daného členského státu, či jejich záznamy a potvrzení.
11. Je-li to nezbytné, mohou příslušné orgány dotyčných členských států vyžadovat překlad obsahu povolení nebo výpisů z nich do úředního jazyka nebo do některého z úředních jazyků daného členského státu.
KAPITOLA III
SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
Článek 28
Komise dodá orgánům členských států jména a adresy orgánů na Ukrajině, které jsou oprávněny vydávat osvědčení o původu a vývozní licence, společně se vzory razítek používaných těmito orgány.
Článek 29
1. Následné ověření osvědčení o původu nebo vývozních licencí se provádí namátkou nebo pokud příslušné orgány členských států oprávněně pochybují o pravosti osvědčení o původu či vývozní licence nebo o správnosti informací týkajících se skutečného původu dotčených výrobků.
V takových případech vrátí příslušné orgány Společenství osvědčení o původu nebo vývozní licenci nebo jejich kopii příslušným orgánům Ukrajiny, přičemž případně uvedou formální nebo obsahové důvody šetření. Pokud byla předložena faktura, přiloží se její originál nebo kopie k osvědčení o původu či k vývozní licenci nebo jejich kopiím. Příslušné orgány rovněž předají jakoukoli informaci, kterou obdržely a která naznačuje, že podrobnosti uvedené na osvědčení o původu nebo na vývozní licenci nejsou správné.
2. Ustanovení odstavce 1 se vztahují také na následná ověřování prohlášení o původu.
3. Výsledky následných ověření provedených v souladu s odstavcem 1 se nejpozději do tří měsíců sdělí příslušným orgánům Společenství. Sdělené informace musí uvádět, zda se sporné osvědčení, licence nebo prohlášení týká skutečně vyváženého zboží a zda je toto zboží podle této kapitoly způsobilé pro vývoz do Společenství. Příslušné orgány Společenství si mohou rovněž vyžádat kopie všech dokumentů nezbytných pro úplné určení skutečností, zejména původu zboží.
4. Jestliže se tímto ověřováním zjistí zneužití nebo závažné nesrovnalosti při použití prohlášení o původu, příslušný členský stát oznámí tuto skutečnost Komisi. Komise tyto informace dále předá ostatním členským státům.
5. Namátková kontrola podle tohoto článku nesmí představovat překážku propuštění dotčených výrobků do volného oběhu.
Článek 30
1. Pokud ověřovací postup podle článku 29 nebo informace dostupné příslušným orgánům Společenství naznačují, že jsou ustanovení této kapitoly porušována, požádají tyto orgány Ukrajinu, aby příslušným způsobem prošetřila činnosti, které skutečně nebo domněle porušují ustanovení této kapitoly, nebo aby zajistila, že budou taková šetření provedena. Výsledky takových šetření se oznámí příslušným orgánům Společenství, včetně jakýchkoli dalších souvisejících informací, které pomohou určit pravý původ zboží.
2. V souvislosti s kroky podniknutými podle ustanovení této kapitoly si příslušné orgány Společenství mohou s příslušnými orgány Ukrajiny vyměňovat jakékoli informace, které by mohly být užitečné ve snaze zabránit porušování ustanovení této kapitoly.
3. Pokud dojde ke zjištění, že jsou ustanovení této kapitoly porušována, může Komise přijmout opatření nezbytná k tomu, aby se takovému porušování zabránilo.
Článek 31
Komise koordinuje kroky podnikané příslušnými orgány členských států podle ustanovení této kapitoly. Příslušné orgány členských států informují Komisi a jiné členské státy o tom, jaké kroky podnikly, a o dosažených výsledcích.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 32
Nařízení (ES) č. 1871/2006 se zrušuje.
Článek 33
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. května 2007.
VERORDNUNG (EG) Nr. 752/2007 DES RATES
vom 30. Mai 2007
über Einfuhrbeschränkungen für bestimmte Stahlerzeugnisse aus der Ukraine
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 133,
auf Vorschlag der Kommission,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Das Partnerschafts- und Kooperationsabkommen zur Gründung einer Partnerschaft zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Ukraine andererseits (1), nachstehend „PKA“ genannt, ist am 1. März 1998 in Kraft getreten.
(2)
Gemäß Artikel 22 Absatz 1 des PKA unterliegt der Handel mit bestimmten Stahlerzeugnissen den Bestimmungen des Titels III des Abkommens, mit Ausnahme des Artikels 14, sowie den Bestimmungen eines Abkommens über mengenmäßige Beschränkungen.
(3)
Ein solches Abkommen über den Handel mit bestimmten Stahlerzeugnissen (2), nachstehend „Abkommen“ genannt, wurde zwischen der Europäischen Gemeinschaft und der Regierung der Ukraine am 18. Juni 2007 geschlossen.
(4)
Unter Berücksichtigung der Erfahrungen im Rahmen vorheriger Abkommen über ähnliche Regelungen muss ein Instrument zur Verwaltung des Abkommens in der Gemeinschaft geschaffen werden.
(5)
Die in Rede stehenden Erzeugnisse sollten auf der Grundlage der mit der Verordnung (EWG) Nr. 2658/87 des Rates vom 23. Juli 1987 über die zolltarifliche und statistische Nomenklatur sowie den Gemeinsamen Zolltarif (3) eingeführten Kombinierten Nomenklatur (KN) eingereiht werden.
(6)
Es muss gewährleistet werden, dass der Ursprung der betreffenden Erzeugnisse kontrolliert wird und dass geeignete Methoden für die Zusammenarbeit der Verwaltungen festgelegt werden.
(7)
Die wirksame Anwendung des Abkommens erfordert es, für die Überführung der betreffenden Erzeugnisse in den zollrechtlich freien Verkehr der Gemeinschaft die Vorlage einer Einfuhrgenehmigung der Gemeinschaft vorzuschreiben und ein Verfahren für die Erteilung dieser Einfuhrgenehmigungen der Gemeinschaft einzuführen.
(8)
Erzeugnisse, die in eine Freizone verbracht oder im Zolllagerverfahren, im Verfahren der vorübergehenden Verwendung oder im Verfahren der aktiven Veredelung (Nichterhebungsverfahren) eingeführt werden, sollten nicht auf die für die betreffenden Erzeugnisse festgesetzten Höchstmengen angerechnet werden.
(9)
Um sicherzustellen, dass die Höchstmengen nicht überschritten werden, ist ein besonderes Verfahren einzuführen, nach dem die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten die Einfuhrgenehmigung erst dann erteilen, wenn sie von der Kommission die Bestätigung erhalten haben, dass im Rahmen der betreffenden Höchstmenge noch Mengen verfügbar sind.
(10)
In dem Abkommen ist ein System der Zusammenarbeit zwischen der Ukraine und der Gemeinschaft zur Verhütung von Umgehungen mittels Umladung, Umleitung oder auf andere Weise festgelegt worden. Ein Konsultationsverfahren sollte eingeführt werden, um mit dem betreffenden Land zu einer Einigung über eine gleichwertige Anpassung der entsprechenden Höchstmenge zu gelangen, wenn sich herausstellt, dass das Abkommen umgangen wurde. Die Ukraine hat sich bereit erklärt, die erforderlichen Maßnahmen zu treffen, um sicherzustellen, dass solche Anpassungen rasch vorgenommen werden können. Kommt in der vorgesehenen Frist keine Einigung zustande, so sollte die Gemeinschaft die gleichwertige Anpassung vornehmen können, sofern schlüssige Beweise für eine Umgehung vorliegen.
(11)
Für die Einfuhren der unter diese Verordnung fallenden Erzeugnisse in die Gemeinschaft muss gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1871/2006 des Rates vom 11. Dezember 2006 über den Handel mit bestimmten Stahlerzeugnissen zwischen der Gemeinschaft und der Ukraine (4) seit dem 1. Januar 2007 eine Genehmigung vorgelegt werden. In dem Abkommen ist vorgesehen, dass diese Einfuhren von den in dieser Verordnung für 2007 festgelegten Höchstmengen abgezogen werden.
(12)
Aus Gründen der Klarheit ist es daher erforderlich, die Verordnung (EG) Nr. 1871/2006 durch diese Verordnung zu ersetzen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
KAPITEL I
ALLGEMEINE VORSCHRIFTEN
Artikel 1
(1) Diese Verordnung gilt für die Einfuhren der in Anhang I aufgeführten Stahlerzeugnisse mit Ursprung in der Ukraine.
(2) Die Stahlerzeugnisse werden nach Erzeugnisgruppen gemäß der Festlegung in Anhang I unterschieden.
(3) Der Ursprung der in Absatz 1 genannten Waren wird nach den in der Gemeinschaft geltenden Regeln bestimmt.
(4) Die Verfahren für die Kontrolle des Ursprungs der in Absatz 1 genannten Erzeugnisse sind in den Kapiteln II und III festgelegt.
Artikel 2
(1) Für die in Anhang I aufgeführten Erzeugnisse mit Ursprung in der Ukraine gelten bei der Einfuhr in die Gemeinschaft die in Anhang V festgesetzten jährlichen Höchstmengen. Die Überführung der in Anhang I aufgeführten Erzeugnisse mit Ursprung in der Ukraine in den zollrechtlich freien Verkehr der Gemeinschaft ist von der Vorlage eines Ursprungszeugnisses gemäß Anhang II sowie einer Einfuhrgenehmigung abhängig, die von den Behörden der Mitgliedstaaten nach Maßgabe des Artikels 4 erteilt wird.
Die genehmigten Einfuhren werden auf die Höchstmengen für das Jahr angerechnet, in dem die Erzeugnisse im Ausfuhrland versandt worden sind.
(2) Um sicherzustellen, dass die Mengen, für die Einfuhrgenehmigungen erteilt werden, die Gesamthöchstmengen für die Erzeugnisgruppen zu keinem Zeitpunkt überschreiten, erteilen die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten die Einfuhrgenehmigung erst dann, wenn sie von der Kommission die Bestätigung erhalten haben, dass im Rahmen der Gesamthöchstmenge für das Lieferland und für die betreffende Erzeugnisgruppe von Stahlerzeugnissen, für die der Einführer bei diesen Behörden einen Antrag gestellt hat, noch Mengen verfügbar sind. Die für die Zwecke dieser Verordnung zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten sind in Anhang IV aufgeführt.
(3) Die Einfuhren von Erzeugnissen ab dem 1. Januar 2007, für die eine Genehmigung gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1871/2006 erforderlich war, werden auf die in Anhang V festgesetzten Höchstmengen für 2007 angerechnet.
(4) Als Zeitpunkt des Versands der Erzeugnisse im Sinne dieser Verordnung gilt ab dem Datum des Inkrafttretens dieser Verordnung der Zeitpunkt, zu dem die Erzeugnisse auf das Beförderungsmittel zur Ausfuhr verladen werden.
Artikel 3
(1) Die in Anhang V aufgeführten Höchstmengen gelten nicht für die Erzeugnisse, die in eine Freizone verbracht oder in das Zolllagerverfahren, das Verfahren der vorübergehenden Verwendung oder das Verfahren der aktiven Veredelung (Nichterhebungsverfahren) übergeführt werden.
(2) Werden die in Absatz 1 genannten Erzeugnisse später in unverändertem Zustand oder nach einer Be- oder Verarbeitung in den zollrechtlich freien Verkehr übergeführt, so gilt Artikel 2 Absatz 2, und die betreffenden Mengen werden auf die entsprechenden in Anhang V festgesetzten Höchstmengen angerechnet.
Artikel 4
(1) Zur Anwendung von Artikel 2 Absatz 2 teilen die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten vor der Erteilung der Einfuhrgenehmigungen der Kommission die Mengen mit, für die bei ihnen durch Originalausfuhrlizenzen belegte Anträge auf Einfuhrgenehmigungen gestellt worden sind. Die Kommission bestätigt umgehend in der chronologischen Reihenfolge des Eingangs der Mitteilungen der Mitgliedstaaten, dass die beantragten Einfuhrmengen verfügbar sind.
(2) Die den Mitteilungen an die Kommission beigefügten Anträge sind gültig, wenn darin in jedem einzelnen Fall das Ausfuhrland, die Erzeugnisgruppe, die Einfuhrmenge, die Nummer der Ausfuhrlizenz, das Kontingentsjahr und der Mitgliedstaat, in dem die Erzeugnisse in den freien Verkehr übergeführt werden sollen, eindeutig angegeben sind.
(3) Die Kommission bestätigt den Behörden der Mitgliedstaaten nach Möglichkeit die volle beantragte Einfuhrmenge für jede Erzeugnisgruppe. Ferner nimmt die Kommission in den Fällen, in denen die mitgeteilten Anträge die Höchstmengen überschreiten, im Hinblick auf eine Klärung der Frage und rasche Abhilfe unverzüglich Kontakt mit den zuständigen Behörden der Ukraine auf.
(4) Die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten unterrichten die Kommission unverzüglich über alle Mengen, die während der Gültigkeitsdauer der Einfuhrgenehmigung nicht ausgenutzt worden sind. Die nicht ausgenutzten Mengen werden automatisch auf die verbleibende Gesamtmenge der Gemeinschaftshöchstmenge für die betreffende Erzeugnisgruppe übertragen.
(5) Die Mitteilungen nach den Absätzen 1 bis 4 werden auf elektronischem Wege über das für diesen Zweck eingerichtete integrierte Netz übermittelt, sofern nicht zwingende technische Gründe vorübergehend die Benutzung anderer Kommunikationsmittel erforderlich machen.
(6) Die Einfuhrgenehmigungen oder gleichwertige Papiere werden nach Maßgabe des Kapitels II ausgestellt.
(7) Die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten unterrichten die Kommission über den Widerruf einer bereits erteilten Einfuhrgenehmigung oder eines gleichwertigen Papiers, wenn die entsprechende Ausfuhrlizenz von den zuständigen Behörden der Ukraine zurückgenommen oder widerrufen worden ist. Sind jedoch die Mitgliedstaaten oder die zuständigen Behörden eines Mitgliedstaats von den zuständigen Behörden der Ukraine erst über die Rücknahme oder Ungültigerklärung einer Ausfuhrlizenz unterrichtet worden, nachdem die betreffenden Erzeugnisse bereits in die Gemeinschaft eingeführt worden sind, so werden die betreffenden Mengen auf die Höchstmenge für das Jahr angerechnet, in dem diese Erzeugnisse versandt worden sind.
Artikel 5
Zur Anwendung von Artikel 3 Absätze 3 und 4 sowie von Artikel 10 Absatz 1 des Abkommens wird die Kommission ermächtigt, die erforderlichen Änderungen vorzunehmen.
Artikel 6
(1) Stellt die Kommission aufgrund von Ermittlungen nach den Verfahren in Kapitel III fest, dass die ihr vorliegenden Informationen beweisen, dass in Anhang I aufgeführte Erzeugnisse mit Ursprung in der Ukraine durch Umladung, Umleitung oder auf sonstige Weise unter Umgehung der in Artikel 2 genannten Höchstmengen in die Gemeinschaft eingeführt worden sind und dass Anpassungen vorgenommen werden müssen, so ersucht sie um Konsultationen, um eine Einigung über eine gleichwertige Anpassung der betreffenden Höchstmengen zu erzielen.
(2) Bis zum Abschluss der in Absatz 1 genannten Konsultationen kann die Kommission die Ukraine ersuchen, vorsorglich die erforderlichen Maßnahmen zu treffen, um sicherzustellen, dass die in diesen Konsultationen vereinbarten Anpassungen von Höchstmengen in dem Jahr der Notifizierung des Konsultationsersuchens oder, wenn die Höchstmenge für das laufende Jahr ausgeschöpft ist, im darauf folgenden Jahr vorgenommen werden können, sofern schlüssige Beweise für die Umgehung vorliegen.
(3) Gelingt es der Gemeinschaft und der Ukraine nicht, eine zufrieden stellende Lösung zu finden, und stellt die Kommission fest, dass schlüssige Beweise für eine Umgehung vorliegen, so zieht die Kommission eine gleichwertige Menge von Erzeugnissen mit Ursprung in der Ukraine von den betreffenden Höchstmengen ab.
KAPITEL II
DURCHFÜHRUNGSBESTIMMUNGEN FÜR DIE VERWALTUNG DER HÖCHSTMENGEN
ABSCHNITT 1
Einreihung
Artikel 7
Die unter diese Verordnung fallenden Erzeugnisse werden nach der mit der Verordnung (EWG) Nr. 2658/87 eingeführten Kombinierten Nomenklatur (KN) eingereiht.
Artikel 8
Auf Veranlassung der Kommission oder eines Mitgliedstaats prüft der Fachbereich Zolltarifliche und statistische Nomenklatur des durch die Verordnung (EWG) Nr. 2658/87 eingesetzten Ausschusses für den Zollkodex nach Maßgabe der genannten Verordnung vordringlich alle Fragen im Zusammenhang mit der Einreihung der unter diese Verordnung fallenden Erzeugnisse in die Kombinierte Nomenklatur im Hinblick auf ihre Einreihung in die entsprechenden Erzeugnisgruppen.
Artikel 9
Die Kommission unterrichtet die Ukraine über alle die unter diese Verordnung fallenden Erzeugnisse betreffenden Änderungen der Kombinierten Nomenklatur (KN) und der TARIC-Codes mindestens einen Monat vor ihrem Inkrafttreten in der Gemeinschaft.
Artikel 10
Die Kommission teilt den zuständigen Behörden der Ukraine sämtliche nach den geltenden Verfahren der Gemeinschaft erlassenen Einreihungsentscheidungen, die unter diese Verordnung fallende Erzeugnisse betreffen, spätestens einen Monat nach ihrem Erlass mit. Diese Mitteilungen enthalten
a)
eine Beschreibung der betreffenden Erzeugnisse,
b)
die entsprechende Erzeugnisgruppe, den KN-Code und den TARIC-Code der Erzeugnisse,
c)
die Gründe für die Entscheidung.
Artikel 11
(1) Hat eine nach den geltenden Verfahren der Gemeinschaft erlassene Einreihungsentscheidung eine Änderung der Einreihungspraxis oder einen Wechsel der Erzeugnisgruppe für ein unter diese Verordnung fallendes Erzeugnis zur Folge, so setzen die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten die Entscheidung erst nach einer Frist von 30 Tagen nach der Mitteilung der Kommission in Kraft.
(2) Für Waren, die vor dem Zeitpunkt des Wirksamwerdens der Entscheidung versandt wurden, gilt die frühere Tarifierungspraxis, sofern die betreffenden Waren innerhalb von sechzig Tagen nach diesem Zeitpunkt zur Einfuhr in die Gemeinschaft gestellt werden.
Artikel 12
Betrifft eine nach den geltenden Verfahren der Gemeinschaft erlassene Einreihungsentscheidung nach Artikel 11 eine Erzeugnisgruppe, für die eine Höchstmenge gilt, so leitet die Kommission gegebenenfalls unverzüglich Konsultationen nach Artikel 8 ein, um eine Einigung über die erforderlichen Anpassungen der betreffenden Höchstmengen in Anhang V zu erzielen.
Artikel 13
(1) Im Fall von Abweichungen zwischen der Angabe über die Tarifierung in den erforderlichen Unterlagen für die Einfuhr der unter diese Verordnung fallenden Waren und der von den zuständigen Behörden des Einfuhrmitgliedstaats zugrunde gelegten Tarifierung unterliegen die betreffenden Waren unbeschadet sonstiger einschlägiger Bestimmungen vorläufig der Einfuhrregelung, die nach Maßgabe dieser Verordnung gemäß der von den genannten Behörden zugrunde gelegten Tarifierung auf sie anwendbar ist.
(2) Die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten teilen der Kommission die in Absatz 1 genannten Fälle mit, wobei sie insbesondere Folgendes angeben:
a)
die Mengen der betroffenen Erzeugnisse,
b)
die in den Einfuhrunterlagen angegebene und die von den zuständigen Behörden bestimmte Erzeugnisgruppe,
c)
die Nummer der Ausfuhrlizenz und die angegebene Erzeugniskategorie.
(3) Nach einer Änderung der Einreihung erteilen die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten für Stahlerzeugnisse, für die in Anhang V eine Gemeinschaftshöchstmenge festgesetzt ist, erst dann eine neue Einfuhrgenehmigung, wenn sie von der Kommission nach dem Verfahren des Artikels 4 die Bestätigung erhalten haben, dass die beantragten Einfuhrmengen verfügbar sind.
(4) Die Kommission unterrichtet die betreffenden Ausfuhrländer über die in diesem Artikel genannten Fälle.
Artikel 14
In den in Artikel 13 genannten Fällen sowie in Fällen ähnlicher Art, die von den zuständigen Behörden der Ukraine zur Sprache gebracht werden, nimmt die Kommission erforderlichenfalls Konsultationen mit der Ukraine auf, um zu einer Einigung über die endgültige Einreihung der strittigen Erzeugnisse zu gelangen.
Artikel 15
Die Kommission kann im Einvernehmen mit den zuständigen Behörden des Einfuhrmitgliedstaats bzw. der Einfuhrmitgliedstaaten und der Ukraine in den in Artikel 14 genannten Fällen die endgültige Einreihung der strittigen Erzeugnisse festlegen.
Artikel 16
Kann in einem in Artikel 13 genannten Fall die Frage der abweichenden Einreihung nicht nach Artikel 14 gelöst werden, so entscheidet die Kommission nach Artikel 10 der Verordnung (EWG) Nr. 2658/87 über die Einreihung der betreffenden Erzeugnisse in die Kombinierte Nomenklatur.
ABSCHNITT 2
System der doppelten Kontrolle für die Verwaltung von Höchstmengen
Artikel 17
(1) Die zuständigen Behörden der Ukraine erteilen Ausfuhrlizenzen für alle Sendungen von Stahlerzeugnissen, für die in Anhang V Höchstmengen festgesetzt sind, bis die betreffenden Höchstmengen erreicht sind.
(2) Das Original der Ausfuhrlizenz ist vom Einführer zur Erteilung der in Artikel 20 genannten Einfuhrgenehmigung vorzulegen.
Artikel 18
(1) Die Ausfuhrlizenzen müssen dem Muster in Anhang II entsprechen und unter anderem bescheinigen, dass die betreffende Erzeugnismenge auf die für die betreffende Erzeugnisgruppe festgesetzte Höchstmenge angerechnet worden ist.
(2) Jede Ausfuhrlizenz darf nur für eine der in Anhang I aufgeführten Erzeugnisgruppen ausgestellt sein.
Artikel 19
Die Ausfuhren werden auf die Höchstmengen für das Jahr angerechnet, in dem die Waren, auf die sich die Ausfuhrlizenz bezieht, im Sinne des Artikels 2 Absatz 4 versandt worden sind.
Artikel 20
(1) Soweit die Kommission nach Artikel 4 bestätigt, dass die beantragte Einfuhrmenge im Rahmen der betreffenden Höchstmenge verfügbar ist, erteilen die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten innerhalb von zehn Arbeitstagen nach Vorlage der entsprechenden Originalausfuhrlizenz durch den Einführer eine Einfuhrgenehmigung. Die Ausfuhrlizenz muss spätestens am 31. März des Jahres vorgelegt werden, das auf das Jahr folgt, in dem die darin aufgeführten Waren versandt worden sind. Hat die Kommission im Einklang mit dem Verfahren nach Artikel 4 bestätigt, dass die beantragte Einfuhrmenge im Rahmen der betreffenden Höchstmenge verfügbar ist, so kann die Einfuhrgenehmigung von den zuständigen Behörden jedes Mitgliedstaats erteilt werden; dies muss nicht der in der Ausfuhrlizenz angegebene Mitgliedstaat sein.
(2) Die Einfuhrgenehmigungen gelten vier Monate nach ihrer Erteilung. Auf hinreichend begründeten Antrag des Einführers können die zuständigen Behörden eines Mitgliedstaats die Geltungsdauer um bis zu vier Monate verlängern.
(3) Die Einfuhrgenehmigungen müssen dem Muster in Anhang III entsprechen und gelten im gesamten Zollgebiet der Gemeinschaft.
(4) In der Anmeldung des Einführers oder in seinem Antrag auf Erteilung der Einfuhrgenehmigung ist Folgendes anzugeben:
a)
vollständiger Name und vollständige Anschrift des Ausführers,
b)
vollständiger Name und vollständige Anschrift des Einführers,
c)
genaue Warenbezeichnung und TARIC-Code(s),
d)
Ursprungsland der Waren,
e)
Herkunftsland,
f)
die entsprechende Erzeugnisgruppe und die Menge der betreffenden Erzeugnisse,
g)
Nettogewicht nach KN-Positionen,
h)
cif-Wert frei Grenze der Gemeinschaft nach KN-Positionen,
i)
gegebenenfalls Zahlungs- und Liefertermin sowie Kopie des Konnossements und des Kaufvertrags,
j)
Datum und Nummer der Ausfuhrlizenz,
k)
für Verwaltungszwecke verwendete interne Kennziffern,
l)
Datum und Unterschrift des Einführers.
(5) Die Einführer sind nicht verpflichtet, die Gesamtmenge, für die eine Einfuhrgenehmigung erteilt wurde, in einer Sendung einzuführen.
(6) Die Einfuhrgenehmigung kann auf elektronischem Wege erteilt werden, sofern die beteiligten Zolldienststellen über ein Computernetz Zugang zu den entsprechenden Dokumenten haben.
Artikel 21
Die von den Behörden der Mitgliedstaaten erteilten Einfuhrgenehmigungen gelten nur bei Gültigkeit der von den zuständigen Behörden der Ukraine erteilten Ausfuhrlizenzen, aufgrund deren die Einfuhrgenehmigungen erteilt werden, und für die in den Ausfuhrlizenzen angegebenen Mengen.
Artikel 22
Unbeschadet der nach den geltenden Bestimmungen zu erfüllenden sonstigen Anforderungen werden Einfuhrgenehmigungen oder gleichwertige Papiere von den zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten gemäß Artikel 2 Absatz 2 ohne Diskriminierung allen Einführern in der Gemeinschaft unabhängig von ihrem Niederlassungsort in der Gemeinschaft erteilt.
Artikel 23
(1) Stellt die Kommission fest, dass bei einer Erzeugnisgruppe die Gesamtmenge, für die die Ukraine Ausfuhrlizenzen erteilt hat, in einem Jahr die für diese Erzeugnisgruppe festgesetzte Höchstmenge überschreitet, so werden die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten hiervon umgehend unterrichtet, um die Erteilung weiterer Einfuhrgenehmigungen auszusetzen. In diesem Fall werden von der Kommission unverzüglich Konsultationen eingeleitet.
(2) Die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten verweigern die Erteilung von Einfuhrgenehmigungen für Erzeugnisse mit Ursprung in der Ukraine, für die keine nach Maßgabe dieses Kapitels erteilte Ausfuhrlizenz vorgelegt wird.
ABSCHNITT 3
Gemeinsame Bestimmungen
Artikel 24
(1) Die in Artikel 17 genannten Ausfuhrlizenzen und die in Artikel 2 genannten Ursprungszeugnisse können mit zusätzlichen Exemplaren ausgestellt werden, die ordnungsgemäß als solche zu kennzeichnen sind. Das Original und die Kopien dieser Dokumente werden in englischer Sprache ausgestellt.
(2) Werden die in Absatz 1 genannten Papiere handschriftlich ausgefüllt, so muss dies mit Tinte oder Kugelschreiber und in Druckschrift erfolgen.
(3) Die Ausfuhrlizenzen oder gleichwertigen Papiere und die Ursprungszeugnisse haben das Format 210 × 297 mm. Es ist weißes geleimtes Schreibpapier ohne mechanischen Papierhalbstoff mit einem Quadratmetergewicht von mindestens 25 g zu verwenden. Alle Teile sind mit einem guillochierten Überdruck zu versehen, auf dem jede mechanisch oder chemisch vorgenommene Verfälschung sichtbar wird.
(4) Nur das Original wird von den zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten nach Maßgabe dieser Verordnung als für die Zwecke der Einfuhr gültig anerkannt.
(5) Jede Ausfuhrlizenz bzw. jedes gleichwertige Papier und jedes Ursprungszeugnis trägt zur Kennzeichnung eine standardisierte Seriennummer, die auch aufgedruckt sein kann.
(6) Diese Nummer setzt sich wie folgt zusammen:
-
zwei Buchstaben zur Bezeichnung des Ausfuhrlandes nach folgendem Code:
UA
=
Ukraine;
-
zwei Buchstaben zur Bezeichnung des Bestimmungsmitgliedstaates nach folgendem Code:
BE
=
Belgien
BG
=
Bulgarien
CZ
=
Tschechische Republik
DK
=
Dänemark
DE
=
Deutschland
EE
=
Estland
EL
=
Griechenland
ES
=
Spanien
FR
=
Frankreich
IE
=
Irland
IT
=
Italien
CY
=
Zypern
LV
=
Lettland
LT
=
Litauen
LU
=
Luxemburg
HU
=
Ungarn
MT
=
Malta
NL
=
Niederlande
AT
=
Österreich
PL
=
Polen
PT
=
Portugal
RO
=
Rumänien
SI
=
Slowenien
SK
=
Slowakei
FI
=
Finnland
SE
=
Schweden
GB
=
Vereinigtes Königreich;
-
eine einstellige Zahl zur Bezeichnung des Kontingentsjahres, die der letzten Ziffer der Jahreszahl entspricht, z. B. „7“ für 2007;
-
eine zweistellige Zahl zur Bezeichnung der ausstellenden Behörde im Ausfuhrland;
-
eine fünfstellige Zahl, durchlaufend von 00001 bis 99999, die dem betreffenden Bestimmungsmitgliedstaat zugeteilt wird.
Artikel 25
Ausfuhrlizenzen und Ursprungszeugnisse können nach dem Versand der Waren, auf die sie sich beziehen, ausgestellt werden. In diesem Fall müssen sie den Vermerk „issued retrospectively“ tragen.
Artikel 26
Bei Diebstahl, Verlust oder Vernichtung einer Ausfuhrlizenz oder eines Ursprungszeugnisses kann der Ausführer bei der zuständigen Behörde, die das Papier ausgestellt hat, ein Duplikat beantragen, das anhand der in seinem Besitz befindlichen Ausfuhrpapiere ausgefertigt wird. Das Duplikat einer Ausfuhrlizenz oder eines Ursprungszeugnisses muss den Vermerk „duplicate“ tragen.
Das Duplikat der Ausfuhrlizenz oder des Ursprungszeugnisses muss mit dem Datum des Originals versehen sein.
ABSCHNITT 4
Einfuhrgenehmigung der Gemeinschaft - Gemeinsamer Vordruck
Artikel 27
(1) Für die Einfuhrgenehmigung nach Artikel 20 verwenden die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten einen Vordruck nach dem Muster für die Einfuhrgenehmigung in Anhang III.
(2) Die Einfuhrgenehmigung und die Teilgenehmigungen werden in zwei Exemplaren ausgefertigt, von denen das erste die Bezeichnung „Original für den Antragsteller“ und die Nummer 1 trägt und dem Antragsteller ausgehändigt wird, während das zweite die Bezeichnung „Exemplar für die zuständige Behörde“ und die Nummer 2 trägt und von der Behörde, die die Genehmigung erteilt, verwahrt wird. Für Verwaltungszwecke kann die zuständige Behörde dem Exemplar Nr. 2 zusätzliche Exemplare hinzufügen.
(3) Für die Vordrucke ist weißes Schreibpapier ohne mechanischen Papierhalbstoff mit einem Quadratmetergewicht von 55 bis 65 g zu verwenden. Die Abmessungen der Vordrucke sind 210 × 297 mm; der Zeilenabstand beträgt 4,24 mm (1/6″); die Einteilung der Vordrucke ist genau einzuhalten. Die Vorder- und Rückseite des Exemplars Nr. 1, das die eigentliche Genehmigung darstellt, sind mit einem guillochierten Überdruck zu versehen, auf dem jede auf mechanischem oder chemischem Weg vorgenommene Fälschung sichtbar wird.
(4) Der Druck der Vordrucke obliegt den Mitgliedstaaten. Sie können auch von Druckereien gedruckt werden, die von dem Mitgliedstaat, in dem sie ihren Sitz haben, hierfür zugelassen sind. In diesem Fall ist in jedem Vordruck auf die Zulassung hinzuweisen. Jeder Vordruck muss den Namen und die Anschrift der Druckerei oder ein Zeichen tragen, das eine Identifizierung ermöglicht.
(5) Bei ihrer Erteilung werden die Einfuhrgenehmigungen oder Teilgenehmigungen mit einer von den zuständigen Behörden des Mitgliedstaats festgelegten Nummer versehen. Die Nummer der Einfuhrgenehmigung wird der Kommission auf elektronischem Wege über das nach Artikel 4 eingerichtete integrierte Netz übermittelt.
(6) Die Genehmigung und die Teilgenehmigungen sind in der Amtssprache oder in einer der Amtssprachen des erteilenden Mitgliedstaats auszufüllen.
(7) In Feld 10 geben die zuständigen Behörden die entsprechende Erzeugnisgruppe an.
(8) Die Zeichen der erteilenden und der anrechnenden Behörden werden mit einem Stempel angebracht. Der Stempel der erteilenden Behörde kann jedoch durch einen Trockenstempel in Verbindung mit einem durch Lochen hergestellten Buchstaben- und Zahlensatz oder durch einen Aufdruck auf der Genehmigung ersetzt werden. Die bescheinigten Mengen werden von der ausstellenden Behörde fälschungssicher angegeben, so dass der Zusatz von Ziffern oder sonstigen Angaben unmöglich ist.
(9) Die Einfuhrmengen können entweder bei der Erfüllung der Einfuhrförmlichkeiten von den Zollbehörden oder bei der Erteilung von Teilgenehmigungen von den zuständigen Behörden in ein Feld auf den Rückseiten der Exemplare Nr. 1 und Nr. 2 eingetragen werden. Reicht der Platz für die Anrechnungen auf die Genehmigung oder Teilgenehmigung nicht aus, so können die zuständigen Behörden ein oder mehrere Zusatzblätter, die die gleichen Anrechnungsfelder enthalten wie die Rückseite der Exemplare Nr. 1 und Nr. 2 der Genehmigung oder Teilgenehmigung, mit der Genehmigung oder Teilgenehmigung fest verbinden. Die anrechnenden Behörden bringen ihren Stempel so an, dass sich die eine Hälfte auf der Genehmigung oder der Teilgenehmigung und die andere Hälfte auf dem Zusatzblatt befindet. Wird mehr als ein Zusatzblatt beigefügt, so ist in gleicher Weise auf jeder Seite und der jeweils vorangehenden Seite ein Stempel anzubringen.
(10) Die erteilten Genehmigungen und Teilgenehmigungen sowie die darin enthaltenen Angaben und Sichtvermerke der Behörden eines Mitgliedstaats haben in jedem der anderen Mitgliedstaaten die gleiche rechtliche Wirkung wie die von den Behörden dieser Mitgliedstaaten ausgestellten Genehmigungen und Teilgenehmigungen sowie die von ihnen eingetragenen Angaben und Sichtvermerke.
(11) Sofern unbedingt erforderlich, können die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten verlangen, dass die Angaben auf der Genehmigung oder den Teilgenehmigungen in die Amtssprache oder in eine der Amtssprachen des betreffenden Mitgliedstaats übersetzt werden.
KAPITEL III
ADMINISTRATIVE ZUSAMMENARBEIT
Artikel 28
Die Kommission übermittelt den Behörden der Mitgliedstaaten die Namen und die Anschriften der in der Ukraine für die Ausstellung von Ursprungszeugnissen und Ausfuhrlizenzen zuständigen Behörden sowie die Abdrücke der von diesen Behörden verwendeten Stempel.
Artikel 29
(1) Eine nachträgliche Prüfung von Ursprungszeugnissen oder Ausfuhrlizenzen wird stichprobenweise sowie immer dann vorgenommen, wenn die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten begründete Zweifel an der Echtheit eines Ursprungszeugnisses oder einer Ausfuhrlizenz oder an der Richtigkeit der Angaben über den tatsächlichen Ursprung der betreffenden Erzeugnisse haben.
In diesem Fall senden die zuständigen Behörden der Gemeinschaft das Ursprungszeugnis bzw. die Ausfuhrlizenz oder eine Kopie davon an die zuständigen Behörden der Ukraine zurück, gegebenenfalls unter Angabe der formellen oder materiellen Gründe, die eine Untersuchung rechtfertigen. Ist eine Rechnung vorgelegt worden, so wird sie oder eine Kopie davon dem Ursprungszeugnis oder der Ausfuhrlizenz oder deren Kopie beigefügt. Die zuständigen Behörden teilen ferner alle bekannten Umstände mit, die auf die Unrichtigkeit der Angaben im Ursprungszeugnis oder in der Ausfuhrlizenz schließen lassen.
(2) Absatz 1 gilt auch für die nachträgliche Prüfung von Ursprungserklärungen.
(3) Das Ergebnis der nach Absatz 1 vorgenommenen Nachprüfung wird den zuständigen Behörden der Gemeinschaft innerhalb von höchstens drei Monaten mitgeteilt. Mitzuteilen ist, ob das strittige Ursprungszeugnis bzw. die strittige Ausfuhrlizenz oder Erklärung sich auf die tatsächlich ausgeführten Waren bezieht und ob die Waren nach Maßgabe dieses Kapitels in die Gemeinschaft ausgeführt werden dürfen. Die zuständigen Behörden der Gemeinschaft können ferner Kopien aller Unterlagen verlangen, die erforderlich sind, um den genauen Sachverhalt zu ermitteln und insbesondere den tatsächlichen Ursprung der Erzeugnisse zu bestimmen.
(4) Werden bei diesen Nachprüfungen Missbräuche oder schwerwiegende Unregelmäßigkeiten bei der Verwendung von Ursprungserklärungen festgestellt, so unterrichtet der betreffende Mitgliedstaat die Kommission davon. Die Kommission unterrichtet die übrigen Mitgliedstaaten.
(5) Die stichprobenweise vorgenommene Prüfung nach diesem Artikel darf die Überführung der betreffenden Erzeugnisse in den zollrechtlich freien Verkehr nicht behindern.
Artikel 30
(1) Geht aus dem Prüfungsverfahren nach Artikel 29 oder aus den den zuständigen Behörden der Gemeinschaft vorliegenden Informationen hervor, dass die Bestimmungen dieses Kapitels umgangen werden, so ersuchen die genannten Behörden die Ukraine, geeignete Untersuchungen über die erwiesenermaßen oder offensichtlich die Bestimmungen dieses Kapitels umgehenden Geschäfte durchzuführen beziehungsweise zu veranlassen. Die Ergebnisse dieser Untersuchungen sind den zuständigen Behörden der Gemeinschaft zusammen mit allen sachdienlichen Angaben mitzuteilen, anhand deren der tatsächliche Ursprung der Waren festgestellt werden kann.
(2) Im Rahmen der nach Maßgabe dieses Kapitels getroffenen Maßnahmen können die zuständigen Behörden der Gemeinschaft und die zuständigen Behörden der Ukraine Informationen austauschen, die zur Verhütung der Umgehung der Bestimmungen dieses Kapitels für sachdienlich erachtet werden.
(3) Wird festgestellt, dass die Bestimmungen dieses Kapitels umgangen worden sind, so kann die Kommission die für die Verhütung einer Wiederholung einer solchen Umgehung erforderlichen Maßnahmen treffen.
Artikel 31
Die Kommission koordiniert die von den zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten nach Maßgabe dieses Kapitels getroffenen Maßnahmen. Die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten unterrichten die Kommission und die übrigen Mitgliedstaaten über die von ihnen getroffenen Maßnahmen und das jeweils erzielte Ergebnis.
KAPITEL IV
SCHLUSSBESTIMMUNGEN
Artikel 32
Die Verordnung (EG) Nr. 1871/2006 wird aufgehoben.
Artikel 33
Diese Verordnung tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Brüssel am 30. Mai 2007.