NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 1013/2006
ze dne 14. června 2006
o přepravě odpadů
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci Výboru regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Hlavním a rozhodujícím cílem a předmětem tohoto nařízení je ochrana životního prostředí, přičemž jeho dopady na mezinárodní obchod jsou podružné.
(2)
Nařízení Rady (EHS) č. 259/93 ze dne 1. února 1993 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj a o její kontrole (3) již bylo několikrát podstatně změněno a vyžaduje další změnu. Do nařízení je zejména nezbytné zahrnout obsah rozhodnutí Komise 94/774/ES ze dne 24. listopadu 1994 o standardním nákladním listu ve smyslu nařízení Rady (EHS) č. 259/93 (4) a rozhodnutí Komise 1999/412/ES ze dne 3. června 1999 o dotazníku pro informační povinnost členských států podle čl. 41 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 259/93 (5). Z důvodu srozumitelnosti by tudíž mělo být nařízení (EHS) č. 259/93 nahrazeno.
(3)
Na základě rozhodnutí Rady 93/98/EHS (6) byla jménem Společenství uzavřena Basilejská úmluva ze dne 22. března 1989 o kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a jejich zneškodňování (7), jíž je Společenství stranou od roku 1994. Nařízením (EHS) č. 259/93 stanovila Rada pravidla pro omezení a kontrolu tohoto pohybu, navržená kromě jiného k uvedení dosavadního systému Společenství pro dozor nad přepravou odpadů a její kontrolu do souladu s požadavky Basilejské úmluvy.
(4)
Na základě rozhodnutí Rady 97/640/ES (8) byla jménem Společenství schválena změna Basilejské úmluvy, stanovená v rozhodnutí III/1 konference stran. Touto změnou byly zakázány všechny vývozy nebezpečných odpadů určených k odstranění ze zemí uvedených v příloze VII úmluvy do zemí, které v této příloze uvedeny nejsou, a dále byly s účinkem od 1. ledna 1998 zakázány i všechny takovéto vývozy nebezpečných odpadů uvedených v čl. 1 odst.1 písm. a) úmluvy, které jsou určeny k využití. Nařízení (EHS) č. 259/93 bylo odpovídajícím způsobem změněno nařízením Rady (ES) č. 120/97 (9).
(5)
Vzhledem ke skutečnosti, že Společenství schválilo rozhodnutí Rady OECD C(2001)107/v konečném znění o revizi rozhodnutí OECD C(92)39/v konečném znění o kontrole přeshraničního pohybu odpadů určených k využití (dále jen „rozhodnutí OECD“), aby sladilo seznamy odpadů s Basilejskou úmluvou a upravilo některé další požadavky, je nutné obsah tohoto rozhodnutí včlenit do právních předpisů Společenství.
(6)
Společenství podepsalo Stockholmskou úmluvu ze dne 22. května 2001 o perzistentních organických znečišťujících látkách.
(7)
Je důležité organizovat a upravovat dozor nad přepravou odpadů a její kontrolu způsobem, který zohledňuje potřebu zachovávat, chránit a zlepšovat kvalitu životního prostředí a lidského zdraví a který přispívá k jednotnějšímu uplatňování nařízení v celém Společenství.
(8)
Je rovněž důležité mít na paměti požadavek stanovený v čl. 4 odst. 2 písm. d) Basilejské úmluvy, že přeprava nebezpečných odpadů se má snížit na minimum slučitelné s účinným nakládáním s takovými odpady, které je šetrné k životnímu prostředí.
(9)
Dále je důležité mít na paměti právo každé strany Basilejské úmluvy v souladu s jejím čl. 4 odst. 1 zakázat dovoz nebezpečných odpadů nebo odpadů uvedených v příloze II této úmluvy.
(10)
Přeprava odpadů vytvářených ozbrojenými silami nebo pomocnými organizacemi by měla být z působnosti tohoto nařízení vyloučena, jsou-li dováženy do Společenství za určitých situací (včetně tranzitu v rámci Společenství, kdy odpady vstupují na jeho území). V souvislosti s touto přepravou by měly být dodrženy požadavky mezinárodního práva a mezinárodních dohod. V těchto případech by měl být o přepravě a jejím cíli předem informován každý příslušný orgán pro tranzit a příslušný orgán místa určení ve Společenství.
(11)
Je nutné zamezit duplicitě s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu (10), které již obsahuje ustanovení upravující zasílání, směrování a pohyb (sběr, doprava, manipulace, zpracování, použití, využití nebo odstranění, evidence, průvodní doklady a vysledovatelnost) vedlejších produktů živočišného původu v rámci Společenství, do něj a z něj.
(12)
Do dne vstupu tohoto nařízení v platnost by Komise měla podat zprávu o vztahu mezi stávajícími odvětvovými právními veterinárními a hygienickými předpisy a ustanoveními tohoto nařízení a předložit do uvedeného dne návrhy, které jsou nezbytné pro uvedení těchto právních předpisů do souladu s tímto nařízením, aby se tím dosáhlo rovnocenné úrovně kontroly.
(13)
Přestože je dozor nad přepravou odpadů uvnitř členského státu a její kontrola pravomocí dotyčného členského státu, měly by vnitrostátní systémy týkající se přepravy odpadů brát v úvahu potřebu soudržnosti se systémem Společenství, aby byla zajištěna vysoká úroveň ochrany životního prostředí a lidského zdraví.
(14)
V případě přepravy odpadů určených k odstranění a odpadů neuvedených v příloze III, IIIA nebo IIIB, určených k využití, je vhodné zajistit optimální dozor a kontrolu tím, že se pro tuto přepravu vyžaduje udělení předchozího písemného souhlasu. Takový postup by měl v sobě zahrnovat předchozí oznámení, na jehož základě budou příslušné orgány řádně informovány tak, aby mohly učinit veškerá potřebná opatření pro ochranu lidského zdraví a životního prostředí. Toto oznámení by rovněž mělo uvedeným orgánům umožnit vznést proti takové přepravě odůvodněné námitky.
(15)
V případě přepravy odpadů uvedených v příloze III, IIIA nebo IIIB a určených k využití je vhodné zajistit minimální úroveň dozoru a kontroly tím, že se bude vyžadovat, aby tyto přepravy byly provázeny určitými informacemi.
(16)
Vzhledem k potřebě jednotného uplatňování nařízení a řádného fungování vnitřního trhu je nezbytné v zájmu účinnosti požadovat, aby oznámení vyřizoval příslušný orgán místa odeslání.
(17)
Je rovněž důležité vyjasnit soustavu finančních záruk nebo odpovídajícího pojištění.
(18)
S ohledem na odpovědnost původců odpadů za nakládání s odpady způsobem šetrným k životnímu prostředí by formulář oznámení a průvodní doklady pro přepravu odpadů měli vyplňovat, je-li to možné, původci odpadů.
(19)
Oznamovateli je nezbytné poskytnout procesní záruky, a to jak v zájmu právní jistoty, tak pro zajištění jednotného uplatňování tohoto nařízení a řádného fungování vnitřního trhu.
(20)
V případě přepravy odpadů určených k odstranění by členské státy měly zohlednit zásady blízkosti, priority využití a soběstačnosti na úrovni Společenství i na vnitrostátní úrovni v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES ze dne 5. dubna 2006 o odpadech (11) tím, že v souladu se Smlouvou přijmou opatření, aby takovou přepravu úplně nebo částečně zakázaly nebo aby proti této přepravě soustavně vznášely námitky. Rovněž by se měl vzít v úvahu požadavek stanovený směrnicí 2006/12/ES, podle kterého mají členské státy zřídit jednotnou a přiměřenou síť zařízení pro odstraňování odpadů, aby umožnily Společenství jako celku soběstačnost v odstraňování odpadů a členským státům se k tomuto cíli jednotlivě přibližovat, s ohledem na zeměpisnou polohu nebo na potřebu specializovaných zařízení pro určité druhy odpadů. Členské státy by rovněž měly mít možnost zajistit, že zařízení pro nakládání s odpady, na něž se vztahuje směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění (12), používají v souladu s povolením pro zařízení nejlepší dostupné techniky vymezené uvedenou směrnicí a že se s odpady nakládá v souladu s právně závaznými normami ochrany životního prostředí týkajícími se odstraňování odpadů, které jsou stanoveny právními předpisy Společenství.
(21)
V případě přepravy odpadů určených k využití by členské státy měly mít rovněž možnost zajistit, že zařízení pro nakládání s odpady, na něž se vztahuje směrnice 96/61/ES, používají v souladu s povolením pro zařízení nejlepší dostupné techniky, jak je vymezuje uvedená směrnice. Členské státy by rovněž měly mít možnost zajistit, že se s odpady nakládá v souladu s právně závaznými normami ochrany životního prostředí pro využívání odpadů, stanovenými právními předpisy Společenství, a že se s přihlédnutím k čl. 7 odst. 4 směrnice 2006/12/ES s odpady nakládá v souladu s plány odpadového hospodářství vypracovanými podle uvedené směrnice, aby se zajistilo uplatňování právně závazných povinností týkajících se využívání nebo recyklace, stanovených právními předpisy Společenství.
(22)
Vypracování závazných požadavků na úrovni Společenství pro zařízení pro nakládání s odpady a pro nakládání s určitými odpadními látkami, které doplní stávající ustanovení právních předpisů Společenství, může přispět k vytvoření vysoké úrovně ochrany životního prostředí na celém území Společenství, pomoci při vzniku rovných podmínek pro recyklaci a při zajištění toho, že nebude bráněno rozvoji hospodářsky životaschopného vnitřního trhu pro recyklaci. Na úrovni Společenství je proto třeba zajistit rozvoj rovných podmínek pro recyklaci používáním společných norem v určitých oblastech, případně včetně vztahu k druhotným surovinám, aby se zlepšila kvalita recyklace. Komise by měla případně předložit návrhy takových norem pro některé odpady a některá zařízení pro jejich recyklaci, jakmile to bude prakticky proveditelné na základě dalšího zkoumání v rámci strategie nakládání s odpady a s ohledem na stávající právní předpisy Společenství a právní předpisy členských států. V mezidobí by mělo být možné vznášet za určitých podmínek námitky proti plánované přepravě, pokud by související využití nebylo v souladu s vnitrostátními právními předpisy o využívání odpadů v zemi odeslání. V mezidobí by Komise měla rovněž přezkoumávat situaci týkající se možných nežádoucích přeprav odpadů do nových členských států a v případě potřeby předložit vhodné návrhy na řešení takových situací.
(23)
Členské státy by měly zajistit, aby v souladu s úmluvou EHK OSN ze dne 25. června 1998 o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí (Aarhuská úmluva) příslušné orgány vhodným způsobem zveřejnily informace o oznámení přepravy, pokud takové informace nejsou podle vnitrostátních právních předpisů nebo právních předpisů Společenství důvěrné.
(24)
Měla by být stanovena povinnost v tom smyslu, že odpady z přepravy, kterou nelze podle původního záměru dokončit, se převezmou zpět do země odeslání nebo se využijí nebo odstraní jiným způsobem.
(25)
Rovněž by mělo být povinné, aby osoba, jejíž činnost je příčinou nedovolené přepravy, převzala dotčené odpady zpět nebo učinila jiná opatření k jejich využití nebo odstranění. Pokud tak neučiní, měly by zasáhnout příslušné orgány místa odeslání nebo případně místa určení.
(26)
Za účelem ochrany životní prostředí dotčených zemí je nezbytné vyjasnit rozsah zákazu vývozu odpadů určených k odstranění ve třetí zemi, jež není zemí ESVO (Evropského sdružení volného obchodu), ze Společenství, stanoveného na základě Basilejské úmluvy.
(27)
Země, které jsou stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru, mohou přijmout kontrolní postupy stanovené pro přepravu v rámci Společenství.
(28)
Za účelem ochrany životního prostředí dotčených zemí je rovněž nezbytné vyjasnit rozsah zákazu vývozu nebezpečných odpadů určených k využití v zemi, na níž se nevztahuje rozhodnutí OECD, který je rovněž stanoven na základě Basilejské úmluvy. Zejména je nezbytné vyjasnit seznam odpadů, na které se tento zákaz vztahuje, a zajistit, aby rovněž zahrnoval odpady uvedené v příloze II Basilejské úmluvy, zejména komunální odpad shromážděný z domácností a zbytky ze spalování komunálního odpadu.
(29)
Měla by být zachována zvláštní ujednání pro vývoz nikoliv nebezpečných odpadů určených k využití v zemích, na něž se nevztahuje rozhodnutí OECD, a měla by se přijmout ustanovení k jejich dalšímu pozdějšímu zjednodušení.
(30)
Dovozy odpadů určených k odstranění do Společenství by měly být povoleny, pokud je vyvážející země stranou Basilejské úmluvy. Dovozy odpadů určených k využití do Společenství by měly být povoleny, pokud se na vyvážející zemi vztahuje rozhodnutí OECD nebo pokud je stranou Basilejské úmluvy. V ostatních případech by však měly být dovozy povoleny pouze tehdy, je-li vyvážející země vázána dvoustrannou nebo vícestrannou dohodou nebo ujednáním, které jsou slučitelné s právními předpisy Společenství a jsou v souladu s článkem 11 Basilejské úmluvy, kromě situací, kdy to není možné z důvodu krizových situací, operací k nastolení nebo udržení míru nebo z důvodu války.
(31)
Toto nařízení by se mělo používat v souladu s mezinárodním mořským právem.
(32)
Toto nařízení by mělo odrážet pravidla o vývozu odpadů do zámořských zemí a území a o dovozu z nich, stanovených v rozhodnutí Rady 2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001 o přidružení zámořských zemí a území k Evropskému společenství („Rozhodnutí o přidružení zámoří“) (13).
(33)
Měly by být učiněny nezbytné kroky k zajištění toho, aby se v souladu se směrnicí 2006/12/ES a jinými právními předpisy Společenství o odpadech nakládalo s odpady přepravovanými v rámci Společenství a s odpady dováženými do Společenství v průběhu celé doby přepravy včetně využití nebo odstranění v zemi určení bez ohrožení lidského zdraví a bez použití postupů nebo metod, které by mohly poškodit životní prostředí. Pokud jde o vývozy ze Společenství, které nejsou zakázány, mělo by se usilovat o zajištění toho, aby se s odpady po celou dobu jejich přepravy a včetně jejich využití nebo odstranění ve třetí zemi určení nakládalo způsobem šetrným k životnímu prostředí. Zařízení, které přijímá odpad, by mělo být provozováno v souladu s normami na ochranu lidského zdraví a životního prostředí, které jsou v podstatě rovnocenné normám stanoveným právními předpisy Společenství. Měl by být stanoven seznam nezávazných pokynů, v nichž by se dala nalézt vodítka pro nakládání s odpady způsobem šetrným k životnímu prostředí.
(34)
Členské státy by měly Komisi poskytovat informace o provádění tohoto nařízení jak prostřednictvím zpráv předkládaných sekretariátu Basilejské úmluvy, tak na základě samostatného dotazníku.
(35)
V zájmu ochrany lidského zdraví a životního prostředí je nutné zajistit bezpečnou demontáž lodí šetrnou k životnímu prostředí. Dále je třeba zmínit, že loď se může stát odpadem ve smyslu článku 2 Basilejské úmluvy a že zároveň může být podle jiných mezinárodních pravidel stále definována jako loď. Je důležité připomenout, že pokračuje úsilí zahrnující spolupráci mezi Mezinárodní organizací práce (ILO), Mezinárodní námořní organizací (IMO) a sekretariátem Basilejské úmluvy, jehož cílem je stanovit na globální úrovni povinné požadavky zajišťující efektivní a účinné vyřešení problému demontáže lodí.
(36)
Účinná mezinárodní spolupráce při kontrole přepravy odpadů má zásadní význam pro zajištění kontroly přepravy nebezpečných odpadů. Pro zajištění nakládání s odpady způsobem šetrným k životnímu prostředí by měla být podporována výměna informací, společná odpovědnost a snaha o spolupráci mezi Společenstvím a jeho členskými státy a třetími zeměmi.
(37)
Některé přílohy tohoto nařízení by Komise měla přijmout postupem podle čl. 18 odst. 3 směrnice 2006/12/ES. Tento postup by se měl použít rovněž pro změny příloh, které zohledňují vědecký a technický pokrok, úpravy příslušných právních předpisů Společenství nebo události spojené s rozhodnutím OECD nebo Basilejskou úmluvou a s dalšími souvisejícími mezinárodními úmluvami a dohodami.
(38)
Při přípravě pokynů pro vyplňování formuláře oznámení a průvodního dokladu stanovených v příloze IC by Komise měla s ohledem na rozhodnutí OECD a Basilejskou úmluvu kromě jiného upřesnit, že formulář oznámení a průvodní doklad by měly být pokud možno dvoustránkové a jaké jsou přesné lhůty pro vyplnění formuláře oznámení a průvodního dokladu v přílohách IA a IB, s přihlédnutím k příloze II. Kromě toho, jestliže se terminologie a požadavky rozhodnutí OECD a Basilejské úmluvy liší od tohoto nařízení, měly by se zvláštní požadavky objasnit.
(39)
Při zvažování směsí odpadů, které se mají doplnit do přílohy IIIA, by se měly vzít v úvahu mimo jiné tyto údaje: vlastnosti odpadů, jako například jejich případné nebezpečné vlastnosti, schopnost znečišťovat a fyzikální stav; hlediska nakládání s nimi, jako například technologická schopnost využít odpad a environmentální přínosy vyplývající z takového využití včetně toho, zda by nemohlo dojít k nakládání s odpady, které by bylo méně šetrné k životnímu prostředí. Komise by měla dosáhnout pokroku v dopracování této přílohy pokud možno před vstupem tohoto nařízení v platnost a dokončit tento úkol nejpozději do šesti měsíců poté.
(40)
Další opatření vztahující se k provádění tohoto nařízení by měla Komise rovněž přijmout postupem podle čl. 18 odst. 3 směrnice 2006/12/ES. Tato opatření by měla zahrnovat způsob výpočtu finanční záruky nebo odpovídajícího pojištění, který by měla Komise dokončit pokud možno před dnem použitelnosti tohoto nařízení.
(41)
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (14).
(42)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zajištění ochrany životního prostředí při přepravě odpadů, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a může ho být proto z důvodu rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je pro dosažení uvedeného cíle nezbytné,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví postupy a kontrolní režimy pro přepravu odpadů v závislosti na původu, určení a trase přepravy, druhu přepravovaných odpadů a způsobu nakládání s odpady v místě určení.
2. Toto nařízení se vztahuje na přepravu odpadů:
a)
mezi členskými státy, v rámci Společenství nebo tranzitem přes třetí země;
b)
dovážených do Společenství ze třetích zemí;
c)
vyvážených ze Společenství do třetích zemí;
d)
tranzitem přes Společenství na cestě ze třetí země do třetí země.
3. Z oblasti působnosti tohoto nařízení jsou vyloučeny:
a)
vykládka na pobřeží odpadů, včetně odpadních vod a zbytků, vzniklých běžným provozem lodí a těžebních plošin na širém moři, pokud se na tyto odpady vztahuje Mezinárodní úmluva o zabránění znečištění z lodí z roku 1973, ve znění protokolu k této úmluvě z roku 1978 (Marpol 73/78), nebo jiné závazné nástroje mezinárodního práva;
b)
odpad vzniklý v motorových vozidlech a vlacích a na palubě letadel a lodí , dokud tento odpad není vyložen za účelem jeho využití nebo odstranění;
c)
přeprava radioaktivních odpadů ve smyslu článku 2 směrnice Rady 92/3/Euratom ze dne 3. února 1992 o dozoru nad přepravou radioaktivního odpadu mezi členskými státy a do Společenství a ze Společenství a o její kontrole (15);
d)
přeprava, na kterou se vztahují požadavky pro schválení podle nařízení (ES) č. 1774/2002;
e)
přeprava odpadů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b) body ii), iv) a v) směrnice 2006/12/ES, pokud se na tuto přepravu již vztahují jiné právní předpisy Společenství obsahující podobná ustanovení;
f)
přeprava odpadů do Společenství z Antarktidy, která je v souladu s požadavky Protokolu o ochraně životního prostředí připojeného ke Smlouvě o Antarktidě z roku 1991;
g)
dovoz odpadů vytvářených ozbrojenými silami nebo pomocnými organizacemi v krizových situacích nebo při operacích k nastolení nebo udržení míru do Společenství, pokud jsou tyto odpady přepravovány přímo nebo nepřímo do země určení ozbrojenými silami nebo pomocnými organizacemi či jejich jménem. V těchto případech je o přepravě a jejím místu určení předem informován každý příslušný orgán pro tranzit a příslušný orgán místa určení ve Společenství.
4. Na přepravu odpadů z Antarktidy do zemí mimo Společenství tranzitem přes Společenství se vztahují články 36 a 49.
5. Na přepravu odpadů výhradně v rámci členského státu se vztahuje pouze článek 33.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se:
1.
„odpad“ definuje v čl. 1 odst. 1 písm. a) směrnice 2006/12/ES;
2.
„nebezpečný odpad“ definuje v čl. 1 odst. 4 směrnice Rady 91/689/EHS ze dne 12. prosince 1991 o nebezpečných odpadech (16);
3.
„směsí odpadů“ rozumí odpad vzniklý úmyslným či neúmyslným smícháním dvou nebo více různých odpadů, přičemž pro tuto směs neexistuje jedna položka v přílohách III, IIIB, IV a IVA. Za směs odpadů se nepovažuje odpad přepravovaný v jedné zásilce skládající se ze dvou nebo více odpadů, pokud jsou jednotlivé odpady odděleny;
4.
„odstraňování“ definuje v čl. 1 odst. 1 písm. e) směrnice 2006/12/ES;
5.
„předběžným odstraněním“ rozumí postupy pro odstraňování D 13 až D 15 vymezené v příloze II A směrnice 2006/12/ES;
6.
„využití“ definuje v čl. 1 odst. 1 písm. f) směrnice 2006/12/ES;
7.
„předběžným využitím“ rozumí postupy pro využití R 12 a R 13 vymezené v příloze II B směrnice 2006/12/ES;
8.
„nakládáním způsobem šetrným k životnímu prostředí“ rozumí provedení všech praktických kroků k zajištění toho, že se s odpady nakládá způsobem chránícím lidské zdraví a životní prostředí před škodlivými účinky, které by mohly být těmito odpady způsobeny;
9.
„původcem“ rozumí kdokoli, jehož činností vzniká odpad (prvotní původce), nebo kdokoli, kdo provádí předzpracování, směšování nebo jiné činnosti, jejichž výsledkem je změna charakteru nebo složení odpadů (nový původce) (podle definice v čl. 1 odst. 1 písm. b) směrnice 2006/12/ES);
10.
„držitelem“ rozumí původce odpadu nebo právnická či fyzická osoba, která má odpad v držení (a podle definice v čl. 1 odst. 1 písm. c) směrnice 2006/12/ES);
11.
„osobou, která sbírá odpad“ rozumí jakákoli osoba, která provádí sběr odpadů podle definice v čl. 1 odst. 1 písm. g) směrnice 2006/12/ES;
12.
„obchodníkem“ rozumí jakákoli osoba, která jedná jako příkazce při nákupu a následném prodeji odpadů, včetně obchodníků, kteří odpady fyzicky nedrží, jak je uvedeno v článku 12 směrnice 2006/12/ES;
13.
„zprostředkovatelem“ rozumí jakákoli osoba, která zařizuje využití nebo odstraňování odpadu jménem jiných, včetně zprostředkovatelů, kteří odpady fyzicky nedrží, jak je uvedeno v článku 12 směrnice 2006/12/ES;
14.
„příjemcem“ rozumí osoba nebo podnik spadající pod jurisdikci země určení, jimž je odpad přepravován k využití nebo odstranění;
15.
„oznamovatelem“ rozumí:
a)
v případě přepravy z členského státu jakákoli fyzická nebo právnická osoba v jurisdikci daného členského státu, která zamýšlí provést nebo nechat provést přepravu odpadů a které je uložena oznamovací povinnost. Oznamovatelem je jedna z osob nebo jeden ze subjektů, níže uvedených, vybraných podle pořadí stanoveného v tomto výčtu:
i)
prvotní původce nebo
ii)
oprávněný nový původce, který provádí operace před přepravou, nebo
iii)
osoba oprávněná ke sběru odpadů, která z různých malých množství stejného druhu odpadu sebraných u různých zdrojů vytvořila zásilku pro přepravu, která má být zahájena na jednom oznámeném místě, nebo
iv)
registrovaný obchodník, který byl písemně zmocněn prvotním původcem, novým původcem nebo osobou oprávněnou ke sběru odpadů, uvedenými v podbodech i), ii) a iii), aby jednal jejich jménem jako oznamovatel,
v)
registrovaný zprostředkovatel, který byl písemně zmocněn prvotním původcem, novým původcem nebo osobou oprávněnou ke sběru odpadů, uvedenými v podbodech i), ii) a iii), aby jednal jejich jménem jako oznamovatel,
vi)
pokud žádná z osob uvedených v podbodech i), ii), iii), iv) a v) není známa nebo pokud jsou všechny tyto osoby v platební neschopnosti, držitel.
Pokud oznamovatel uvedený v podbodech iv) a v) nesplní závazky uvedené v článcích 22 až 25, týkající se převzetí odpadů zpět, považuje se pro účely uvedených povinností týkajících se převzetí odpadů zpět za oznamovatele prvotní původce, nový původce nebo osoba oprávněná ke sběru odpadů, uvedení v podbodech i), ii) a iii), kteří tohoto obchodníka nebo zprostředkovatele zmocnili, aby jednal jejich jménem. V případě nedovolené přepravy, kterou oznámili obchodník nebo zprostředkovatel uvedení v podbodech iv) nebo v), se pro účely tohoto nařízení považuje za oznamovatele osoba uvedená v podbodech i), ii) nebo iii), která tohoto obchodníka nebo zprostředkovatele zmocnila, aby jednal jejím jménem;
b)
v případě dovozu do Společenství nebo tranzitu přes Společenství odpadů, které nepocházejí z členského státu, jakákoli z následujících fyzických nebo právnických osob v jurisdikci dané země původu, která zamýšlí provést nebo nechat provést či která nechala provést přepravu odpadů a je:
i)
osobou určenou podle práva země odeslání, nebo pokud není takto určena,
ii)
držitelem v době, kdy k vývozu došlo;
16.
„Basilejskou úmluvou“ rozumí Basilejská úmluva ze dne 22. března 1989 o kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a jejich zneškodňování;
17.
„rozhodnutím OECD“ rozumí rozhodnutí Rady OECD C(2001)107/v konečném znění o revizi rozhodnutí C(92)39/v konečném znění o kontrole pohybů odpadů určených k využití přes hranice;
18.
„příslušným orgánem“ rozumí:
a)
v případě členských států orgán určený dotyčným členským státem podle článku 53 nebo
b)
v případě třetí země, která je smluvní stranou Basilejské úmluvy, orgán určený touto zemí podle článku 5 úmluvy jako příslušný orgán pro účely uvedené úmluvy nebo
c)
v případě země neuvedené ani v písmenu a), ani v písmenu b), orgán určený dotyčnou zemí nebo dotyčným regionem jako příslušný orgán, nebo pokud není takto určen, regulační orgán pro zemi nebo případně region, který je příslušný pro přepravu odpadů k využití nebo odstranění nebo případně tranzit;
19.
„příslušným orgánem místa odeslání“ rozumí příslušný orgán pro oblast, ze které má být nebo je přeprava zahájena;
20.
„příslušným orgánem místa určení“ rozumí příslušný orgán pro oblast, do které je přeprava plánována nebo uskutečňována nebo ve které je odpad naložen před využitím nebo odstraněním v oblasti, která nespadá pod vnitrostátní jurisdikci žádné země;
21.
„příslušným orgánem pro tranzit“ rozumí příslušný orgán pro jakoukoliv zemi, jiný než příslušný orgán místa odeslání nebo místa určení, přes kterou je přeprava plánována nebo uskutečňována;
22.
„zemí odeslání“ rozumí jakákoli země, ze které má být nebo je přeprava odpadů zahájena;
23.
„zemí určení“ rozumí jakákoli země, do které je přeprava odpadů plánována nebo uskutečňována, aby v ní byly využity nebo odstraněny nebo aby v ní byly naloženy před využitím nebo odstraněním v oblasti, která nespadá pod vnitrostátní jurisdikci žádné země;
24.
„zemí tranzitu“ rozumí jakákoli země, jiná než země odeslání či země určení, přes kterou je přeprava odpadů plánována nebo uskutečňována;
25.
„oblastí pod vnitrostátní jurisdikcí země“ rozumí jakékoli území nebo mořská oblast, nad nimiž stát vykonává správní a řídící pravomoc v souladu s mezinárodním právem, pokud jde o ochranu lidského zdraví nebo životního prostředí;
26.
„zámořskými zeměmi a územími“ rozumí zámořské země a území uvedené v příloze IA rozhodnutí 2001/822/ES;
27.
„celním úřadem vývozu ze Společenství“ rozumí celní úřad definovaný v čl. 161 odst. 5 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (17);
28.
„celním úřadem výstupu ze Společenství“ rozumí celní úřad definovaný v čl. 793 odst. 2 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (18);
29.
„celním úřadem vstupu do Společenství“ rozumí celní úřad, kam se přivážejí odpady dopravené na celní území Společenství v souladu s čl. 38 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2913/92;
30.
„dovozem“ rozumí vstup odpadů do Společenství, kromě tranzitu přes Společenství;
31.
„vývozem“ rozumí výstup odpadů ze Společenství, kromě tranzitu přes Společenství;
32.
„tranzitem“ rozumí přeprava nebo plánovaná přeprava odpadů přes jednu nebo více zemí, jiných než země odeslání nebo určení;
33.
„dopravou“ rozumí převoz odpadů po silnici, železnici, letecky, po moři a po vnitrozemských vodních cestách;
34.
„přepravou“ rozumí doprava odpadů určených k využití nebo odstranění, která je plánována nebo se uskutečňuje:
a)
mezi zemí a jinou zemí nebo
b)
mezi zemí a zámořskými zeměmi a územími nebo jinými oblastmi pod ochranou dané země nebo
c)
mezi zemí a územím, které podle mezinárodního práva není součástí žádné země, nebo
d)
mezi zemí a Antarktidou nebo
e)
z jedné země přes některou z výše uvedených oblastí nebo
f)
v rámci země přes některou z výše uvedených oblastí a která začíná i končí ve stejné zemi nebo
g)
do země ze zeměpisné oblasti, která nespadá pod jurisdikci žádné země;
35.
„nedovolenou přepravou“ rozumí přeprava odpadů, která se uskutečňuje:
a)
bez oznámení všem dotčeným příslušným orgánům podle tohoto nařízení nebo
b)
bez souhlasu dotčených příslušných orgánů podle tohoto nařízení nebo
c)
se souhlasem dotčených příslušných orgánů, který byl získán paděláním, uvedením nesprávných údajů nebo podvodem, nebo
d)
způsobem, který není výslovně uveden ve formuláři oznámení nebo v průvodním dokladu, nebo
e)
způsobem, který má za následek využití nebo odstranění v rozporu s předpisy Společenství nebo mezinárodními předpisy, nebo
f)
v rozporu s články 34, 36, 39, 40, 41 a 43 nebo
g)
která s ohledem na přepravu odpadů uvedenou v čl. 3 odst. 2 a 4 byla zapříčiněná:
i)
odhalením, že odpad není uveden v přílohách III, IIIA nebo IIIB, nebo
ii)
nedodržením čl. 3 odst. 4,
iii)
uskutečněním přepravy způsobem, který není výslovně uveden v dokumentu podle přílohy VII.
HLAVA II
PŘEPRAVA ODPADŮ V RÁMCI SPOLEČENSTVÍ TRANZITEM NEBO BEZ TRANZITU PŘES TŘETÍ ZEMĚ
Článek 3
Celkový procedurální rámec
1. Přeprava těchto odpadů podléhá postupu předchozího písemného oznámení a souhlasu podle ustanovení této hlavy:
a)
je-li odpad určen k odstranění:
veškeré odpady;
b)
je-li odpad určen k využití:
i)
odpady uvedené v příloze IV, které mimo jiné zahrnují odpady uvedené v přílohách II a VIII Basilejské úmluvy,
ii)
odpady uvedené v příloze IVA,
iii)
odpady nezařazené pod jednu položku v příloze III, IIIB, IV nebo IVA,
iv)
směsi odpadů nezařazených pod jednu položku v příloze III, IIIB, IV nebo IVA, pokud nejsou uvedeny v příloze IIIA.
2. Přeprava těchto odpadů určených k využití podléhá obecným požadavkům na informace podle článku 18, jestliže množství přepravovaného odpadu překračuje 20 kg:
a)
odpady uvedené v příloze III nebo IIIB;
b)
směsi nezařazené pod jednu položku v příloze III, skládající se ze dvou nebo více odpadů uvedených v příloze III, pokud složení těchto směsí neztěžuje jejich využití způsobem šetrným k životnímu prostředí a pokud jsou tyto směsi v souladu s článkem 58 uvedeny v příloze IIIA.
3. Pro odpady uvedené v příloze III se ve výjimečných případech použijí příslušná ustanovení, jako by byly uvedeny v příloze IV, pokud vykazují některou z nebezpečných vlastností uvedených v příloze III směrnice 91/689/EHS. V těchto případech se postupuje podle článku 58.
4. Přeprava odpadů výslovně určených k laboratorní analýze k posouzení jejich fyzikálních nebo chemických vlastností nebo ke stanovení jejich vhodnosti pro využití nebo odstranění nepodléhá postupu předchozího písemného oznámení a souhlasu podle odstavce 1. Místo toho se použijí požadavky na postup podle článku 18. Množství odpadu, na který se vztahuje výjimka, je-li výslovně určen k laboratorní analýze, se stanoví na základě minimálního množství, které je odůvodněně potřebné k odpovídajícímu provedení analýzy v každém jednotlivém případě, a nepřekročí 25 kg.
5. Na přepravu směsného komunálního odpadu (položka 20 03 01) sebraného v soukromých domácnostech, včetně případů, kdy tento sběr odpadu zahrnuje rovněž odpad od jiných původců, do zařízení k využití nebo odstranění odpadů se podle tohoto nařízení vztahují stejná ustanovení jako na přepravu odpadů určených k odstranění.
KAPITOLA 1
Předchozí písemné oznámení a souhlas
Článek 4
Oznámení
Zamýšlí-li oznamovatel přepravit odpad uvedený v čl. 3 odst. 1 písm. a) nebo b), podá u příslušného orgánu místa odeslání a prostřednictvím tohoto orgánu předchozí písemné oznámení, a pokud podává obecné oznámení, dodrží článek 13.
Při podávání oznámení musí být splněny tyto požadavky:
1.
Formulář oznámení a průvodní doklad:
Oznámení se provádí pomocí těchto dokladů:
a)
formuláře oznámení uvedeného v příloze IA a
b)
průvodního dokladu uvedeného v příloze IB.
Při podávání oznámení vyplní oznamovatel formulář oznámení a případně průvodní doklad.
Pokud oznamovatel není prvotním původcem podle čl. 2 bodu 15 písm. a) podbodu i), zajistí, aby formulář oznámení uvedený v příloze IA podepsal, je-li to možné, i tento původce nebo jedna z osob uvedených v čl. 2 bodu 15 písm. a) podbodech ii) nebo iii).
Formulář oznámení a průvodní doklad vydá oznamovateli příslušný orgán místa odeslání.
2.
Informace a dokumentace ve formuláři oznámení a v průvodním dokladu:
Oznamovatel ve formuláři oznámení nebo jeho příloze poskytne informace a dokumentaci podle přílohy II části 1. Oznamovatel v průvodním dokladu nebo jeho příloze poskytne informace a dokumentaci podle přílohy II části 2 v rozsahu možném v době oznámení.
Oznámení se považuje za řádně podané, pokud je příslušný orgán místa odeslání toho názoru, že formulář oznámení a průvodní doklad byly vyplněny v souladu s prvním pododstavcem.
3.
Doplňující informace a dokumentace:
Pokud je o to oznamovatel některým z dotčených příslušných orgánů požádán, poskytne doplňující informace a dokumentaci. Seznam doplňujících informací a dokumentace, které lze požadovat, je uveden v příloze II části 3.
Oznámení se považuje za řádně provedené, pokud je příslušný orgán místa určení toho názoru, že byl vyplněn formulář oznámení a průvodní doklad a že oznamovatel poskytl informace a dokumentaci uvedené v příloze II částech 1 a 2, jakož i doplňující informace a dokumentaci požadované podle tohoto odstavce a uvedené v příloze II části 3.
4.
Uzavření smlouvy mezi oznamovatelem a příjemcem:
Oznamovatel uzavře o využití nebo odstranění oznámeného odpadu s příjemcem smlouvu podle článku 5.
Při oznámení se dotčeným příslušným orgánům poskytne důkaz o uzavření této smlouvy nebo prohlášení, kterým se osvědčuje její existence, v souladu s přílohou IA. Oznamovatel nebo příjemce poskytne na žádost příslušného orgánu kopii smlouvy nebo důkaz, který je pro příslušný orgán uspokojivý.
5.
Poskytnutí finanční záruky nebo odpovídajícího pojištění:
Poskytne se finanční záruka nebo odpovídající pojištění podle článku 6. Za tímto účelem učiní oznamovatel prohlášení vyplněním příslušné části formuláře oznámení uvedeného v příloze IA.
Finanční záruka nebo odpovídající pojištění (nebo pokud to příslušný orgán umožní, důkaz o finanční záruce nebo pojištění nebo prohlášení, kterým se osvědčuje jejich existence) se poskytne jako součást formuláře oznámení v době oznámení nebo, pokud to příslušný orgán na základě vnitrostátních právních předpisů umožní, v době před zahájením přepravy.
6.
Rozsah oznámení:
Oznámení se vztahuje na přepravu odpadů z původního místa odeslání, včetně jejich předběžného a jiného než předběžného využití nebo odstranění.
Pokud dojde k následným předběžným nebo jiným než předběžným postupům v zemi, která není první zemí určení, uvede se v oznámení jiný než předběžný postup a jeho místo určení a použije se čl. 15 písm. f).
Každé oznámení se vztahuje pouze na jeden identifikační kód odpadu, s výjimkou:
a)
odpadů nezařazených pod jednu položku v příloze III, IIIB, IV nebo IVA. V tomto případě se uvede pouze jeden druh odpadu;
b)
směsí odpadů nezařazených pod jednu položku v příloze III, IIIB, IV nebo IVA, pokud nejsou uvedeny v příloze IIIA. V tomto případě se uvede kód pro každou část odpadu v pořadí podle významu.
Článek 5
Smlouva
1. U všech přeprav odpadů, u nichž se vyžaduje oznámení, musí být mezi oznamovatelem a příjemcem uzavřena smlouva o využití nebo odstranění oznámeného odpadu.
2. Smlouva musí být uzavřená a účinná v době oznámení a po celou dobu trvání přepravy, dokud není vydáno potvrzení podle čl. 15 písm. e), čl. 16 písm. e) nebo případně čl. 15 písm. d).
3. Smlouva musí obsahovat povinnost:
a)
oznamovatele převzít v souladu s článkem 22 a čl. 24 odst. 2 odpady zpět, pokud přeprava odpadů nebo jejich využití či odstranění nebylo dokončeno tak, jak bylo plánováno, nebo pokud se jedná o nedovolenou přepravu;
b)
příjemce využít nebo odstranit odpad podle čl. 24 odst. 3, pokud se jedná o nedovolenou přepravu;
c)
zařízení poskytnout v souladu s čl. 16 písm. e) potvrzení, že odpad byl využit nebo odstraněn v souladu s oznámením, podmínkami v něm uvedenými a požadavky tohoto nařízení.
4. Pokud jsou přepravované odpady určeny k předběžnému využívání nebo odstraňování, smlouva musí obsahovat tyto dodatečné povinnosti:
a)
povinnost zařízení místa určení poskytnout v souladu s čl. 15 písm. d) a případně s čl. 15 písm. e) potvrzení, že odpad byl využit nebo odstraněn v souladu s oznámením, podmínkami v něm uvedenými a požadavky tohoto nařízení, a
b)
povinnost příjemce případně podat prvotnímu příslušnému orgánu prvotní země odeslání oznámení podle čl. 15 písm. f) bodu ii).
5. Pokud jsou odpady přepravovány mezi dvěma zařízeními, která jsou ovládána týmž právním subjektem, může být tato smlouva nahrazena prohlášením tohoto právního subjektu, že se zavazuje využít nebo odstranit oznámený odpad.
Článek 6
Finanční záruka
1. U všech přeprav odpadů, u nichž se vyžaduje oznámení, musí být poskytnuta finanční záruka nebo odpovídající pojištění, které pokrývají:
a)
dopravní náklady;
b)
náklady na využití nebo odstranění, včetně nezbytných předběžných postupů, a
c)
náklady na uskladnění po dobu 90 dnů.
2. Finanční záruka nebo odpovídající pojištění má pokrývat náklady vzniklé:
a)
v případě, kdy přepravu nebo využití či odstranění odpadů nelze dokončit podle plánu, jak je uvedeno v článku 22, a
b)
v případě, kdy se jedná o nedovolenou přepravu, využití či odstranění odpadů, jak je uvedeno v článku 24.
3. Finanční záruku nebo odpovídající pojištění poskytne oznamovatel nebo jiná fyzická či právnická osoba jménem oznamovatele a tato finanční záruka nebo odpovídající pojištění musí být v době oznámení, nebo pokud to povolí příslušný orgán, který tuto záruku nebo pojištění schvaluje, nejpozději při zahájení přepravy účinné a platit pro oznámenou přepravu nejpozději od okamžiku jejího zahájení.
4. Finanční záruku nebo odpovídající pojištění, včetně jejich druhu, znění a výše krytí, schválí příslušný orgán místa odeslání.
Při dovozu do Společenství však přezkoumá výši krytí a případně schválí dodatečnou finanční záruku nebo odpovídající pojištění příslušný orgán místa určení ve Společenství.
5. Finanční záruky nebo odpovídající pojištění musí platit pro a vztahovat se na oznámenou přepravu a využití nebo odstranění oznámeného odpadu.
Finanční záruka nebo odpovídající pojištění se uvolní, pokud dotčený příslušný orgán obdrží potvrzení uvedené v čl. 16 písm. e) nebo případně v čl. 15 písm. e), pokud jde o předběžné využití a odstranění.
6. Odchylně od odstavce 5, pokud je přepravovaný odpad určen k předběžnému využití nebo odstranění a další využívání nebo odstraňování se uskutečňuje v zemi určení, je možno uvolnit finanční záruku nebo odpovídající pojištění, pokud odpad opustí zařízení, které provedlo předběžný postup, a dotčený příslušný orgán obdrží potvrzení uvedené v čl. 15 písm. d). V tomto případě se na další přepravu do zařízení k využití nebo odstranění odpadů vztahuje nová finanční záruka nebo odpovídající pojištění, ledaže je příslušný orgán místa určení toho názoru, že tato finanční záruka nebo odpovídající pojištění není nutné. V tomto případě odpovídá příslušný orgán místa určení za závazky vzniklé v případě nedovolené přepravy nebo za převzetí odpadů zpět, pokud nelze přepravu nebo další využití nebo odstranění dokončit tak, jak bylo plánováno.
7. Příslušný orgán ve Společenství, který finanční záruku nebo odpovídající pojištění schválil, k nim má přístup a využívá je ke splnění závazků vzniklých podle článků 23 a 25, včetně plateb jiným dotčeným orgánům.
8. V případě obecného oznámení podle článku 13 lze místo jediné finanční záruky nebo odpovídajícího pojištění, které se vztahují na celé obecné oznámení, poskytnout finanční záruku nebo odpovídající pojištění, které se vztahují pouze na jeho části. V těchto případech finanční záruka nebo odpovídající pojištění platí pro přepravu nejpozději od zahájení oznámené přepravy, kterou pokrývají.
Finanční záruka nebo odpovídající pojištění se uvolní, pokud dotčený příslušný orgán obdrží potvrzení uvedené v čl. 16 písm. e) nebo případně v čl. 15 písm. e), pokud jde o předběžné využití nebo odstranění dotyčného odpadu. Ustanovení odstavce 6 se použije obdobně.
9. Členské státy uvědomí Komisi o vnitrostátních právních předpisech přijatých podle tohoto článku.
Článek 7
Předání oznámení příslušným orgánem místa odeslání
1. Po obdržení řádně podaného oznámení podle čl. 4 druhého pododstavce bodu 2 si příslušný orgán místa odeslání ponechá kopii oznámení a oznámení předá příslušnému orgánu místa určení a kopii příslušným orgánům pro tranzit a o předání uvědomí oznamovatele. Toto je nutno provést do tří pracovních dnů po obdržení oznámení.
2. Pokud není oznámení řádně podané, vyžádá si příslušný orgán místa odeslání od oznamovatele informace a dokumentaci podle čl. 4 druhého pododstavce bodu 2.
Toto je nutno provést do tří pracovních dnů po obdržení oznámení.
V tomto případě má příslušný orgán místa odeslání tři pracovní dny po obdržení požadovaných informací nebo dokumentace na to, aby dodržel ustanovení odstavce 1.
3. Příslušný orgán místa odeslání může ve lhůtě tří pracovních dnů po obdržení řádně podaného oznámení podle čl. 4 druhého pododstavce bodu 2 rozhodnout, že oznámení nepostoupí dále, pokud má podle článků 11 a 12 k přepravě námitky.
Neprodleně oznamovatele uvědomí o svém rozhodnutí a o námitkách.
4. Pokud ve lhůtě 30 dnů po obdržení oznámení příslušný orgán místa odeslání nepředal oznámení podle odstavce 1, poskytne oznamovateli na jeho žádost vysvětlení s uvedením důvodů. To však neplatí, pokud nebylo vyhověno žádosti o informace podle odstavce 2.
Článek 8
Žádosti dotčených příslušných orgánů o informace a dokumentaci a potvrzení o přijetí příslušným orgánem místa určení
1. Pokud po předání oznámení příslušným orgánem místa odeslání má některý z dotčených příslušných orgánů za to, že potřebuje doplňující informace a dokumentaci podle čl. 4 druhého pododstavce bodu 3, vyžádá si od oznamovatele tyto informace a dokumentaci a uvědomí o své žádosti ostatní příslušné orgány. Toto je nutno provést do tří pracovních dnů od obdržení oznámení. V takových případech mají dotčené příslušné orgány tři pracovní dny od obdržení požadovaných informací a dokumentace na to, aby uvědomily příslušný orgán místa určení.
2. Pokud má příslušný orgán místa určení za to, že oznámení bylo řádně provedeno podle čl. 4 druhého pododstavce bodu 3, zašle potvrzení o přijetí oznamovateli a kopie ostatním dotčeným příslušným orgánům. Toto je nutno provést do tří pracovních dnů po obdržení řádně provedeného oznámení.
3. Pokud do 30 dnů po obdržení oznámení příslušný orgán místa určení nepotvrdí příjem oznámení podle odstavce 2, poskytne oznamovateli na jeho žádost vysvětlení s uvedením důvodů.
Článek 9
Souhlas příslušných orgánů místa určení, místa odeslání a pro tranzit a lhůty pro dopravu, využití nebo odstranění
1. Příslušné orgány místa určení, místa odeslání a pro tranzit mají 30 dnů ode dne předání potvrzení o přijetí příslušným orgánem místa určení podle článku 8 na to, aby písemně vydaly jedno z níže uvedených, řádně odůvodněných rozhodnutí o oznámené přepravě:
a)
souhlas bez uložení podmínek;
b)
souhlas s uložením podmínek podle článku 10 nebo
c)
námitky podle článků 11 a 12.
Tichý souhlas příslušného orgánu pro tranzit lze předpokládat, pokud v uvedené lhůtě 30 dnů nebyla vznesena žádná námitka.
2. Příslušné orgány místa určení, místa odeslání a případně pro tranzit předají oznamovateli své rozhodnutí s uvedením důvodů písemně ve lhůtě 30 dnů uvedené v odstavci 1 a kopii zašlou ostatním dotčeným příslušným orgánům.
3. Příslušné orgány místa určení, místa odeslání a případně pro tranzit stvrdí svůj písemný souhlas tak, že formulář oznámení nebo jeho kopii náležitě opatří razítkem, podpisem a datem.
4. Písemný souhlas s plánovanou přepravou pozbude platnosti jeden kalendářní rok od jeho udělení nebo k pozdějšímu dni uvedenému ve formuláři oznámení. To však naplatí, pokud dotčené příslušné orgány uvedou kratší lhůtu.
5. Tichý souhlas s plánovanou přepravou pozbude platnosti jeden kalendářní rok od uplynutí lhůty 30 dnů uvedené v odstavci 1.
6. Plánovanou přepravu je možno provést pouze tehdy, pokud byly splněny požadavky čl. 16 písm. a) a b), a pouze v době platnosti tichých nebo písemných souhlasů všech příslušných orgánů.
7. Využití nebo odstranění odpadů v souvislosti s plánovanou přepravou musí být dokončeno nejpozději jeden kalendářní rok od převzetí odpadů zařízením, pokud dotyčné příslušné orgány neuvedou kratší lhůtu.
8. Dotčené příslušné orgány zruší svůj souhlas, pokud je jim známo, že:
a)
složení odpadu neodpovídá oznámení nebo
b)
nejsou dodrženy podmínky, které byly pro přepravu uloženy, nebo
c)
odpad není využit nebo odstraněn v souladu s povolením zařízení, které dotyčný postup provádí, nebo
d)
odpad má být nebo byl přepraven, využit nebo odstraněn způsobem, který neodpovídá informacím uvedeným ve formuláři oznámení a průvodním dokladu nebo v jejich příloze.
9. Zrušení souhlasu se oznamovateli sdělí prostřednictvím úředního sdělení a kopie se zašlou ostatním dotčeným příslušným orgánům a příjemci.
Článek 10
Podmínky přepravy
1. Příslušné orgány místa odeslání, místa určení a pro tranzit mohou do 30 dnů od předání potvrzení o přijetí příslušným orgánem místa určení podle článku 8 stanovit v souvislosti se svým souhlasem s oznámenou přepravou podmínky. Tyto podmínky se mohou zakládat na jednom nebo více důvodech uvedených v článku 11 nebo článku 12.
2. Příslušné orgány místa odeslání, místa určení a pro tranzit mohou rovněž ve lhůtě 30 dnů uvedené v odstavci 1 stanovit podmínky, pokud jde o dopravu odpadů v jejich jurisdikci. Tyto podmínky pro dopravu nesmějí být přísnější než podmínky stanovené pro podobné přepravy prováděné plně v jejich jurisdikci a musí zohledňovat stávající dohody, zejména příslušné mezinárodní dohody.
3. Příslušné orgány místa odeslání, místa určení a pro tranzit mohou rovněž ve lhůtě 30 dnů uvedené v odstavci 1 stanovit podmínku, že jejich souhlas má být považován za zrušený, pokud finanční záruka nebo odpovídající pojištění nejsou podle čl. 6 odst. 3 platné nejpozději od okamžiku zahájení oznámené přepravy.
4. Podmínky sdělí oznamovateli příslušný orgán, který je stanoví, písemně a kopie zašle dotčeným příslušným orgánům.
Podmínky uvede dotčený příslušný orgán ve formuláři oznámení nebo jeho příloze.
5. Příslušný orgán místa určení může také ve lhůtě 30 dnů uvedené v odstavci 1 stanovit podmínku, že zařízení, které odpad přijímá, musí vést pravidelnou evidenci vstupů a výstupů nebo objemu odpadů a souvisejících využití nebo odstranění, jak jsou uvedeny v oznámení, a to po dobu platnosti oznámení. Takovou evidenci podepíše osoba právně odpovědná za toto zařízení a zašle se příslušnému orgánu místa určení do jednoho měsíce od ukončení oznámeného využití nebo odstranění.
Článek 11
Námitky k přepravě odpadů určených k odstranění
1. Pokud je podáno oznámení o plánované přepravě odpadů určených k odstranění, mohou příslušné orgány místa určení a místa odeslání do 30 dnů od předání potvrzení o přijetí příslušným orgánem místa určení podle článku 8 vznést v souladu se Smlouvou odůvodněné námitky na základě jednoho nebo více z níže uvedených důvodů:
a)
plánovaná přeprava nebo odstranění by nebyly v souladu s opatřeními, která byla přijata k provádění zásad blízkosti, priority využití a soběstačnosti na úrovni Společenství a na vnitrostátní úrovni podle směrnice 2006/12/ES a k úplnému nebo částečnému zákazu přepravy odpadů nebo k soustavnému vznášení námitek proti přepravě nebo
b)
plánovaná přeprava nebo odstranění by nebyly v souladu s vnitrostátními právními předpisy na ochranu životního prostředí, veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo ochrany zdraví, pokud jde o činnosti prováděné v namítající zemi, nebo
c)
oznamovatel nebo příjemce byl v minulosti uznán vinným z nedovolené přepravy nebo jiného nedovoleného jednání v souvislosti s ochranou životního prostředí. V tomto případě mohou příslušné orgány místa odeslání a místa určení v souladu s vnitrostátními právními předpisy odmítnout všechny přepravy odpadů, na kterých se dotyčná osoba podílí, nebo
d)
oznamovatel nebo zařízení při minulých přepravách opakovaně porušili články 15 a 16 nebo
e)
členský stát hodlá uplatnit své právo podle čl. 4 odst. 1 Basilejské úmluvy zakázat dovoz nebezpečných odpadů nebo odpadů uvedených v příloze II této úmluvy nebo
f)
plánovaná přeprava nebo odstranění je v rozporu se závazky vyplývajícími z mezinárodních úmluv uzavřených jedním nebo více dotčenými členskými státy nebo Společenstvím nebo
g)
plánovaná přeprava nebo odstranění odpadů není při zohlednění zeměpisných okolností nebo potřeby specializovaného zařízení pro určité druhy odpadů v souladu se směrnicí 2006/12/ES, a zejména s články 5 a 7 uvedené směrnice,
i)
podle které má být prováděna zásada soběstačnosti na úrovni Společenství a na vnitrostátní úrovni nebo
ii)
v případě, kdy je specializované zařízení povinno odstraňovat odpady z bližšího zdroje a příslušný orgán upřednostňuje tento odpad, nebo
iii)
podle které má být zajištěno, aby přeprava byla v souladu s plány nakládání s odpady, nebo
h)
odpady budou zpracovány v zařízení, na které se vztahuje směrnice 96/61/ES, ale které nepoužívá nejlepší dostupné techniky ve smyslu čl. 9 odst. 4 uvedené směrnice v souladu s povolením zařízení, nebo
i)
odpadem je směsný komunální odpad sebraný v soukromých domácnostech (položka odpadů 20 03 01) nebo
j)
dotčené odpady nebudou zpracovávány v souladu s právně závaznými normami v oblasti ochrany životního prostředí ve vztahu k odstraňování odpadů, jež jsou stanoveny v právních předpisech Společenství, a to i v případě, kdy jsou uděleny dočasné výjimky.
2. Příslušný orgán či orgány pro tranzit mohou ve lhůtě 30 dnů uvedené v odstavci 1 vznést odůvodněné námitky pouze na základě odst. 1 písm. b), c), d) a f).
13. V případě nebezpečných odpadů, které se v členském státu odeslání produkují v tak malých množstvích za rok, že zřízení nových specializovaných zařízení k odstraňování odpadů v tomto členském státě by bylo nehospodárné, se odst. 1 písm. a) neuplatní.
Příslušný orgán místa určení spolupracuje s příslušným orgánem místa odeslání, který se domnívá, že by se měl použít tento odstavec, a nikoliv odst. 1 písm. a), s cílem vzájemného vyřešení problému.
Pokud není nalezeno uspokojivé řešení, může kterýkoli členský stát předložit záležitost Komisi. Komise o otázce rozhodne postupem podle čl. 18 odst. 3 směrnice 2006/12/ES.
4. Mají-li ve lhůtě 30 dnů uvedené v odstavci 1 příslušné orgány za to, že problémy, které vedly k vznesení jejich námitek, byly vyřešeny, neprodleně o tom písemně uvědomí oznamovatele a kopie zašlou příjemci a ostatním dotčeným příslušným orgánům.
5. Jestliže problémy, které vedly k vznesení námitek, nebyly vyřešeny ve lhůtě 30 dnů uvedené v odstavci 1, pozbude oznámení platnosti. Pokud oznamovatel nadále zamýšlí přepravu provést, musí být podáno nové oznámení, pokud se všechny dotčené příslušné orgány a oznamovatel nedohodnou jinak.
6. Opatření, která přijmou členské státy podle odst. 1 písm. a) k úplnému nebo částečnému zákazu přepravy odpadu určeného k odstranění nebo k soustavnému vznášení námitek proti takové přepravě nebo která přijmou podle odst. 1 písm. e), se bezodkladně oznámí Komisi, která uvědomí ostatní členské státy.
Článek 12
Námitky k přepravě odpadů určených k využití
1. Pokud je podáno oznámení o plánované přepravě odpadů určených k využití, mohou příslušné orgány místa určení a místa odeslání do 30 dnů ode dne předání potvrzení o přijetí příslušným orgánem místa určení podle článku 8 vznést v souladu se Smlouvou odůvodněné námitky na základě jednoho nebo více z níže uvedených důvodů:
a)
plánovaná přeprava nebo využití by nebyly v souladu se směrnicí 2006/12/ES, a zejména články 3, 4, 7 a 10 uvedené směrnice, nebo
b)
plánovaná přeprava nebo využití by nebyly v souladu s vnitrostátními právními předpisy na ochranu životního prostředí, veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo ochrany zdraví, pokud jde o činnosti prováděné v namítající zemi, nebo
c)
plánovaná přeprava nebo využití by nebyly v souladu s vnitrostátními právními předpisy v zemi odeslání, které se týkají využití odpadů, a to i pokud by se plánovaná přeprava týkala odpadů určených k využití v zařízení, které má méně přísné normy pro zpracování určitých odpadů, než jsou normy v zemi odeslání, přičemž je nutno přihlédnout k potřebě zajistit řádné fungování vnitřního trhu.
Toto se nepoužije, pokud:
i)
existují odpovídající právní předpisy Společenství, zejména pro odpady, a pokud požadavky, které jsou přinejmenším stejně přísné jako požadavky stanovené v právních předpisech Společenství, byly do vnitrostátních právních předpisů zavedeny při provádění těchto právních předpisů Společenství,
ii)
využívání se v zemi určení uskutečňuje za podmínek, které všeobecně odpovídají podmínkám stanoveným ve vnitrostátních právních předpisech země odeslání,
iii)
vnitrostátní právní předpisy v zemi odeslání, kromě předpisů uvedených v bodu i), nebyly oznámeny v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (19), pokud to uvedená směrnice vyžaduje, nebo
d)
oznamovatel nebo příjemce byl v minulosti uznán vinným z nedovolené přepravy nebo jiného nedovoleného jednání v souvislosti s ochranou životního prostředí. V tomto případě mohou příslušné orgány místa odeslání a místa určení v souladu s vnitrostátními právními předpisy odmítnout všechny přepravy odpadů, na kterých se dotyčná osoba podílí, nebo
e)
oznamovatel nebo zařízení při minulých přepravách opakovaně porušili články 15 a 16 nebo
f)
plánovaná přeprava nebo využití je v rozporu se závazky vyplývajícími z mezinárodních úmluv uzavřených jedním nebo více dotčenými členskými státy nebo Společenstvím nebo
g)
poměr využitelných a nevyužitelných odpadů, odhadovaná hodnota materiálů, které mají být využitím nakonec získány, či náklady na využití a náklady na odstranění nevyužitelných částí využití z hlediska hospodárnosti či životního prostředí neospravedlňují nebo
h)
přepravovaný odpad je určen k odstranění a nikoliv k využití nebo
i)
odpady budou zpracovány v zařízení, na které se vztahuje směrnice 96/61/ES, ale které nepoužívá nejlepší dostupné techniky ve smyslu v čl. 9 odst. 4 uvedené směrnice v souladu s povolením zařízení, nebo
j)
dotyčné odpady nebudou zpracovávány v souladu s právně závaznými normami v oblasti ochrany životního prostředí ve vztahu k využívání nebo právně závaznými povinnostmi týkajícími se využití nebo recyklace, které jsou stanoveny v právních předpisech Společenství, a to i v případě, kdy jsou uděleny dočasné výjimky, nebo
k)
dotyčné odpady nebudou zpracovávány v souladu s plány nakládání s odpady vypracovanými podle článku 7 směrnice 2006/12/ES za účelem zajištění splnění právně závazných povinností týkajících se využití nebo recyklace, které jsou stanoveny v právních předpisech Společenství.
2. Příslušný orgán či orgány pro tranzit mohou ve lhůtě 30 dnů uvedené v odstavci 1 vznést odůvodněné námitky pouze na základě odst. 1 písm. b), d), e) a f).
3. Mají-li ve lhůtě 30 dnů uvedené v odstavci 1 příslušné orgány za to, že problémy, které vedly k vznesení jejich námitek, byly vyřešeny, neprodleně o tom písemně uvědomí oznamovatele a kopie zašlou příjemci a ostatním dotčeným příslušným orgánům.
4. Jestliže problémy, které vedly k vznesení námitek, nebyly vyřešeny ve lhůtě 30 dnů uvedené v odstavci 1, pozbude oznámení platnosti. Pokud oznamovatel nadále zamýšlí přepravu provést, musí být podáno nové oznámení, pokud se všechny dotčené příslušné orgány a oznamovatel nedohodnou jinak.
5. Námitky, které příslušné orgány vznesly podle odst. 1 písm. c), oznámí členské státy Komisi podle článku 51.
6. Členský stát odeslání sdělí Komisi a ostatním členským státům vnitrostátní právní předpisy, na jejichž základě mohou příslušné orgány vznést námitky podle odst. 1 písm. c), a uvede, kterých odpadů a postupů využívání odpadů se tyto námitky týkají, a to dříve, než se těchto právních předpisů využije ke vznesení odůvodněných námitek.
Článek 13
Obecné oznámení
1. Oznamovatel může podat obecné oznámení, které se vztahuje na více přeprav, pokud při každé přepravě:
a)
má odpad v podstatě stejné fyzikální a chemické vlastnosti a
b)
odpad se přepravuje stejnému příjemci a stejnému zařízení a
c)
trasa přepravy uvedená ve formuláři oznámení je stejná.
2. Pokud z důvodu nepředvídaných okolností nelze dodržet stejnou trasu, uvědomí oznamovatel co nejdříve dotčené příslušné orgány, pokud možno před zahájením přepravy, je-li již známa nutnost změny.
Pokud je změna trasy známá před zahájením přepravy a pokud se týká jiných příslušných orgánů, než jsou orgány dotčené obecným oznámením, nelze obecné oznámení použít a je nutno podat nové oznámení.
3. Dotčené příslušné orgány mohou podmínit svůj souhlas s použitím obecného oznámení pozdějším předložením doplňujících informací a dokumentace podle čl. 4 druhého pododstavce bodů 2 a 3.
Článek 14
Zařízení k využití odpadů s předchozím souhlasem
1. Příslušné orgány místa určení, pod jejichž jurisdikci spadají specializovaná zařízení k využití odpadů, mohou rozhodnout o vydání předchozího souhlasu pro tato zařízení.
Tato rozhodnutí jsou omezena na určitou dobu a lze je kdykoli odvolat.
2. V případě obecného oznámení podaného podle článku 13 může příslušný orgán místa určení po dohodě s ostatními dotčenými příslušnými orgány prodloužit období platnosti souhlasu uvedené v čl. 9 odst. 4 a 5 až na tři roky.
3. Příslušné orgány, které se rozhodnou vydat předchozí souhlas pro zařízení podle odstavců 1 a 2, sdělí Komisi a případně sekretariátu OECD tyto údaje:
a)
název, registrační číslo a adresu zařízení k využití odpadů;
b)
popis používaných technologií, včetně kódů R;
c)
odpady podle příloh IV a IVA nebo odpady, na které se rozhodnutí vztahuje;
d)
celkové předem odsouhlasené množství;
e)
období platnosti;
f)
případné změny předchozího souhlasu;
g)
jakoukoliv změnu sdělených informací a
h)
odvolání předchozího souhlasu.
K tomuto účelu se použije formulář uvedený v příloze VI.
4. Odchylně od článků 9, 10 a 12 podléhají souhlas udělený podle článku 9, podmínky uložené podle článku 10 nebo námitky vznesené podle článku 12 dotčenými příslušnými orgány lhůtě v délce sedmi pracovních dnů ode dne předání potvrzení o přijetí příslušným orgánem místa určení podle článku 8.
5. Bez ohledu na odstavec 4 může příslušný orgán místa odeslání rozhodnout, že je zapotřebí více času, aby od oznamovatele obdržel další informace nebo dokumentaci.
V takových případech uvědomí příslušný orgán oznamovatele písemně ve lhůtě sedmi pracovních dnů a kopie zašle ostatním dotčeným příslušným orgánům.
Celková potřebná doba nepřekročí 30 dnů ode dne předání potvrzení o přijetí příslušným orgánem místa určení podle článku 8.
Článek 15
Dodatečná ustanovení o předběžném využití a odstranění
Na přepravu odpadů určených k předběžnému využití nebo odstranění se vztahují tato dodatečná ustanovení:
a)
Pokud je přepravovaný odpad určen k předběžnému využití nebo odstranění, uvedou se ve formuláři oznámení kromě prvotního předběžného využití nebo odstranění rovněž všechna zařízení, ve kterých se navrhuje následné předběžné i jiné než předběžné využívání nebo odstraňování.
b)
Příslušné orgány místa odeslání a místa určení mohou udělit svůj souhlas s přepravou odpadů určených k předběžnému využití nebo odstranění pouze tehdy, pokud neexistují žádné důvody pro vznesení námitek podle článku 11 nebo 12 k přepravě odpadů do zařízení, která provádějí jakékoli následné předběžné nebo jiné než předběžné využívání nebo odstraňování.
c)
Do tří dnů od převzetí odpadů zařízením, které provádí toto předběžného využívání nebo odstraňování, poskytne uvedené zařízení písemné potvrzení, že odpad obdrželo.
Toto potvrzení se uvede v průvodním dokladu nebo jeho příloze. Uvedené zařízení zašle oznamovateli a dotčeným příslušným orgánům podepsané kopie průvodního dokladu, které obsahují toto potvrzení.
d)
Co nejdříve, avšak nejdéle do 30 dnů od dokončení předběžného využití nebo odstranění, a nejpozději ve lhůtě jednoho kalendářního roku od převzetí odpadů, nebo v kratší lhůtě podle čl. 9 odst. 7, zařízení, které tento postup provádí, na vlastní odpovědnost potvrdí, že bylo předběžné využití nebo odstranění dokončeno.
Toto potvrzení se uvede v průvodním dokladu nebo jeho příloze.
Uvedené zařízení zašle oznamovateli a dotčeným příslušným orgánům podepsané kopie průvodního dokladu, které obsahují toto potvrzení.
e)
Pokud zařízení k využití nebo odstranění odpadů, které provádí předběžné využívání nebo odstraňování, dodá odpad pro jakékoli následné předběžné nebo jiné než předběžné využití nebo odstranění v zařízení umístěném v zemi určení, získá co nejdříve, avšak nejpozději ve lhůtě jednoho kalendářního roku od dodání odpadů, nebo v kratší lhůtě podle čl. 9 odst. 7, potvrzení od uvedeného zařízení, že bylo dokončeno následné, jiné než předběžné využití nebo odstranění.
Zařízení, které provádí předběžné využívání nebo odstraňování, zašle neprodleně příslušná potvrzení oznamovateli a dotčeným příslušným orgánům, přičemž uvede přepravu, na kterou se potvrzení vztahuje.
f)
Pokud se dodávka podle písmene e) uskutečňuje do zařízení, které se nachází:
i)
v prvotní zemi odeslání nebo v jiném členském státu, vyžaduje se nové oznámení podle ustanovení této hlavy, nebo
ii)
v třetí zemi, vyžaduje se nové oznámení podle ustanovení tohoto nařízení s tím, že ustanovení o dotčených příslušných orgánech se použijí rovněž na prvotní příslušný orgán prvotní země odeslání.
Článek 16
Požadavky po odsouhlasení přepravy
Po odsouhlasení oznámené přepravy dotčenými příslušnými orgány vyplní všechny dotčené podniky na příslušných místech průvodní doklad, nebo v případě obecného oznámení průvodní doklady, podepíší je a ponechají si kopie. Musí být splněny tyto požadavky:
a)
Vyplnění průvodního dokladu oznamovatelem: jakmile oznamovatel obdrží od příslušného orgánu místa odeslání, místa určení a pro tranzit souhlas nebo může s ohledem na příslušný orgán pro tranzit předpokládat tichý souhlas, zapíše skutečné datum přepravy a v možném rozsahu vyplní ostatní údaje v průvodním dokladu.
b)
Předchozí informace o skutečném zahájení přepravy: oznamovatel zašle podepsané kopie vyplněného průvodního dokladu podle písmene a) dotčeným příslušným orgánům a příjemci nejméně tři pracovní dny před zahájením přepravy.
c)
Doklady provázející každou dopravu: oznamovatel si ponechá kopii průvodního dokladu. Každou dopravu provází průvodní doklad a kopie formuláře oznámení s uvedením písemných souhlasů a podmínek dotčených příslušných orgánů. Průvodní doklad si ponechá zařízení, které přijímá odpad.
d)
Písemné potvrzení o přijetí odpadu zařízením: do tří dnů od přijetí odpadu poskytne zařízení písemné potvrzení, že odpad přijalo.
Toto potvrzení se uvede v průvodním dokladu nebo jeho příloze.
Zařízení zašle oznamovateli a dotčeným příslušným orgánům podepsané kopie průvodního dokladu, které obsahují toto potvrzení.
e)
Potvrzení o jiném než předběžném využití nebo odstranění zařízením: co nejdříve, avšak nejdéle do 30 dnů od dokončení jiného než předběžného využití nebo odstranění, a nejpozději ve lhůtě jednoho kalendářního roku po převzetí odpadu, nebo v kratší lhůtě podle čl. 9 odst. 7, zařízení, které tento postup provádí, na vlastní odpovědnost potvrdí, že bylo jiné než předběžné využití nebo odstranění dokončeno.
Toto potvrzení se uvede v průvodním dokladu nebo jeho příloze.
Zařízení zašle oznamovateli a dotčeným příslušným orgánům podepsané kopie průvodního dokladu, které obsahují toto potvrzení.
Článek 17
Změny v přepravě po odsouhlasení
1. Dojde-li k podstatným změnám v podrobnostech nebo podmínkách odsouhlasené přepravy, včetně změn plánovaného množství, trasy, plánu přepravy, data přepravy nebo dopravce, uvědomí oznamovatel neprodleně dotčené příslušné orgány a příjemce, a to pokud možno před zahájením přepravy.
2. V tomto případě se podá nové oznámení, ledaže se všechny dotčené příslušné orgány domnívají, že navržené změny nové oznámení nevyžadují.
3. Pokud se tyto změny týkají jiných příslušných orgánů, než jsou orgány dotčené původním oznámením, podá se nové oznámení.
KAPITOLA 2
Obecné požadavky na informace
Článek 18
Odpady, které mají být doprovázeny určitými informacemi
1. Odpady uvedené v čl. 3 odst. 2 a 4, které mají být přepraveny, podléhají těmto procedurálním požadavkům:
a)
Aby bylo možno lépe sledovat přepravu těchto odpadů, osoba v jurisdikci země odeslání, která přepravu zařizuje, zajistí, aby byl odpad doprovázen dokladem obsaženým v příloze VII.
b)
Doklad obsažený v příloze VII podepíše před zahájením přepravy osoba, která přepravu zařizuje, a po převzetí daného odpadu jej podepíše zařízení k využití odpadů nebo laboratoř a příjemce.
2. Smlouva o využití odpadů mezi osobou, která přepravu zařizuje, a příjemcem uvedená v příloze VII musí být při zahájení přepravy účinná a musí obsahovat závazek, že pokud přepravu odpadů nebo jejich využití nelze dokončit podle plánu nebo pokud byla provedena jako nedovolená přeprava, osoba, která přepravu zařizuje, nebo pokud tato osoba není s to přepravu odpadů nebo jejich využití dokončit (např. je v platební neschopnosti), příjemce:
a)
převezme odpad zpět nebo zajistí jeho využití jiným způsobem a
b)
je-li to nezbytné, zajistí jeho prozatímní uskladnění.
Osoba, která přepravu zařizuje, nebo příjemce poskytne dotčenému příslušnému orgánu na jeho žádost kopii smlouvy.
3. Pro účely kontroly, vymáhání, plánování a pro statistické účely mohou členské státy podle svých vnitrostátních právních předpisů požadovat informace uvedené v odstavci 1 o přepravách, na které se vztahuje tento článek.
4. S informacemi uvedenými v odstavci 1 se nakládá jako s důvěrnými, pokud je to vyžadováno právními předpisy Společenství a vnitrostátními právními předpisy.
KAPITOLA 3
Obecné požadavky
Článek 19
Zákaz směšování odpadů během přepravy
Od zahájení přepravy odpadů do jejich převzetí v zařízení k využití nebo odstranění odpadů se nesmí odpady uvedené ve formuláři oznámení nebo v článku 18 směšovat s jinými odpady.
Článek 20
Uchovávání dokladů a informací
1. Veškeré doklady zaslané příslušným orgánům nebo zaslané těmito orgány, jež se týkají oznámené přepravy, uchovávají ve Společenství příslušné orgány, oznamovatel, příjemce a zařízení, které přijímá odpad, po dobu nejméně tří let ode dne zahájení přepravy.
2. Informace poskytnuté podle čl. 18 odst. 1 uchovává ve Společenství osoba, která přepravu zařizuje, příjemce a zařízení, které přijímá odpad, po dobu nejméně tří let ode dne zahájení přepravy.
Článek 21
Zpřístupnění oznámení veřejnosti
Příslušné orgány místa odeslání nebo místa určení mohou vhodným způsobem, např. prostřednictvím internetu, zpřístupnit veřejnosti informace týkající se oznámení přepravy, kterou povolily, pokud takové informace nejsou podle vnitrostátních právních předpisů nebo právních předpisů Společenství důvěrné.
KAPITOLA 4
Povinnost zpětného převzetí
Článek 22
Zpětné převzetí v případě, kdy přepravu nelze dokončit podle plánu
1. Pokud se některý z dotčených příslušných orgánů dozví, že přepravu odpadů, včetně jejich využití nebo odstranění, nelze dokončit podle plánu v souladu s podmínkami formuláře oznámení a průvodního dokladu nebo smlouvy uvedené v čl. 4 bodu 4 druhém pododstavci a v článku 5, uvědomí neprodleně příslušný orgán místa odeslání. Pokud zařízení k využití nebo odstranění odpadů odmítne převzít přepravené odpady, uvědomí neprodleně příslušný orgán místa určení.
2. Příslušný orgán místa odeslání zajistí, aby s výjimkou případů uvedených v odstavci 3 dotyčný odpad převzal zpět oznamovatel určený podle pořadí uvedeného v čl. 2 bodu 15, nebo pokud to není možné, samotný příslušný orgán nebo fyzická či právnická osoba jednající jeho jménem, do oblasti jeho jurisdikce nebo do jiné oblasti v zemi odeslání.
To se provede ve lhůtě 90 dnů nebo v jiné lhůtě, která může být dohodnuta mezi dotčenými příslušnými orgány, poté, co se příslušný orgán místa odeslání dozví nebo je příslušnými orgány místa určení nebo pro tranzit písemně zpraven, že odsouhlasenou přepravu odpadů nebo jejich využití či odstranění nelze dokončit, a je informován o důvodech. Taková zpráva může vyplývat z informací poskytnutých příslušným orgánům místa určení nebo pro tranzit mimo jiné ostatními příslušnými orgány.
3. Povinnost převzít odpady zpět podle odstavce 2 se neuplatní, pokud jsou příslušné orgány místa odeslání, pro tranzit nebo místa určení, které jsou dotčeny odstraňováním nebo využíváním odpadů, toho názoru, že odpad může v zemi určení nebo jinde využít nebo odstranit jiným způsobem oznamovatel, nebo pokud to není možné, příslušný orgán místa odeslání nebo fyzická či právnická osoba jednající jeho jménem.
Povinnost převzít odpady zpět podle odstavce 2 se neuplatní, pokud přepravovaný odpad byl během zpracování v dotčeném zařízení nevratným způsobem smíchán s jiným odpadem před tím, než se dotčený příslušný orgán dověděl o skutečnosti, že oznámenou přepravu nelze dokončit, jak je uvedeno v odstavci 1. Taková směs se využije nebo odstraní jiným způsobem v souladu s prvním pododstavcem.
4. V případě převzetí odpadů zpět podle odstavce 2 se podá nové oznámení, ledaže se dotčené příslušné orgány dohodnou, že postačuje řádně odůvodněná žádost prvotního příslušného orgánu místa odeslání.
Případné nové oznámení podá prvotní oznamovatel, nebo pokud to není možné, jiné fyzické nebo právnické osoby určené podle čl. 2 bodu 15, nebo pokud to není možné, prvotní příslušný orgán místa odeslání nebo fyzická či právnická osoba jednající jeho jménem.
Příslušné orgány nesmí bránit vrácení odpadů z přepravy, kterou nebylo možno dokončit, nebo souvisejícímu využívání nebo odstraňování či proti nim vznášet námitky.
5. V případě jiného postupu mimo prvotní zemi určení podle odstavce 3 podá případné nové oznámení prvotní oznamovatel, nebo pokud to není možné, jiné fyzické nebo právnické osoby určené podle čl. 2 bodu 15, nebo pokud to není možné, prvotní příslušný orgán místa odeslání nebo fyzická nebo právnická osoba jednající jeho jménem.
Pokud toto nové oznámení podává oznamovatel, podá se toto oznámení také u příslušného orgánu prvotní země odeslání.
6. V případě jiného postupu v prvotní zemi určení podle odstavce 3 se nevyžaduje nové oznámení a postačuje řádně odůvodněná žádost. Tuto řádně odůvodněnou žádost o souhlas s jiným postupem zašle příslušnému orgánu místa určení a místa odeslání prvotní oznamovatel, nebo pokud to není možné, příslušnému orgánu místa určení prvotní příslušný orgán místa odeslání.
7. Pokud se podle odstavců 4 a 6 nepožaduje podání nového oznámení, vyplní nový průvodní doklad v souladu s článkem 15 nebo 16 prvotní oznamovatel, nebo pokud to není možné, jiné fyzické nebo právnické osoby určené podle čl. 2 bodu 15, nebo pokud to není možné, prvotní příslušný orgán místa odeslání nebo fyzická nebo právnická osoba jednající jeho jménem.
Pokud nové oznámení podává podle odstavců 4 nebo 5 prvotní příslušný orgán místa odeslání, nevyžaduje se nová finanční záruka nebo odpovídající pojištění.
8. Povinnost oznamovatele a doplňující povinnost země odeslání převzít odpady zpět nebo zajistit jiné využití nebo odstranění končí, jakmile zařízení vydá potvrzení o jiném než předběžném využití nebo odstranění podle čl. 16 písm. e) nebo případně čl. 15 písm. e). V případech předběžného využívání nebo odstraňování podle čl. 6 odst. 6 doplňující povinnost země odeslání končí, jakmile zařízení vydá potvrzení uvedené v čl. 15 písm. d).
Pokud zařízení vydá potvrzení o využití nebo odstranění způsobem, který vede k nedovolené přepravě a v jehož důsledku je uvolněna finanční záruka, použijí se čl. 24 odst. 3 a čl. 25 odst. 2.
9. Pokud je v členském státu odhalen odpad z přepravy, kterou nelze dokončit, včetně jeho využití nebo odstranění, příslušný orgán s jurisdikcí pro oblast, ve které byl odpad odhalen, odpovídá za zajištění toho, že budou přijata opatření k bezpečnému uskladnění odpadu až do jeho vrácení nebo jiného než předběžného využití nebo odstranění jiným způsobem.
Článek 23
Náklady na převzetí odpadů zpět, pokud přeprava nemůže být dokončena
1. Náklady vzniklé při vrácení odpadů z přepravy, kterou nelze dokončit, včetně nákladů na jejich dopravu, využití nebo odstranění podle čl. 22 odst. 2 nebo 3 a nákladů na uskladnění podle čl. 22 odst. 9 ode dne, kdy se příslušný orgán místa odeslání dověděl, že přepravu odpadů nebo jejich využití či odstranění nelze dokončit, se účtují:
a)
oznamovateli určenému podle pořadí uvedeného v čl. 2 bodu 15, nebo pokud to není možné,
b)
případně jiným fyzickým nebo právnickým osobám, nebo pokud to není možné,
c)
příslušnému orgánu místa odeslání, nebo pokud to není možné,
d)
podle jiné dohody mezi dotčenými příslušnými orgány.
2. Tímto článkem nejsou dotčeny vnitrostátní předpisy nebo předpisy Společenství týkající se odpovědnosti.
Článek 24
Převzetí odpadů zpět v případě nedovolené přepravy
1. Pokud příslušný orgán odhalí přepravu, kterou považuje za nedovolenou, neprodleně uvědomí ostatní dotčené příslušné orgány.
2. Pokud za nedovolenou přepravu odpovídá oznamovatel, příslušný orgán místa odeslání zajistí, že dotyčný odpad:
a)
převezme zpět oznamovatel de facto, nebo pokud nebylo podáno oznámení,
b)
převezme zpět oznamovatel de iure, nebo pokud to není možné,
c)
převezme zpět samotný příslušný orgán místa odeslání nebo fyzická nebo právnická osoba jednající jeho jménem, nebo pokud to není možné,
d)
bude jiným způsobem využit nebo odstraněn v zemi určení nebo zemi odeslání samotným příslušným orgánem místa odeslání nebo fyzickou nebo právnickou osobou jednající jeho jménem, nebo pokud to není možné,
e)
bude jiným způsobem využit nebo odstraněn v jiné zemi samotným příslušným orgánem místa odeslání nebo fyzickou nebo právnickou osobou jednající jeho jménem, pokud s tím všechny dotčené příslušné orgány souhlasí.
Toto převzetí zpět, využití nebo odstranění se provede do 30 dnů nebo v jiné lhůtě, která může být dohodnuta mezi dotčenými příslušnými orgány, poté, co se příslušný orgán místa odeslání dozví nebo je příslušnými orgány místa určení nebo pro tranzit písemně zpraven o nedovolené přepravě a je informován o důvodech. Toto oznámení může vyplývat z informací poskytnutých příslušným orgánům místa určení nebo pro tranzit mimo jiné ostatními příslušnými orgány.
V případě převzetí odpadů zpět podle písmen a), b) a c) se podá nové oznámení, ledaže se dotčené příslušné orgány dohodnou, že postačuje řádně odůvodněná žádost prvotního příslušného orgánu místa odeslání.
Nové oznámení podá osoba nebo orgán uvedení v písmenech a), b) nebo c), v uvedeném pořadí.
Příslušné orgány nesmí bránit vracení odpadů z nedovolené přepravy či proti tomu vznášet námitky. V případě jiného postupu podle písmen d) a e) příslušného orgánu místa odeslání podá nové oznámení prvotní příslušný orgán místa odeslání nebo fyzická nebo právnická osoba jednající jeho jménem, ledaže se dotčené příslušné orgány dohodnou, že postačuje řádně odůvodněná žádost tohoto orgánu.
3. Pokud za nedovolenou přepravu odpovídá příjemce, příslušný orgán místa určení zajistí, že dotyčný odpad využije nebo odstraní způsobem šetrným k životnímu prostředí:
a)
příjemce, nebo pokud to není možné,
b)
samotný příslušný orgán nebo fyzická nebo právnická osoba jednající jeho jménem.
Toto využití nebo odstranění se provede do 30 dnů nebo v jiné lhůtě, která může být dohodnuta dotčenými příslušnými orgány, poté, co se příslušný orgán místa určení dozví nebo je příslušnými orgány místa odeslání nebo pro tranzit písemně zpraven o nedovolené přepravě a je informován o důvodech. Toto oznámení může vyplývat z informací poskytnutých příslušným orgánům místa odeslání nebo pro tranzit mimo jiné ostatními příslušnými orgány.
Za tímto účelem dotčené příslušné orgány v případě potřeby při využívání nebo odstraňování odpadů spolupracují.
4. Pokud nemá být podáno nové oznámení, vyplní nový průvodní doklad v souladu s články 15 nebo 16 osoba odpovědná za převzetí odpadů zpět, nebo pokud to není možné, prvotní příslušný orgán místa odeslání.
Pokud nové oznámení podává prvotní příslušný orgán místa odeslání, nevyžaduje se nová finanční záruka nebo odpovídající pojištění.
5. Ve zvláštních případech, kdy odpovědnost za nedovolenou přepravu nelze přičíst oznamovateli ani příjemci, spolupracují dotčené příslušné orgány při zajištění využití nebo odstranění dotyčného odpadu.
6. V případě předběžného využití nebo odstranění podle čl. 6 odst. 6, pokud je nedovolená přeprava odhalena po dokončení předběžného využití nebo odstranění, doplňující povinnost země odeslání převzít odpady zpět nebo zařídit jiné využití nebo odstranění končí, jakmile zařízení vydá potvrzení uvedené v čl. 15 písm. d).
Pokud zařízení vydá potvrzení o využití nebo odstranění způsobem, který vede k nedovolené přepravě a v jehož důsledku je uvolněna finanční záruka, použije se odstavec 3 a čl. 25 odst. 2.
7. Pokud je v členském státu odhalen odpad z nedovolené přepravy, příslušný orgán s jurisdikcí pro oblast, ve které byl odpad odhalen, odpovídá za zajištění toho, že budou přijata opatření k bezpečnému uskladnění odpadů až do jejich vrácení nebo jiného než předběžného využití nebo odstranění jiným způsobem.
8. Články 34 a 36 se nepoužijí v případech, kdy se odpady z nedovolené přepravy vracejí do země odeslání, na kterou se vztahují zákazy stanovené v uvedených článcích.
9. V případě nedovolené přepravy podle čl. 2 bodu 35 písm. g) má osoba, která přepravu zařizuje, stejné povinnosti stanovené v tomto článku jako oznamovatel.
10. Tímto článkem nejsou dotčeny vnitrostátní předpisy nebo předpisy Společenství týkající se odpovědnosti.
Článek 25
Náklady na převzetí odpadů zpět v případě nedovolené přepravy
1. Náklady vzniklé při převzetí zpět odpadů z nedovolené přepravy, včetně nákladů na jejich dopravu, využití nebo odstranění podle čl. 24 odst. 2 a nákladů na uskladnění podle čl. 24 odst. 7 ode dne, kdy se příslušný orgán místa odeslání dověděl, že se jedná o nedovolenou přepravu odpadů, se účtují:
a)
oznamovateli de facto určenému podle pořadí uvedeného v čl. 2 bodu 15, nebo pokud nebylo podáno oznámení,
b)
oznamovateli de iure nebo případně jiným fyzickým či právnickým osobám, nebo pokud to není možné,
c)
příslušnému orgánu místa odeslání.
2. Náklady vzniklé při využívání nebo odstraňování odpadů podle čl. 24 odst. 3, včetně případných nákladů na jejich dopravu a uskladnění podle čl. 24 odst. 7, se účtují:
a)
příjemci, nebo pokud to není možné,
b)
příslušnému orgánu místa určení.
3. Náklady vzniklé při využívání nebo odstraňování odpadů podle čl. 24 odst. 5, včetně případných nákladů na jejich dopravu a uskladnění podle čl. 24 odst. 7, se účtují:
a)
oznamovateli určenému podle pořadí uvedeného v čl. 2 bodu 15 nebo příjemci podle rozhodnutí dotčených příslušných orgánů, nebo pokud to není možné,
b)
případně jiným fyzickým nebo právnickým osobám, nebo pokud to není možné,
c)
příslušným orgánům místa odeslání a místa určení.
4. V případě nedovolené přepravy podle čl. 2 bodu 35 písm. g) má osoba, která přepravu zařizuje, stejné povinnosti stanovené v tomto článku jako oznamovatel.
5. Tímto článkem nejsou dotčeny vnitrostátní předpisy nebo předpisy Společenství týkající se odpovědnosti.
KAPITOLA 5
Obecná správní ustanovení
Článek 26
Forma sdělení
1. Tyto informace a doklady lze zasílat poštou:
a)
oznámení o plánované přepravě podle článků 4 a 13;
b)
žádost o informace a dokumentaci podle článků 4, 7, a 8;
c)
poskytnutí informací a dokumentace podle článků 4, 7, a 8;
d)
písemný souhlas s oznámenou přepravou podle článku 9;
e)
podmínky přepravy podle článku 10;
f)
námitky k přepravě podle článků 11 a 12;
g)
informace o rozhodnutích vydat předchozí souhlas pro specializovaná zařízení k využití odpadů podle čl. 14 odst. 3;
h)
písemné potvrzení o převzetí odpadů podle článků 15 a 16;
i)
potvrzení o využití nebo odstranění odpadů podle článků 15 a 16;
j)
předchozí informace o skutečném zahájení přepravy podle článku 16;
k)
informace o změnách v přepravě po odsouhlasení podle článku 17;
l)
písemné souhlasy a průvodní doklady, které mají být zaslány podle hlav IV, V a VI.
2. Se souhlasem dotčených příslušných orgánů a oznamovatele lze doklady uvedené v odstavci 1 alternativně předat některým z těchto způsobů:
a)
faxem nebo
b)
faxem s následným odesláním poštou nebo
c)
elektronickou poštou s digitálním podpisem. V tomto případě nahrazuje potřebné razítko nebo podpis digitální podpis, nebo
d)
elektronickou poštou bez digitálního podpisu s následným odesláním poštou.
3. Doklady, které v souladu s čl. 16 písm. c) a článkem 18 mají provázet každou dopravu, mohou mít elektronickou podobu s digitálním podpisem pouze tehdy, pokud je lze během přepravy kdykoli učinit čitelnými a pokud to je pro dotčené příslušné orgány přijatelné.
4. Se souhlasem dotčených příslušných orgánů a oznamovatele lze informace a doklady uvedené v odstavci 1 zasílat a vyměňovat prostřednictvím elektronické výměny údajů s elektronickým podpisem nebo elektronickým ověřením pravosti podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES ze dne 13. prosince 1999 o zásadách Společenství pro elektronické podpisy (20) nebo srovnatelného systému elektronického ověřování pravosti, který zajišťuje stejnou úroveň bezpečnosti. V těchto případech je možno přijmout organizační opatření týkající se elektronické výměny údajů.
Článek 27
Jazyk
1. Oznámení, informace, dokumentace a jiná sdělení předávaná podle ustanovení této hlavy se předloží v jazyce, který je pro dotčené příslušné orgány přijatelný.
2. Na žádost dotčených příslušných orgánů jim oznamovatel poskytne ověřené překlady do jazyka, který je pro ně přijatelný.
Článek 28
Neshody týkající se zařazení
1. Pokud se příslušné orgány místa odeslání a místa určení nemohou dohodnout na zařazení, pokud jde o rozlišení, co je a co není odpad, nakládá se s dotyčným materiálem jako s odpadem. Tím není dotčeno právo země určení nakládat s přepravovaným materiálem po jeho doručení podle svých vnitrostátních právních předpisů, pokud jsou tyto předpisy v souladu s právem Společenství nebo mezinárodním právem.
2. Pokud se příslušné orgány místa odeslání a místa určení nemohou dohodnout, zda má být oznámený odpad zařazen jako odpad uvedený v příloze III, IIIA, IIIB nebo IV, považuje se odpad za uvedený v příloze IV.
3. Pokud se příslušné orgány místa odeslání a místa určení nemohou dohodnout, zda se u oznámeného postupu zpracování odpadů jedná o využití nebo odstranění, použijí se ustanovení pro odstranění.
4. Odstavce 1 až 3 se použijí pouze pro účely tohoto nařízení a nejsou jimi dotčena práva dotčených stran vyřešit případný spor týkající se těchto otázek soudní cestou.
Článek 29
Správní náklady
Oznamovateli mohou být účtovány příslušné a přiměřené správní náklady na provádění postupů oznamování a kontroly a obvyklé náklady příslušných analýz a inspekcí.
Článek 30
Dohody pro příhraniční oblasti
1. Ve výjimečných případech, pokud takovýto krok odůvodňují zvláštní zeměpisné nebo demografické podmínky, mohou členské státy uzavřít dvoustranné dohody o zjednodušení postupu oznamování u přeprav zvláštních toků odpadů, pokud jde o přeshraniční přepravy do nejbližšího vhodného zařízení, které se nachází v příhraniční oblasti mezi těmito dvěma členskými státy.
2. Takovéto dvoustranné dohody lze rovněž uzavřít, pokud se odpad přepravuje ze země odeslání a v této zemi se i zpracovává, ale přeprava se uskutečňuje tranzitem přes jiný členský stát.
3. Členské státy mohou rovněž uzavřít tyto dohody se zeměmi, které jsou smluvními stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru.
4. Tyto dohody se před jejich vstupem v platnost oznámí Komisi.
KAPITOLA 6
Přeprava v rámci Společenství s tranzitem přes třetí země
Článek 31
Přeprava odpadů určených k odstranění
Dochází-li k přepravě odpadu v rámci Společenství s tranzitem přes jednu nebo více třetích zemí a jsou-li odpady určeny k odstranění, příslušný orgán místa odeslání se kromě ustanovení této hlavy dotáže příslušného orgánu ve třetích zemích, zda si přeje zaslat jeho písemný souhlas s plánovanou přepravou:
a)
v případě smluvních stran Basilejské úmluvy během 60 dnů, pokud se tato nezřekla tohoto práva v souladu s ustanoveními této úmluvy, nebo
b)
v případě států, které nejsou smluvními stranami Basilejské úmluvy, ve lhůtě dohodnuté mezi příslušnými orgány.
Článek 32
Přeprava odpadů určených k využití
1. Dochází-li k přepravě odpadů v rámci Společenství s tranzitem přes jednu nebo více třetích zemí, na které se nevztahuje rozhodnutí OECD a jsou-li odpady určeny k využití, použije se článek 31.
2. Dochází-li k přepravě odpadů v rámci Společenství, včetně přepravy mezi místy v témže členském státě, s tranzitem přes jednu nebo více třetích zemí, na které se vztahuje rozhodnutí OECD, a jsou-li odpady určeny k využití, může být souhlas uvedený v článku 9 tichý, a pokud nebyly vzneseny námitky nebo uloženy podmínky, může být přeprava zahájena 30 dnů ode dne předání potvrzení o přijetí příslušným orgánem místa určení podle článku 8.
HLAVA III
PŘEPRAVA VÝHRADNĚ V RÁMCI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 33
Použití tohoto nařízení na přepravy výhradně v rámci členských států
1. Členské státy zavedou vhodný systém pro dozor nad přepravami odpadů výhradně v jejich jurisdikci a pro jejich kontrolu. Tento systém zohlední nutnost souladu se systémem Společenství, zavedeným hlavami II a VII.
2. Členské státy uvědomí Komisi o svých systémech pro dozor nad přepravami odpadů a pro jejich kontrolu. Komise o nich uvědomí ostatní členské státy.
3. Členské státy mohou v rámci své jurisdikce uplatnit systém stanovený v hlavách II a VII.
HLAVA IV
VÝVOZ ZE SPOLEČENSTVÍ DO TŘETÍCH ZEMÍ
KAPITOLA 1
Vývoz odpadů určených k odstranění
Článek 34
Zákaz vývozu s výjimkou do zemí ESVO
1. Veškerý vývoz odpadů určených k odstranění se zakazuje.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nevztahuje na vývoz odpadů určených k odstranění v zemích ESVO, které jsou rovněž smluvními stranami Basilejské úmluvy.
3. Vývoz odpadů určených k odstranění do některé země ESVO, která je smluvní stranou Basilejské úmluvy, se však rovněž zakazuje,
a)
jestliže země ESVO dovoz takových odpadů zakáže nebo
b)
jestliže se příslušný orgán místa odeslání může důvodně domnívat, že s odpadem nebude v dotyčné zemi určení nakládáno způsobem šetrným k životnímu prostředí podle článku 49.
4. Tímto ustanovením nejsou dotčeny povinnosti převzít odpady zpět podle článků 22 a 24.
Článek 35
Postupy při vývozu do zemí ESVO
1. Pokud se ze Společenství vyváží odpad určený k odstranění v zemích ESVO, které jsou smluvními stranami Basilejské úmluvy, použijí se přiměřeně ustanovení hlavy II s úpravami a doplněními uvedenými v odstavcích 2 a 3.
2. Použijí se tyto úpravy:
a)
příslušný orgán pro tranzit mimo Společenství má 60 dnů od předání svého potvrzení o přijetí oznámení na to, aby požádal o doplňující informace k oznámené přepravě, poskytl tichý souhlas, pokud se dotyčná země rozhodla nevyžadovat předchozí písemný souhlas a informovala o tom ostatní smluvní strany podle čl. 6 odst. 4 Basilejské úmluvy, nebo udělil písemný souhlas s podmínkami nebo bez nich, a
b)
příslušný orgán místa odeslání ve Společenství vydá rozhodnutí o souhlasu s přepravou podle článku 9 až poté, kdy obdrží písemný souhlas od příslušného orgánu místa určení a případně tichý nebo písemný souhlas od příslušného orgánu pro tranzit mimo Společenství, a to nejdříve 61 dnů od předání potvrzení o přijetí příslušným orgánem pro tranzit. Příslušný orgán místa odeslání může vydat rozhodnutí před uplynutím 61denní lhůty, pokud obdržel písemný souhlas ostatních dotčených příslušných orgánů.
3. Použijí se tato doplňující ustanovení:
a)
příslušný orgán pro tranzit ve Společenství potvrdí oznamovateli přijetí oznámení;
b)
příslušné orgány místa odeslání a případně pro tranzit ve Společenství zašlou orazítkovanou kopii svých rozhodnutí o souhlasu s přepravou celnímu úřadu vývozu a celnímu úřadu výstupu ze Společenství;
c)
dopravce předá kopii průvodního dokladu celnímu úřadu vývozu a celnímu úřadu výstupu ze Společenství;
d)
jakmile odpad opustí Společenství, zašle celní úřad výstupu ze Společenství orazítkovanou kopii průvodního dokladu příslušnému orgánu místa odeslání ve Společenství, ve které uvede, že odpad opustil Společenství;
e)
pokud příslušný orgán místa odeslání ve Společenství neobdrží do 42 dnů poté, co odpad opustil Společenství, informace od zařízení o převzetí odpadu, informuje neprodleně příslušný orgán místa určení a
f)
smlouva uvedená v čl. 4 bodu 4 druhém pododstavci a v článku 5 stanoví, že:
i)
pokud zařízení vydá nesprávné potvrzení o odstranění, jehož následkem je uvolněna finanční záruka, příjemce nese náklady vzniklé z povinnosti vrátit odpady do oblasti jurisdikce příslušného orgánu místa odeslání a z jejich využití nebo odstranění způsobem šetrným k životnímu prostředí,
ii)
do tří dnů od převzetí odpadů určených k odstranění zašle zařízení oznamovateli a dotčeným příslušným orgánům podepsané kopie vyplněného průvodního dokladu, kromě potvrzení o odstranění odpadu uvedeného v bodě iii), a
iii)
co nejdříve, avšak nejdéle do 30 dnů od dokončení odstranění, a nejpozději do jednoho kalendářního roku od převzetí odpadů zařízení na svou odpovědnost potvrdí, že odstranění bylo dokončeno, a zašle oznamovateli a dotčeným příslušným orgánům podepsané kopie průvodního dokladu, které obsahují toto potvrzení.
4. Přeprava může být provedena, pouze pokud:
a)
oznamovatel obdržel písemný souhlas od příslušných orgánů místa odeslání, místa určení a případně pro tranzit mimo Společenství a pokud jsou splněny stanovené podmínky;
b)
byla uzavřena smlouva mezi oznamovatelem a příjemcem, která je účinná, jak je požadováno podle čl. 4 druhého pododstavce bodu 4 a článku 5;
c)
byla poskytnuta finanční záruka nebo odpovídající pojištění, které jsou účinné, jak je požadováno podle čl. 4 druhého pododstavce bodu 5 a článku 6;
d)
je zajištěno nakládání s odpady způsobem šetrným k životnímu prostředí podle článku 49.
5. Pokud se odpad vyváží, musí být určen k odstranění v zařízení, které je v zemi určení provozováno nebo jehož provozování je povoleno podle platného vnitrostátního práva.
6. Pokud celní úřad vývozu nebo celní úřad výstupu ze Společenství odhalí nedovolenou přepravu, informuje neprodleně příslušný orgán v zemi celního úřadu, který:
a)
informuje neprodleně příslušný orgán místa odeslání ve Společenství a
b)
zajistí zadržení odpadu, dokud příslušný orgán místa odeslání nerozhodne jinak a neoznámí toto rozhodnutí písemně příslušnému orgánu v zemi celního úřadu, ve které je odpad zadržen.
KAPITOLA 2
Vývoz odpadů určených k využití
Oddíl 1
Vývoz do zemí, na které se nevztahuje rozhodnutí OECD
Článek 36
Zákaz vývozu
1. Vývoz ze Společenství těchto odpadů určených k využití v zemích, na které se nevztahuje rozhodnutí OECD, se zakazuje:
a)
nebezpečné odpady uvedené v příloze V;
b)
odpady uvedené v příloze V části 3;
c)
nebezpečné odpady nezařazené pod jednu položku v příloze V;
d)
směsi nebezpečných odpadů a směsi nebezpečných a nikoliv nebezpečných odpadů nezařazených pod jednu položku v příloze V;
e)
odpady, které země určení oznámila jako nebezpečné podle článku 3 Basilejské úmluvy;
f)
odpady, jejichž dovoz země určení zakázala, nebo
g)
odpady, u nichž se příslušný orgán místa odeslání může důvodně domnívat, že s nimi nebude v dotyčné zemi určení nakládáno způsobem šetrným k životnímu prostředí podle článku 49.
2. Tímto ustanovením nejsou dotčeny povinnosti převzít odpady zpět podle článků 22 a 24.
3. Členské státy mohou ve výjimečných případech na základě dokladů předložených oznamovatelem stanovit, že určitý nebezpečný odpad uvedený v příloze V je vyloučen ze zákazu vývozu, pokud nevykazuje vlastnosti uvedené v příloze III směrnice 91/689/EHS, přičemž se s ohledem na vlastnosti H3 až H8, H10 a H11 vymezené v uvedené příloze přihlédne k mezním hodnotám stanoveným v rozhodnutí Komise 2000/532/ES ze dne 3. května 2000, kterým se nahrazuje rozhodnutí 94/3/ES, kterým se stanoví seznam odpadů podle čl. 1 písm. a) směrnice Rady 75/442/EHS o odpadech, a rozhodnutí Rady 94/904/ES, kterým se stanoví seznam nebezpečných odpadů ve smyslu čl. 1 odst. 4 směrnice Rady 91/689/EHS o nebezpečných odpadech (21).
4. Skutečnost, že odpad není uveden jako nebezpečný odpad v příloze V nebo je uveden v příloze V části 1 seznamu B, nevylučuje možnost charakterizovat ve výjimečných případech takovýto odpad jako nebezpečný odpad, na který se tedy vztahuje zákaz vývozu, pokud vykazuje některé z vlastností uvedených v příloze III směrnice 91/689/EHS, přičemž se s ohledem na vlastnosti H3 až H8, H10 a H11 vymezené v uvedené příloze přihlédne k mezním hodnotám stanoveným v rozhodnutí Komise 2000/532/ES, jak je stanoveno v čl. 1 odst. 4 druhé odrážce směrnice 91/689/EHS a v úvodním odstavci přílohy III tohoto nařízení.
5. V případech uvedených v odstavcích 3 a 4 dotčený členský stát informuje předpokládanou zemi určení před vydáním rozhodnutí. Do konce každého kalendářního roku oznámí členské státy tyto případy Komisi. Komise předá tyto informace všem členským státům a sekretariátu Basilejské úmluvy. Na základě poskytnutých informací může Komise uvést připomínky a případně v souladu s článkem 58 upravit přílohu V.
Článek 37
Postupy při vývozu odpadů uvedených v příloze III nebo IIIA
1. V případě odpadů uvedených v příloze III nebo IIIA, jejichž vývoz není podle článku 36 zakázán, zašle Komise ve lhůtě 20 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost každé zemi, na kterou se nevztahuje rozhodnutí OECD, písemnou žádost o:
i)
písemné potvrzení, že odpady je možno vyvážet ze Společenství k využití v této zemi, a
ii)
uvedení případného kontrolního postupu, který bude země určení uplatňovat.
Země, na které se nevztahuje rozhodnutí OECD, mají tyto možnosti:
a)
zákaz nebo
b)
postup předchozího písemného oznámení a souhlasu podle článku 35 nebo
c)
žádnou kontrolu v zemi určení.
2. Přede dnem použitelnosti tohoto nařízení Komise přijme nařízení, které vezme v úvahu všechny odpovědi obdržené podle odstavce 1, a informuje výbor zřízený podle článku 18 směrnice 2006/12/ES.
Pokud země nevydala potvrzení podle odstavce 1 nebo pokud z nějakého důvodu země nebyla kontaktována, použije se odst. 1 písm. b).
Přijaté nařízení Komise pravidelně aktualizuje.
3. Pokud země ve své odpovědi uvede, že určité přepravy odpadů nepodléhají kontrole, použije se na tyto přepravy přiměřeně článek 18.
4. Pokud se odpad vyváží, musí být určen k využití v zařízení, které je v zemi určení provozováno nebo jehož provozování je povoleno podle platného vnitrostátního práva.
5. V případě přepravy odpadů nezařazených pod jednu položku v příloze III nebo přepravy směsí odpadů nezařazených pod jednu položku v příloze III nebo IIIA nebo přepravy odpadů zařazených do přílohy IIIB a pokud není vývoz zakázán podle článku 36, použije se odst. 1 písm. b) tohoto článku.
Oddíl 2
Vývoz do zemí, na které se vztahuje rozhodnutí OECD
Článek 38
Vývoz odpadů uvedených v přílohách III, IIIA, IIIB, IV a IVA
1. Pokud se ze Společenství vyváží odpady uvedené v příloze III, IIIA, IIIB, IV a IVA nebo odpady či směsi odpadů nezařazené do jedné položky v příloze III, IV nebo IVA a jsou určeny k využití v zemích, na které se vztahuje rozhodnutí OECD, a to též s tranzitem přes země, na které se vztahuje rozhodnutí OECD, použijí se přiměřeně ustanovení hlavy II s úpravami a doplněními uvedenými v odstavcích 2, 3 a 5.
2. Použijí se tyto úpravy:
a)
směsi odpadů uvedených v příloze IIIA, určené pro předběžné postupy, podléhají postupu předchozího písemného oznámení a souhlasu, pokud se případné následné předběžné nebo jiné než předběžné využití nebo odstranění má uskutečnit v zemi, na kterou se rozhodnutí OECD nevztahuje;
b)
odpady uvedené v příloze IIIB podléhají postupu předchozího písemného oznámení a souhlasu;
c)
souhlas vyžadovaný podle článku 9 může příslušný orgán místa určení mimo Společenství udělit ve formě tichého souhlasu.
3. Pokud jde o vývoz odpadů uvedených v přílohách IV a IVA, použijí se tato doplňující ustanovení:
a)
příslušné orgány místa odeslání a případně pro tranzit ve Společenství zašlou orazítkovanou kopii svých rozhodnutí o souhlasu s přepravou celnímu úřadu vývozu a celnímu úřadu výstupu ze Společenství;
b)
dopravce předá kopii průvodního dokladu celnímu úřadu vývozu a celnímu úřadu výstupu ze Společenství;
c)
jakmile odpad opustí území Společenství, celní úřad výstupu ze Společenství zašle orazítkovanou kopii průvodního dokladu příslušnému orgánu místa odeslání ve Společenství, ve které uvede, že odpad opustil Společenství;
d)
pokud příslušný orgán místa odeslání ve Společenství neobdrží do 42 dnů poté, kdy odpad opustil Společenství, informace od zařízení o převzetí odpadu, informuje neprodleně příslušný orgán místa určení a
e)
smlouva uvedená v čl. 4 bodu 4 druhém pododstavci a v článku 5 stanoví, že:
i)
pokud zařízení vydá nesprávné potvrzení o využití, jehož následkem je uvolněna finanční záruka, nese příjemce náklady vzniklé z povinnosti vrátit odpady do oblasti jurisdikce příslušného orgánu místa odeslání a z jejich využití nebo odstranění způsobem šetrným k životnímu prostředí,
ii)
do tří dnů od převzetí odpadů určených k využití zašle zařízení oznamovateli a dotčeným příslušným orgánům podepsané kopie vyplněného průvodního dokladu kromě potvrzení o využití odpadu uvedeného v bodu iii) a
iii)
co nejdříve, avšak nejdéle do 30 dnů od dokončení využití, a nejpozději do jednoho kalendářního roku po převzetí odpadů zařízení na svou odpovědnost potvrdí, že bylo dokončeno využití, a zašle oznamovateli a dotčeným příslušným orgánům podepsané kopie průvodního dokladu, které obsahují toto potvrzení.
4. Přeprava může být provedena, pouze pokud:
a)
oznamovatel obdržel písemný souhlas od příslušných orgánů místa odeslání, místa určení a případně pro tranzit nebo příslušné orgány místa určení a pro tranzit mimo Společenství udělily tichý souhlas nebo lze takovýto souhlas předpokládat a pokud jsou splněny stanovené podmínky;
b)
jsou dodržena ustanovení čl. 35 odst. 4 písm. b), c) a d).
5. Pokud se vývoz podle odstavce 1 odpadů uvedených v přílohách IV a IVA uskutečňuje s tranzitem přes zemi, na kterou se nevztahuje rozhodnutí OECD, použijí se tyto úpravy:
a)
příslušný orgán pro tranzit země, na kterou se nevztahuje rozhodnutí OECD, má 60 dnů od předání svého potvrzení o přijetí oznámení na to, aby požádal o doplňující informace k oznámené přepravě, poskytl tichý souhlas, pokud se dotyčná země rozhodla nevyžadovat předchozí písemný souhlas a informovala o tom ostatní smluvní strany podle čl. 6 odst. 4 Basilejské úmluvy, nebo vydal písemný souhlas s podmínkami nebo bez nich;
b)
příslušný orgán místa odeslání ve Společenství vydá rozhodnutí o souhlasu s přepravou podle článku 9 až poté, kdy obdržel tichý nebo písemný souhlas od příslušného orgánu pro tranzit země, na kterou se nevztahuje rozhodnutí OECD, a to nejdříve 61 dnů od předání potvrzení o přijetí příslušným orgánem pro tranzit. Příslušný orgán místa odeslání může vydat rozhodnutí před uplynutím 61denní lhůty, pokud obdržel písemný souhlas ostatních dotčených příslušných orgánů.
6. Pokud se odpad vyváží, musí být určen k využití v zařízení, které je v zemi určení provozováno nebo jehož provozování je povoleno podle platného vnitrostátního práva.
7. Pokud celní úřad vývozu nebo celní úřad výstupu ze Společenství odhalí nedovolenou přepravu, informuje neprodleně příslušný orgán v zemi celního úřadu, který:
a)
informuje neprodleně příslušný orgán místa odeslání ve Společenství a
b)
zajistí zadržení odpadu, dokud příslušný orgán místa odeslání nerozhodne jinak a neoznámí toto rozhodnutí písemně příslušnému orgánu v zemi celního úřadu, ve které je odpad zadržen.
KAPITOLA 3
Obecná ustanovení
Článek 39
Vývoz do Antarktidy
Vývoz odpadů ze Společenství do Antarktidy se zakazuje.
Článek 40
Vývoz do zámořských zemí a území
1. Vývoz odpadů určených k odstranění v zámořských zemích nebo územích ze Společenství se zakazuje.
2. Pokud jde o vývoz odpadů určených k využití v zámořských zemích nebo územích, použije se obdobně zákaz uvedený v článku 36.
3. Pokud jde o vývoz odpadů určených k využití v zámořských zemích a územích, na které se nevztahuje zákaz uvedený v odstavci 2, použijí se obdobně ustanovení hlavy II.
HLAVA V
DOVOZ DO SPOLEČENSTVÍ ZE TŘETÍCH ZEMÍ
KAPITOLA 1
Dovoz odpadů určených k odstranění
Článek 41
Zákaz dovozu s výjimkou ze zemí, které jsou smluvní stranou Basilejské úmluvy, nebo zemí, s nimiž byla uzavřena dohoda, nebo z jiných oblastí v případě krize nebo války
1. Dovoz odpadů určených k odstranění do Společenství se zakazuje s výjimkou dovozu:
a)
ze zemí, které jsou smluvními stranami Basilejské úmluvy, nebo
b)
z jiných zemí, se kterými Společenství nebo Společenství a jeho členské státy uzavřely v souladu s článkem 11 Basilejské úmluvy dvoustranné nebo mnohostranné dohody nebo ujednání, které jsou slučitelné s právními předpisy Společenství, nebo
c)
z jiných zemí, se kterými jednotlivé členské státy uzavřely dvoustranné dohody nebo ujednání v souladu s odstavcem 2, nebo
d)
z jiných oblastí v případech, kdy z výjimečných důvodů během krize nebo války nebo během operací k nastolení nebo udržení míru nelze uzavřít dvoustranné dohody nebo ujednání podle písmen b) nebo c) nebo pokud příslušný orgán v zemi odeslání nebyl určen nebo nemůže jednat.
2. Ve výjimečných případech mohou jednotlivé členské státy uzavřít dvoustranné dohody a ujednání o odstranění určitých odpadů v těchto členských státech, pokud by v zemi odeslání nebylo s těmito odpady nakládáno způsobem šetrným k životnímu prostředí podle článku 49.
Tyto dohody a ujednání musí být slučitelné s právními předpisy Společenství a článkem 11 Basilejské úmluvy.
Tyto dohody a ujednání zaručí, že odstraňování proběhne ve schváleném zařízení a že přitom budou dodrženy požadavky na nakládání způsobem šetrným k životnímu prostředí.
Tyto dohody a ujednání rovněž zaručí, že odpad vznikl v zemi odeslání a že odstranění bude provedeno výhradně v členském státu, který dohodu nebo ujednání uzavřel.
Tyto dohody a ujednání se před uzavřením oznámí Komisi. V mimořádných situacích však mohou být oznámeny do jednoho měsíce po uzavření.
3. Dvoustranné nebo mnohostranné dohody nebo ujednání uzavřené podle odst. 1 písm. b) a c) jsou založeny na procedurálních požadavcích článku 42.
4. Od zemí uvedených v odst. 1 písm. a), b) a c) se vyžaduje, aby příslušnému orgánu členského státu určení předem předložily řádně odůvodněnou žádost založenou na skutečnosti, že nemají a nemohou přiměřeným způsobem získat technickou kapacitu a nezbytná zařízení pro odstranění odpadů způsobem šetrným k životnímu prostředí.
Článek 42
Procedurální požadavky při dovozu ze zemí, které jsou smluvní stranou Basilejské úmluvy, nebo z jiných oblastí v případě krize nebo války
1. Pokud se do Společenství dováží odpad určený k odstranění ze zemí, které jsou smluvní stranou Basilejské úmluvy, použijí se přiměřeně ustanovení hlavy II s úpravami a doplněními uvedenými v odstavcích 2 a 3.
2. Použijí se tyto úpravy:
a)
příslušný orgán pro tranzit mimo Společenství má 60 dnů od předání svého potvrzení o přijetí oznámení na to, aby požádal o doplňující informace k oznámené přepravě, poskytl tichý souhlas, pokud se dotyčná země rozhodla nevyžadovat předchozí písemný souhlas a informovala o tom ostatní smluvní strany podle čl. 6 odst. 4 Basilejské úmluvy, nebo vydal písemný souhlas s podmínkami nebo bez nich;
b)
v případech uvedených v čl. 41 odst. 1 písm. d), které se týkají krize, války nebo operací k nastolení nebo udržení míru, se nevyžaduje souhlas příslušných orgánů místa odeslání.
3. Použijí se tato doplňující ustanovení:
a)
příslušný orgán pro tranzit ve Společenství potvrdí oznamovateli přijetí oznámení a kopie zašle dotčeným příslušným orgánům;
b)
příslušné orgány místa určení a případně pro tranzit ve Společenství zašlou orazítkovanou kopii svých rozhodnutí o souhlasu s přepravou celnímu úřadu vstupu do Společenství;
c)
dopravce předá kopii průvodního dokladu celnímu úřadu vstupu do Společenství a
d)
po vyřízení nezbytných celních formalit zašle celní úřad vstupu do Společenství orazítkovanou kopii průvodního dokladu příslušným orgánům místa určení a pro tranzit ve Společenství, ve které uvede, že odpad vstoupil do Společenství.
4. Přeprava může být provedena, pouze pokud:
a)
oznamovatel obdržel písemný souhlas od příslušných orgánů místa odeslání, místa určení a případně pro tranzit a pokud jsou splněny stanovené podmínky;
b)
byla uzavřena smlouva mezi oznamovatelem a příjemcem, která je účinná, jak je požadováno podle čl. 4 druhého pododstavce bodu 4 a článku 5;
c)
byla poskytnuta finanční záruka nebo odpovídající pojištění, které jsou účinné, jak je požadováno podle čl. 4 druhého pododstavce bodu 5 a článku 6, a
d)
je zajištěno nakládání způsobem šetrným k životnímu prostředí podle článku 49.
5. Pokud celní úřad vstupu do Společenství odhalí nedovolenou přepravu, informuje neprodleně příslušný orgán v zemi celního úřadu, který:
a)
informuje neprodleně příslušný orgán místa určení ve Společenství, který informuje příslušný orgán místa odeslání mimo Společenství, a
b)
zajistí zadržení odpadu, dokud příslušný orgán místa odeslání mimo Společenství nerozhodne jinak a neoznámí toto rozhodnutí písemně příslušnému orgánu v zemi celního úřadu, ve které je odpad zadržen.
KAPITOLA 2
Dovoz odpadů k využití
Článek 43
Zákaz dovozu s výjimkou ze zemí, na které se vztahuje rozhodnutí OECD nebo které jsou smluvní stranou Basilejské úmluvy, nebo zemí, s nimiž byla uzavřena dohoda, nebo z jiných oblastí v případě krize nebo války
1. Veškerý dovoz odpadů určených k využití do Společenství se zakazuje, s výjimkou dovozu:
a)
ze zemí, na které se vztahuje rozhodnutí OECD, nebo
b)
z jiných zemí, které jsou smluvními stranami Basilejské úmluvy, nebo
c)
z jiných zemí, se kterými Společenství nebo Společenství a jeho členské státy uzavřely v souladu s článkem 11 Basilejské úmluvy dvoustranné nebo mnohostranné dohody nebo ujednání, které jsou slučitelné s právními předpisy Společenství, nebo
d)
z jiných zemí, se kterými jednotlivé členské státy uzavřely dvoustranné dohody nebo ujednání podle odstavce 2, nebo
e)
z jiných oblastí v případech, kdy z výjimečných důvodů během krize, války nebo během operací k nastolení nebo udržení míru nelze uzavřít dvoustranné dohody nebo ujednání podle písmen b) nebo c) nebo pokud příslušný orgán v zemi odeslání nebyl určen nebo nemůže jednat.
2. Ve výjimečných případech mohou jednotlivé členské státy uzavřít dvoustranné dohody nebo ujednání o využití určitých odpadů v těchto členských státech, pokud by v zemi odeslání nebylo s těmito odpady nakládáno způsobem šetrným k životnímu prostředí podle článku 49.
V těchto případech se použije čl. 41 odst. 2.
3. Dvoustranné nebo mnohostranné dohody a ujednání uzavřené podle odst. 1 písm. c) a d) jsou založeny na procedurálních požadavcích článku 42, pokud to může být významné.
Článek 44
Procedurální požadavky při dovozu ze zemí, na které se vztahuje rozhodnutí OECD, nebo z jiných oblastí v případě krize nebo války
1. Pokud se do Společenství dováží odpad určený k využití ze zemí, na které se vztahuje rozhodnutí OECD, použijí se přiměřeně ustanovení hlavy II s úpravami a doplněními uvedenými v odstavcích 2 a 3.
2. Použijí se tyto úpravy:
a)
souhlas vyžadovaný podle článku 9 může příslušný orgán místa odeslání mimo Společenství udělit ve formě tichého souhlasu;
b)
předchozí písemné oznámení podle článku 4 může podat oznamovatel a
c)
v případech uvedených v čl. 43 odst. 1 písm. e), které se týkají krize, války nebo operací k nastolení nebo udržení míru, se nevyžaduje souhlas příslušných orgánů místa odeslání.
3. Kromě toho musí být dodržena ustanovení čl. 42 odst. 3 písm. b), c) a d).
4. Přeprava může být provedena, pouze pokud:
a)
oznamovatel obdržel písemný souhlas od příslušných orgánů místa odeslání, místa určení a případně pro tranzit nebo pokud byl udělen tichý souhlas příslušného orgánu místa odeslání mimo Společenství nebo jej lze předpokládat a pokud jsou splněny stanovené podmínky;
b)
byla uzavřena smlouva mezi oznamovatelem a příjemcem, která je účinná, jak je požadováno podle čl. 4 druhého pododstavce bodu 4 a článku 5;
c)
byla poskytnuta finanční záruka nebo odpovídající pojištění, které jsou účinné, jak je požadováno podle čl. 4 druhého pododstavce bodu 5 a článku 6;
d)
je zajištěno nakládání způsobem šetrným k životnímu prostředí podle článku 49.
5. Pokud celní úřad vstupu do Společenství odhalí nedovolenou přepravu, informuje neprodleně příslušný orgán v zemi celního úřadu, který:
a)
informuje neprodleně příslušný orgán místa určení ve Společenství, který informuje příslušný orgán místa odeslání mimo Společenství, a
b)
zajistí zadržení odpadu, dokud příslušný orgán místa odeslání mimo Společenství nerozhodne jinak a neoznámí toto rozhodnutí písemně příslušnému orgánu v zemi celního úřadu, ve které je odpad zadržen.
Článek 45
Procedurální požadavky při dovozu ze zemí, na které se nevztahuje rozhodnutí OECD a které jsou smluvní stranou Basilejské úmluvy, nebo z jiných oblastí v případě krize nebo války
Pokud se odpad určený k využití dováží do Společenství:
a)
ze země, na kterou se nevztahuje rozhodnutí OECD, nebo
b)
přes zemi, na kterou se nevztahuje rozhodnutí OECD a která je zároveň smluvní stranou Basilejské úmluvy,
použije se obdobně článek 42.
KAPITOLA 3
Obecná ustanovení
Článek 46
Dovoz ze zámořských zemí nebo území
1. Pokud se do Společenství dováží odpad ze zámořských zemí nebo území, použije se obdobně hlava II.
2. Zámořské země a území a členské státy, se kterými jsou spojeny, mohou na přepravu ze zámořské země a území do daného členského státu použít vnitrostátní postupy.
3. Členské státy, které uplatňují odstavec 2, oznámí Komisi používané vnitrostátní postupy.
HLAVA VI
TRANZIT PŘES SPOLEČENSTVÍ ZE TŘETÍCH ZEMÍ A DO TŘETÍCH ZEMÍ
KAPITOLA 1
Tranzit odpadů určených k odstranění
Článek 47
Tranzit odpadů určených k odstranění přes Společenství
Pokud jsou odpady určené k odstranění přepravovány přes členské státy ze třetích zemí a do třetích zemí, použije se obdobně článek 42 s těmito úpravami a doplněními:
a)
první a poslední příslušný orgán pro tranzit ve Společenství zašle případně orazítkovanou kopii rozhodnutí o souhlasu s přepravou, nebo pokud udělil tichý souhlas, kopii potvrzení o přijetí podle čl. 42 odst. 3 písm. a) celním úřadům vstupu do Společenství a výstupu ze Společenství, a
b)
jakmile odpad opustí Společenství, zašle celní úřad výstupu ze Společenství orazítkovanou kopii průvodního dokladu příslušným orgánům pro tranzit ve Společenství, ve které uvede, že odpad opustil Společenství.
KAPITOLA 2
Tranzit odpadů určených k využití
Článek 48
Tranzit odpadů určených k využití přes Společenství
1. Pokud jsou odpady určené k využití přepravovány přes členské státy ze země a do země, na které se nevztahuje rozhodnutí OECD, použije se obdobně článek 47.
2. Pokud jsou odpady určené k využití přepravovány přes členské státy ze země a do země, na které se vztahuje rozhodnutí OECD, použije se obdobně článek 44 s těmito úpravami a doplněními:
a)
první a poslední příslušný orgán pro tranzit ve Společenství zašle případně orazítkovanou kopii rozhodnutí o souhlasu s přepravou, nebo pokud udělil tichý souhlas, kopii potvrzení o přijetí podle čl. 42 odst. 3 písm. a) celním úřadům vstupu do Společenství a výstupu ze Společenství, a
b)
jakmile odpad opustí Společenství, zašle celní úřad výstupu ze Společenství orazítkovanou kopii průvodního dokladu příslušnému orgánu či orgánům pro tranzit ve Společenství, ve které uvede, že odpad opustil Společenství.
3. Pokud se odpad určený k využití přepravuje přes členské státy ze země, na kterou se nevztahuje rozhodnutí OECD, do země, na kterou se rozhodnutí OECD vztahuje, nebo naopak, použije se odstavec 1 na zemi, na kterou se rozhodnutí OECD nevztahuje, a odstavec 2 na zemi, na kterou se rozhodnutí OECD vztahuje.
HLAVA VII
JINÁ USTANOVENÍ
KAPITOLA 1
Doplňkové povinnosti
Článek 49
Ochrana životního prostředí
1. Původce, oznamovatel nebo jiné podniky, které se podílejí na přepravě odpadů nebo na jejich využití či odstranění, podniknou všechny nezbytné krok pro zajištění toho, že je s jimi přepravovanými odpady během celé doby přepravy a během jejich využívání a odstraňování nakládáno tak, aby nebylo ohroženo lidské zdraví, a způsobem šetrným k životnímu prostředí. Pokud se přeprava uskutečňuje ve Společenství, musí být zejména dodrženy požadavky článku 4 směrnice 2006/12/ES a ostatních právních předpisů Společenství o odpadech.
2. V případě vývozu ze Společenství příslušný orgán místa odeslání ve Společenství:
a)
stanoví a snaží se zajistit, aby se v třetí zemi určení nakládalo s veškerými vyváženými odpady během celé doby přepravy, včetně využívání podle článků 36 a 38 nebo odstraňování podle článku 34, způsobem šetrným k životnímu prostředí;
b)
zakáže vývoz odpadů do třetích zemí, pokud se může důvodně domnívat, že s odpadem nebude nakládáno podle požadavků písmene a).
Nakládání způsobem šetrným k životnímu prostředí při daném využívání nebo odstraňování lze mimo jiné předpokládat, pokud může oznamovatel nebo příslušný orgán v zemi určení prokázat, že zařízení, které přebírá odpad, bude provozováno v souladu s normami na ochranu lidského zdraví a životního prostředí, které všeobecně odpovídají normám stanoveným v právních předpisech Společenství.
Tímto předpokladem však není dotčeno celkové posouzení nakládání způsobem šetrným k životnímu prostředí během celé doby přepravy, včetně využívání nebo odstraňování v třetí zemi určení.
Jako vodítko pro nakládání s odpady způsobem šetrným k životnímu prostředí lze použít pokyny uvedené v příloze VIII.
3. V případě dovozů do Společenství příslušný orgán místa určení ve Společenství:
a)
stanoví a přijme opatření pro zajištění toho, že je s veškerými odpady přepravovanými do oblasti jeho jurisdikce během celé doby přepravy včetně jejich využívání nebo odstraňování v zemi určení nakládáno tak, aby nebylo ohroženo lidské zdraví a bez použití postupů nebo metod, které by mohly poškodit životní prostředí, a v souladu s článkem 4 směrnice 2006/12/ES a s ostatními právními předpisy Společenství o odpadech;
b)
zakáže dovoz odpadů z třetích zemí, pokud se může důvodně domnívat, že s odpadem nebude nakládáno podle požadavků písmene a).
Článek 50
Prosazování v členských státech
1. Členské státy stanoví předpisy pro sankce použitelné v případě porušení tohoto nařízení a přijmou všechna opatření nezbytná k zajištění jejich provádění. Stanovené sankce musejí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí Komisi své vnitrostátní právní předpisy týkající se předcházení nedovoleným přepravám odpadů, jejich odhalování a sankcí za takové přepravy.
2. Prostřednictvím opatření k prosazování tohoto nařízení členské státy mimo jiné stanoví kontroly zařízení a podniků v souladu s článkem 13 směrnice 2006/12/ES a namátkové kontroly přeprav odpadů nebo souvisejícího využívání nebo odstraňování.
3. Kontroly přeprav mohou být prováděny zejména:
a)
na místě vzniku za účasti původce, držitele nebo oznamovatele;
b)
na místě určení za účasti příjemce nebo zařízení;
c)
na hranicích Společenství nebo
d)
během přepravy uvnitř Společenství.
4. Kontroly přeprav zahrnují prohlídku dokladů, potvrzení totožnosti a případně i fyzickou kontrolu odpadů.
5. Členské státy navzájem dvoustranně nebo mnohostranně spolupracují, aby usnadnily předcházení nedovoleným přepravám a jejich odhalování.
6. Členské státy určí stálé zaměstnance odpovědné za spolupráci podle odstavce 5 a těžiště fyzických kontrol podle odstavce 4. Informaci zašlou Komisi, která předá jejich soupis kontaktním subjektům uvedeným v článku 54.
7. Na žádost jiného členského státu může členský stát přijmout donucovací opatření vůči osobám podezřelým z účasti na nedovolené přepravě odpadů, které se nacházejí v tomto členském státě.
Článek 51
Zprávy podávané členskými státy
1. Před koncem každého kalendářního roku zašlou členské státy Komisi kopii zprávy za předchozí kalendářní rok, kterou podle čl. 13 odst. 3 Basilejské úmluvy vypracovaly a zaslaly sekretariátu Basilejské úmluvy.
2. Před koncem každého kalendářního roku vypracují členské státy rovněž zprávu za předchozí rok na základě doplňujícího dotazníku v příloze IX a zašlou ji Komisi.
3. Zprávy vypracované členskými státy podle odstavců 1 a 2 se Komisi zasílají v elektronické podobě.
4. Komise na základě těchto zpráv vypracuje každé tři roky zprávu o provádění tohoto nařízení Společenstvím a jeho členskými státy.
Článek 52
Mezinárodní spolupráce
Členské státy, je-li to vhodné a nezbytné, ve spojení s Komisí spolupracují s ostatními smluvními stranami Basilejské úmluvy a s mezistátními organizacemi, mimo jiné prostřednictvím výměny nebo sdílení informací, podpory technologií šetrných k životnímu prostředí a vypracovávání pravidel osvědčené praxe.
Článek 53
Určení příslušných orgánů
Členské státy určí příslušný orgán nebo orgány odpovědné za provádění tohoto nařízení. Každý členský stát určí pouze jeden příslušný orgán pro tranzit.
Článek 54
Určení kontaktních subjektů
Členské státy a Komise určí každý jeden nebo více kontaktních subjektů, které odpovídají za informování a poskytování poradenství osobám a podnikům požadujícím informace. Kontaktní subjekt Komise postoupí kontaktním subjektům členských států jakékoli otázky, které mu byly položeny a které se jich týkají, a naopak.
Článek 55
Určení celních úřadů vstupu do Společenství a výstupu ze Společenství
Členské státy mohou určit zvláštní celní úřady na vstupu do Společenství a výstupu ze Společenství pro přepravy odpadů, které vstupují do Společenství nebo z něj vystupují. Jestliže se členský stát rozhodne určit tyto celní úřady, nelze pro žádnou přepravu odpadů použít pro účely vstupu do Společenství nebo výstupu z něj žádný jiný hraniční přechod v tomto členském státu.
Článek 56
Oznámení určení a s ním související údaje
1. Členské státy oznámí Komisi určení:
a)
příslušných orgánů podle článku 53;
b)
kontaktních subjektů podle článku 54 a
c)
případně celních úřadů vstupu do Společenství a výstupu ze Společenství podle článku 55.
2. Ve vztahu k těmto určením sdělí členské státy Komisi tyto údaje:
a)
názvy;
b)
poštovní adresy;
c)
elektronické adresy;
d)
telefonní čísla;
e)
faxová čísla a
f)
jazyky přijatelné pro příslušné orgány.
3. Členské státy neprodleně Komisi oznámí veškeré změny těchto údajů.
4. Tyto údaje, jakož i všechny jejich změny, se předávají Komisi v elektronické podobě a v případě potřeby rovněž v listinné podobě.
5. Komise zveřejní seznamy určených příslušných orgánů, kontaktních subjektů a celních úřadů vstupu do Společenství a výstupu ze Společenství na své internetové stránce a tyto seznamy případně aktualizuje.
KAPITOLA 2
Jiná ustanovení
Článek 57
Zasedání kontaktních subjektů
Komise na žádost členských států nebo v jiných vhodných případech pravidelně pořádá zasedání kontaktních subjektů, aby posoudila otázky vznesené v souvislosti s prováděním tohoto nařízení. Pokud se všechny členské státy a Komise shodnou na tom, že je to vhodné, budou na taková zasedání nebo jejich části pozváni hlavní aktéři.
Článek 58
Změny příloh
1. Komise může změnit přílohy prostřednictvím nařízení a v souladu s postupem podle čl. 18 odst. 3 směrnice 2006/12/ES, aby zohlednila vědecký a technický pokrok. Kromě toho se:
a)
změní přílohy I, II, III, IIIA, IV a V, aby se zohlednily změny dohodnuté v rámci Basilejské úmluvy a rozhodnutí OECD; mimo to se příloha IC o zvláštních pokynech pro vyplnění formuláře oznámení a průvodního dokladu dokončí nejpozději ke dni použitelnosti tohoto nařízení s ohledem na pokyny OECD;
b)
nezařazené odpady mohou prozatímně doplnit do přílohy IIIB, IV nebo V, dokud nebude rozhodnuto o jejich zařazení do příslušných příloh Basilejské úmluvy nebo rozhodnutí OECD;
c)
na základě žádosti podané členským státem může zvážit prozatímní zahrnutí směsí dvou nebo více odpadů uvedených v příloze III do přílohy IIIA v případech uvedených v čl. 3 odst. 2, dokud nebude rozhodnuto o jejich zařazení do příslušných příloh Basilejské úmluvy nebo rozhodnutí OECD. Původní položky, které mají být zahrnuty do přílohy IIIA, se pokud možno vloží do dne použitelnosti tohoto nařízení a nejpozději do šesti měsíců od uvedeného dne. Příloha IIIA může obsahovat výhradu, že jednu nebo více jejích položek nelze použít na vývozy do zemí, na které se nevztahuje rozhodnutí OECD;
d)
stanoví výjimečné případy podle čl. 3 odst. 3 a tyto odpady se případně doplní do příloh IVA a V a odstraní z přílohy III;
e)
změní příloha V, aby se zohlednily dohodnuté změny seznamu nebezpečných odpadů přijaté podle čl. 1 odst. 4 směrnice 91/689/EHS;
f)
změní příloha VIII, aby se zohlednily příslušné mezinárodní úmluvy a dohody.
2. Při změnách přílohy IX se jednání plně účastní výbor zřízený směrnicí Rady 91/692/EHS ze dne 23. prosince 1991, kterou se normalizují a racionalizují zprávy o provádění některých směrnic týkajících se životního prostředí (22).
3. Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
Článek 59
Dodatečná opatření
1. Komise může k provádění tohoto nařízení přijmout tato dodatečná opatření:
a)
způsob výpočtu finanční záruky nebo odpovídajícího pojištění podle článku 6;
b)
pokyny pro uplatňování čl. 12 odst. 1 písm. g);
c)
další podmínky a požadavky týkající se zařízení k využití odpadů s předchozím souhlasem podle článku 14;
d)
pokyny pro uplatňování článku 15, pokud jde o identifikaci a sledování odpadů, u kterých při předběžném využívání nebo odstraňování dochází k podstatným změnám;
e)
pokyny pro spolupráci příslušných orgánů, pokud jde o nedovolené přepravy podle článku 24;
f)
technické a organizační požadavky pro praktické provádění elektronické výměny údajů k poskytování dokladů a informací podle čl. 26 odst. 4;
g)
další pokyny týkající se používání jazyků podle článku 27;
h)
další vyjasnění procedurálních požadavků hlavy II, pokud jde o jejich použití na vývozy odpadů ze Společenství, dovozy odpadů do Společenství a tranzity odpadů přes Společenství;
i)
další pokyny týkající se nedefinovaných právních pojmů.
2. O těchto opatřeních se rozhodne postupem podle čl. 18 odst. 3 směrnice 2006/12/ES.
3. Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
Článek 60
Přezkum
1. Do 15. července 2006 Komise dokončí přezkum vztahu mezi stávajícími oborovými předpisy o zdraví lidí a zvířat, včetně přeprav odpadů, na které se vztahuje nařízení (ES) č. 1774/2002, a ustanoveními tohoto nařízení. K tomuto přezkumu se v případě potřeby připojí vhodné návrhy týkající se dosažení rovnocenné úrovně postupů a úpravy kontrol pro přepravu těchto odpadů.
2. Do pěti let od 12. července 2007 Komise přezkoumá provádění čl. 12 odst. 1 písm. c), včetně jeho dopadu na ochranu životního prostředí a fungování vnitřního trhu. K tomuto přezkumu se v případě potřeby připojí vhodné návrhy na změnu tohoto ustanovení.
Článek 61
Zrušení
1. Nařízení (EHS) č. 259/93 a rozhodnutí 94/774/ES se zrušují s účinkem od 12. července 2007.
2. Odkazy na zrušené nařízení (EHS) č. 259/93 se považují za odkazy na toto nařízení.
3. Rozhodnutí 1999/412/ES se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2008.
Článek 62
Přechodná ustanovení
1. Na přepravu, která byla oznámena a pro kterou příslušný orgán místa určení vydal potvrzení o přijetí před 12. červencem 2007, se vztahuje nařízení (EHS) č. 259/93.
2. Každá přeprava, k níž dotčené příslušné orgány dají souhlas v souladu s nařízením (EHS) č. 259/93, se dokončí nejpozději do jednoho roku od 12. července 2007.
3. Předkládání zpráv podle čl. 41 odst. 2 nařízení (EHS) č. 259/93 a článku 51 tohoto nařízení za rok 2007 je založeno na dotazníku uvedeném v rozhodnutí 1999/412/ES.
Článek 63
Přechodná ustanovení pro některé členské státy
1. Do 31. prosince 2010 se na všechny přepravy odpadů k využití uvedených v přílohách III a IV a přepravy odpadů k využití, které nejsou v těchto přílohách uvedeny, do Lotyšska vztahuje postup předchozího písemného oznámení a souhlasu podle hlavy II.
Odchylně od článku 12 vznesou příslušné orgány námitky proti přepravě odpadů k využití uvedených v přílohách III a IV a přepravě odpadů k využití, které nejsou v těchto přílohách uvedeny, určených pro zařízení, na které se vztahuje dočasná odchylka od některých ustanovení směrnice 96/61/ES, během období, po které je dočasná odchylka uplatňována pro zařízení místa určení.
2. Do 31. prosince 2012 se na všechny přepravy odpadů k využití uvedených v příloze III do Polska vztahuje postup předchozího písemného oznámení a souhlasu podle hlavy II.
Odchylně od článku 12 mohou do 31. prosince 2007 vznést příslušné orgány námitky proti přepravě následujících odpadů k využití uvedených v přílohách III a IV do Polska v souladu s důvody námitek stanovenými v článku 11:
B2020 a GE020 (odpadní sklo)
B2070
B2080
B2100
B2120
B3010 a GH013 (odpad z tuhých plastů)
B3020 (odpadní papír)
B3140 (odpadní pneumatiky)
Y46
Y47
A1010 a A1030 (pouze odrážky týkající se arsenu a rtuti)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (pouze s ohledem na polychlorované naftaleny (PCN))
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
S výjimkou odpadního skla, odpadního papíru a odpadních pneumatik může být toto období prodlouženo nejdéle do 31. prosince 2012 postupem podle čl. 18 odst. 3 směrnice 2006/12/ES.
Odchylně od článku 12 mohou do 31. prosince 2012 vznést příslušné orgány námitky v souladu s důvody námitek stanovenými v článku 11 proti přepravám do Polska:
a)
těchto odpadů k využití uvedených v příloze IV:
A2050
A3030
A3180, kromě polychlorovaných naftalenů (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
a
b)
odpadů k využití, které v přílohách nejsou uvedeny.
Odchylně od článku 12 vznesou příslušné orgány námitky proti přepravě odpadů k využití uvedených v přílohách III a IV a přepravě odpadů k využití, které nejsou v těchto přílohách uvedeny, určených pro zařízení, na které se vztahuje dočasná odchylka od některých ustanovení směrnice 96/61/ES, během období, po které je dočasná odchylka uplatňována pro zařízení v místě určení.
3. Do 31. prosince 2011 se na všechny přepravy odpadů k využití uvedených v přílohách III a IV a přepravy odpadů k využití, které nejsou v těchto přílohách uvedeny, na Slovensko vztahuje postup předchozího písemného oznámení a souhlasu podle hlavy II.
Odchylně od článku 12 vznesou příslušné orgány námitky proti přepravě odpadů k využití uvedených v přílohách III a IV a přepravě odpadů k využití, které nejsou v těchto přílohách uvedeny, určených pro zařízení, na které se vztahuje dočasná odchylka od některých ustanovení směrnice Rady 94/67/ES (23) a směrnice 96/61/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/76/ES ze dne 4. prosince 2000 o spalování odpadů (24) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/80/ES ze dne 23. října 2001 o omezení emisí některých znečišťujících látek do ovzduší z velkých spalovacích zařízení (25), během období, po které je dočasná odchylka uplatňována pro zařízení v místě určení.
4. Do 31. prosince 2014 se na všechny přepravy odpadů k využití uvedených v příloze III do Bulharska vztahuje postup předchozího písemného oznámení a souhlasu podle hlavy II.
Odchylně od článku 12 mohou do 31. prosince 2009 vznést příslušné bulharské orgány námitky proti přepravě následujících odpadů k využití uvedených v přílohách III a IV do Bulharska v souladu s důvody námitek stanovenými v článku 11:
B2070
B2080
B2100
B2120
Y46
Y47
A1010 a A1030 (pouze odrážky týkající se arzenu a rtuti)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (pouze s ohledem na polychlorované naftaleny (PCN))
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
Toto období může být prodlouženo nejdéle do 31. prosince 2012 v souladu s postupem uvedeným v čl. 18 odst. 3 směrnice 2006/12/ES.
Odchylně od článku 12 mohou do 31. prosince 2009 vznést příslušné bulharské orgány námitky v souladu s důvody námitek stanovenými v článku 11 proti přepravám do Bulharska:
a)
těchto odpadů k využití uvedených v příloze IV:
A2050
A3030
A3180, kromě polychlorovaných naftalenů (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
a
b)
odpadů k využití, které v přílohách nejsou uvedeny.
Odchylně od článku 12 vznesou příslušné bulharské orgány námitky proti přepravě odpadů k využití uvedených v přílohách III a IV a přepravě odpadů k využití, které nejsou v těchto přílohách uvedeny, určených pro zařízení, na které se vztahuje dočasná odchylka od některých ustanovení směrnice 96/61/ES nebo směrnice 2001/80/ES, během období, po které je dočasná odchylka uplatňována pro zařízení v místě určení.
5. Do 31. prosince 2015 se na všechny přepravy odpadů k využití uvedených v příloze III do Rumunska vztahuje postup předchozího písemného oznámení a souhlasu podle hlavy II.
Odchylně od článku 12 mohou do 31. prosince 2011 vznést příslušné rumunské orgány námitky proti přepravě následujících odpadů k využití uvedených v přílohách III a IV do Rumunska v souladu s důvody námitek stanovenými v článku 11:
B2070
B2100, s výjimkou odpadního oxidu hlinitého
B2120
B4030
Y46
Y47
A1010 a A1030 (pouze odrážky týkající se arzenu, rtuti a thalia)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A3030
A3040
A3050
A3060
A3070
A3120
A3130
A3140
A3150
A3160
A3170
A3180 (pouze s ohledem na polychlorované naftaleny (PCN))
A4010
A4030
A4040
A4050
A4080
A4090
A4100
A4160
AA060
AB030
AB120
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AC270
AD120
AD150
Toto období může být prodlouženo nejdéle do 31. prosince 2015 v souladu s postupem uvedeným v čl. 18 odst. 3 směrnice 2006/12/ES.
Odchylně od článku 12 mohou do 31. prosince 2011 vznést příslušné rumunské orgány námitky v souladu s důvody námitek stanovenými v článku 11 proti přepravám do Rumunska:
a)
těchto odpadů k využití uvedených v příloze IV:
A2050
A3030
A3180, kromě polychlorovaných naftalenů (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
a
b)
odpadů k využití, které v přílohách nejsou uvedeny.
Toto období může být prodlouženo nejdéle do 31. prosince 2015 v souladu s postupem uvedeným v čl. 18 odst. 3 směrnice 2006/12/ES.
Odchylně od článku 12 vznesou příslušné rumunské orgány námitky proti přepravě odpadů k využití uvedených v přílohách III a IV a přepravě odpadů k využití, které nejsou v těchto přílohách uvedeny, určených pro zařízení, na které se vztahuje dočasná odchylka od některých ustanovení směrnice 96/61/ES, směrnice 2000/76/ES nebo směrnice 2001/80/ES, během období, po které je dočasná odchylka uplatňována pro zařízení v místě určení.
6. Odkazuje-li se v tomto článku v souvislosti s odpady uvedenými v příloze III na hlavu II, nepoužije se čl. 3 odst. 2, čl. 4 druhý pododstavec bod 5 a články 6, 11, 22, 23, 24, 25 a 31.
Článek 64
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 12. července 2007.
2. Přistoupí-li Bulharsko nebo Rumunsko až po dni použitelnosti uvedeném v odstavci 1, použije se čl. 63 odst. 4 a 5, odchylně od odstavce 1 tohoto článku, ode dne přistoupení.
3. S výhradou souhlasu dotčených členských států je možno použít čl. 26 odst. 4 před 12. červencem 2007.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 14. června 2006.
VERORDNUNG (EG) Nr. 1013/2006 DES EUROPÄISCHEN PARLAMENTS UND DES RATES
vom (14. Juni 2006)
über die Verbringung von Abfällen
DAS EUROPÄISCHE PARLAMENT UND DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 175 Absatz 1,
auf Vorschlag der Kommission,
nach Stellungnahme des Europäischen Wirtschafts- und Sozialausschusses (1),
nach Anhörung des Ausschusses der Regionen,
gemäß dem Verfahren des Artikels 251 des Vertrags (2),
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Wichtigster und vorrangiger Zweck und Gegenstand dieser Verordnung ist der Umweltschutz; ihre Auswirkungen auf den internationalen Handel sind zweitrangig.
(2)
Die Verordnung (EWG) Nr. 259/93 des Rates vom 1. Februar 1993 zur Überwachung und Kontrolle der Verbringung von Abfällen in der, in die und aus der Europäischen Gemeinschaft (3) wurde bereits mehrfach in erheblichem Umfang geändert und bedarf einer erneuten Änderung. Es ist insbesondere notwendig, den Inhalt der Entscheidung 94/774/EG der Kommission vom 24. November 1994 über den einheitlichen Begleitschein gemäß der Verordnung (EWG) Nr. 259/93 des Rates (4) sowie der Entscheidung 1999/412/EG der Kommission vom 3. Juni 1999 über einen Fragebogen für die Berichterstattung der Mitgliedstaaten gemäß Artikel 41 Absatz 2 der Verordnung (EWG) Nr. 259/93 des Rates (5) in die genannte Verordnung einzubeziehen. Die Verordnung (EWG) Nr. 259/93 sollte deshalb im Interesse der Klarheit ersetzt werden.
(3)
Der Beschluss 93/98/EWG des Rates (6) betraf den Abschluss - im Namen der Gemeinschaft - des Basler Übereinkommens vom 22. März 1989 über die Kontrolle der grenzüberschreitenden Verbringung von gefährlichen Abfällen und ihrer Entsorgung (7), dessen Vertragspartei die Gemeinschaft seit 1994 ist. Durch Verabschiedung der Verordnung (EWG) Nr. 259/93 hat der Rat Regeln zur Beschränkung und Kontrolle solcher Verbringungen erstellt, die unter anderem darauf abzielen, das bestehende Gemeinschaftssystem für die Überwachung und Kontrolle der Verbringung von Abfällen mit den Vorschriften des Basler Übereinkommens in Einklang zu bringen.
(4)
Der Beschluss 97/640/EG des Rates (8) betraf die Genehmigung - im Namen der Gemeinschaft - der Änderung des Basler Übereinkommens gemäß der Entscheidung III/1 der Konferenz der Vertragsparteien. Durch diese Änderung wurde jegliche Ausfuhr von zur Beseitigung bestimmten gefährlichen Abfällen aus in Anhang VII des Übereinkommens aufgeführten Staaten in dort nicht aufgeführte Staaten verboten sowie ab dem 1. Januar 1998 jegliche derartige Ausfuhr von zur Verwertung bestimmten gefährlichen Abfällen gemäß Artikel 1 Absatz 1 Buchstabe a des Übereinkommens. Die Verordnung (EWG) Nr. 259/93 wurde durch die Verordnung (EG) Nr. 120/97 des Rates (9) entsprechend geändert.
(5)
Da die Gemeinschaft den Beschluss C(2001)107 endg. des OECD-Rates zur Änderung des Beschlusses C(92)39 endg. über die Kontrolle der grenzüberschreitenden Verbringung von zur Verwertung bestimmten Abfällen (nachstehend „OECD-Beschluss“ genannt) gebilligt hat, um die Abfalllisten mit dem Basler Übereinkommen in Einklang zu bringen und bestimmte andere Vorschriften zu ändern, muss der Inhalt jenes Beschlusses in das Gemeinschaftsrecht übernommen werden.
(6)
Die Gemeinschaft hat das Stockholmer Übereinkommen vom 22. Mai 2001 über persistente organische Schadstoffe unterzeichnet.
(7)
Die Überwachung und Kontrolle der Verbringung von Abfällen müssen so organisiert und geregelt werden, dass der Notwendigkeit, die Qualität der Umwelt und der menschlichen Gesundheit zu erhalten, zu schützen und zu verbessern, Rechnung getragen und eine gemeinschaftsweit einheitlichere Anwendung der Verordnung gefördert wird.
(8)
Die in Artikel 4 Absatz 2 Buchstabe d des Basler Übereinkommens begründete Verpflichtung, die Verbringung gefährlicher Abfälle auf ein Mindestmaß zu beschränken, das mit der umweltgerechten und wirksamen Behandlung solcher Abfälle vereinbar ist, muss auch beachtet werden.
(9)
Das in Artikel 4 Absatz 1 des Basler Übereinkommens verankerte Recht jeder Vertragspartei, die Einfuhr gefährlicher Abfälle oder von in Anhang II dieses Übereinkommens aufgeführten Abfällen zu verbieten, muss ebenfalls beachtet werden.
(10)
Die Verbringung von Abfällen, die beim Einsatz von Streitkräften oder Hilfsorganisationen anfallen, sollte vom Anwendungsbereich dieser Verordnung ausgenommen werden, wenn diese Abfälle in besonderen Situationen in die Gemeinschaft eingeführt werden (dies schließt auch die Durchfuhr innerhalb der Gemeinschaft ein, wenn die Abfälle in die Gemeinschaft verbracht werden). Bei solchen Verbringungen sollten die Vorschriften des Völkerrechts und internationaler Übereinkommen eingehalten werden. In diesen Fällen sollte jede für die Durchfuhr zuständige Behörde und die zuständige Behörde am Bestimmungsort in der Gemeinschaft im Voraus über die Verbringung und deren Bestimmungsort unterrichtet werden.
(11)
Redundanz mit der Verordnung (EG) Nr. 1774/2002 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 3. Oktober 2002 mit Hygienevorschriften für nicht für den menschlichen Verzehr bestimmte tierische Nebenprodukte (10), die bereits Bestimmungen zur gesamten Sendung, Kanalisierung und Verbringung (Einsammlung, Beförderung, Behandlung, Verarbeitung, Nutzung, Verwertung oder Beseitigung, Aufzeichnungen, Begleitpapiere und Rückverfolgbarkeit) von tierischen Nebenprodukten in der, in die und aus der Gemeinschaft enthält, muss vermieden werden.
(12)
Die Kommission sollte bis zum Zeitpunkt des Inkrafttretens dieser Verordnung über das Verhältnis zwischen bestehenden sektoriellen Regelungen für die Gesundheit von Tier und Mensch und den Bestimmungen dieser Verordnung Bericht erstatten und bis zu diesem Zeitpunkt alle erforderlichen Vorschläge zur Anpassung dieser Regelungen an diese Verordnung vorlegen, um ein gleichwertiges Kontrollniveau zu erreichen.
(13)
Wenngleich die Überwachung und Kontrolle der Verbringung von Abfällen innerhalb eines Mitgliedstaats in dessen Zuständigkeitsbereich fällt, sollten die nationalen Regelungen für die Verbringung von Abfällen der erforderlichen Kohärenz mit den Gemeinschaftsregelungen Rechnung tragen, damit ein hohes Schutzniveau für Umwelt und menschliche Gesundheit sichergestellt ist.
(14)
Im Fall von Verbringungen von zur Beseitigung bestimmten Abfällen und von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die nicht in den Anhängen III, IIIA oder IIIB aufgeführt sind, ist es zweckmäßig, ein Höchstmaß an Überwachung und Kontrolle sicherzustellen, indem die vorherige schriftliche Zustimmung solcher Verbringungen vorgeschrieben wird. Ein entsprechendes Verfahren sollte seinerseits die vorherige Notifizierung einschließen, damit die zuständigen Behörden angemessen informiert sind und sie alle zum Schutz der menschlichen Gesundheit und der Umwelt notwendigen Maßnahmen treffen können. Außerdem sollte es den zuständigen Behörden ermöglichen, begründete Einwände gegen eine derartige Verbringung zu erheben.
(15)
Im Fall von Verbringungen von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in den Anhängen III, IIIA oder IIIB aufgeführt sind, ist es zweckmäßig, ein Mindestmaß an Überwachung und Kontrolle sicherzustellen, indem vorgeschrieben wird, dass bei solchen Verbringungen bestimmte Informationen mitzuführen sind.
(16)
Angesichts der Notwendigkeit einer einheitlichen Anwendung dieser Verordnung und des ordnungsgemäßen Funktionierens des Binnenmarkts ist es erforderlich, im Interesse der Effizienz vorzuschreiben, dass Notifizierungen über die zuständige Behörde am Versandort abzuwickeln sind.
(17)
Ferner sollte das System von Sicherheitsleistungen oder entsprechenden Versicherungen geklärt werden.
(18)
Angesichts der Verantwortung der Abfallerzeuger für eine umweltgerechte Behandlung sollten die Notifizierungs- und Begleitformulare für die Verbringung von Abfällen - soweit praktikabel - von den Abfallerzeugern ausgefüllt werden.
(19)
Im Interesse der Rechtssicherheit und zur Gewährleistung einer einheitlichen Anwendung dieser Verordnung sowie des ordnungsgemäßen Funktionierens des Binnenmarktes ist es notwendig, Verfahrensgarantien für den Notifizierenden zu schaffen.
(20)
Bei der Verbringung von zur Beseitigung bestimmten Abfällen sollten die Mitgliedstaaten die Grundsätze der Nähe, des Vorrangs für die Verwertung und der Entsorgungsautarkie auf gemeinschaftlicher und nationaler Ebene gemäß der Richtlinie 2006/12/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 5. April 2006 über Abfälle (11) berücksichtigen, indem sie im Einklang mit dem Vertrag Maßnahmen ergreifen, um solche Verbringungen allgemein oder teilweise zu verbieten oder um systematisch Einwand dagegen zu erheben. Außerdem sollte der in der Richtlinie 2006/12/EG enthaltenen Vorschrift Rechnung getragen werden, wonach die Mitgliedstaaten ein integriertes und angemessenes Netz von Abfallbeseitigungsanlagen zu errichten haben, das es der Gemeinschaft insgesamt erlaubt, die Entsorgungsautarkie bei der Abfallbeseitigung zu erreichen, und es jedem einzelnen Mitgliedstaat ermöglicht, diese Autarkie anzustreben, wobei die geografischen Gegebenheiten oder der Bedarf an besonderen Anlagen für bestimmte Abfallarten zu berücksichtigen sind. Die Mitgliedstaaten sollten auch in der Lage sein sicherzustellen, dass die Abfallbehandlungsanlagen, die unter die Richtlinie 96/61/EG des Rates vom 24. September 1996 über die integrierte Vermeidung und Verminderung der Umweltverschmutzung (12) fallen, in Übereinstimmung mit der für die Anlage erteilten Genehmigung die besten verfügbaren Techniken im Sinne dieser Richtlinie anwenden, und dass die Abfälle im Einklang mit den verbindlichen gemeinschaftsrechtlichen Umweltschutzstandards für die Abfallbeseitigung behandelt werden.
(21)
Im Fall von zur Verwertung bestimmten Abfällen sollten die Mitgliedstaaten in der Lage sein sicherzustellen, dass die Abfallbehandlungsanlagen, die unter die Richtlinie 96/61/EG fallen, in Übereinstimmung mit der für die Anlage erteilten Genehmigung die besten verfügbaren Techniken im Sinne dieser Richtlinie anwenden. Die Mitgliedstaaten sollten auch in der Lage sein sicherzustellen, dass die Abfälle im Einklang mit den verbindlichen gemeinschaftsrechtlichen Umweltschutzstandards für die Abfallverwertung und unter Beachtung des Artikels 7 Absatz 4 der Richtlinie 2006/12/EG im Einklang mit Abfallbewirtschaftungsplänen behandelt werden, die gemäß der genannten Richtlinie erstellt wurden, um die Einhaltung verbindlicher gemeinschaftsrechtlicher Verwertungs- oder Recyclingverpflichtungen sicherzustellen.
(22)
Die Ausarbeitung verbindlicher Vorschriften für Abfallanlagen und die Behandlung spezifischer Abfallmaterialien auf Gemeinschaftsebene kann zusätzlich zu den bestehenden Bestimmungen des Gemeinschaftsrechts dazu beitragen, dass gemeinschaftsweit ein hohes Umweltschutzniveau erreicht, auf die Schaffung von gemeinschaftsweit einheitlichen Ausgangsbedingungen für Recycling hingearbeitet und sichergestellt wird, dass die Schaffung eines wirtschaftlich tragfähigen Binnenmarkts für das Recycling nicht behindert wird. Deshalb ist es notwendig, gemeinschaftsweit für gleiche Ausgangsbedingungen für das Recycling zu sorgen, indem gegebenenfalls in bestimmten Bereichen gemeinsame Standards angewandt werden, einschließlich für Sekundärmaterialien, um die Qualität des Recycling zu steigern. Die Kommission sollte so bald wie möglich auf der Grundlage einer weiteren Prüfung im Rahmen der Abfallstrategie gegebenenfalls Vorschläge für solche Standards für bestimmte Abfälle und bestimmte Recyclinganlagen vorlegen und dabei die bestehenden Rechtsvorschriften der Gemeinschaft und der Mitgliedstaaten berücksichtigen. Zwischenzeitlich sollte es unter bestimmten Bedingungen möglich sein, Einwände gegen geplante Verbringungen zu erheben, wenn die damit verbundene Verwertung nicht im Einklang mit dem nationalen Recht des Versandstaates für die Abfallverwertung steht. Die Kommission sollte in der Zwischenzeit auch die Situation in Bezug auf etwaige unerwünschte Verbringungen von Abfällen in die neuen Mitgliedstaaten weiter verfolgen und erforderlichenfalls geeignete Vorschläge zum Vorgehen in solchen Fällen unterbreiten.
(23)
Im Sinne des UNECE-Übereinkommens über den Zugang zu Informationen, die Öffentlichkeitsbeteiligung an Entscheidungsverfahren und den Zugang zu Gerichten in Umweltangelegenheiten vom 25. Juni 1998 (Übereinkommen von Århus) sollten die Mitgliedstaaten aufgefordert sein, sicherzustellen, dass die betreffenden zuständigen Behörden auf geeigneten Wegen Informationen über die Notifizierungen von Verbringungen öffentlich zugänglich machen, sofern diese Angaben nach nationalem oder Gemeinschaftsrecht nicht vertraulich sind.
(24)
Es sollte vorgeschrieben werden, dass Abfälle, deren Verbringung nicht wie vorgesehen abgeschlossen werden kann, in den Versandstaat zurückzunehmen oder auf andere Weise zu verwerten oder beseitigen sind.
(25)
Außerdem sollte verbindlich vorgeschrieben werden, dass eine für die illegale Verbringung von Abfällen verantwortliche Person die betreffenden Abfälle zurücknehmen oder auf andere Weise verwerten oder beseitigen sollte. Unterbleibt dies, so sollten die zuständigen Behörden am Versand- bzw. Bestimmungsort selbst tätig werden.
(26)
Der Geltungsbereich des zum Schutz der Umwelt in den betreffenden Staaten gemäß dem Basler Übereinkommen verhängten Verbots der Ausfuhr aus der Gemeinschaft von Abfällen, die zur Beseitigung in einem Drittstaat bestimmt sind, der kein Staat der EFTA (European Free Trade Association) ist, muss geklärt werden.
(27)
Staaten, die Vertragsparteien des Abkommens über den Europäischen Wirtschaftsraum sind, können die für Verbringungen innerhalb der Gemeinschaft vorgesehenen Kontrollverfahren anwenden.
(28)
Auch der Geltungsbereich des ebenfalls zum Schutz der Umwelt in den betreffenden Staaten gemäß dem Basler Übereinkommen verhängten Verbots der Ausfuhr gefährlicher Abfälle, die zur Verwertung in einem Staat bestimmt sind, für den der OECD-Beschluss nicht gilt, muss geklärt werden. Insbesondere müssen Unklarheiten in Bezug auf die Liste der Abfälle, für die dieses Verbot gilt, ausgeräumt werden, und es muss sichergestellt werden, dass diese auch die in Anlage II des Basler Übereinkommens aufgeführten Abfälle - nämlich Haushaltsabfälle und Rückstände aus der Verbrennung von Haushaltsabfällen - umfasst.
(29)
Spezielle Regelungen für die Ausfuhr nicht gefährlicher Abfälle, die zur Verwertung in Staaten bestimmt sind, für die der OECD-Beschluss nicht gilt, sollten beibehalten und zu einem späteren Zeitpunkt vereinfacht werden.
(30)
Die Einfuhr von zur Beseitigung bestimmten Abfällen in die Gemeinschaft sollte erlaubt sein, wenn der Ausfuhrstaat Vertragspartei des Basler Übereinkommens ist. Die Einfuhr von zur Verwertung bestimmten Abfällen in die Gemeinschaft sollte erlaubt sein, wenn der Ausfuhrstaat ein Staat ist, für den der OECD-Beschluss gilt oder der Vertragspartei des Basler Übereinkommens ist. In anderen Fällen sollte die Einfuhr jedoch nur erlaubt sein, wenn der Ausfuhrstaat an bilaterale oder multilaterale Übereinkünfte oder Vereinbarungen gebunden ist, die mit dem Gemeinschaftsrecht vereinbar sind und mit Artikel 11 des Basler Übereinkommens in Einklang stehen, außer wenn dies während Krisensituationen, friedenschaffenden oder friedenserhaltenden Einsätzen oder Krieg nicht möglich ist.
(31)
Diese Verordnung sollte im Einklang mit dem internationalen Seerecht angewandt werden.
(32)
Diese Verordnung sollte mit den im Beschluss 2001/822/EG des Rates vom 27. November 2001 über die Assoziation der überseeischen Länder und Gebiete mit der Europäischen Gemeinschaft („Übersee-Assoziationsbeschluss“) (13) enthaltenen Vorschriften zur Ein- und Ausfuhr von Abfällen in bzw. aus überseeische(n) Länder(n) und Gebiete(n) im Einklang stehen.
(33)
Die erforderlichen Maßnahmen sollten ergriffen werden, um sicherzustellen, dass die innergemeinschaftliche Verbringung von Abfällen und die Einfuhr von Abfällen in die Gemeinschaft in Übereinstimmung mit der Richtlinie 2006/12/EG und anderen gemeinschaftsrechtlichen Vorschriften über Abfälle so erfolgt, dass während der gesamten Dauer der Verbringung, einschließlich der Verwertung oder Beseitigung im Empfängerstaat, die menschliche Gesundheit nicht gefährdet wird und keine Verfahren oder Methoden verwendet werden, die die Umwelt schädigen könnten. Bei nicht verbotenen Ausfuhren von Abfällen aus der Gemeinschaft sollten Bemühungen unternommen werden, um sicherzustellen, dass die Abfälle während der gesamten Verbringung und der Verwertung oder Beseitigung im Empfängerdrittstaat in umweltgerechter Weise behandelt werden. Die Anlage, die die Abfälle erhält, sollte im Einklang mit Standards zum Schutz der menschlichen Gesundheit und der Umwelt betrieben werden, die den im Gemeinschaftsrecht festgelegten Standards im Wesentlichen entsprechen. Es sollte eine Liste unverbindlicher Leitlinien, die als Anhaltspunkte für umweltgerechte Behandlung von Abfällen herangezogen werden können, erstellt werden.
(34)
Die Mitgliedstaaten sollten die Kommission anhand der dem Sekretariat des Basler Übereinkommens übermittelten Berichte sowie auf der Grundlage eines separaten Fragebogens über die Umsetzung dieser Verordnung unterrichten.
(35)
Die sichere und umweltgerechte Abwrackung von Schiffen muss sichergestellt werden, um die menschliche Gesundheit und die Umwelt zu schützen. Außerdem ist darauf hinzuweisen, dass ein Schiff nach Artikel 2 des Basler Übereinkommens als Abfall eingestuft und gleichzeitig gemäß anderen internationalen Rechtsvorschriften als Schiff definiert sein kann. Es ist wichtig, an die laufenden Arbeiten zu erinnern, die auch die Zusammenarbeit zwischen der Internationalen Arbeitsorganisation (ILO), der Internationalen Seeschifffahrtsorganisation (IMO) und dem Sekretariat des Basler Übereinkommens umfassen, um weltweit verbindliche Vorschriften aufzustellen, die für eine effiziente und wirksame Lösung der Probleme im Zusammenhang mit der Abwrackung von Schiffen sorgen.
(36)
Eine wirksame internationale Zusammenarbeit bei der Kontrolle von Abfallverbringungen ist für die Gewährleistung der Kontrolle von Verbringungen gefährlicher Abfälle wesentlich. Der Informationsaustausch, die gemeinsame Übernahme von Verantwortung und Initiativen zur Zusammenarbeit zwischen der Gemeinschaft und ihren Mitgliedstaaten sowie Drittstaaten sollten gefördert werden, um eine verträgliche Abfallbehandlung sicherzustellen.
(37)
Bestimmte Anhänge zu dieser Verordnung sollten von der Kommission nach dem in Artikel 18 Absatz 3 der Richtlinie 2006/12/EG genannten Verfahren erlassen werden. Dieses Verfahren sollte auch auf Änderungen der Anhänge Anwendung finden, die erforderlich werden, um dem wissenschaftlichen und technischen Fortschritt, Änderungen der einschlägigen gemeinschaftlichen Rechtsvorschriften oder Ereignissen in Verbindung mit dem OECD-Beschluss oder dem Basler Übereinkommen und anderen damit zusammenhängenden internationalen Übereinkommen und Vereinbarungen Rechnung zu tragen.
(38)
Bei der Ausarbeitung der Anweisungen für das Ausfüllen der Notifizierungs- und Begleitformulare nach Anhang IC sollte die Kommission unter Berücksichtigung des OECD-Beschlusses und des Basler Übereinkommens unter anderem darlegen, dass die Notifizierungs- und Begleitformulare möglichst zwei Seiten umfassen sollten, und einen genauen Zeitplan für das Ausfüllen der Notifizierungs- und Begleitformulare der Anhänge IA und IB unter Berücksichtigung des Anhangs II festlegen. Darüber hinaus sollten in den Fällen, in denen die Begriffe und Anforderungen des OECD-Beschlusses oder des Basler Übereinkommens von Begriffen und Anforderungen dieser Verordnung abweichen, die spezifischen Anforderungen näher ausgeführt werden.
(39)
Bei der Prüfung der in Anhang IIIA aufzunehmenden Abfallgemische sollten unter anderem folgende Informationen berücksichtigt werden: die Eigenschaften der Abfälle, wie zum Beispiel ihre möglichen gefährlichen Eigenschaften, ihr Kontaminierungspotenzial und ihre physikalische Beschaffenheit, sowie die Behandlungsaspekte, wie zum Beispiel die technologische Fähigkeit zur Verwertung der Abfälle und die umweltspezifischen Vorteile, die sich aus der Verwertung ergeben, einschließlich der Frage, ob die umweltgerechte Behandlung der Abfälle beeinträchtigt werden könnte. Die Kommission sollte sich darum bemühen, diesen Anhang möglichst vor dem Inkrafttreten dieser Verordnung, spätestens jedoch sechs Monate nach diesem Termin, fertig zu stellen.
(40)
Zusätzliche Maßnahmen zur Durchführung dieser Verordnung sollten ebenfalls von der Kommission nach dem in Artikel 18 Absatz 3 der Richtlinie 2006/12/EG genannten Verfahren erlassen werden. Diese sollten unter anderem ein Verfahren zur Berechnung der Sicherheitsleistung oder entsprechenden Versicherung umfassen, das von der Kommission nach Möglichkeit vor dem Zeitpunkt der Anwendung dieser Verordnung erstellt werden sollte.
(41)
Die zur Durchführung dieser Verordnung erforderlichen Maßnahmen sollten gemäß dem Beschluss 1999/468/EG des Rates vom 28. Juni 1999 zur Festlegung der Modalitäten für die Ausübung der der Kommission übertragenen Durchführungsbefugnisse (14) erlassen werden.
(42)
Da das Ziel dieser Verordnung, nämlich die Gewährleistung des Umweltschutzes bei der Verbringung von Abfällen, auf Ebene der Mitgliedstaaten nicht ausreichend erreicht werden kann und daher wegen seines Umfangs und seiner Wirkungen besser auf Gemeinschaftsebene zu erreichen ist, kann die Gemeinschaft im Einklang mit dem in Artikel 5 des Vertrags niedergelegten Subsidiaritätsprinzip tätig werden. Entsprechend dem in demselben Artikel genannten Verhältnismäßigkeitsprinzip geht diese Verordnung nicht über das für die Erreichung dieses Ziels erforderliche Maß hinaus -
HABEN FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
TITEL I
GELTUNGSBEREICH UND BEGRIFFSBESTIMMUNGEN
Artikel 1
Geltungsbereich
(1) In dieser Verordnung werden Verfahren und Kontrollregelungen für die Verbringung von Abfällen festgelegt, die von dem Ursprung, der Bestimmung, dem Transportweg, der Art der verbrachten Abfälle und der Behandlung der verbrachten Abfälle am Bestimmungsort abhängen.
(2) Diese Verordnung gilt für die Verbringung von Abfällen:
a)
zwischen Mitgliedstaaten innerhalb der Gemeinschaft oder mit Durchfuhr durch Drittstaaten;
b)
aus Drittstaaten in die Gemeinschaft;
c)
aus der Gemeinschaft in Drittstaaten;
d)
mit Durchfuhr durch die Gemeinschaft von und nach Drittstaaten.
(3) Diese Verordnung gilt nicht für
a)
das Abladen von Abfällen an Land, einschließlich der Abwässer und Rückstände, aus dem normalen Betrieb von Schiffen und Offshore-Bohrinseln, sofern diese Abfälle unter das Internationale Übereinkommen zur Verhütung der Meeresverschmutzung durch Schiffe von 1973 in der Fassung des Protokolls von 1978 (Marpol 73/78) oder andere bindende internationale Übereinkünfte fallen;
b)
Abfälle, die in Fahrzeugen und Zügen sowie an Bord von Luftfahrzeugen und Schiffen anfallen, und zwar bis zum Zeitpunkt des Abladens dieser Abfälle zwecks Verwertung oder Beseitigung;
c)
die Verbringung radioaktiver Abfälle im Sinne des Artikels 2 der Richtlinie 92/3/Euratom des Rates vom 3. Februar 1992 zur Überwachung und Kontrolle der Verbringungen radioaktiver Abfälle von einem Mitgliedstaat in einen anderen, in die Gemeinschaft und aus der Gemeinschaft (15);
d)
die Verbringung von Abfällen, die unter die Zulassungsanforderungen der Verordnung (EG) Nr. 1774/2002 fallen;
e)
die Verbringung von Abfällen im Sinne des Artikels 2 Absatz 1 Buchstabe b Ziffern ii, iv und v der Richtlinie 2006/12/EG, sofern für diese Verbringung bereits andere gemeinschaftsrechtliche Vorschriften mit ähnlichen Bestimmungen gelten;
f)
die Verbringung von Abfällen aus der Antarktis in die Gemeinschaft im Einklang mit dem Umweltschutzprotokoll zum Antarktis-Vertrag (1991);
g)
die Einfuhr in die Gemeinschaft von Abfällen, die beim Einsatz von Streitkräften oder Hilfsorganisationen in Krisensituationen oder im Rahmen friedenschaffender oder friedenserhaltender Maßnahmen anfallen, sofern diese Abfälle von den betreffenden Streitkräften oder Hilfsorganisationen oder in ihrem Auftrag direkt oder indirekt in den Empfängerstaat verbracht werden. In diesen Fällen ist jede für die Durchfuhr zuständige Behörde sowie die zuständige Behörde am Bestimmungsort in der Gemeinschaft im Voraus über die Verbringung und den Bestimmungsort zu unterrichten.
(4) Die Verbringung von Abfällen aus der Antarktis in Staaten außerhalb der Gemeinschaft mit Durchfuhr durch die Gemeinschaft unterliegt den Bestimmungen der Artikel 36 und 49.
(5) Die Verbringung von Abfällen ausschließlich innerhalb eines Mitgliedstaates unterliegt lediglich Artikel 33.
Artikel 2
Begriffsbestimmungen
Im Sinne dieser Verordnung bezeichnet der Ausdruck:
1.
„Abfälle“ Abfälle im Sinne des Artikels 1 Absatz 1 Buchstabe a der Richtlinie 2006/12/EG;
2.
„gefährliche Abfälle“ Abfälle im Sinne des Artikels 1 Absatz 4 der Richtlinie 91/689/EWG des Rates vom 12. Dezember 1991 über gefährliche Abfälle (16);
3.
„Abfallgemisch“ Abfälle, die aus der absichtlichen oder unabsichtlichen Vermischung von zwei oder mehr unterschiedlichen Abfällen resultieren, wobei es für das Gemisch keinen Einzeleintrag in den Anhängen III, IIIB, IV und IVA gibt. Eine einzelne Verbringung von Abfällen, die zwei oder mehr voneinander getrennte Abfälle umfasst, ist kein Abfallgemisch;
4.
„Beseitigung“ die Beseitigung im Sinne des Artikels 1 Absatz 1 Buchstabe e der Richtlinie 2006/12/EG;
5.
„vorläufige Beseitigung“ die Beseitigungsverfahren D 13 bis D 15 im Sinne des Anhangs IIA der Richtlinie 2006/12/EG;
6.
„Verwertung“ die Verwertung im Sinne des Artikels 1 Absatz 1 Buchstabe f der Richtlinie 2006/12/EG;
7.
„vorläufige Verwertung“ die Verwertungsverfahren R 12 und R 13 im Sinne des Anhangs IIB der Richtlinie 2006/12/EG;
8.
„umweltgerechte Behandlung“ das Ergreifen aller praktisch durchführbaren Maßnahmen, die sicherstellen, dass Abfälle so behandelt werden, dass der Schutz der menschlichen Gesundheit und der Umwelt vor den nachteiligen Auswirkungen, die solche Abfälle haben können, sichergestellt ist;
9.
„Erzeuger“ jede Person, durch deren Tätigkeit Abfälle anfallen („Ersterzeuger“), und/oder jede Person, die Vorbehandlungen, Vermischungen oder sonstige Behandlungen vornimmt, die eine Veränderung der Natur oder der Zusammensetzung dieser Abfälle bewirken („Neuerzeuger“) (im Sinne des Artikels 1 Absatz 1 Buchstabe b der Richtlinie 2006/12/EG);
10.
„Besitzer“ den Erzeuger der Abfälle oder die natürliche oder juristische Person, in deren Besitz sich die Abfälle befinden (im Sinne des Artikels 1 Absatz 1 Buchstabe c der Richtlinie 2006/12/EG);
11.
„Einsammler“ jede Person, die das Abfalleinsammeln im Sinne des Artikels 1 Absatz 1 Buchstabe g der Richtlinie 2006/12/EG durchführt;
12.
„Händler“ jede Person, die in eigener Verantwortung handelt, wenn sie Abfälle kauft und anschließend verkauft, auch solche Händler, die die Abfälle nicht materiell in Besitz nehmen, und wie in Artikel 12 der Richtlinie 2006/12/EG aufgeführt;
13.
„Makler“ jede Person, die für die Verwertung oder die Beseitigung von Abfällen für andere sorgt, auch solche Makler, die die Abfälle nicht materiell in Besitz nehmen, wie in Artikel 12 der Richtlinie 2006/12/EG aufgeführt;
14.
„Empfänger“ die Person oder das Unternehmen, die bzw. das der Gerichtsbarkeit des Empfängerstaats unterliegt und zu der bzw. dem die Abfälle zur Verwertung oder Beseitigung verbracht werden;
15.
„Notifizierender“
a)
im Falle einer Verbringung, die in einem Mitgliedstaat beginnt, eine der Gerichtsbarkeit dieses Mitgliedstaates unterliegende natürliche oder juristische Person, die beabsichtigt, eine Verbringung von Abfällen durchzuführen oder durchführen zu lassen, und zur Notifizierung verpflichtet ist. Der Notifizierende ist eine der nachfolgend aufgeführten Personen oder Einrichtungen in der Rangfolge der Nennung:
i)
der Ersterzeuger oder
ii)
der zugelassene Neuerzeuger, der vor der Verbringung Verfahren durchführt, oder
iii)
ein zugelassener Einsammler, der aus verschiedenen kleinen Mengen derselben Abfallart aus verschiedenen Quellen Abfälle für eine Verbringung zusammengestellt hat, die an einem bestimmten, in der Notifizierung genannten Ort beginnen soll, oder
iv)
ein eingetragener Händler, der von einem Ersterzeuger, Neuerzeuger oder zugelassenen Einsammler im Sinne der Ziffern i, ii und iii schriftlich ermächtigt wurde, in dessen Namen als Notifizierender aufzutreten, oder
v)
ein eingetragener Makler, der von einem Ersterzeuger, Neuerzeuger oder zugelassenen Einsammler im Sinne der Ziffern i, ii und iii schriftlich ermächtigt wurde, in dessen Namen als Notifizierender aufzutreten, oder
vi)
wenn alle in den Ziffern i, ii, iii, iv und v - soweit anwendbar - genannten Personen unbekannt oder insolvent sind, der Besitzer.
Sollte ein Notifizierender im Sinne der Ziffern iv oder v es versäumen, eine der in den Artikeln 22 bis 25 festgelegten Rücknahmeverpflichtungen zu erfüllen, so gilt der Ersterzeuger, Neuerzeuger bzw. zugelassene Einsammler im Sinne der Ziffern i, ii oder iii, der diesen Händler oder Makler ermächtigt hat, in seinem Namen aufzutreten, für die Zwecke der genannten Rücknahmeverpflichtungen als Notifizierender. Bei illegaler Verbringung, die von einem Händler oder Makler im Sinne der Ziffern iv oder v notifiziert wurde, gilt die in den Ziffern i, ii oder iii genannte Person, die diesen Händler oder Makler ermächtigt hat, in ihrem Namen aufzutreten, für die Zwecke dieser Verordnung als Notifizierender;
b)
im Falle der Einfuhr in oder der Durchfuhr durch die Gemeinschaft von nicht aus einem Mitgliedstaat stammenden Abfällen jede der folgenden der Gerichtsbarkeit des Empfängerstaats unterliegenden natürlichen oder juristischen Personen, die eine Verbringung von Abfällen durchzuführen oder durchführen zu lassen beabsichtigen oder durchführen ließen, d. h. entweder
i)
die von den Rechtsvorschriften des Empfängerstaats bestimmte Person oder in Ermangelung einer solchen Bestimmung
ii)
die Person, die während der Ausfuhr Besitzer der Abfälle war;
16.
„Basler Übereinkommen“ das Basler Übereinkommen vom 22. März 1989 über die Kontrolle der grenzüberschreitenden Verbringung von gefährlichen Abfällen und ihrer Entsorgung;
17.
„OECD-Beschluss“ den Beschluss C(2001)107 endg. des OECD-Rates zur Änderung des Beschlusses C(92)39 endg. über die Kontrolle der grenzüberschreitenden Verbringung von zur Verwertung bestimmten Abfällen;
18.
„zuständige Behörde“
a)
im Falle von Mitgliedstaaten die von einem Mitgliedstaat nach Artikel 53 benannte Stelle oder
b)
im Falle eines Nichtmitgliedstaats, der Vertragspartei des Basler Übereinkommens ist, die von diesem Nichtmitgliedstaat für die Zwecke des Übereinkommens gemäß Artikel 5 desselben als zuständige Behörde benannte Stelle oder
c)
im Falle eines weder in Buchstabe a noch in Buchstabe b genannten Staates die Stelle, die von dem betreffenden Staat oder der betreffenden Region als zuständige Behörde bestimmt wurde, oder, in Ermangelung einer solchen Bestimmung, diejenige Behörde des Staates bzw. der Region, in deren Zuständigkeitsbereich die Verbringung von zur Verwertung, Beseitigung bzw. Durchfuhr bestimmten Abfällen fällt;
19.
„zuständige Behörde am Versandort“ die zuständige Behörde des Gebiets, von dem aus die Verbringung beginnen soll oder beginnt;
20.
„zuständige Behörde am Bestimmungsort“ die zuständige Behörde des Gebiets, in das die Verbringung erfolgen soll oder erfolgt oder in dem Abfälle vor der Verwertung oder Beseitigung in einem Gebiet, das nicht der Gerichtsbarkeit eines Staates unterliegt, verladen werden;
21.
„für die Durchfuhr zuständige Behörde“ die zuständige Behörde des Staats - mit Ausnahme des Staats der zuständigen Behörde am Versand- oder am Bestimmungsort -, durch den die Verbringung erfolgen soll oder erfolgt;
22.
„Versandstaat“ jeden Staat, von dem aus eine Verbringung von Abfällen beginnen soll oder beginnt;
23.
„Empfängerstaat“ jeden Staat, in den Abfälle zur Verwertung oder Beseitigung oder zur Verladung vor der Verwertung oder Beseitigung in einem Gebiet, das nicht der Gerichtsbarkeit eines Staates unterliegt, verbracht werden sollen oder verbracht werden;
24.
„Durchfuhrstaat“ jeden Staat mit Ausnahme des Versand- und des Empfängerstaats, durch den die Verbringung von Abfällen erfolgen soll oder erfolgt;
25.
„der Gerichtsbarkeit eines Staates unterliegendes Gebiet“ jedes Land- oder Meeresgebiet, innerhalb dessen ein Staat im Einklang mit dem Völkerrecht Verwaltungs- und Regelungsbefugnisse in Bezug auf den Schutz der menschlichen Gesundheit oder der Umwelt ausübt;
26.
„überseeische Länder und Gebiete“ die in Anhang IA des Beschlusses 2001/822/EG aufgeführten überseeischen Länder und Gebiete;
27.
„Ausfuhrzollstelle der Gemeinschaft“ die Zollstelle im Sinne des Artikels 161 Absatz 5 der Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 des Rates vom 12. Oktober 1992 zur Festlegung des Zollkodex der Gemeinschaften (17);
28.
„Ausgangszollstelle der Gemeinschaft“ die Zollstelle im Sinne des Artikels 793 Absatz 2 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 der Kommission vom 2. Juli 1993 mit Durchführungsvorschriften zu der Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 des Rates zur Festlegung des Zollkodex der Gemeinschaften (18);
29.
„Eingangszollstelle der Gemeinschaft“ die Zollstelle, zu der in das Zollgebiet der Gemeinschaft verbrachte Abfälle gemäß Artikel 38 Absatz 1 der Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 zu befördern sind;
30.
„Einfuhr“ jede Verbringung von Abfällen in die Gemeinschaft mit Ausnahme der Durchfuhr durch die Gemeinschaft;
31.
„Ausfuhr“ eine Verbringung von Abfällen aus der Gemeinschaft mit Ausnahme der Durchfuhr durch die Gemeinschaft;
32.
„Durchfuhr“ eine Verbringung von Abfällen, die durch einen oder mehrere Staaten mit Ausnahme des Versand- oder Empfängerstaats erfolgt oder erfolgen soll;
33.
„Transport“ die Beförderung von Abfällen auf der Straße, der Schiene, dem Luftweg, dem Seeweg oder Binnengewässern;
34.
„Verbringung“ den Transport von zur Verwertung oder Beseitigung bestimmten Abfällen, der erfolgt oder erfolgen soll:
a)
zwischen zwei Staaten oder
b)
zwischen einem Staat und überseeischen Ländern und Gebieten oder anderen Gebieten, die unter dem Schutz dieses Staates stehen, oder
c)
zwischen einem Staat und einem Landgebiet, das völkerrechtlich keinem Staat angehört, oder
d)
zwischen einem Staat und der Antarktis oder
e)
aus einem Staat durch eines der oben genannten Gebiete oder
f)
innerhalb eines Staates durch eines der oben genannten Gebiete und der in demselben Staat beginnt und endet, oder
g)
aus einem geografischen Gebiet, das nicht der Gerichtsbarkeit eines Staates unterliegt, in einen Staat;
35.
„illegale Verbringung“ jede Verbringung von Abfällen, die
a)
ohne Notifizierung an alle betroffenen zuständigen Behörden gemäß dieser Verordnung erfolgt oder
b)
ohne die Zustimmung der betroffenen zuständigen Behörden gemäß dieser Verordnung erfolgt oder
c)
mit einer durch Fälschung, falsche Angaben oder Betrug erlangten Zustimmung der betroffenen zuständigen Behörden erfolgt oder
d)
in einer Weise erfolgt, die den Notifizierungs- oder Begleitformularen sachlich nicht entspricht, oder
e)
in einer Weise erfolgt, die eine Verwertung oder Beseitigung unter Verletzung gemeinschaftlicher oder internationaler Bestimmungen bewirkt, oder
f)
den Artikeln 34, 36, 39, 40, 41 und 43 widerspricht oder
g)
in Bezug auf eine Verbringung von Abfällen im Sinne des Artikel 3 Absätze 2 und 4 dadurch gekennzeichnet ist, dass
i)
die Abfälle offensichtlich nicht in den Anhängen III, IIIA oder IIIB aufgeführt sind oder
ii)
Artikel 3 Absatz 4 verletzt wurde oder
iii)
die Verbringung der Abfälle auf eine Weise geschieht, die dem in Anhang VII aufgeführten Dokument sachlich nicht entspricht.
TITEL II
VERBRINGUNG INNERHALB DER GEMEINSCHAFT MIT ODER OHNE DURCHFUHR DURCH DRITTSTAATEN
Artikel 3
Allgemeiner Verfahrensrahmen
(1) Die Verbringung folgender Abfälle unterliegt dem Verfahren der vorherigen schriftlichen Notifizierung und Zustimmung im Sinne der Bestimmungen dieses Titels:
a)
falls zur Beseitigung bestimmt:
alle Abfälle;
b)
falls zur Verwertung bestimmt:
i)
in Anhang IV aufgeführte Abfälle, einschließlich u. a. der in den Anhängen II und VIII des Basler Übereinkommens aufgeführten Abfälle;
ii)
in Anhang IVA aufgeführte Abfälle;
iii)
nicht als Einzeleintrag in Anhang III, IIIB, IV oder IVA eingestufte Abfälle;
iv)
nicht als Einzeleintrag in Anhang III, III B, IV oder IVA eingestufte Abfallgemische, sofern sie nicht in Anhang IIIA aufgeführt sind.
(2) Die Verbringung folgender zur Verwertung bestimmter Abfälle unterliegt den allgemeinen Informationspflichten gemäß Artikel 18, sofern die verbrachte Abfallmenge mehr als 20 kg beträgt:
a)
in Anhang III oder IIIB aufgeführte Abfälle;
b)
nicht als Einzeleintrag in Anhang III eingestufte Gemische aus zwei oder mehr in Anhang III aufgeführten Abfällen, sofern die Zusammensetzung dieser Gemische ihre umweltgerechte Verwertung nicht erschwert und solche Gemische gemäß Artikel 58 in Anhang IIIA aufgeführt sind.
(3) Auf die in Anhang III aufgeführten Abfälle werden die einschlägigen Bestimmungen in Ausnahmefällen so angewandt, als wären sie in Anhang IV aufgeführt, wenn sie eine der in Anhang III der Richtlinie 91/689/EWG aufgeführten gefährlichen Eigenschaften aufweisen. Diese Fälle werden gemäß Artikel 58 behandelt.
(4) Die Verbringung von Abfällen, die ausdrücklich zur Laboranalyse bestimmt sind, um ihre physikalischen oder chemischen Eigenschaften zu prüfen oder ihre Eignung für Verwertungs- oder Beseitigungsverfahren zu ermitteln, unterliegt nicht dem Verfahren der vorherigen schriftlichen Notifizierung und Zustimmung gemäß Absatz 1. Stattdessen gelten die Verfahrensvorschriften des Artikels 18. Die von der Ausnahmeregelung gedeckte Abfallmenge der ausdrücklich zur Laboranalyse bestimmten Abfälle bemisst sich nach der Mindestmenge, die zur ordnungsgemäßen Durchführung der Analyse in jedem Einzelfall notwendig ist, und darf 25 kg nicht übersteigen.
(5) Die Verbringung von gemischten Siedlungsabfällen (Abfallschlüssel 20 03 01), die in privaten Haushaltungen eingesammelt worden sind - einschließlich wenn dabei auch solche Abfälle anderer Erzeuger eingesammelt werden -, zu Verwertungs- oder Beseitigungsanlagen unterliegt gemäß dieser Verordnung den gleichen Bestimmungen wie die Verbringung von zur Beseitigung bestimmten Abfällen.
KAPITEL 1
Vorherige schriftliche Notifizierung und Zustimmung
Artikel 4
Notifizierung
Beabsichtigt der Notifizierende die Verbringung von Abfällen gemäß Artikel 3 Absatz 1 Buchstabe a oder b, so muss er bei und über die zuständige Behörde am Versandort eine vorherige schriftliche Notifizierung einreichen und im Falle einer Sammelnotifizierung Artikel 13 beachten.
Bei der Einreichung einer Notifizierung sind folgende Voraussetzungen zu erfüllen:
1.
Notifizierungs- und Begleitformulare:
Die Notifizierung erfolgt anhand folgender Unterlagen:
a)
Notifizierungsformular gemäß Anhang IA und
b)
Begleitformular gemäß Anhang IB.
Bei der Einreichung einer Notifizierung füllt der Notifizierende das Notifizierungsformular und - soweit relevant - das Begleitformular aus.
Ist der Notifizierende nicht der Ersterzeuger gemäß Artikel 2 Nummer 15 Buchstabe a Ziffer i, so sorgt der Notifizierende dafür, dass auch dieser Erzeuger oder eine der in Artikel 2 Nummer 15 Buchstabe a Ziffer ii oder iii genannten Personen, sofern dies durchführbar ist, das Notifizierungsformular gemäß Anhang IA unterzeichnet.
Das Notifizierungsformular und das Begleitformular werden an den Notifizierenden von der zuständigen Behörde am Versandort herausgegeben.
2.
Informationen und Unterlagen im Notifizierungs- und Begleitformular:
Der Notifizierende gibt die in Anhang II Teil 1 aufgeführten Informationen und Unterlagen im Notifizierungsformular an oder fügt sie diesem bei. Der Notifizierende gibt die in Anhang II Teil 2 aufgeführten Informationen und Unterlagen im Begleitformular an oder fügt sie diesem soweit möglich bei der Notifizierung bei.
Eine Notifizierung gilt als ordnungsgemäß ausgeführt, wenn die zuständige Behörde am Versandort der Auffassung ist, dass das Notifizierungs- und das Begleitformular gemäß Unterabsatz 1 ausgefüllt worden sind.
3.
Zusätzliche Informationen und Unterlagen:
Ersucht eine der betroffenen zuständigen Behörden um zusätzliche Informationen und Unterlagen, so werden diese vom Notifizierenden zur Verfügung gestellt. In Anhang II Teil 3 sind zusätzliche Informationen und Unterlagen aufgeführt, die verlangt werden können.
Eine Notifizierung gilt als ordnungsgemäß abgeschlossen, wenn die zuständige Behörde am Bestimmungsort der Auffassung ist, dass das Notifizierungs- und das Begleitformular ausgefüllt und die in Anhang II Teil 1 und Teil 2 aufgeführten Informationen und Unterlagen sowie etwaige nach diesem Absatz verlangte zusätzliche Informationen und Unterlagen gemäß Anhang II Teil 3 vom Notifizierenden bereitgestellt wurden.
4.
Abschluss eines Vertrags zwischen Notifizierendem und Empfänger:
Der Notifizierende schließt mit dem Empfänger gemäß Artikel 5 einen Vertrag über die Verwertung oder Beseitigung der notifizierten Abfälle.
Den beteiligten zuständigen Behörden ist bei der Notifizierung der Nachweis über den Abschluss dieses Vertrages oder eine Erklärung zur Bestätigung seines Bestehens nach Anhang IA vorzulegen. Der Notifizierende oder der Empfänger hat der zuständigen Behörde auf Ersuchen eine Kopie dieses Vertrages oder den für die betroffene zuständige Behörde als zufrieden stellend geltenden Nachweis zu übermitteln.
5.
Hinterlegung von Sicherheitsleistungen oder Abschluss entsprechender Versicherungen:
Gemäß Artikel 6 werden Sicherheitsleistungen hinterlegt oder entsprechende Versicherungen abgeschlossen. Der Notifizierende gibt zu diesem Zweck durch Ausfüllen des entsprechenden Teils des Notifizierungsformulars nach Anhang IA eine entsprechende Erklärung ab.
Die Sicherheitsleistungen oder entsprechenden Versicherungen (oder sofern die zuständige Behörde dies gestattet, der Nachweis über diese Sicherheitsleistungen oder entsprechenden Versicherungen oder eine Erklärung zur Bestätigung ihres Bestehens) sind bei der Notifizierung als Teil des Notifizierungsformulars oder, falls die zuständige Behörde dies auf der Grundlage nationaler Rechtsvorschriften erlaubt, vor Beginn der Verbringung vorzulegen.
6.
Geltungsbereich der Notifizierung:
Eine Notifizierung muss die Verbringung der Abfälle vom ursprünglichen Versandort einschließlich ihrer vorläufigen und nicht vorläufigen Verwertung oder Beseitigung umfassen.
Erfolgen die anschließenden vorläufigen oder nicht vorläufigen Verfahren in einem anderen Staat als dem ersten Empfängerstaat, so sind das nicht vorläufige Verfahren und sein Bestimmungsort in der Notifizierung anzugeben und Artikel 15 Buchstabe f einzuhalten.
Jede Notifizierung betrifft nur einen einzigen Abfallidentifizierungscode, mit Ausnahme von:
a)
nicht als Einzeleintrag in Anhang III, IIIB, IV oder IVA eingestufte Abfälle. In diesem Fall ist nur eine Abfallart anzugeben;
b)
nicht als Einzeleintrag in Anhang III, IIIB, IV oder IVA eingestufte Abfallgemische, es sei denn, sie sind in Anhang IIIA aufgeführt. In diesem Fall ist der Code jedes Abfallanteils in der Reihenfolge seiner Bedeutung anzugeben.
Artikel 5
Vertrag
(1) Jede notifizierungspflichtige Verbringung von Abfällen muss Gegenstand eines Vertrags zwischen dem Notifizierenden und dem Empfänger über die Verwertung oder Beseitigung der notifizierten Abfälle sein.
(2) Der Vertrag muss bei der Notifizierung für die Dauer der Verbringung abgeschlossen und wirksam sein, bis eine Bescheinigung gemäß Artikel 15 Buchstabe e, Artikel 16 Buchstabe e oder gegebenenfalls Artikel 15 Buchstabe d ausgestellt wird.
(3) Der Vertrag umfasst die Verpflichtung
a)
des Notifizierenden zur Rücknahme der Abfälle gemäß Artikel 22 und Artikel 24 Absatz 2, falls die Verbringung oder die Verwertung oder Beseitigung nicht in der vorgesehenen Weise abgeschlossen wurde oder illegal erfolgt ist;
b)
des Empfängers zur Verwertung oder Beseitigung der Abfälle gemäß Artikel 24 Absatz 3, falls ihre Verbringung illegal erfolgt ist;
c)
der Anlage zur Vorlage einer Bescheinigung gemäß Artikel 16 Buchstabe e darüber, dass die Abfälle gemäß der Notifizierung und den darin festgelegten Bedingungen sowie den Vorschriften dieser Verordnung verwertet oder beseitigt wurden.
(4) Sind die verbrachten Abfälle zur vorläufigen Verwertung oder Beseitigung bestimmt, so umfasst der Vertrag folgende zusätzliche Verpflichtungen:
a)
die Verpflichtung der Empfängeranlage zur Vorlage der Bescheinigungen gemäß Artikel 15 Buchstabe d und gegebenenfalls Buchstabe e darüber, dass die Abfälle gemäß der Notifizierung und den darin festgelegten Bedingungen sowie den Vorschriften dieser Verordnung verwertet oder beseitigt wurden, und
b)
soweit anwendbar, die Verpflichtung des Empfängers zur Einreichung einer Notifizierung bei der ursprünglich zuständigen Behörde am Versandort des ursprünglichen Versandstaats gemäß Artikel 15 Buchstabe f Ziffer ii.
(5) Werden die Abfälle zwischen zwei Einrichtungen, die derselben juristischen Person zuzurechnen sind, verbracht, so kann der Vertrag durch eine Erklärung der juristischen Person ersetzt werden, in der diese sich zur Verwertung oder Beseitigung der notifizierten Abfälle verpflichtet.
Artikel 6
Sicherheitsleistung
(1) Für jede notifizierungspflichtige Verbringung von Abfällen müssen Sicherheitsleistungen hinterlegt oder entsprechende Versicherungen abgeschlossen werden, die Folgendes abdecken:
a)
Transportkosten;
b)
Kosten der Verwertung oder Beseitigung, einschließlich aller erforderlichen vorläufigen Verfahren, und
c)
Lagerkosten für 90 Tage.
(2) Die Sicherheitsleistungen oder entsprechenden Versicherungen sind dazu bestimmt, die Kosten zu decken, die anfallen,
a)
wenn eine Verbringung oder die Verwertung oder Beseitigung nicht in der vorgesehenen Weise abgeschlossen werden kann; dieser Fall ist in Artikel 22 geregelt;
b)
wenn eine Verbringung oder die Verwertung oder Beseitigung illegal ist; dieser Fall ist in Artikel 24 geregelt.
(3) Die Sicherheitsleistungen oder entsprechenden Versicherungen müssen von dem Notifizierenden oder von einer anderen in seinem Namen handelnden natürlichen oder juristischen Person bei der Notifizierung oder, falls die zuständige Behörde, die die Sicherheitsleistungen oder entsprechenden Versicherungen genehmigt, dies gestattet, spätestens bei Beginn der Verbringung hinterlegt bzw. abgeschlossen werden, wirksam sein und spätestens bei Beginn der notifizierten Verbringung für diese gültig sein.
(4) Die zuständige Behörde am Versandort genehmigt die Sicherheitsleistungen oder entsprechenden Versicherungen einschließlich Form, Wortlaut und Deckungsbetrag.
Bei einer Einfuhr in die Gemeinschaft überprüft die zuständige Behörde am Bestimmungsort jedoch den Deckungsbetrag und genehmigt erforderlichenfalls zusätzliche Sicherheitsleistungen oder entsprechende Versicherungen.
(5) Die Sicherheitsleistungen oder entsprechenden Versicherungen müssen für die notifizierte Verbringung und die Durchführung der Verwertung oder Beseitigung der notifizierten Abfälle gültig sein und diese abdecken.
Die Sicherheitsleistungen oder entsprechenden Versicherungen sind freizugeben, wenn die betroffene zuständige Behörde die Bescheinigung gemäß Artikel 16 Buchstabe e oder bei vorläufiger Verwertung oder Beseitigung gegebenenfalls gemäß Artikel 15 Buchstabe e erhalten hat.
(6) Abweichend von Absatz 5 können die Sicherheitsleistungen oder entsprechenden Versicherungen für den Fall, dass die verbrachten Abfälle zur vorläufigen Verwertung oder Beseitigung bestimmt sind und ein weiteres Verwertungs- oder Beseitigungsverfahren im Empfängerstaat erfolgt, freigegeben werden, wenn die Abfälle die vorläufige Anlage verlassen und die betroffene zuständige Behörde die in Artikel 15 Buchstabe d genannte Bescheinigung erhalten hat. In diesem Fall muss jede weitere Verbringung zu einer Verwertungs- oder Beseitigungsanlage durch eine neue Sicherheitsleistung oder entsprechende Versicherung abgedeckt sein, es sei denn, die zuständige Behörde des Bestimmungsortes ist der Auffassung, dass eine solche Sicherheitsleistung oder entsprechende Versicherung nicht erforderlich ist. In diesem Fall ist die zuständige Behörde am Bestimmungsort für die Verpflichtungen, die sich bei illegaler Verbringung ergeben, oder für die Rücknahme verantwortlich, wenn die Verbringung oder das weitere Beseitigungs- oder Verwertungsverfahren nicht wie vorgesehen abgeschlossen werden können.
(7) Die zuständige Behörde innerhalb der Gemeinschaft, die die Sicherheitsleistung oder entsprechende Versicherung genehmigt hat, hat Zugriff darauf und nimmt die entsprechenden Mittel zur Einhaltung der sich aus den Artikeln 23 und 25 ergebenden Verpflichtungen, einschließlich für Zahlungen an andere betroffene Behörden, in Anspruch.
(8) Bei einer Sammelnotifizierung gemäß Artikel 13 können anstelle einer Sicherheitsleistung oder entsprechenden Versicherung für die gesamte Sammelnotifizierung mehrere einzelne Sicherheitsleistungen oder entsprechende Versicherungen für Teile der Sammelnotifizierung hinterlegt bzw. abgeschlossen werden. In derartigen Fällen müssen die Sicherheitsleistungen oder entsprechenden Versicherungen spätestens bei Beginn der notifizierten Verbringung, die abzudecken ist, gültig sein.
Die Sicherheitsleistungen oder entsprechenden Versicherungen sind freizugeben, wenn die betroffene zuständige Behörde die Bescheinigung für die betreffenden Abfälle gemäß Artikel 16 Buchstabe e oder bei vorläufiger Verwertung oder Beseitigung gegebenenfalls gemäß Artikel 15 Buchstabe e erhalten hat. Absatz 6 gilt entsprechend.
(9) Die Mitgliedstaaten unterrichten die Kommission über die von ihnen nach diesem Artikel erlassenen nationalen Rechtsvorschriften.
Artikel 7
Übermittlung der Notifizierung durch die zuständige Behörde am Versandort
(1) Ist die Notifizierung nach Artikel 4 Absatz 2 Nummer 2 ordnungsgemäß ausgeführt worden, so behält die zuständige Behörde am Versandort eine Kopie der Notifizierung und übermittelt die Notifizierung der zuständigen Behörde am Bestimmungsort mit Kopien an die für die Durchfuhr zuständige(n) Behörde(n) und setzt den Notifizierenden hiervon in Kenntnis. Dies muss innerhalb von drei Werktagen nach Eingang der Notifizierung erfolgen.
(2) Ist die Notifizierung nicht ordnungsgemäß ausgeführt, so muss die zuständige Behörde am Versandort den Notifizierenden gemäß Artikel 4 Absatz 2 Nummer 2 um weitere Informationen und Unterlagen ersuchen.
Dies muss innerhalb von drei Werktagen nach Eingang der Notifizierung erfolgen.
In diesen Fällen verfügt die zuständige Behörde am Versandort über drei Werktage ab Eingang der ersuchten Informationen und Unterlagen, um der Anforderung nach Absatz 1 nachzukommen.
(3) Ist die Notifizierung nach Artikel 4 Absatz 2 Nummer 2 ordnungsgemäß ausgeführt worden, so kann die zuständige Behörde am Versandort innerhalb von drei Werktagen beschließen, nicht mit der Notifizierung fortzufahren, falls sie Einwände gegen die Verbringung im Sinne der Artikel 11 und 12 hat.
Sie unterrichtet den Notifizierenden unverzüglich von ihrer Entscheidung und diesen Einwänden.
(4) Hat die zuständige Behörde am Versandort die Notifizierung nicht gemäß Absatz 1 innerhalb von 30 Tagen ab ihrem Eingang weitergeleitet, so hat sie dem Notifizierenden auf dessen Antrag hin eine mit Gründen versehene Erklärung zu übermitteln. Dies gilt nicht, wenn dem Ersuchen um Informationen gemäß Absatz 2 nicht nachgekommen worden ist.
Artikel 8
Ersuchen der betroffenen zuständigen Behörden um Informationen und Unterlagen und Empfangsbestätigung der zuständigen Behörde am Bestimmungsort
(1) Ist eine der betroffenen zuständigen Behörden nach Übermittlung der Notifizierung durch die zuständige Behörde am Versandort der Auffassung, dass zusätzliche Informationen und Unterlagen gemäß Artikel 4 Absatz 2 Nummer 3 erforderlich sind, so ersucht sie den Notifizierenden um diese Informationen und Unterlagen und unterrichtet die anderen zuständigen Behörden von diesem Ersuchen. Dies muss innerhalb von drei Werktagen nach Eingang der Notifizierung erfolgen. In diesen Fällen verfügen die betroffenen zuständigen Behörden über drei Werktage ab Eingang der ersuchten Informationen und Unterlagen, um die zuständige Behörde des Bestimmungsortes zu unterrichten.
(2) Ist die zuständige Behörde am Bestimmungsort der Auffassung, dass die Notifizierung gemäß Artikel 4 Absatz 2 Nummer 3 ordnungsgemäß abgeschlossen wurde, so übermittelt sie dem Notifizierenden eine Empfangsbestätigung und den anderen betroffenen zuständigen Behörden Kopien davon. Dies muss innerhalb von drei Werktagen nach Eingang der ordnungsgemäß abgeschlossenen Notifizierung erfolgen.
(3) Hat die zuständige Behörde am Bestimmungsort den Eingang der Notifizierung nicht gemäß Absatz 2 innerhalb von 30 Tagen ab ihrem Eingang bestätigt, so hat sie dem Notifizierenden auf dessen Antrag hin eine mit Gründen versehene Erklärung zu übermitteln.
Artikel 9
Zustimmungen durch die zuständigen Behörden am Versandort und am Bestimmungsort sowie durch die für die Durchfuhr zuständigen Behörden und Fristen für Transport, Verwertung oder Beseitigung
(1) Die zuständigen Behörden am Bestimmungsort und am Versandort sowie die für die Durchfuhr zuständigen Behörden verfügen nach der Übermittlung der Empfangsbestätigung durch die zuständige Behörde am Bestimmungsort gemäß Artikel 8 über eine Frist von 30 Tagen, um in Bezug auf die notifizierte Verbringung schriftlich eine der folgenden ordnungsgemäß mit Gründen versehenen Entscheidungen zu treffen:
a)
Zustimmung ohne Auflagen;
b)
mit Auflagen gemäß Artikel 10 verbundene Zustimmung oder
c)
Erhebung von Einwänden gemäß den Artikeln 11 und 12.
Werden innerhalb der genannten Frist von 30 Tagen keine Einwände erhoben, so gilt eine stillschweigende Genehmigung der für die Durchfuhr zuständigen Behörde als erteilt.
(2) Die zuständigen Behörden am Bestimmungsort und am Versandort sowie gegebenenfalls die für die Durchfuhr zuständigen Behörden übermitteln dem Notifizierenden innerhalb der in Absatz 1 genannten Frist von 30 Tagen schriftlich ihre Entscheidung und die Gründe dafür; Kopien der Schreiben werden den anderen betroffenen zuständigen Behörden übersandt.
(3) Die zuständigen Behörden am Bestimmungsort und am Versandort sowie gegebenenfalls die für die Durchfuhr zuständigen Behörden erteilen ihre schriftliche Zustimmung durch entsprechendes Abstempeln, Unterzeichnen und Datieren des Notifizierungsformulars oder der ihnen übermittelten Kopien dieses Formulars.
(4) Die schriftliche Zustimmung zu einer geplanten Verbringung erlischt nach Ablauf von einem Kalenderjahr ab dem Datum ihrer Erteilung oder ab einem in dem Notifizierungsformular angegebenen späteren Datum. Dies gilt jedoch nicht, falls von den betroffenen zuständigen Behörden ein kürzerer Zeitraum angegeben wird.
(5) Eine stillschweigende Zustimmung zu einer geplanten Verbringung erlischt ein Kalenderjahr nach Ablauf der in Absatz 1 genannten Frist von 30 Tagen.
(6) Die geplante Verbringung darf nur erfolgen, wenn die in Artikel 16 Buchstaben a und b genannten Anforderungen erfüllt sind, und nur so lange, wie die stillschweigenden oder schriftlichen Zustimmungen aller zuständigen Behörden gültig sind.
(7) Die Verwertung oder Beseitigung von Abfällen im Zusammenhang mit einer geplanten Verbringung muss spätestens ein Kalenderjahr nach Erhalt der Abfälle durch die Anlage abgeschlossen sein, sofern von den betroffenen zuständigen Behörden kein kürzerer Zeitraum angegeben wird.
(8) Die zuständigen Behörden widerrufen ihre Zustimmung, wenn sie davon Kenntnis erlangen, dass
a)
die Zusammensetzung der Abfälle nicht der Notifizierung entspricht oder
b)
die mit der Verbringung verbundenen Auflagen nicht erfüllt werden oder
c)
die Abfälle nicht entsprechend der Genehmigung für die Anlage, in der das betreffende Verfahren durchgeführt wird, verwertet oder beseitigt werden oder
d)
die Abfälle in einer Weise verbracht, verwertet oder beseitigt werden oder wurden, die nicht den Informationen entspricht, die im Notifizierungsformular und im Begleitformular angegeben oder diesen beigefügt sind.
(9) Jeder Widerruf einer Zustimmung erfolgt mittels einer förmlichen Nachricht an den Notifizierenden, von der den anderen betroffenen zuständigen Behörden sowie dem Empfänger Kopien übermittelt werden.
Artikel 10
Auflagen für eine Verbringung
(1) Die zuständigen Behörden am Versandort und am Bestimmungsort und die für die Durchfuhr zuständigen Behörden verfügen über eine Frist von 30 Tagen ab dem Zeitpunkt der Übermittlung der Empfangsbestätigung durch die zuständige Behörde am Bestimmungsort gemäß Artikel 8, um ihre Zustimmung zur notifizierten Verbringung mit Auflagen zu verbinden. Diese Auflagen können sich auf einen oder mehrere der in Artikel 11 oder Artikel 12 aufgeführten Gründe stützen.
(2) Die zuständigen Behörden am Versandort und am Bestimmungsort und die für die Durchfuhr zuständigen Behörden können innerhalb der in Absatz 1 genannten Frist von 30 Tagen auch Auflagen für den Transport der Abfälle in ihrem Zuständigkeitsbereich festlegen. Diese Transportauflagen dürfen nicht strenger sein als die Auflagen für ähnliche Verbringungen, die ausschließlich in ihrem Zuständigkeitsbereich durchgeführt werden, und müssen geltenden Vereinbarungen, insbesondere einschlägigen internationalen Übereinkünften, angemessen Rechnung tragen.
(3) Die zuständigen Behörden am Versandort und am Bestimmungsort und die für die Durchfuhr zuständigen Behörden können innerhalb der in Absatz 1 genannten Frist von 30 Tagen auch festlegen, dass ihre Zustimmung als widerrufen gilt, falls die Sicherheitsleistungen oder entsprechenden Versicherungen nicht gemäß Artikel 6 Absatz 3 spätestens bei Beginn der Verbringung gültig sind.
(4) Auflagen werden dem Notifizierenden von der zuständigen Behörde, die diese festlegt, schriftlich mitgeteilt; die betroffenen zuständigen Behörden erhalten Kopien hiervon.
Die Auflagen werden von der betreffenden zuständigen Behörde im Notifizierungsformular angegeben oder diesem beigefügt.
(5) Die zuständige Behörde am Bestimmungsort kann innerhalb der in Absatz 1 genannten Frist von 30 Tagen auch vorschreiben, dass die Anlage, die die Abfälle erhält, die Eingänge, Ausgänge und/oder den Bestand der Abfälle sowie die damit verbundenen Verwertungs- und Beseitigungsverfahren, so, wie sie in der Notifizierung angegeben sind, für die Geltungsdauer der Notifizierung regelmäßig aufzeichnet. Diese Aufzeichnungen sind von einer rechtlich für die Anlage verantwortlichen Person zu unterzeichnen und innerhalb eines Monats nach Abschluss der notifizierten Verwertung oder Beseitigung an die zuständige Behörde am Bestimmungsort zu übermitteln.
Artikel 11
Einwände gegen die Verbringung von zur Beseitigung bestimmten Abfällen
(1) Bei der Notifizierung einer geplanten Verbringung von zur Beseitigung bestimmten Abfällen können die zuständigen Behörden am Bestimmungsort und am Versandort innerhalb einer Frist von 30 Tagen ab dem Zeitpunkt der Übermittlung der Empfangsbestätigung durch die zuständige Behörde am Bestimmungsort gemäß Artikel 8 im Einklang mit dem Vertrag begründete Einwände erheben, die sich auf einen oder mehrere der folgenden Gründe stützen:
a)
Die geplante Verbringung oder Beseitigung würde nicht im Einklang mit Maßnahmen stehen, die zur Umsetzung der Grundsätze der Nähe, des Vorrangs der Verwertung und der Entsorgungsautarkie auf gemeinschaftlicher und nationaler Ebene gemäß der Richtlinie 2006/12/EG ergriffen wurden, um die Verbringung von Abfällen allgemein oder teilweise zu verbieten oder um gegen jegliche Verbringungen Einwände zu erheben; oder
b)
die geplante Verbringung oder Beseitigung würde nicht im Einklang mit nationalen Rechtsvorschriften zum Schutz der Umwelt, zur Wahrung der öffentlichen Sicherheit und Ordnung oder zum Schutz der Gesundheit stehen, die in dem Einwände erhebenden Staat vorgenommene Handlungen betreffen; oder
c)
der Notifizierende oder der Empfänger wurde in der Vergangenheit wegen illegaler Verbringungen oder anderer rechtswidriger Handlungen auf dem Gebiet des Umweltschutzes verurteilt. In diesem Fall können die zuständigen Behörden am Versandort und am Bestimmungsort jede Verbringung, an der die betreffende Person beteiligt ist, gemäß nationalen Rechtsvorschriften ablehnen; oder
d)
der Notifizierende oder die Anlage hat bei früheren Verbringungen wiederholt die Artikel 15 und 16 nicht eingehalten; oder
e)
der Mitgliedstaat möchte sein Recht nach Artikel 4 Absatz 1 des Basler Übereinkommens wahrnehmen, die Einfuhr von gefährlichen Abfällen oder von in Anhang II dieses Übereinkommens genannten Abfällen zu verbieten; oder
f)
die geplante Verbringung oder Beseitigung verstößt gegen Verpflichtungen aus internationalen Übereinkommen, die von einem oder mehreren betroffenen Mitgliedstaaten oder der Gemeinschaft geschlossen wurden; oder
g)
die geplante Verbringung oder Beseitigung steht unter Berücksichtigung geografischer Gegebenheiten oder der Notwendigkeit besonderer Anlagen für bestimmte Abfallarten nicht im Einklang mit der Richtlinie 2006/12/EG, insbesondere den Artikeln 5 und 7,
i)
wonach der Grundsatz der Entsorgungsautarkie auf gemeinschaftlicher und nationaler Ebene angewendet werden muss oder
ii)
wenn die besondere Anlage Abfälle zu beseitigen hat, die an einem näher gelegenen Ort anfallen, und die zuständige Behörde solchen Abfällen Vorrang eingeräumt hat oder
iii)
wonach sichergestellt werden muss, dass die Verbringung im Einklang mit Abfallbewirtschaftungsplänen steht; oder
h)
die Abfälle sollen in einer Anlage behandelt werden, die unter die Richtlinie 96/61/EG fällt, aber nicht die besten verfügbaren Techniken im Sinne des Artikels 9 Absatz 4 der genannten Richtlinie in Übereinstimmung mit der für die Anlage erteilten Genehmigung anwendet; oder
i)
es handelt sich um gemischte Siedlungsabfälle aus privaten Haushaltungen (Abfallschlüssel 20 03 01); oder
j)
die betreffenden Abfälle werden nicht im Einklang mit verbindlichen gemeinschaftsrechtlichen Umweltschutzstandards für die Beseitigung behandelt, und zwar auch in Fällen, in denen befristete Ausnahmen gewährt werden.
(2) Die für die Durchfuhr zuständige(n) Behörde(n) kann (können) innerhalb der in Absatz 1 genannten Frist von 30 Tagen nur auf Absatz 1 Buchstaben b, c, d und f gestützte begründete Einwände erheben.
(3) Werden in einem Mitgliedstaat, der Versandstaat ist, gefährliche Abfälle in so geringen jährlichen Gesamtmengen erzeugt, dass die Einrichtung neuer besonderer Beseitigungsanlagen in diesem Mitgliedstaat unwirtschaftlich wäre, so gilt Absatz 1 Buchstabe a nicht.
Die zuständige Behörde am Bestimmungsort arbeitet mit der zuständigen Behörde am Versandort, die der Auffassung ist, dass der vorliegende Absatz und nicht Absatz 1 Buchstabe a Anwendung finden sollte, zusammen, um das Problem bilateral zu lösen.
Wird keine zufrieden stellende Lösung gefunden, so kann jeder Mitgliedstaat die Angelegenheit an die Kommission verweisen. Die Kommission entscheidet dann nach dem in Artikel 18 Absatz 3 der Richtlinie 2006/12/EG genannten Verfahren.
(4) Sind die zuständigen Behörden der Auffassung, dass die Probleme, die zu den Einwänden geführt haben, innerhalb der in Absatz 1 genannten Frist von 30 Tagen gelöst wurden, so unterrichten sie den Notifizierenden unverzüglich schriftlich hierüber und senden dem Empfänger und den anderen betroffenen zuständigen Behörden Kopien.
(5) Werden die Probleme, die zu den Einwänden geführt haben, nicht innerhalb der in Absatz 1 genannten Frist von 30 Tagen gelöst, so wird die Notifizierung ungültig. Beabsichtigt der Notifizierende weiterhin, die Verbringung vorzunehmen, so ist eine erneute Notifizierung einzureichen, es sei denn, alle betroffenen zuständigen Behörden und der Notifizierende treffen eine anders lautende Übereinkunft.
(6) Maßnahmen, die ein Mitgliedstaat gemäß Absatz 1 Buchstabe a ergreift, um die Verbringung von zur Beseitigung bestimmten Abfällen ganz oder teilweise zu verbieten oder gegen jegliche Verbringung von Abfällen Einwände zu erheben, oder Maßnahmen nach Absatz 1 Buchstabe e sind der Kommission unverzüglich mitzuteilen, die die anderen Mitgliedstaaten informiert.
Artikel 12
Einwände gegen die Verbringung von zur Verwertung bestimmten Abfällen
(1) Bei der Notifizierung einer geplanten Verbringung von zur Verwertung bestimmten Abfällen können die zuständigen Behörden am Bestimmungsort und am Versandort innerhalb einer Frist von 30 Tagen ab dem Zeitpunkt der Übermittlung der Empfangsbestätigung durch die zuständige Behörde am Bestimmungsort gemäß Artikel 8 im Einklang mit dem Vertrag begründete Einwände erheben, die sich auf einen oder mehrere der folgenden Gründe stützen:
a)
Die geplante Verbringung oder Verwertung würde nicht im Einklang mit der Richtlinie 2006/12/EG, insbesondere den Artikeln 3, 4, 7 und 10 der genannten Richtlinie stehen; oder
b)
die geplante Verbringung oder Verwertung würde nicht im Einklang mit nationalen Rechtsvorschriften zum Schutz der Umwelt, zur Wahrung der öffentlichen Sicherheit und Ordnung oder zum Schutz der Gesundheit stehen, die in dem Einwände erhebenden Staat vorgenommene Handlungen betreffen; oder
c)
die geplante Verbringung oder Verwertung würde nicht im Einklang mit nationalen Rechtsvorschriften im Versandstaat betreffend die Abfallverwertung stehen, auch dann, wenn die geplante Verbringung Abfälle betreffen würde, die zur Verwertung in einer Anlage bestimmt sind, deren Standards für die Behandlung dieser bestimmten Abfälle weniger streng sind als im Versandstaat, wobei die Notwendigkeit eines reibungslosen Funktionierens des Binnenmarktes zu beachten ist.
Dies gilt nicht, sofern
i)
eine entsprechende Gemeinschaftsgesetzgebung insbesondere für Abfälle besteht und sofern Anforderungen, die mindestens so streng sind wie die in der Gemeinschaftsgesetzgebung enthaltenen, in die nationalen Rechtsvorschriften zur Umsetzung dieser Gemeinschaftsgesetzgebung aufgenommen worden sind;
ii)
das Verwertungsverfahren im Empfängerstaat unter Bedingungen erfolgt, die weitgehend den in den nationalen Rechtsvorschriften des Versandstaats genannten Bedingungen entsprechen;
iii)
die nationalen Rechtsvorschriften im Versandstaat, die nicht unter Ziffer i fallen, nicht gemäß der Richtlinie 98/34/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 22. Juni 1998 über ein Informationsverfahren auf dem Gebiet der Normen und technischen Vorschriften und der Vorschriften für die Dienste der Informationsgesellschaft (19) notifiziert worden sind, wenn die genannte Richtlinie dies verlangt; oder
d)
der Notifizierende oder der Empfänger wurde in der Vergangenheit wegen illegaler Verbringungen oder anderer rechtswidriger Handlungen auf dem Gebiet des Umweltschutzes verurteilt. In diesem Fall können die zuständigen Behörden am Versandort und am Bestimmungsort jede Verbringung, an der die betreffende Person beteiligt ist, nach nationalen Rechtsvorschriften ablehnen; oder
e)
der Notifizierende oder die Anlage hat bei früheren Verbringungen wiederholt die Artikel 15 und 16 nicht eingehalten; oder
f)
die geplante Verbringung oder Verwertung verstößt gegen Verpflichtungen aus internationalen Übereinkommen, die von einem oder mehreren betroffenen Mitgliedstaaten oder der Gemeinschaft geschlossen wurden; oder
g)
der Anteil an verwertbarem und nicht verwertbarem Abfall, der geschätzte Wert der letztlich verwertbaren Stoffe oder die Kosten der Verwertung und die Kosten der Beseitigung des nicht verwertbaren Anteils rechtfertigen unter wirtschaftlichen und/oder ökologischen Gesichtspunkten keine Verwertung; oder
h)
die verbrachten Abfälle sind zur Beseitigung und nicht zur Verwertung bestimmt; oder
i)
die Abfälle sollen in einer Anlage behandelt werden, die unter die Richtlinie 96/61/EG fällt, aber nicht die besten verfügbaren Techniken im Sinne des Artikels 9 Absatz 4 der genannten Richtlinie in Übereinstimmung mit der für die Anlage erteilten Genehmigung anwendet; oder
j)
die betreffenden Abfälle werden nicht im Einklang mit verbindlichen Umweltschutzstandards für Verwertungsverfahren oder verbindlichen gemeinschaftsrechtlichen Verwertungs- oder Recyclingverpflichtungen behandelt, und zwar auch in den Fällen, in denen befristete Ausnahmen gewährt werden; oder
k)
die betreffenden Abfälle werden nicht nach Abfallbewirtschaftungsplänen behandelt, die gemäß Artikel 7 der Richtlinie 2006/12/EG erstellt wurden, um die Einhaltung verbindlicher Verwertungs- und Recyclingverpflichtungen des Gemeinschaftsrechts zu gewährleisten.
(2) Die für die Durchfuhr zuständige(n) Behörde(n) kann (können) innerhalb der in Absatz 1 genannten Frist von 30 Tagen auf Absatz 1 Buchstaben b, d, e und f gestützte begründete Einwände gegen die geplante Verbringung erheben.
(3) Sind die zuständigen Behörden der Auffassung, dass die Probleme, die zu den Einwänden geführt haben, innerhalb der in Absatz 1 genannten Frist von 30 Tagen gelöst wurden, so unterrichten sie den Notifizierenden unverzüglich schriftlich darüber und senden dem Empfänger und den anderen betroffenen zuständigen Behörden Kopien.
(4) Werden die Probleme, die zu den Einwänden geführt haben, nicht innerhalb der in Absatz 1 genannten Frist von 30 Tagen gelöst, so wird die Notifizierung ungültig. Beabsichtigt der Notifizierende weiterhin, die Verbringung vorzunehmen, so ist eine erneute Notifizierung einzureichen, es sei denn, alle betroffenen zuständigen Behörden und der Notifizierende treffen eine anders lautende Übereinkunft.
(5) Einwände, die von den zuständigen Behörden gemäß Absatz 1 Buchstabe c erhoben werden, müssen der Kommission von den Mitgliedstaaten gemäß Artikel 51 mitgeteilt werden.
(6) Der Mitgliedstaat, der Versandstaat ist, unterrichtet die Kommission und die anderen Mitgliedstaaten über die nationalen Rechtsvorschriften, auf die sich die von den zuständigen Behörden gemäß Absatz 1 Buchstabe c erhobenen Einwände stützen können, und gibt dabei an, für welche Abfälle und Verwertungsverfahren diese Einwände gelten, bevor diese Rechtsvorschriften zur Erhebung begründeter Einwände herangezogen werden.
Artikel 13
Sammelnotifizierung
(1) Der Notifizierende kann eine Sammelnotifizierung, die mehrere Verbringungen abdeckt, einreichen, falls für jede einzelne Verbringung Folgendes gilt:
a)
die Abfälle weisen im Wesentlichen ähnliche physikalische und chemische Eigenschaften auf, und
b)
die Abfälle werden zum gleichen Empfänger und zur gleichen Anlage verbracht, und
c)
der im Notifizierungsformular angegebene Transportweg ist der gleiche.
(2) Kann aufgrund unvorhergesehener Umstände nicht der gleiche Transportweg eingehalten werden, so teilt der Notifizierende dies den betroffenen zuständigen Behörden so bald wie möglich und nach Möglichkeit vor Beginn der Verbringung mit, falls die Notwendigkeit einer Änderung bereits bekannt ist.
Ist die Änderung des Transportwegs vor Beginn der Verbringung bekannt und sind andere als die von der Sammelnotifizierung betroffenen zuständigen Behörden daran beteiligt, so darf die Sammelnotifizierung nicht verwendet werden, und es ist eine neue Notifizierung einzureichen.
(3) Die betroffenen zuständigen Behörden können ihre Zustimmung zu einer Sammelnotifizierung von der späteren Vorlage zusätzlicher Informationen und Unterlagen gemäß Artikel 4 Absatz 2 Nummern 2 und 3 abhängig machen.
Artikel 14
Verwertungsanlagen mit Vorabzustimmung
(1) Die zuständigen Behörden am Bestimmungsort, in deren Zuständigkeit spezielle Verwertungsanlagen fallen, können beschließen, dafür Vorabzustimmungen auszustellen.
Solche Entscheidungen sind auf einen bestimmten Zeitraum begrenzt und können jederzeit widerrufen werden.
(2) Im Falle einer gemäß Artikel 13 eingereichten Sammelnotifizierung kann die zuständige Behörde am Bestimmungsort die in Artikel 9 Absätze 4 und 5 genannte Gültigkeitsdauer für die Zustimmung im Einvernehmen mit den anderen betroffenen zuständigen Behörden auf bis zu drei Jahre verlängern.
(3) Zuständige Behörden, die beschließen, eine Vorabzustimmung gemäß den Absätzen 1 und 2 auszustellen, übermitteln der Kommission und gegebenenfalls dem OECD-Sekretariat folgende Angaben:
a)
den Namen, die Registriernummer und die Anschrift der Verwertungsanlage,
b)
die Beschreibung der angewandten Technologien einschließlich R-Code(s),
c)
die in den Anhängen IV und IVA aufgeführten Abfälle oder die Abfälle, für die der Beschluss gilt,
d)
die von der Vorabzustimmung betroffene Gesamtmenge,
e)
die Gültigkeitsdauer,
f)
etwaige Änderungen der Vorabzustimmung,
g)
etwaige Änderungen der notifizierten Informationen und
h)
etwaige Widerrufe der Vorabzustimmung.
Dazu wird das Formular in Anhang VI verwendet.
(4) Abweichend von den Artikeln 9, 10, und 12 unterliegen gemäß Artikel 9 erteilte Zustimmungen, gemäß Artikel 10 erteilte Auflagen und gemäß Artikel 12 erhobene Einwände der betroffenen zuständigen Behörden einer Frist von sieben Werktagen ab dem Zeitpunkt der Übermittlung der Empfangsbestätigung durch die zuständige Behörde am Bestimmungsort gemäß Artikel 8.
(5) Unbeschadet des Absatzes 4 kann die zuständige Behörde am Versandort entscheiden, dass mehr Zeit notwendig ist, um vom Notifizierenden weitere Informationen oder Unterlagen zu erhalten.
In diesem Fall teilt die zuständige Behörde dies dem Notifizierenden innerhalb von sieben Werktagen schriftlich mit; Kopien werden den anderen betroffenen zuständigen Behörden übersandt.
Der insgesamt benötigte Zeitraum darf 30 Tage ab dem Zeitpunkt der Übermittlung der Empfangsbestätigung durch die zuständige Behörde am Bestimmungsort gemäß Artikel 8 nicht überschreiten.
Artikel 15
Zusätzliche Bestimmungen zur vorläufigen Verwertung und Beseitigung
Die Verbringung von Abfällen, die zur vorläufigen Verwertung oder Beseitigung bestimmt sind, unterliegt folgenden zusätzlichen Bestimmungen:
a)
Ist eine Verbringung von Abfällen zur vorläufigen Verwertung oder Beseitigung bestimmt, so müssen alle Anlagen, in denen die nachfolgende vorläufige und nicht vorläufige Verwertung oder Beseitigung vorgesehen ist, zusätzlich zu der ersten vorläufigen Verwertung oder Beseitigung ebenfalls im Notifizierungsformular angegeben werden.
b)
Die zuständigen Behörden am Versandort und am Bestimmungsort dürfen einer Verbringung von zur vorläufigen Verwertung oder Beseitigung bestimmten Abfällen nur dann zustimmen, wenn nach Artikel 11 oder 12 keine Gründe gegen die Verbringung von Abfällen zu den Anlagen, in denen die nachfolgende vorläufige oder nicht vorläufige Verwertung oder Beseitigung erfolgen soll, vorliegen.
c)
Die betroffene Anlage, die die vorläufige Verwertung oder Beseitigung vornimmt, bestätigt die Entgegennahme der Abfälle schriftlich innerhalb von drei Tagen nach deren Erhalt.
Diese Bestätigung ist im Begleitformular anzugeben oder diesem beizufügen. Die besagte Anlage übermittelt dem Notifizierenden und den betroffenen zuständigen Behörden unterzeichnete Kopien des um diese Bestätigung ergänzten Begleitformulars.
d)
Die Anlage, die die vorläufige Verwertung oder Beseitigung der Abfälle vornimmt, bescheinigt unter ihrer Verantwortung so bald wie möglich, spätestens jedoch 30 Tage nach Abschluss der vorläufigen Verwertung oder Beseitigung und nicht später als ein Kalenderjahr nach Erhalt der Abfälle oder innerhalb eines kürzeren Zeitraums gemäß Artikel 9 Absatz 7, den Abschluss der vorläufigen Verwertung oder Beseitigung.
Diese Bescheinigung ist im Begleitformular anzugeben oder diesem beizufügen.
Die besagte Anlage übermittelt dem Notifizierenden und den betroffenen zuständigen Behörden unterzeichnete Kopien des um diese Bescheinigung ergänzten Begleitformulars.
e)
Liefert eine Anlage zur Verwertung oder Beseitigung von Abfällen, die die vorläufige Verwertung oder Beseitigung von Abfällen vornimmt, die Abfälle zur nachfolgenden vorläufigen oder nicht vorläufigen Verwertung oder Beseitigung an eine im Empfängerstaat gelegene Anlage, so muss sie so bald wie möglich, spätestens jedoch ein Kalenderjahr nach Lieferung der Abfälle oder innerhalb eines kürzeren Zeitraums gemäß Artikel 9 Absatz 7, eine Bescheinigung von dieser Anlage über die Durchführung der nachfolgenden nicht vorläufigen Verwertung oder Beseitigung erhalten.
Die besagte Anlage, die die vorläufige Verwertung oder Beseitigung vornimmt, übermittelt dem Notifizierenden und den betroffenen zuständigen Behörden unverzüglich die entsprechende(n) Bescheinigung(en) unter Angabe der Verbringung(en), auf die die Bescheinigung(en) sich bezieht bzw. beziehen.
f)
Eine Lieferung gemäß Buchstabe e an eine Anlage
i)
im ursprünglichen Versandstaat oder in einem anderen Mitgliedstaat bedarf einer erneuten Notifizierung gemäß den Bestimmungen dieses Titels oder
ii)
in einem Drittstaat bedarf einer erneuten Notifizierung gemäß den Bestimmungen dieser Verordnung, wobei die Bestimmungen in Bezug auf die betroffenen zuständigen Behörden auch für die ursprüngliche zuständige Behörde im ursprünglichen Versandstaat gelten.
Artikel 16
Nach der Zustimmung zu einer Verbringung greifende Vorschriften
Nach der Zustimmung zu einer notifizierten Verbringung durch die betroffenen zuständigen Behörden füllen alle beteiligten Unternehmen das Begleitformular oder im Falle einer Sammelnotifizierung die Begleitformulare an den entsprechenden Stellen aus, unterzeichnen es bzw. sie und behalten selbst eine Kopie bzw. Kopien davon. Folgende Anforderungen sind zu erfüllen:
a)
Ausfüllen des Begleitformulars durch den Notifizierenden: Sobald der Notifizierende die Zustimmung der zuständigen Behörden am Versandort und am Bestimmungsort sowie der für die Durchfuhr zuständigen Behörden erhalten hat bzw. die stillschweigende Zustimmung der Letzteren voraussetzen kann, trägt er das tatsächliche Datum der Verbringung in das Begleitformular ein und füllt dieses ansonsten soweit wie möglich aus.
b)
Vorherige Mitteilung des tatsächlichen Beginns der Verbringung: Der Notifizierende übermittelt den betroffenen zuständigen Behörden und dem Empfänger mindestens drei Werktage vor Beginn der Verbringung unterzeichnete Kopien des gemäß Buchstabe a ausgefüllten Begleitformulars.
c)
Bei jedem Transport mitzuführende Unterlagen: Der Notifizierende behält eine Kopie des Begleitformulars. Bei jedem Transport sind das Begleitformular sowie Kopien des Notifizierungsformulars, die die von den betroffenen zuständigen Behörden erteilten schriftlichen Zustimmungen sowie die entsprechenden Auflagen enthalten, mitzuführen. Das Begleitformular wird von der Anlage, die die Abfälle erhält, aufbewahrt.
d)
Schriftliche Bestätigung des Erhalts der Abfälle durch die Anlage: Die Anlage bestätigt die Entgegennahme der Abfälle schriftlich innerhalb von drei Tagen nach deren Erhalt.
Diese Bestätigung ist im Begleitformular anzugeben oder diesem beizufügen.
Die Anlage übermittelt dem Notifizierenden und den betroffenen zuständigen Behörden unterzeichnete Kopien des um diese Bestätigung ergänzten Begleitformulars.
e)
Bescheinigung der nicht vorläufigen Verwertung oder Beseitigung durch die Anlage: Die Anlage, die die nicht vorläufige Verwertung oder Beseitigung vornimmt, bescheinigt unter ihrer Verantwortung so bald wie möglich, spätestens jedoch 30 Tage nach Abschluss der nicht vorläufigen Verwertung oder Beseitigung und nicht später als ein Kalenderjahr nach Erhalt der Abfälle oder innerhalb eines kürzeren Zeitraums gemäß Artikel 9 Absatz 7, den Abschluss der nicht vorläufigen Verwertung oder Beseitigung der Abfälle.
Diese Bescheinigung ist im Begleitformular anzugeben oder diesem beizufügen.
Die Anlage übermittelt dem Notifizierenden und den betroffenen zuständigen Behörden unterzeichnete Kopien des um diese Bescheinigung ergänzten Begleitformulars.
Artikel 17
Änderungen der Verbringung nach der Zustimmung
(1) Bei erheblichen Änderungen der Einzelheiten und/oder Bedingungen einer Verbringung mit Zustimmung, einschließlich Änderungen der vorgesehenen Menge, des Transportwegs, der Beförderung, des Zeitpunkts der Verbringung oder des Transportunternehmens, unterrichtet der Notifizierende die betroffenen zuständigen Behörden und den Empfänger unverzüglich und, sofern möglich, vor Beginn der Verbringung.
(2) In solchen Fällen ist eine erneute Notifizierung einzureichen, es sei denn, alle betroffenen zuständigen Behörden sind der Ansicht, dass die beabsichtigten Änderungen keine erneute Notifizierung erfordern.
(3) Berühren derartige Änderungen andere zuständige Behörden als die von der ursprünglichen Notifizierung betroffenen, so ist eine erneute Notifizierung einzureichen.
KAPITEL 2
Allgemeine Informationspflichten
Artikel 18
Abfälle, für die bestimmte Informationen mitzuführen sind
(1) Die beabsichtigte Verbringung von Abfällen im Sinne des Artikels 3 Absätze 2 und 4 unterliegt folgenden Verfahrensvorschriften:
a)
Damit die Verbringung solcher Abfälle besser verfolgt werden kann, hat die der Gerichtsbarkeit des Versandstaats unterliegende Person, die die Verbringung veranlasst, sicherzustellen, dass das in Anhang VII enthaltene Dokument mitgeführt wird.
b)
Das in Anhang VII enthaltene Dokument ist von der Person, die die Verbringung veranlasst, vor Durchführung derselben und von der Verwertungsanlage oder dem Labor und dem Empfänger bei der Übergabe der betreffenden Abfälle zu unterzeichnen.
(2) Der in Anhang VII genannte Vertrag über die Verwertung der Abfälle zwischen der Person, die die Verbringung veranlasst, und dem Empfänger muss bei Beginn der Verbringung wirksam sein und für den Fall, dass die Verbringung oder Verwertung der Abfälle nicht in der vorgesehenen Weise abgeschlossen werden kann oder dass sie als illegale Verbringung durchgeführt wurde, für die Person, die die Verbringung veranlasst, oder, falls diese zur Durchführung der Verbringung oder der Verwertung der Abfälle nicht in der Lage ist (z. B. bei Insolvenz), für den Empfänger die Verpflichtung enthalten,
a)
die Abfälle zurückzunehmen oder deren Verwertung auf andere Weise sicherzustellen und
b)
erforderlichenfalls in der Zwischenzeit für deren Lagerung zu sorgen.
Der betreffenden zuständigen Behörde ist auf Ersuchen von der Person, die die Verbringung veranlasst, oder vom Empfänger eine Kopie dieses Vertrages zu übermitteln.
(3) Die Mitgliedstaaten können zum Zwecke der Kontrolle, Durchsetzung, Planung und statistischen Erhebung nach nationalem Recht die in Absatz 1 genannten Informationen über Verbringungen anfordern, die von diesem Artikel erfasst werden.
(4) Die in Absatz 1 genannten Informationen sind vertraulich zu behandeln, sofern dies nach Gemeinschafts- und nationalem Recht erforderlich ist.
KAPITEL 3
Allgemeine Vorschriften
Artikel 19
Verbot der Vermischung von Abfällen bei der Verbringung
Ab dem Beginn der Verbringung bis zur Entgegennahme in einer Verwertungs- oder Beseitigungsanlage dürfen im Notifizierungsformular oder in Artikel 18 genannte Abfälle nicht mit anderen Abfällen vermischt werden.
Artikel 20
Aufbewahrung von Unterlagen und Informationen
(1) Alle in Bezug auf eine notifizierte Verbringung an die zuständigen Behörden gerichteten oder von diesen verschickten Unterlagen sind von den zuständigen Behörden, vom Notifizierenden, vom Empfänger und von der Anlage, die die Abfälle erhält, mindestens drei Jahre lang, gerechnet ab Beginn der Verbringung, innerhalb der Gemeinschaft aufzubewahren.
(2) Gemäß Artikel 18 Absatz 1 angegebene Informationen sind von der Person, die die Verbringung veranlasst, vom Empfänger und von der Anlage, die die Abfälle erhält, mindestens drei Jahre lang ab dem Zeitpunkt des Beginns der Verbringung innerhalb der Gemeinschaft aufzubewahren.
Artikel 21
Zugang der Öffentlichkeit zu Notifizierungen
Die zuständigen Behörden am Versand- bzw. Bestimmungsort können auf geeigneten Wegen wie dem Internet Informationen über die Notifizierungen von Verbringungen, denen sie zugestimmt haben, öffentlich zugänglich machen, sofern diese Angaben nach nationalem oder Gemeinschaftsrecht nicht vertraulich sind.
KAPITEL 4
Rücknahmeverpflichtungen
Artikel 22
Rücknahme, wenn eine Verbringung nicht wie vorgesehen abgeschlossen werden kann
(1) Erhält eine der betroffenen zuständigen Behörden Kenntnis davon, dass eine Verbringung von Abfällen, einschließlich ihrer Verwertung oder Beseitigung, nicht gemäß den Bedingungen des Notifizierungs- und des Begleitformulars und/oder des in Artikel 4 Absatz 2 Nummer 4 und Artikel 5 genannten Vertrags abgeschlossen werden kann, so unterrichtet sie unverzüglich die zuständige Behörde am Versandort. Weist eine Verwertungs- oder Beseitigungsanlage zu ihr verbrachte Abfälle zurück, so unterrichtet sie unverzüglich die zuständige Behörde am Bestimmungsort hiervon.
(2) Die zuständige Behörde am Versandort stellt außer in den in Absatz 3 genannten Fällen sicher, dass die betreffenden Abfälle von dem Notifizierenden gemäß der in Artikel 2 Nummer 15 festgelegten Rangfolge oder, falls dies nicht möglich ist, von der zuständigen Behörde selbst oder von einer in ihrem Namen handelnden natürlichen oder juristischen Person in das Gebiet ihrer Gerichtsbarkeit oder ein anderes Gebiet im Versandstaat zurückgenommen werden.
Dies erfolgt innerhalb von 90 Tagen oder innerhalb eines anderen, von den betroffenen zuständigen Behörden einvernehmlich festgelegten Zeitraums, nachdem die zuständige Behörde am Versandort von der Undurchführbarkeit der Verbringung mit Zustimmung der Abfälle oder ihrer Verwertung oder Beseitigung und den Gründen hierfür Kenntnis erhalten hat oder von der zuständigen Behörde am Bestimmungsort oder den für die Durchfuhr zuständigen Behörden schriftlich davon benachrichtigt wurde. Ausgangspunkt entsprechender Benachrichtigungen können Informationen sein, die den zuständigen Behörden am Bestimmungsort oder den für die Durchfuhr zuständigen Behörden unter anderem durch die übrigen zuständigen Behörden übermittelt wurden.
(3) Die Rücknahmeverpflichtung gemäß Absatz 2 gilt nicht, wenn die am Versand- und Bestimmungsort sowie für die Durchfuhr jeweils zuständigen Behörden, die mit der Beseitigung oder Verwertung der Abfälle befasst sind, der Auffassung sind, dass die Abfälle auf andere Weise im Empfängerstaat oder andernorts vom Notifizierenden oder, falls dies nicht möglich ist, von der zuständigen Behörde am Versandort oder von einer in ihrem Namen handelnden natürlichen oder juristischen Person verwertet oder beseitigt werden können.
Die Rücknahmeverpflichtung gemäß Absatz 2 gilt nicht, wenn die verbrachten Abfälle im Laufe des in der betreffenden Einrichtung durchgeführten Verfahrens in irreversibler Weise mit anderen Abfällen vermischt wurden, bevor eine betroffene zuständige Behörde Kenntnis davon erlangt hat, dass die notifizierte Verbringung nicht wie in Absatz 1 vorgesehen abgeschlossen werden kann. Diese Gemische sind auf andere Weise gemäß Unterabsatz 1 zu verwerten oder zu beseitigen.
(4) Im Falle der Rücknahme gemäß Absatz 2 ist eine erneute Notifizierung einzureichen, es sei denn, alle beteiligten zuständigen Behörden sind der Ansicht, dass ein hinreichend begründeter Antrag der ursprünglich zuständigen Behörde am Versandort ausreicht.
Eine neue Notifizierung ist gegebenenfalls vom ursprünglichen Notifizierenden oder, falls dies nicht möglich ist, von jeder anderen natürlichen oder juristischen Person im Sinne des Artikels 2 Nummer 15 oder, falls dies nicht möglich ist, von der ursprünglich zuständigen Behörde am Versandort oder von einer in ihrem Namen handelnden natürlichen oder juristischen Person einzureichen.
Die zuständigen Behörden dürfen sich weder der Rückfuhr von Abfällen, deren Verbringung nicht abgeschlossen werden kann, noch den entsprechenden Verwertungs- oder Beseitigungsverfahren widersetzen.
(5) Im Falle alternativer Vorkehrungen außerhalb des ursprünglichen Empfängerstaats gemäß Absatz 3 ist gegebenenfalls eine neue Notifizierung vom ursprünglichen Notifizierenden oder, falls dies nicht möglich ist, von jeder anderen natürlichen oder juristischen Person im Sinne des Artikels 2 Nummer 15 oder, falls dies nicht möglich ist, von der ursprünglich zuständigen Behörde am Versandort oder von einer in ihrem Namen handelnden natürlichen oder juristischen Person einzureichen.
Erfolgt eine solche neue Notifizierung durch den Notifizierenden, so ist sie auch bei der zuständigen Behörde des ursprünglichen Versandstaats einzureichen.
(6) Im Falle alternativer Vorkehrungen im ursprünglichen Empfängerstaat gemäß Absatz 3 bedarf es keiner erneuten Notifizierung, und ein hinreichend begründeter Antrag ist ausreichend. Solch ein hinreichend begründeter Antrag, mit dem um Zustimmung zu der alternativen Vorkehrung ersucht wird, ist von dem ursprünglich Notifizierenden an die zuständige Behörde am Bestimmungsort und am Versandort oder, falls dies nicht möglich ist, von der ursprünglich zuständigen Behörde am Versandort an die zuständige Behörde am Bestimmungsort zu übermitteln.
(7) Bedarf es keiner erneuten Notifizierung gemäß Absatz 4 oder 6, so ist vom ursprünglichen Notifizierenden oder, falls dies nicht möglich ist, von jeder anderen natürlichen oder juristischen Person im Sinne des Artikels 2 Nummer 15 oder, falls dies nicht möglich ist, von der ursprünglich zuständigen Behörde am Versandort oder von einer in ihrem Namen handelnden natürlichen oder juristischen Person ein neues Begleitformular gemäß Artikel 15 bzw. Artikel 16 auszufüllen.
Wird von der ursprünglich zuständigen Behörde am Versandort gemäß Absatz 4 oder 5 eine erneute Notifizierung eingereicht, so bedarf es keiner neuen Sicherheitsleistungen oder entsprechender Versicherungen.
(8) Die Verpflichtung des Notifizierenden und die ergänzende Verpflichtung des Versandstaats, die Abfälle zurückzunehmen oder für eine andere Verwertung oder Beseitigung zu sorgen, enden, wenn die Anlage die in Artikel 16 Buchstabe e oder gegebenenfalls in Artikel 15 Buchstabe e genannte Bescheinigung über die nicht vorläufige Verwertung oder Beseitigung ausgestellt hat. Im Falle einer vorläufigen Verwertung oder Beseitigung gemäß Artikel 6 Absatz 6 endet die ergänzende Verpflichtung des Versandstaats, wenn die Anlage die in Artikel 15 Buchstabe d genannte Bescheinigung ausgestellt hat.
Stellt eine Anlage eine Bescheinigung über die Beseitigung oder Verwertung aus, die zu einer illegalen Verbringung führt und in deren Folge die Sicherheitsleistungen freigegeben werden, so finden die Artikel 24 Absatz 3 und Artikel 25 Absatz 2 Anwendung.
(9) Werden in einem Mitgliedstaat Abfälle aus einer Verbringung einschließlich ihrer Verwertung oder Beseitigung entdeckt, die nicht abgeschlossen werden kann, so obliegt es der für das betreffende Gebiet zuständigen Behörde, sicherzustellen, dass Vorkehrungen für die sichere Lagerung der Abfälle bis zu deren Rückfuhr oder alternativen nicht vorläufigen Verwertung oder Beseitigung in anderer Weise getroffen werden.
Artikel 23
Kosten der Rücknahme, wenn eine Verbringung nicht abgeschlossen werden kann
(1) Die Kosten der Rückfuhr von Abfällen, deren Verbringung nicht abgeschlossen werden kann, einschließlich der Kosten des Transports, der Verwertung oder der Beseitigung gemäß Artikel 22 Absatz 2 oder 3, sowie ab dem Zeitpunkt, zu dem die zuständige Behörde am Versandort von der Undurchführbarkeit einer Verbringung von Abfällen oder ihrer Verwertung oder Beseitigung Kenntnis erhalten hat, die Kosten der Lagerung gemäß Artikel 22 Absatz 9, werden folgendermaßen angelastet:
a)
dem Notifizierenden gemäß der in Artikel 2 Nummer 15 festgelegten Rangfolge oder, falls dies nicht möglich ist,
b)
gegebenenfalls anderen natürlichen oder juristischen Personen oder, falls dies nicht möglich ist,
c)
der zuständigen Behörde am Versandort oder, falls dies nicht möglich ist,
d)
nach anderweitiger Vereinbarung der betroffenen zuständigen Behörden.
(2) Gemeinschaftliche oder nationale haftungsrechtliche Vorschriften bleiben von diesem Artikel unberührt.
Artikel 24
Rücknahme von Abfällen bei illegaler Verbringung
(1) Entdeckt eine zuständige Behörde eine Verbringung, die sie für illegal hält, so unterrichtet sie unverzüglich die anderen betroffenen zuständigen Behörden.
(2) Hat der Notifizierende die illegale Verbringung zu verantworten, so sorgt die zuständige Behörde am Versandort dafür, dass die betreffenden Abfälle
a)
vom Notifizierenden de facto zurückgenommen werden oder, falls keine Notifizierung eingereicht wurde,
b)
vom Notifizierenden de jure zurückgenommen werden oder, falls dies nicht möglich ist,
c)
von der zuständigen Behörde am Versandort selbst oder einer in ihrem Namen handelnden natürlichen oder juristischen Person zurückgenommen werden oder, falls dies nicht möglich ist,
d)
von der zuständigen Behörde am Versandort selbst oder einer in ihrem Namen handelnden natürlichen oder juristischen Person im Empfängerstaat oder im Versandstaat auf andere Weise verwertet oder beseitigt werden oder, falls dies nicht möglich ist,
e)
mit dem Einverständnis aller betroffenen zuständigen Behörden von der zuständigen Behörde am Versandort selbst oder einer in ihrem Namen handelnden natürlichen oder juristischen Person in einem anderen Staat auf andere Weise verwertet oder beseitigt werden.
Diese Rücknahme, Verwertung oder Beseitigung erfolgt innerhalb von 30 Tagen oder innerhalb eines anderen, von den betroffenen zuständigen Behörden einvernehmlich festgelegten Zeitraums, nachdem die zuständige Behörde am Versandort von der illegalen Verbringung Kenntnis erhalten hat oder von der zuständigen Behörde am Bestimmungsort oder den für die Durchfuhr zuständigen Behörden schriftlich von der illegalen Verbringung und den Gründen dafür benachrichtigt wurde. Ausgangspunkt entsprechender Benachrichtigungen können Informationen sein, die den zuständigen Behörden am Bestimmungsort oder den für die Durchfuhr zuständigen Behörden unter anderem durch die übrigen zuständigen Behörden übermittelt wurden.
Im Falle der Rücknahme gemäß Buchstaben a, b und c ist eine erneute Notifizierung einzureichen, es sei denn, alle betroffenen zuständigen Behörden sind der Ansicht, dass ein hinreichend begründeter Antrag der ursprünglich zuständigen Behörde am Versandort ausreicht.
Die erneute Notifizierung ist von den in Buchstabe a, b oder c genannten Personen oder Behörden in dieser Reihenfolge einzureichen.
Keine zuständige Behörde darf sich der Rückfuhr von illegal verbrachten Abfällen widersetzen. Im Falle alternativer Vorkehrungen gemäß Buchstaben d und e durch die zuständige Behörde am Versandort reicht die ursprünglich zuständige Behörde am Versandort oder eine in ihrem Namen handelnde natürliche oder juristische Person eine erneute Notifizierung ein, es sei denn, alle beteiligten zuständigen Behörden sind der Ansicht, dass ein hinreichend begründeter Antrag derselben ausreicht.
(3) Hat der Empfänger die illegale Verbringung zu verantworten, so sorgt die zuständige Behörde am Bestimmungsort dafür, dass die betreffenden Abfälle auf umweltgerechte Weise
a)
vom Empfänger oder, falls dies nicht möglich ist,
b)
von der zuständigen Behörde selbst oder einer in ihrem Namen handelnden natürlichen oder juristischen Person
verwertet oder beseitigt werden.
Die Verwertung oder Beseitigung erfolgt innerhalb von 30 Tagen oder innerhalb eines anderen, von den betroffenen zuständigen Behörden einvernehmlich festgelegten Zeitraums, nachdem die zuständige Behörde am Bestimmungsort von der illegalen Verbringung Kenntnis erhalten hat oder von den zuständigen Behörden am Versandort oder den für die Durchfuhr zuständigen Behörden schriftlich von der illegalen Verbringung und den Gründen dafür benachrichtigt wurde. Ausgangspunkt entsprechender Benachrichtigungen können Informationen sein, die den zuständigen Behörden am Versandort oder den für die Durchfuhr zuständigen Behörden unter anderem durch die anderen zuständigen Behörden übermittelt wurden.
Zu diesem Zweck arbeiten die betroffenen zuständigen Behörden erforderlichenfalls bei der Verwertung oder Beseitigung der Abfälle zusammen.
(4) Bedarf es keiner erneuten Notifizierung, so ist von der für die Rücknahme verantwortlichen Person oder, falls dies nicht möglich ist, von der ursprünglich zuständigen Behörde am Versandort ein neues Begleitformular gemäß Artikel 15 oder Artikel 16 auszufüllen.
Wird von der ursprünglich zuständigen Behörde am Versandort eine erneute Notifizierung eingereicht, so bedarf es keiner neuen Sicherheitsleistungen oder entsprechender Versicherungen.
(5) Insbesondere in Fällen, in denen weder der Notifizierende noch der Empfänger für die illegale Verbringung verantwortlich gemacht werden kann, arbeiten die betroffenen zuständigen Behörden zusammen um sicherzustellen, dass die betreffenden Abfälle verwertet oder beseitigt werden.
(6) Wird im Falle einer vorläufigen Verwertung oder Beseitigung gemäß Artikel 6 Absatz 6 eine illegale Verbringung nach Abschluss der vorläufigen Verwertung oder Beseitigung festgestellt, so endet die ergänzende Verpflichtung des Versandstaats, die Abfälle zurückzunehmen oder für eine andere Verwertung oder Beseitigung zu sorgen, wenn die Anlage die in Artikel 15 Buchstabe d genannte Bescheinigung ausgestellt hat.
Stellt die Anlage eine Bescheinigung über die Verwertung oder Beseitigung aus, die zu einer illegalen Verbringung führt und in deren Folge die Sicherheitsleistungen freigegeben werden, so finden Absatz 3 und Artikel 25 Absatz 2 Anwendung.
(7) Werden Abfälle aus einer illegalen Verbringung entdeckt, so obliegt es der für das betreffende Gebiet zuständigen Behörde, sicherzustellen, dass Vorkehrungen für die sichere Lagerung der Abfälle bis zu deren Rückfuhr oder nicht vorläufigen Verwertung oder Beseitigung auf andere Weise getroffen werden.
(8) Die Artikel 34 und 36 gelten nicht für die Rückfuhr illegal verbrachter Abfälle in einen Versandstaat, der unter die in diesen Artikeln enthaltenen Verbote fällt.
(9) Im Falle einer illegalen Verbringung im Sinne des Artikels 2 Nummer 35 Buchstabe g unterliegt die Person, die die Verbringung veranlasst, den gleichen im vorliegenden Artikel begründeten Verpflichtungen wie der Notifizierende.
(10) Gemeinschaftliche oder nationale haftungsrechtliche Vorschriften bleiben von diesem Artikel unberührt.
Artikel 25
Kosten der Rücknahme von Abfällen bei illegaler Verbringung
(1) Die Kosten der Rückfuhr von Abfällen aus einer illegalen Verbringung einschließlich der Kosten des Transports, der Verwertung oder der Beseitigung gemäß Artikel 24 Absatz 2 sowie ab dem Zeitpunkt, zu dem die zuständige Behörde am Versandort von der illegalen Verbringung Kenntnis erhalten hat, die Kosten der Lagerung gemäß Artikel 24 Absatz 7 werden folgendermaßen angelastet:
a)
dem Notifizierenden de facto gemäß der in Artikel 2 Nummer 15 festgelegten Rangfolge oder, falls keine Notifizierung eingereicht wurde,
b)
dem Notifizierenden de jure oder gegebenenfalls anderen natürlichen oder juristischen Personen oder, falls dies nicht möglich ist,
c)
der zuständigen Behörde am Versandort.
(2) Die Kosten der Verwertung oder Beseitigung gemäß Artikel 24 Absatz 3 einschließlich der möglichen Kosten des Transports und der Lagerung gemäß Artikel 24 Absatz 7 werden folgendermaßen angelastet:
a)
dem Empfänger oder, falls dies nicht möglich ist,
b)
der zuständigen Behörde am Bestimmungsort.
(3) Die Kosten der Verwertung oder Beseitigung gemäß Artikel 24 Absatz 5 einschließlich der möglichen Kosten des Transports und der Lagerung gemäß Artikel 24 Absatz 7 werden folgendermaßen angelastet:
a)
dem Notifizierenden gemäß der in Artikel 2 Nummer 15 festgelegten Rangfolge und/oder dem Empfänger nach Maßgabe der Entscheidung der beteiligten zuständigen Behörden oder, falls dies nicht möglich ist,
b)
gegebenenfalls anderen natürlichen oder juristischen Personen oder, falls dies nicht möglich ist,
c)
den zuständigen Behörden am Versandort und am Bestimmungsort.
(4) Im Falle einer illegalen Verbringung im Sinne des Artikels 2 Nummer 35 Buchstabe g unterliegt die Person, die die Verbringung veranlasst, den gleichen im vorliegenden Artikel begründeten Verpflichtungen wie der Notifizierende.
(5) Gemeinschaftliche oder nationale haftungsrechtliche Vorschriften bleiben von diesem Artikel unberührt.
KAPITEL 5
Allgemeine Verwaltungsvorschriften
Artikel 26
Form der Benachrichtigungen
(1) Die unten aufgeführten Unterlagen und Informationen können per Post versandt werden:
a)
die Notifizierung einer beabsichtigten Verbringung gemäß den Artikeln 4 und 13;
b)
ein Ersuchen um Informationen und Unterlagen gemäß den Artikeln 4, 7 und 8;
c)
die Übermittlung von Informationen und Unterlagen gemäß den Artikeln 4, 7 und 8;
d)
die schriftliche Zustimmung zu einer notifizierten Verbringung gemäß Artikel 9;
e)
Auflagen für eine Verbringung gemäß Artikel 10;
f)
Einwände gegen eine Verbringung gemäß den Artikeln 11 und 12;
g)
Angaben zu Entscheidungen über die Ausstellung von Vorabzustimmungen für bestimmte Verwertungsanlagen gemäß Artikel 14 Absatz 3;
h)
die schriftliche Bestätigung des Erhalts der Abfälle gemäß den Artikeln 15 und 16;
i)
die Bescheinigung über die Verwertung oder Beseitigung der Abfälle gemäß den Artikeln 15 und 16;
j)
Vorabinformationen zum tatsächlichen Beginn der Verbringung gemäß Artikel 16;
k)
Informationen über Änderungen in Bezug auf die Verbringung nach der Zustimmung gemäß Artikel 17 und
l)
die gemäß den Titeln IV, V und VI zu übermittelnden schriftlichen Zustimmungen und Begleitformulare.
(2) Mit Zustimmung der betroffenen zuständigen Behörden und des Notifizierenden können die in Absatz 1 aufgeführten Unterlagen alternativ auf folgende Weise übermittelt werden:
a)
per Fax oder
b)
per Fax mit nachträglicher Übersendung per Post oder
c)
per E-Mail mit digitaler Unterschrift. In diesem Falle gilt anstelle der geforderten Stempelung und Unterzeichnung die digitale Unterschrift, oder
d)
per E-Mail ohne digitale Unterschrift mit nachträglicher Übersendung per Post.
(3) Die gemäß Artikel 16 Buchstabe c und Artikel 18 bei jedem Transport mitzuführenden Unterlagen können in elektronischer Form mit digitalen Unterschriften erstellt werden, sofern sie während des Transports jederzeit lesbar gemacht werden können und dies für die betroffenen zuständigen Behörden annehmbar ist.
(4) Die in Absatz 1 aufgeführten Unterlagen und Informationen können mit Zustimmung der betroffenen zuständigen Behörden und des Notifizierenden per elektronischem Datenaustausch mit elektronischer Signatur oder elektronischer Authentifizierung gemäß der Richtlinie 1999/93/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 13. Dezember 1999 über gemeinschaftliche Rahmenbedingungen für elektronische Signaturen (20) oder mit einem vergleichbaren elektronischen Authentifizierungssystem, das das gleiche Sicherheitsniveau bietet, eingereicht und ausgetauscht werden. In diesen Fällen können organisatorische Regelungen für den elektronischen Datenaustausch getroffen werden.
Artikel 27
Sprache
(1) Alle gemäß den Bestimmungen dieses Titels übermittelten Notifizierungen, Informationen, Unterlagen oder sonstigen Nachrichten sind in einer Sprache bereitzustellen, die für die betroffenen zuständigen Behörden annehmbar ist.
(2) Auf Verlangen der betroffenen zuständigen Behörden hat der Notifizierende beglaubigte Übersetzungen in einer Sprache vorzulegen, die für diese Behörden annehmbar ist.
Artikel 28
Differenzen bezüglich der Einstufung
(1) Können die zuständigen Behörden am Versandort und am Bestimmungsort kein Einvernehmen über die Unterscheidung zwischen Abfällen und Nichtabfällen erzielen, so wird das betreffende Material als Abfälle behandelt. Das Recht des Bestimmungslandes, das verbrachte Material nach seinem Eintreffen gemäß seinen nationalen Rechtsvorschriften zu behandeln, bleibt hiervon unberührt, sofern diese Rechtsvorschriften mit dem Gemeinschaftsrecht oder dem Völkerrecht vereinbar sind.
(2) Können die zuständigen Behörden am Versandort und am Bestimmungsort kein Einvernehmen darüber erzielen, ob notifizierte Abfälle als in Anhang III, IIIA, IIIB oder IV aufgeführte Abfälle einzustufen sind, so werden die betreffenden Abfälle als in Anhang IV aufgeführte Abfälle angesehen.
(3) Können die zuständigen Behörden am Versandort und am Bestimmungsort kein Einvernehmen darüber erzielen, ob eine Abfallbehandlung als Verwertung oder als Beseitigung einzustufen ist, so gelten die Bestimmungen für die Beseitigung.
(4) Die Absätze 1 bis 3 gelten nur für die Zwecke dieser Verordnung; die Rechte der Beteiligten zur gerichtlichen Klärung etwaiger diesbezüglicher Streitigkeiten bleiben hiervon unberührt.
Artikel 29
Verwaltungskosten
Dem Notifizierenden können angemessene und verhältnismäßige Verwaltungskosten für die Durchführung des Notifizierungs- und Überwachungsverfahrens sowie übliche Kosten angemessener Analysen und Kontrollen auferlegt werden.
Artikel 30
Abkommen für Grenzgebiete
(1) In Ausnahmefällen, wenn die spezifische geografische oder demografische Situation es erfordert, können die Mitgliedstaaten bilaterale Abkommen zur Erleichterung des Notifizierungsverfahrens für Verbringungen spezifischer Abfallströme bezüglich der grenzüberschreitenden Verbringung zur nächstgelegenen geeigneten Anlage, die sich im Grenzgebiet zwischen diesen Mitgliedstaaten befindet, abschließen.
(2) Solche bilateralen Abkommen können auch abgeschlossen werden, wenn die Verbringung von Abfällen aus einem Versandstaat und ihre Behandlung im Versandstaat mit einer Durchfuhr durch einen anderen Mitgliedstaat verbunden ist.
(3) Die Mitgliedstaaten können solche Abkommen auch mit Staaten abschließen, die Vertragsparteien des Abkommens über den Europäischen Wirtschaftsraum sind.
(4) Diese Abkommen werden der Kommission vor Beginn ihrer Anwendung notifiziert.
KAPITEL 6
Verbringung innerhalb der Gemeinschaft mit Durchfuhr durch Drittstaaten
Artikel 31
Verbringung von zur Beseitigung bestimmten Abfällen
Bei der Verbringung von zur Beseitigung bestimmten Abfällen innerhalb der Gemeinschaft mit Durchfuhr durch einen oder mehrere Drittstaaten hat die zuständige Behörde am Versandort zusätzlich zu den Bestimmungen dieses Titels bei der zuständigen Behörde der Drittstaaten anzufragen, ob sie eine schriftliche Zustimmung für die geplante Verbringung erteilen möchte:
a)
für Vertragsparteien des Basler Übereinkommens innerhalb von 60 Tagen, es sei denn, sie hat auf dieses Recht nach den Bestimmungen dieses Übereinkommens verzichtet, oder
b)
für Staaten, die nicht Vertragsparteien des Basler Übereinkommens sind, innerhalb eines zwischen den zuständigen Behörden vereinbarten Zeitraums.
Artikel 32
Verbringung von zur Verwertung bestimmten Abfällen
(1) Bei der Verbringung von zur Verwertung bestimmten Abfällen innerhalb der Gemeinschaft mit Durchfuhr durch einen oder mehrere Drittstaaten, für die der OECD-Beschluss nicht gilt, findet Artikel 31 Anwendung.
(2) Bei einer Verbringung von zur Verwertung bestimmten Abfällen innerhalb der Gemeinschaft, einschließlich der Verbringung zwischen Orten im selben Mitgliedstaat, mit Durchfuhr durch einen oder mehrere Drittstaaten, für die der OECD-Beschluss gilt, kann die in Artikel 9 genannte Zustimmung stillschweigend erteilt werden; werden keine Einwände erhoben oder Auflagen erteilt, so kann die Verbringung 30 Tage ab dem Zeitpunkt der Übermittlung der Empfangsbestätigung durch die zuständige Behörde am Bestimmungsort gemäß Artikel 8 beginnen.
TITEL III
VERBRINGUNGEN AUSSCHLIESSLICH INNERHALB DER MITGLIEDSTAATEN
Artikel 33
Anwendung dieser Verordnung auf Verbringungen ausschließlich innerhalb der Mitgliedstaaten
(1) Die Mitgliedstaaten legen eine geeignete Regelung für die Überwachung und Kontrolle der Verbringung von Abfällen ausschließlich innerhalb ihres Zuständigkeitsgebiets fest. Hierbei ist der erforderlichen Kohärenz zwischen dieser Regelung und der gemeinschaftlichen Regelung nach den Titeln II und VII Rechnung zu tragen.
(2) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission ihre Regelungen für die Überwachung und Kontrolle der Verbringung von Abfällen mit. Die Kommission unterrichtet die anderen Mitgliedstaaten hiervon.
(3) Die Mitgliedstaaten können die Regelung nach den Titeln II und VII in ihrem Zuständigkeitsgebiet anwenden.
TITEL IV
AUSFUHR AUS DER GEMEINSCHAFT IN DRITTSTAATEN
KAPITEL 1
Ausfuhr von zur Beseitigung bestimmten Abfällen
Artikel 34
Ausfuhrverbot unter Ausnahme der EFTA-Staaten
(1) Jegliche Ausfuhr von zur Beseitigung bestimmten Abfällen aus der Gemeinschaft ist verboten.
(2) Das Ausfuhrverbot in Absatz 1 gilt nicht für die Ausfuhr von zur Beseitigung bestimmten Abfällen in EFTA-Staaten, die auch Vertragsparteien des Basler Übereinkommens sind.
(3) Die Ausfuhr von zur Beseitigung bestimmten Abfällen in EFTA-Staaten, die auch Vertragsparteien des Basler Übereinkommens sind, ist jedoch auch verboten,
a)
wenn der betreffende EFTA-Staat die Einfuhr derartiger Abfälle verbietet oder
b)
wenn die zuständige Behörde am Versandort Grund zu der Annahme hat, dass die Abfälle im betreffenden Empfängerstaat nicht auf umweltgerechte Weise im Sinne des Artikels 49 behandelt werden.
(4) Die Rücknahmeverpflichtungen gemäß Artikel 22 und 24 werden von dieser Bestimmung nicht berührt.
Artikel 35
Verfahren bei der Ausfuhr in EFTA-Staaten
(1) Bei der Ausfuhr von zur Beseitigung bestimmten Abfällen aus der Gemeinschaft in EFTA-Staaten, die Vertragsparteien des Basler Übereinkommens sind, gelten die Bestimmungen des Titels II entsprechend mit den in den Absätzen 2 und 3 aufgeführten Anpassungen und Ergänzungen.
(2) Es gelten folgende Anpassungen:
a)
Die für die Durchfuhr zuständige Behörde außerhalb der Gemeinschaft verfügt ab dem Zeitpunkt der Übermittlung ihrer Bestätigung des Empfangs der Notifizierung über eine Frist von 60 Tagen, um zusätzliche Informationen zu der notifizierten Verbringung anzufordern, um ihre stillschweigende Zustimmung zu erteilen, wenn der betroffene Staat beschlossen hat, keine vorherige schriftliche Zustimmung zu verlangen, und die anderen Vertragsparteien gemäß Artikel 6 Absatz 4 des Basler Übereinkommens davon unterrichtet hat, oder ihre schriftliche Zustimmung mit oder ohne Auflagen zu erteilen; und
b)
die zuständige Behörde am Versandort in der Gemeinschaft trifft ihre Entscheidung über die Erteilung der Zustimmung für die Verbringung gemäß Artikel 9 erst, nachdem sie die schriftliche Zustimmung der zuständigen Behörde am Bestimmungsort und gegebenenfalls die stillschweigende oder schriftliche Zustimmung der für die Durchfuhr zuständigen Behörde außerhalb der Gemeinschaft erhalten hat, frühestens jedoch 61 Tage nach Übermittlung der Empfangsbestätigung der für die Durchfuhr zuständigen Behörde. Die zuständige Behörde am Versandort kann ihre Entscheidung vor Ablauf der Frist von 61 Tagen treffen, wenn sie die schriftliche Zustimmung der anderen betroffenen zuständigen Behörden erhalten hat.
(3) Es gelten folgende zusätzliche Bestimmungen:
a)
Die für die Durchfuhr zuständige Behörde in der Gemeinschaft bestätigt dem Notifizierenden den Empfang der Notifizierung;
b)
die zuständige Behörde am Versandort und gegebenenfalls die für die Durchfuhr zuständigen Behörden in der Gemeinschaft übermitteln der Ausfuhrzollstelle und der Ausgangszollstelle der Gemeinschaft eine abgestempelte Kopie ihrer Entscheidungen zur Zustimmung zu der betreffenden Verbringung;
c)
der Transporteur legt der Ausfuhrzollstelle und der Ausgangszollstelle der Gemeinschaft eine Kopie des Begleitformulars vor;
d)
sobald die Abfälle die Gemeinschaft verlassen haben, übermittelt die Ausgangszollstelle der Gemeinschaft der zuständigen Behörde am Versandort in der Gemeinschaft eine abgestempelte Kopie des Begleitformulars, worin festgestellt wird, dass die Abfälle die Gemeinschaft verlassen haben;
e)
hat die zuständige Behörde am Versandort in der Gemeinschaft 42 Tage, nachdem die Abfälle die Gemeinschaft verlassen haben, von der Anlage noch keine Nachricht über den Eingang der Abfälle erhalten, so teilt sie dies unverzüglich der zuständigen Behörde am Bestimmungsort mit; und
f)
der in Artikel 4 Absatz 2 Nummer 4 und Artikel 5 genannte Vertrag muss folgende Bestimmungen enthalten:
i)
Stellt eine Anlage eine unrichtige Bescheinigung über die Beseitigung aus, in deren Folge die Sicherheitsleistungen freigegeben werden, so trägt der Empfänger die Kosten, die sich aus der Verpflichtung zur Rückfuhr der Abfälle in das Zuständigkeitsgebiet der zuständigen Behörde am Versandort und aus der Verwertung oder Beseitigung der Abfälle auf eine andere, umweltgerechte Weise ergeben;
ii)
innerhalb von drei Tagen nach Erhalt der zur Beseitigung bestimmten Abfälle übermittelt die Anlage dem Notifizierenden und den betroffenen zuständigen Behörden unterzeichnete Kopien des vervollständigten Begleitformulars, mit Ausnahme der in Ziffer iii genannten Bescheinigung über die Beseitigung; und
iii)
die Anlage bescheinigt unter ihrer Verantwortung so bald wie möglich, spätestens jedoch 30 Tage nach Abschluss der Beseitigung und nicht später als ein Kalenderjahr nach Erhalt der Abfälle, dass die Beseitigung der Abfälle abgeschlossen ist, und übermittelt dem Notifizierenden und den betroffenen zuständigen Behörden unterzeichnete Kopien des Begleitformulars, die diese Bescheinigung enthalten.
(4) Die Verbringung darf nur erfolgen, wenn
a)
der Notifizierende eine schriftliche Zustimmung der zuständigen Behörde am Versandort, am Bestimmungsort und gegebenenfalls der für die Durchfuhr zuständigen Behörden außerhalb der Gemeinschaft erhalten hat und die erteilten Auflagen erfüllt sind;
b)
ein wirksamer Vertrag gemäß Artikel 4 Absatz 2 Nummer 4 und Artikel 5 zwischen dem Notifizierenden und dem Empfänger geschlossen wurde;
c)
wirksame Sicherheitsleistungen oder entsprechende Versicherungen gemäß Artikel 4 Absatz 2 Nummer 5 und Artikel 6 hinterlegt bzw. abgeschlossen wurden; und
d)
die umweltgerechte Behandlung gemäß Artikel 49 sichergestellt ist.
(5) Im Falle der Ausfuhr von Abfällen müssen diese zur Beseitigung in einer Anlage bestimmt sein, die gemäß dem geltenden nationalen Recht im Empfängerstaat in Betrieb ist oder dafür eine Genehmigung besitzt.
(6) Entdeckt eine Ausfuhrzollstelle oder eine Ausgangszollstelle der Gemeinschaft eine illegale Verbringung, so unterrichtet sie unverzüglich die zuständige Behörde im Staat der Zollstelle, die ihrerseits
a)
unverzüglich die zuständige Behörde am Versandort in der Gemeinschaft unterrichtet und
b)
sicherstellt, dass die Abfälle so lange in Verwahrung genommen werden, bis die zuständige Behörde am Versandort anderweitig entschieden und ihre Entscheidung der zuständigen Behörde im Staat der Zollstelle, in dem die Abfälle verwahrt werden, schriftlich mitgeteilt hat.
KAPITEL 2
Ausfuhr von zur Verwertung bestimmten Abfällen
Abschnitt 1
Ausfuhr in Staaten, für die der OECD-Beschluss nicht gilt
Artikel 36
Ausfuhrverbot
(1) Die Ausfuhr folgender zur Verwertung bestimmter Abfälle aus der Gemeinschaft in Staaten, für die der OECD-Beschluss nicht gilt, ist verboten:
a)
in Anhang V aufgeführte gefährliche Abfälle;
b)
in Anhang V Teil 3 aufgeführte Abfälle;
c)
gefährliche Abfälle, die nicht in einem Einzeleintrag in Anhang V eingestuft sind;
d)
Gemische gefährlicher Abfälle sowie Gemische gefährlicher und nicht gefährlicher Abfälle, die nicht in einem Einzeleintrag in Anhang V eingestuft sind;
e)
Abfälle, die vom Empfängerstaat gemäß Artikel 3 des Basler Übereinkommens als gefährlich notifiziert worden sind;
f)
Abfälle, deren Einfuhr der Empfängerstaat verboten hat, oder
g)
Abfälle, die nach der begründeten Annahme der zuständigen Behörde am Versandort im betreffenden Empfängerstaat nicht auf umweltgerechte Weise im Sinne des Artikels 49 behandelt werden.
(2) Die Rücknahmeverpflichtungen gemäß Artikel 22 und 24 werden von dieser Bestimmung nicht berührt.
(3) Die Mitgliedstaaten können in Ausnahmefällen auf der Grundlage von Belegen, die von dem Notifizierenden in geeigneter Weise vorzulegen sind, festlegen, dass bestimmte in Anhang V aufgeführte gefährliche Abfälle von dem Ausfuhrverbot auszunehmen sind, wenn sie keine der in Anhang III der Richtlinie 91/689/EWG genannten Eigenschaften aufweisen, wobei hinsichtlich der in dem genannten Anhang aufgeführten Eigenschaften H3 bis H8, H10 und H11 die Grenzwerte der Entscheidung 2000/532/EG der Kommission vom 3. Mai 2000 zur Ersetzung der Entscheidung 94/3/EG über ein Abfallverzeichnis gemäß Artikel 1 Buchstabe a der Richtlinie 75/442/EWG des Rates über Abfälle und der Entscheidung 94/904/EG des Rates über ein Verzeichnis gefährlicher Abfälle im Sinne von Artikel 1 Absatz 4 der Richtlinie 91/689/EWG des Rates über gefährliche Abfälle (21) zu berücksichtigen sind.
(4) Die Tatsache, dass ein Abfall nicht in Anhang V als gefährlicher Abfall aufgeführt ist oder dass er in Anhang V Teil 1 Liste B aufgeführt ist, steht in Ausnahmefällen der Einstufung als gefährlich nicht entgegen, so dass er unter das Ausfuhrverbot fällt, wenn er eine der in Anhang III der Richtlinie 91/689/EWG aufgeführten Eigenschaften aufweist, wobei hinsichtlich der in dem genannten Anhang aufgeführten Eigenschaften H3 bis H8, H10 und H11 die Grenzwerte der Entscheidung 2000/532/EG der Kommission zu berücksichtigen sind, wie dies in Artikel 1 Absatz 4 zweiter Gedankenstrich der Richtlinie 91/689/EWG und im einleitenden Absatz des Anhangs III der vorliegenden Verordnung vorgesehen ist.
(5) In den in den Absätzen 3 und 4 genannten Fällen unterrichtet der betreffende Mitgliedstaat vor seiner Entscheidung den vorgesehenen Empfängerstaat. Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission solche Fälle vor Ende jeden Kalenderjahres mit. Die Kommission leitet diese Informationen an alle Mitgliedstaaten und an das Sekretariat des Basler Übereinkommens weiter. Aufgrund der erhaltenen Informationen kann die Kommission Stellung nehmen und gegebenenfalls Anhang V gemäß Artikel 58 anpassen.
Artikel 37
Verfahren bei der Ausfuhr von in den Anhängen III oder IIIA aufgeführten Abfällen
(1) In Bezug auf Abfälle, die in den Anhängen III oder IIIA aufgeführt sind und deren Ausfuhr nicht gemäß Artikel 36 verboten ist, ersucht die Kommission innerhalb von 20 Tagen ab Inkrafttreten dieser Verordnung schriftlich jeden Staat, für den der OECD-Beschluss nicht gilt,
i)
um die schriftliche Bestätigung, dass die Abfälle zur Verwertung in diesem Staat aus der Gemeinschaft ausgeführt werden dürfen, und
ii)
um Hinweise zum etwaigen Kontrollverfahren, das im Empfängerstaat angewandt würde.
Die Staaten, für die der OECD-Beschluss nicht gilt, können zwischen folgenden Optionen wählen:
a)
Verbot oder
b)
Verfahren der vorherigen schriftlichen Notifizierung und Zustimmung gemäß Artikel 35 oder
c)
keine Kontrolle im Empfängerstaat.
(2) Vor dem Beginn der Anwendung der vorliegenden Verordnung erlässt die Kommission eine Verordnung, die alle gemäß Absatz 1 eingegangenen Antworten berücksichtigt, und unterrichtet den mit Artikel 18 der Richtlinie 2006/12/EG eingesetzten Ausschuss.
Hat ein Staat keine Bestätigung gemäß Absatz 1 erteilt oder ist aus irgendwelchen Gründen an einen Staat kein Ersuchen ergangen, so gilt Absatz 1 Buchstabe b.
Die Kommission aktualisiert die erlassene Verordnung regelmäßig.
(3) Gibt ein Staat an, dass die Verbringung bestimmter Abfälle keinerlei Kontrolle unterliegt, so gilt Artikel 18 für solche Verbringungen entsprechend.
(4) Im Falle der Ausfuhr von Abfällen müssen diese zur Verwertung in einer Anlage bestimmt sein, die gemäß dem geltenden nationalen Recht im Empfängerstaat in Betrieb ist oder dafür eine Genehmigung besitzt.
(5) Auf die Verbringung von Abfällen, die nicht als Einzeleintrag in Anhang III eingestuft sind, oder die Verbringung von Abfallgemischen, die nicht als Einzeleintrag in Anhang III oder IIIA eingestuft sind, oder die Verbringung von in Anhang IIIB eingestuften Abfällen findet Absatz 1 Buchstabe b Anwendung, sofern die Ausfuhr dieser Abfälle bzw. Abfallgemische nicht nach Artikel 36 verboten ist.
Abschnitt 2
Ausfuhr in Staaten, für die der OECD-Beschluss gilt
Artikel 38
Ausfuhr von in den Anhängen III, IIIA, IIIB, IV und IVA aufgeführten Abfällen
(1) Bei der Ausfuhr von in den Anhängen III, IIIA, IIIB, IV und IVA aufgeführten Abfällen sowie von nicht als Einzeleintrag in Anhang III, IV oder IVA eingestuften Abfällen oder Abfallgemischen aus der Gemeinschaft, die zur Verwertung in Staaten bestimmt sind, für die der OECD-Beschluss gilt, mit oder ohne Durchfuhr durch Staaten, für die der OECD-Beschluss gilt, gelten die Bestimmungen von Titel II entsprechend mit den in den Absätzen 2, 3 und 5 genannten Anpassungen und Ergänzungen.
(2) Es gelten die folgenden Anpassungen:
a)
Die in Anhang IIIA aufgeführten für ein vorläufiges Verfahren bestimmten Abfallgemische unterliegen dem Verfahren der vorherigen schriftlichen Notifizierung und Zustimmung, wenn eine nachfolgende vorläufige oder nicht vorläufige Verwertung oder Beseitigung in einem Staat erfolgen soll, für den der OECD-Beschluss nicht gilt;
b)
die in Anhang IIIB aufgeführten Abfälle unterliegen dem Verfahren der vorherigen schriftlichen Notifizierung und Zustimmung;
c)
die gemäß Artikel 9 erforderliche Zustimmung kann von der zuständigen Behörde am Bestimmungsort außerhalb der Gemeinschaft in Form einer stillschweigenden Zustimmung erteilt werden.
(3) Für die Ausfuhr von in Anhang IV und IVA aufgeführten Abfällen gelten folgende zusätzliche Bestimmungen:
a)
Die zuständige Behörde am Versandort und gegebenenfalls die für die Durchfuhr zuständigen Behörden in der Gemeinschaft übermitteln der Ausfuhrzollstelle und der Ausgangszollstelle der Gemeinschaft eine abgestempelte Kopie ihrer Entscheidung zur Zustimmung der Verbringung;
b)
der Transporteur legt der Ausfuhrzollstelle und der Ausgangszollstelle der Gemeinschaft eine Kopie des Begleitformulars vor;
c)
sobald die Abfälle die Gemeinschaft verlassen haben, übermittelt die Ausgangszollstelle der Gemeinschaft der zuständigen Behörde am Versandort in der Gemeinschaft eine abgestempelte Kopie des Begleitformulars, worin festgestellt wird, dass die Abfälle die Gemeinschaft verlassen haben;
d)
hat die zuständige Behörde am Versandort in der Gemeinschaft 42 Tage nachdem die Abfälle die Gemeinschaft verlassen haben von der Anlage noch keine Nachricht über den Eingang der Abfälle erhalten, so teilt sie dies unverzüglich der zuständigen Behörde am Bestimmungsort mit; und
e)
der in Artikel 4 Absatz 2 Nummer 4 und Artikel 5 genannte Vertrag muss folgende Bestimmungen enthalten:
i)
Stellt eine Anlage eine unrichtige Bescheinigung über die Verwertung aus, in deren Folge die Sicherheitsleistungen freigegeben werden, so trägt der Empfänger die Kosten, die sich aus der Verpflichtung zur Rückfuhr der Abfälle in das Zuständigkeitsgebiet der zuständigen Behörde am Versandort und aus der Verwertung oder Beseitigung der Abfälle auf eine andere, umweltgerechte Weise ergeben;
ii)
innerhalb von drei Tagen nach Erhalt der zur Verwertung bestimmten Abfälle übermittelt die Anlage dem Notifizierenden und den betroffenen zuständigen Behörden unterzeichnete Kopien des vervollständigten Begleitformulars, mit Ausnahme der in Ziffer iii genannten Bescheinigung über die Verwertung; und
iii)
die Anlage bescheinigt unter ihrer Verantwortung so bald wie möglich, spätestens jedoch 30 Tage nach Abschluss der Verwertung und nicht später als ein Kalenderjahr nach Erhalt der Abfälle, dass die Verwertung der Abfälle abgeschlossen ist, und übermittelt dem Notifizierenden und den betroffenen zuständigen Behörden unterzeichnete Kopien des Begleitformulars, die diese Bescheinigung enthalten.
(4) Die Verbringung darf nur erfolgen, wenn
a)
der Notifizierende die schriftliche Zustimmung der zuständigen Behörden am Versandort, am Bestimmungsort und gegebenenfalls der für die Durchfuhr zuständigen Behörden erhalten hat oder die stillschweigende Zustimmung der zuständigen Behörde am Bestimmungsort und der für die Durchfuhr zuständigen Behörden außerhalb der Gemeinschaft erteilt wurde oder vorausgesetzt werden kann und die erteilten Auflagen erfüllt sind;
b)
Artikel 35 Absatz 4 Buchstaben b, c und d erfüllt ist.
(5) Umfasst die in Absatz 1 beschriebene Ausfuhr von in den Anhängen IV und IVA aufgeführten Abfällen die Durchfuhr durch einen Staat, für den der OECD-Beschluss nicht gilt, so gelten folgende Anpassungen:
a)
Die für die Durchfuhr zuständige Behörde, für die der OECD-Beschluss nicht gilt, verfügt ab dem Zeitpunkt der Übermittlung ihrer Bestätigung des Empfangs der Notifizierung über eine Frist von 60 Tagen, um zusätzliche Informationen zu der notifizierten Verbringung anzufordern, um ihre stillschweigende Zustimmung zu erteilen, wenn der betroffene Staat beschlossen hat, keine vorherige schriftliche Zustimmung zu verlangen, und die anderen Vertragsparteien gemäß Artikel 6 Absatz 4 des Basler Übereinkommens davon unterrichtet hat, oder ihre schriftliche Zustimmung mit oder ohne Auflagen zu erteilen; und
b)
die zuständige Behörde am Versandort in der Gemeinschaft trifft ihre Entscheidung über die Erteilung der Zustimmung für die Verbringung gemäß Artikel 9 erst, nachdem sie die stillschweigende oder schriftliche Zustimmung der für die Durchfuhr zuständigen Behörde, für die der OECD-Beschluss nicht gilt, erhalten hat, frühestens jedoch 61 Tage ab dem Zeitpunkt der Übermittlung der Empfangsbestätigung der für die Durchfuhr zuständigen Behörde. Die zuständige Behörde am Versandort kann ihre Entscheidung vor Ablauf der Frist von 61 Tagen treffen, wenn sie die schriftliche Zustimmung der anderen betroffenen zuständigen Behörden erhalten hat.
(6) Im Falle der Ausfuhr von Abfällen müssen diese zur Verwertung in einer Anlage bestimmt sein, die gemäß dem geltenden nationalen Recht im Empfängerstaat in Betrieb ist oder dafür eine Genehmigung besitzt.
(7) Entdeckt eine Ausfuhrzollstelle oder eine Ausgangszollstelle der Gemeinschaft eine illegale Verbringung, so unterrichtet sie unverzüglich die zuständige Behörde im Staat der Zollstelle, die ihrerseits
a)
unverzüglich die zuständige Behörde am Versandort in der Gemeinschaft unterrichtet und
b)
sicherstellt, dass die betreffenden Abfälle so lange in Verwahrung genommen werden, bis die zuständige Behörde am Versandort anderweitig entschieden und ihre Entscheidung der zuständigen Behörde im Staat der Zollstelle, in dem die Abfälle verwahrt werden, schriftlich mitgeteilt hat.
KAPITEL 3
Allgemeine Vorschriften
Artikel 39
Ausfuhren in die Antarktis
Die Ausfuhr von Abfällen aus der Gemeinschaft in die Antarktis ist verboten.
Artikel 40
Ausfuhr in überseeische Länder und Gebiete
(1) Die Ausfuhr von zur Beseitigung bestimmten Abfällen aus der Gemeinschaft in überseeische Länder und Gebiete ist verboten.
(2) Für Ausfuhren von zur Verwertung bestimmten Abfällen in überseeische Länder und Gebiete gilt das Verbot des Artikels 36 entsprechend.
(3) Für Ausfuhren von zur Verwertung bestimmten Abfällen in überseeische Länder und Gebiete, die nicht unter das in Absatz 2 genannte Verbot fallen, gelten die Bestimmungen von Titel II entsprechend.
TITEL V
EINFUHR IN DIE GEMEINSCHAFT AUS DRITTSTAATEN
KAPITEL 1
Einfuhr von zur Beseitigung bestimmten Abfällen
Artikel 41
Einfuhrverbot unter Ausnahme von Vertragsparteien des Basler Übereinkommens oder von Staaten, mit denen Übereinkünfte bestehen, sowie von anderen Gebieten während Krisen- oder Kriegssituationen
(1) Die Einfuhr von zur Beseitigung bestimmten Abfällen in die Gemeinschaft ist verboten; mit Ausnahme von Einfuhren aus
a)
Staaten, die Vertragsparteien des Basler Übereinkommens sind, oder
b)
anderen Staaten, mit denen die Gemeinschaft oder die Gemeinschaft und ihre Mitgliedstaaten bilaterale oder multilaterale Übereinkünfte oder Vereinbarungen gemäß Artikel 11 des Basler Übereinkommens geschlossen haben, die mit dem Gemeinschaftsrecht vereinbar sind, oder
c)
anderen Staaten, mit denen einzelne Mitgliedstaaten gemäß Absatz 2 bilaterale Übereinkünfte oder Vereinbarungen geschlossen haben, oder
d)
anderen Gebieten in Fällen, in denen ausnahmsweise während Krisen- oder Kriegssituationen oder bei friedenschaffenden oder friedenserhaltenden Einsätzen keine bilaterale Übereinkunft oder Vereinbarung gemäß Buchstabe b oder c geschlossen werden kann oder im Versandstaat keine zuständige Behörde benannt wurde bzw. handlungsfähig ist.
(2) Einzelne Mitgliedstaaten können in Ausnahmefällen für die Beseitigung besonderer Abfälle in diesen Mitgliedstaaten bilaterale Übereinkünfte und Vereinbarungen schließen, wenn die Behandlung dieser Abfälle im Versandstaat nicht in umweltgerechter Weise im Sinne des Artikels 49 erfolgen würde.
Diese Übereinkünfte und Vereinbarungen müssen mit dem Gemeinschaftsrecht vereinbar sein und mit Artikel 11 des Basler Übereinkommens in Einklang stehen.
Diese Übereinkünfte und Vereinbarungen müssen gewährleisten, dass die Beseitigung in einer genehmigten Anlage durchgeführt wird und den Anforderungen einer umweltgerechten Behandlung genügt.
Die Übereinkünfte und Vereinbarungen müssen ferner gewährleisten, dass die Abfälle im Versandstaat erzeugt werden und die Beseitigung ausschließlich in dem Mitgliedstaat erfolgt, der das Abkommen oder die Vereinbarung geschlossen hat.
Diese Übereinkünfte und Vereinbarungen sind der Kommission vor ihrem Abschluss zu notifizieren. In Notfällen können sie jedoch bis spätestens einen Monat nach Abschluss notifiziert werden.
(3) Den gemäß Absatz 1 Buchstaben b und c geschlossenen bilateralen oder multilateralen Übereinkünften oder Vereinbarungen sind die Verfahrensvorschriften des Artikels 42 zugrunde zu legen.
(4) Die in Absatz 1 Buchstaben a, b und c genannten Staaten müssen der zuständigen Behörde des Empfängermitgliedstaats zuvor einen hinreichend begründeten Antrag unterbreiten, der sich darauf stützt, dass sie die technische Kapazität und die erforderlichen Anlagen für die umweltgerechte Beseitigung der Abfälle nicht besitzen und billigerweise nicht erwerben können.
Artikel 42
Verfahrensvorschriften für Einfuhren aus einer Vertragspartei des Basler Übereinkommens oder aus anderen Gebieten während Krisen- oder Kriegssituationen
(1) Bei der Einfuhr von zur Beseitigung bestimmten Abfällen in die Gemeinschaft aus Staaten, die Vertragsparteien des Basler Übereinkommens sind, gelten die Bestimmungen von Titel II entsprechend mit den in den Absätzen 2 und 3 aufgeführten Anpassungen und Ergänzungen.
(2) Es gelten folgende Anpassungen:
a)
Die für die Durchfuhr zuständige Behörde außerhalb der Gemeinschaft verfügt ab dem Zeitpunkt der Übermittlung ihrer Bestätigung des Empfangs der Notifizierung über eine Frist von 60 Tagen, um zusätzliche Informationen zu der notifizierten Verbringung anzufordern, um ihre stillschweigende Zustimmung zu erteilen, wenn der betroffene Staat beschlossen hat, keine vorherige schriftliche Zustimmung zu verlangen, und die anderen Vertragsparteien gemäß Artikel 6 Absatz 4 des Basler Übereinkommens davon unterrichtet hat, oder ihre schriftliche Zustimmung mit oder ohne Auflagen zu erteilen, und
b)
während Krisen- oder Kriegssituationen oder bei friedenschaffenden oder friedenserhaltenden Einsätzen gemäß Artikel 41 Absatz 1 Buchstabe d ist keine Zustimmung der zuständigen Behörden am Versandort erforderlich.
(3) Es gelten folgende zusätzlichen Bestimmungen:
a)
Die für die Durchfuhr zuständige Behörde in der Gemeinschaft bestätigt dem Notifizierenden den Empfang der Notifizierung; die betroffenen zuständigen Behörden erhalten Kopien hiervon;
b)
die zuständige Behörde am Bestimmungsort und gegebenenfalls die für die Durchfuhr zuständigen Behörden in der Gemeinschaft übermitteln der Eingangszollstelle der Gemeinschaft eine abgestempelte Kopie ihrer Entscheidungen zur Zustimmung zu der betreffenden Verbringung;
c)
der Transporteur legt der Eingangszollstelle der Gemeinschaft eine Kopie des Begleitformulars vor; und
d)
nach Erledigung der erforderlichen Zollförmlichkeiten übermittelt die Eingangszollstelle der Gemeinschaft der zuständigen Behörde am Bestimmungsort und den für die Durchfuhr zuständigen Behörden in der Gemeinschaft eine abgestempelte Kopie des Begleitformulars, worin festgestellt wird, dass die Abfälle in die Gemeinschaft verbracht wurden.
(4) Die Verbringung darf erst erfolgen, wenn:
a)
der Notifizierende eine schriftliche Zustimmung der zuständigen Behörden am Versandort, am Bestimmungsort und gegebenenfalls der für die Durchfuhr zuständigen Behörden erhalten hat und die erteilten Auflagen erfüllt sind;
b)
ein wirksamer Vertrag gemäß Artikel 4 Absatz 2 Nummer 4 und Artikel 5 zwischen dem Notifizierenden und dem Empfänger geschlossen wurde;
c)
eine wirksame Sicherheitsleistung oder entsprechende Versicherung gemäß Artikel 4 Absatz 2 Nummer 5 und Artikel 6 hinterlegt bzw. abgeschlossen wurde und
d)
die umweltgerechte Behandlung gemäß Artikel 49 sichergestellt ist.
(5) Entdeckt eine Eingangszollstelle der Gemeinschaft eine illegale Verbringung, so unterrichtet sie unverzüglich die zuständige Behörde im Staat der Zollstelle, die ihrerseits
a)
unverzüglich die zuständige Behörde am Bestimmungsort in der Gemeinschaft unterrichtet, die die zuständige Behörde am Versandort außerhalb der Gemeinschaft unterrichtet, und
b)
sicherstellt, dass die betreffenden Abfälle so lange in Verwahrung genommen werden, bis die zuständige Behörde am Versandort außerhalb der Gemeinschaft anderweitig entschieden und ihre Entscheidung der zuständigen Behörde im Staat der Zollstelle, in dem die Abfälle verwahrt werden, schriftlich mitgeteilt hat.
KAPITEL 2
Einfuhr von zur Verwertung bestimmten Abfällen
Artikel 43
Einfuhrverbot unter Ausnahme von Staaten, für die der OECD-Beschluss gilt, von Vertragsparteien des Basler Übereinkommens, von Staaten, mit denen Übereinkünfte bestehen, sowie von anderen Gebieten während Krisen- oder Kriegssituationen
(1) Die Einfuhr von zur Verwertung bestimmten Abfällen in die Gemeinschaft ist verboten, mit Ausnahme von Einfuhren aus
a)
Staaten, für die der OECD-Beschluss gilt, oder
b)
anderen Staaten, die Vertragsparteien des Basler Übereinkommens sind, oder
c)
anderen Staaten, mit denen die Gemeinschaft oder die Gemeinschaft und ihre Mitgliedstaaten bilaterale oder multilaterale Übereinkünfte oder Vereinbarungen gemäß Artikel 11 des Basler Übereinkommens geschlossen haben, die mit dem Gemeinschaftsrecht vereinbar sind, oder
d)
anderen Staaten, mit denen einzelne Mitgliedstaaten gemäß Absatz 2 bilaterale Übereinkünfte oder Vereinbarungen geschlossen haben, oder
e)
anderen Gebieten in den Fällen, in denen ausnahmsweise in Krisen- oder Kriegssituationen oder bei friedenschaffenden oder friedenserhaltenden Einsätzen keine bilaterale Übereinkunft oder Vereinbarung gemäß Buchstabe b oder c geschlossen werden kann oder im Versandstaat keine zuständige Behörde benannt wurde bzw. handlungsfähig ist.
(2) Einzelne Mitgliedstaaten können in Ausnahmefällen bilaterale Übereinkünfte oder Vereinbarungen für die Verwertung besonderer Abfälle in diesen Mitgliedstaaten schließen, wenn die Behandlung dieser Abfälle im Versandstaat nicht in umweltgerechter Weise gemäß Artikel 49 erfolgen würde.
In solchen Fällen findet Artikel 41 Absatz 2 Anwendung.
(3) Den gemäß Absatz 1 Buchstaben c und d geschlossenen bilateralen oder multilateralen Übereinkünften oder Vereinbarungen sind, soweit relevant, die Verfahrensvorschriften nach Artikel 42 zugrunde zu legen.
Artikel 44
Verfahrensvorschriften für Einfuhren aus einem Staat, für den der OECD-Beschluss gilt, oder aus anderen Gebieten während Krisen- oder Kriegssituationen
(1) Bei der Einfuhr von zur Verwertung bestimmten Abfällen in die Gemeinschaft aus bzw. durch Staaten, für die der OECD-Beschluss gilt, gelten die Bestimmungen von Titel II entsprechend mit den in den Absätzen 2 und 3 aufgeführten Anpassungen und Ergänzungen.
(2) Es gelten folgende Anpassungen:
a)
Die gemäß Artikel 9 erforderliche Zustimmung kann von der zuständigen Behörde am Versandort außerhalb der Gemeinschaft stillschweigend erteilt werden;
b)
die vorherige schriftliche Notifizierung gemäß Artikel 4 kann vom Notifizierenden eingereicht werden und
c)
in den in Artikel 43 Absatz 1 Buchstabe e genannten Krisen- oder Kriegssituationen oder bei friedenschaffenden oder friedenserhaltenden Einsätzen ist keine Zustimmung der zuständigen Behörden am Versandort erforderlich.
(3) Darüber hinaus ist Artikel 42 Absatz 3 Buchstaben b, c und d einzuhalten.
(4) Die Verbringung darf erst erfolgen, wenn
a)
der Notifizierende die schriftliche Zustimmung der zuständigen Behörden am Versandort, am Bestimmungsort und gegebenenfalls der für die Durchfuhr zuständigen Behörden erhalten hat oder die stillschweigende Zustimmung der zuständigen Behörde am Versandort außerhalb der Gemeinschaft erteilt wurde oder vorausgesetzt werden kann und die erteilten Auflagen erfüllt sind;
b)
ein wirksamer Vertrag gemäß Artikel 4 Absatz 2 Nummer 4 und Artikel 5 zwischen dem Notifizierenden und dem Empfänger geschlossen wurde;
c)
eine wirksame Sicherheitsleistung oder entsprechende Versicherung gemäß Artikel 4 Absatz 2 Nummer 5 und Artikel 6 hinterlegt bzw. abgeschlossen wurde und
d)
die umweltgerechte Behandlung gemäß Artikel 49 sichergestellt ist.
(5) Entdeckt eine Eingangszollstelle der Gemeinschaft eine illegale Verbringung, so unterrichtet sie unverzüglich die zuständige Behörde im Staat der Zollstelle, die ihrerseits
a)
unverzüglich die zuständige Behörde am Bestimmungsort in der Gemeinschaft unterrichtet, die die zuständige Behörde am Versandort außerhalb der Gemeinschaft unterrichtet, und
b)
sicherstellt, dass die betreffenden Abfälle so lange in Verwahrung genommen werden, bis die zuständige Behörde am Versandort außerhalb der Gemeinschaft anderweitig entschieden und ihre Entscheidung der zuständigen Behörde im Staat der Zollstelle, in dem die Abfälle verwahrt werden, schriftlich mitgeteilt hat.
Artikel 45
Verfahrensvorschriften für Einfuhren aus einem Staat, für den der OECD-Beschluss nicht gilt und der Vertragspartei des Basler Übereinkommens ist, oder aus anderen Gebieten während Krisen- oder Kriegssituationen
Bei der Einfuhr von zur Verwertung bestimmten Abfällen in die Gemeinschaft
a)
aus einem Staat, für den der OECD-Beschluss nicht gilt, oder
b)
durch einen Staat, für den der OECD-Beschluss nicht gilt und der Vertragspartei des Basler Übereinkommens ist,
gilt Artikel 42 entsprechend.
KAPITEL 3
Allgemeine Vorschriften
Artikel 46
Einfuhr aus überseeischen Ländern und Gebieten
(1) Für Einfuhren von Abfällen aus überseeischen Ländern und Gebieten in die Gemeinschaft gilt Titel II entsprechend.
(2) Ein oder mehrere überseeische Länder und Gebiete und die Mitgliedstaaten, mit denen sie verbunden sind, können auf Verbringungen aus den überseeischen Ländern und Gebieten in den betreffenden Mitgliedstaat nationale Verfahren anwenden.
(3) Mitgliedstaaten, die Absatz 2 anwenden, unterrichten die Kommission über die angewandten nationalen Verfahren.
TITEL VI
DURCHFUHR DURCH DIE GEMEINSCHAFT AUS UND NACH DRITTSTAATEN
KAPITEL 1
Durchfuhr von zur Beseitigung bestimmten Abfällen
Artikel 47
Durchfuhr von zur Beseitigung bestimmten Abfällen durch die Gemeinschaft
Für die Durchfuhr von zur Beseitigung bestimmten Abfällen durch Mitgliedstaaten von und nach Drittstaaten gilt Artikel 42 entsprechend mit den nachstehenden Anpassungen und Ergänzungen:
a)
Die erste und die letzte für die Durchfuhr zuständige Behörde in der Gemeinschaft übermitteln gegebenenfalls der Eingangs- und der Ausgangszollstelle der Gemeinschaft jeweils eine abgestempelte Kopie der Entscheidungen zur Zustimmung zu der Verbringung oder, falls sie ihre stillschweigende Zustimmung erteilt haben, eine Kopie der Empfangsbestätigung gemäß Artikel 42 Absatz 3 Buchstabe a und
b)
sobald die Abfälle die Gemeinschaft verlassen haben, übermittelt die Ausgangszollstelle der Gemeinschaft den für die Durchfuhr zuständigen Behörden in der Gemeinschaft eine abgestempelte Kopie des Begleitformulars, worin festgestellt wird, dass die Abfälle die Gemeinschaft verlassen haben.
KAPITEL 2
Durchfuhr von zur Verwertung bestimmten Abfällen
Artikel 48
Durchfuhr von zur Verwertung bestimmten Abfällen durch die Gemeinschaft
(1) Für die Durchfuhr von zur Verwertung bestimmten Abfällen durch Mitgliedstaaten von und nach Staaten, für die der OECD-Beschluss nicht gilt, gilt Artikel 47 entsprechend.
(2) Für die Durchfuhr von zur Verwertung bestimmten Abfällen durch die Mitgliedstaaten von und nach Staaten, für die der OECD-Beschluss gilt, gilt Artikel 44 entsprechend mit den nachstehenden Anpassungen und Ergänzungen:
a)
Die erste und die letzte für die Durchfuhr zuständige Behörde in der Gemeinschaft übermitteln gegebenenfalls der Eingangs- und der Ausgangszollstelle der Gemeinschaft jeweils eine abgestempelte Kopie der Entscheidungen zur Zustimmung zu der Verbringung oder, falls sie ihre stillschweigende Zustimmung erteilt haben, eine Kopie der Empfangsbestätigung gemäß Artikel 42 Absatz 3 Buchstabe a und
b)
sobald die Abfälle die Gemeinschaft verlassen haben, übermittelt die Ausgangszollstelle der Gemeinschaft der/den für die Durchfuhr zuständigen Behörde(n) in der Gemeinschaft eine abgestempelte Kopie des Begleitformulars, worin festgestellt wird, dass die Abfälle die Gemeinschaft verlassen haben.
(3) Für die Durchfuhr von zur Verwertung bestimmten Abfällen durch Mitgliedstaaten von einem Staat, für den der OECD-Beschluss nicht gilt, nach einem Staat, für den der OECD-Beschluss gilt, oder umgekehrt, ist Absatz 1 in Bezug auf den Staat, für den der OECD-Beschluss nicht gilt, und Absatz 2 in Bezug auf den Staat, für den der OECD-Beschluss gilt, anwendbar.
TITEL VII
SONSTIGE BESTIMMUNGEN
KAPITEL 1
Zusätzliche Verpflichtungen
Artikel 49
Umweltschutz
(1) Der Erzeuger, der Notifizierende und andere an der Verbringung von Abfällen und/oder ihrer Verwertung oder Beseitigung beteiligte Unternehmen treffen die erforderlichen Maßnahmen, um sicherzustellen, dass alle verbrachten Abfälle während der gesamten Verbringung und während ihrer Verwertung und Beseitigung ohne Gefährdung der menschlichen Gesundheit und in umweltgerechter Weise behandelt werden. Dazu gehört insbesondere - wenn die Verbringung innerhalb der Gemeinschaft erfolgt - die Einhaltung der Bestimmungen des Artikels 4 der Richtlinie 2006/12/EG sowie der anderen Abfallgesetzgebung der Gemeinschaft.
(2) Im Falle der Ausfuhr aus der Gemeinschaft verfährt die zuständige Behörde am Versandort in der Gemeinschaft folgendermaßen:
a)
Sie schreibt vor und bemüht sich sicherzustellen, dass alle ausgeführten Abfälle während der gesamten Verbringung einschließlich der Verwertung gemäß Artikel 36 und 38 oder Beseitigung gemäß Artikel 34 im Empfängerdrittstaat in umweltgerechter Weise behandelt werden;
b)
sie untersagt die Ausfuhr von Abfällen in Drittstaaten, wenn sie Grund zu der Annahme hat, dass die Abfälle nicht gemäß den Anforderungen des Buchstaben a behandelt werden.
Bei dem betroffenen Abfallverwertungs- oder -beseitigungsverfahren kann eine umweltgerechte Behandlung unter anderem dann angenommen werden, wenn der Notifizierende oder die zuständige Behörde im Empfängerstaat nachweisen kann, dass die Anlage, die die Abfälle erhält, im Einklang mit Standards zum Schutz der menschlichen Gesundheit und der Umwelt betrieben wird, die den im Gemeinschaftsrecht festgelegten Standards weitgehend entsprechen.
Diese Annahme lässt die Gesamtbeurteilung der umweltgerechten Behandlung während der gesamten Verbringung einschließlich der Verwertung oder Beseitigung im Empfängerdrittstaat unberührt.
Als Hinweise für die umweltgerechte Behandlung von Abfällen können die in Anhang VIII aufgeführten Leitlinien herangezogen werden.
(3) Im Falle der Einfuhr in die Gemeinschaft verfährt die zuständige Behörde am Bestimmungsort in der Gemeinschaft folgendermaßen:
a)
Sie schreibt vor und stellt durch Ergreifen der erforderlichen Maßnahmen sicher, dass alle in ihr Zuständigkeitsgebiet verbrachten Abfälle während der gesamten Verbringung einschließlich der Verwertung oder Beseitigung im Empfängerstaat gemäß Artikel 4 der Richtlinie 2006/12/EG und der übrigen Abfallgesetzgebung der Gemeinschaft ohne Gefährdung der menschlichen Gesundheit und ohne Verwendung von Verfahren oder Methoden behandelt werden, die die Umwelt schädigen können;
b)
sie untersagt die Einfuhr von Abfällen aus Drittstaaten, wenn sie Grund zu der Annahme hat, dass die Abfälle nicht gemäß den Anforderungen des Buchstaben a behandelt werden.
Artikel 50
Durchsetzung der Vorschriften in den Mitgliedstaaten
(1) Die Mitgliedstaaten legen Vorschriften für Sanktionen fest, die bei einem Verstoß gegen diese Verordnung zu verhängen sind, und treffen alle erforderlichen Maßnahmen zur Sicherstellung ihrer Anwendung. Die Sanktionen müssen wirksam, verhältnismäßig und abschreckend sein. Die Mitgliedstaaten unterrichten die Kommission über ihre nationalen Rechtsvorschriften zur Verhinderung und Ermittlung von illegalen Verbringungen und über die für derartige Verbringungen vorgesehenen Sanktionen.
(2) Die Mitgliedstaaten sehen im Zuge der Maßnahmen zur Durchsetzung dieser Verordnung unter anderem Kontrollen von Anlagen und Unternehmen gemäß Artikel 13 der Richtlinie 2006/12/EG und die stichprobenartige Kontrolle von Verbringungen von Abfällen oder der damit verbundenen Verwertung oder Beseitigung vor.
(3) Die Kontrolle von Verbringungen kann insbesondere folgendermaßen vorgenommen werden:
a)
am Herkunftsort mit dem Erzeuger, Besitzer oder Notifizierenden,
b)
am Bestimmungsort mit dem Empfänger oder der Anlage,
c)
an den Außengrenzen der Gemeinschaft und/oder
d)
während der Verbringung innerhalb der Gemeinschaft.
(4) Die Kontrollen von Verbringungen umfassen die Einsichtnahme in Unterlagen, Identitätsprüfungen und gegebenenfalls die Kontrolle der Beschaffenheit der Abfälle.
(5) Die Mitgliedstaaten erleichtern die Verhinderung und Ermittlung illegaler Verbringungen durch bilaterale oder multilaterale Zusammenarbeit.
(6) Die Mitgliedstaaten benennen die Personen in ihren Dienststellen, die für die in Absatz 5 genannte Zusammenarbeit verantwortlich sind, und benennen die Kontaktstelle(n) für die in Absatz 4 genannten Kontrollen der Beschaffenheit der Abfälle. Diese Informationen werden an die Kommission übermittelt, die den in Artikel 54 genannten Anlaufstellen ein zusammengestelltes Verzeichnis zuleitet.
(7) Auf Ersuchen eines anderen Mitgliedstaates kann ein Mitgliedstaat Durchsetzungsmaßnahmen gegen Personen ergreifen, die der illegalen Verbringung von Abfällen verdächtig sind und sich in seinem Hoheitsgebiet befinden.
Artikel 51
Berichte der Mitgliedstaaten
(1) Zum Ende jedes Kalenderjahres übermittelt jeder Mitgliedstaat der Kommission eine Kopie des Berichts für das vorangegangene Kalenderjahr, den er gemäß Artikel 13 Absatz 3 des Basler Übereinkommens erstellt und dem Sekretariat des Basler Übereinkommens übermittelt hat.
(2) Zum Ende jedes Kalenderjahres erstellen die Mitgliedstaaten auch einen auf den zusätzlichen Fragebogen in Anhang IX gestützten Bericht über das vorangegangene Jahr, den sie der Kommission übermitteln.
(3) Die von den Mitgliedstaaten gemäß den Absätzen 1 und 2 erstellten Berichte werden der Kommission in elektronischer Form übermittelt.
(4) Die Kommission erstellt anhand dieser Berichte alle drei Jahre einen Bericht über die Durchführung dieser Verordnung durch die Gemeinschaft und ihre Mitgliedstaaten.
Artikel 52
Internationale Zusammenarbeit
Die Mitgliedstaaten arbeiten - soweit angemessen und erforderlich im Benehmen mit der Kommission - mit anderen Vertragsparteien des Basler Übereinkommens und mit zwischenstaatlichen Organisationen zusammen, indem sie unter anderem Informationen austauschen und/oder gemeinsam nutzen, umweltgerechte Technologien fördern und entsprechende Regeln bewährter Verfahren entwickeln.
Artikel 53
Benennung der zuständigen Behörden
Die Mitgliedstaaten benennen die für die Durchführung dieser Verordnung zuständige(n) Behörde(n). Jeder Mitgliedstaat benennt nur eine einzige für die Durchfuhr zuständige Behörde.
Artikel 54
Benennung von Anlaufstellen
Die Mitgliedstaaten und die Kommission benennen jeweils eine oder mehrere Anlaufstellen, die um Auskunft ersuchende Personen oder Unternehmen informieren oder beraten. Die Anlaufstelle der Kommission leitet alle an sie gerichteten Anfragen, die die Anlaufstellen der Mitgliedstaaten betreffen, an diese weiter; dasselbe gilt in umgekehrter Richtung.
Artikel 55
Benennung von Eingangs- und Ausgangszollstellen der Gemeinschaft
Die Mitgliedstaaten können bestimmte Eingangs- und Ausgangszollstellen der Gemeinschaft für die Verbringung von Abfällen in die bzw. aus der Gemeinschaft benennen. Entscheiden sich die Mitgliedstaaten für die Benennung solcher Zollstellen, so dürfen Abfallverbringungen weder beim Eingang noch beim Verlassen der Gemeinschaft andere Grenzübergangsstellen in einem Mitgliedstaat passieren.
Artikel 56
Notifizierung von Benennungen und diesbezügliche Informationen
(1) Die Mitgliedstaaten unterrichten die Kommission über die Benennungen
a)
der zuständigen Behörden gemäß Artikel 53,
b)
der Anlaufstellen gemäß Artikel 54 und
c)
gegebenenfalls der Eingangs- und Ausgangszollstellen der Gemeinschaft gemäß Artikel 55.
(2) Bezüglich dieser Benennungen übermitteln die Mitgliedstaaten der Kommission folgende Informationen:
a)
Name(n),
b)
Anschrift(en),
c)
E-Mail-Adresse(n),
d)
Telefonnummer(n),
e)
Faxnummer(n) und
f)
Sprachen, die für die zuständigen Behörden annehmbar sind.
(3) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission unverzüglich alle Änderungen dieser Informationen mit.
(4) Diese Informationen sowie alle Änderungen derselben werden der Kommission in elektronischer Form und auf Ersuchen auch auf Papier übermittelt.
(5) Die Kommission veröffentlicht auf ihrer Webseite Listen der benannten zuständigen Behörden, Anlaufstellen und Eingangs- und Ausgangszollstellen der Gemeinschaft und aktualisiert diese erforderlichenfalls.
KAPITEL 2
Sonstige Bestimmungen
Artikel 57
Zusammenkünfte der Anlaufstellen
Die Kommission hält auf Ersuchen der Mitgliedstaaten oder wenn anderweitig Bedarf hierfür besteht regelmäßig Zusammenkünfte der Anlaufstellen ab, um Fragen im Zusammenhang mit der Durchführung dieser Verordnung zu erörtern. Betroffene Kreise sind zu diesen Zusammenkünften oder Teilen dieser Zusammenkünfte einzuladen, sofern alle Mitgliedstaaten und die Kommission dies für angemessen halten.
Artikel 58
Änderung der Anhänge
(1) Die Anhänge können von der Kommission durch Verordnungen sowie nach dem in Artikel 18 Absatz 3 der Richtlinie 2006/12/EG genannten Verfahren geändert werden, um dem wissenschaftlichen und technischen Fortschritt Rechnung zu tragen. Außerdem
a)
werden die Anhänge I, II, III, IIIA, IV und V geändert, um den im Rahmen des Basler Übereinkommens und des OECD-Beschlusses vereinbarten Änderungen Rechnung zu tragen; weiterhin ist Anhang IC über spezifische Anweisungen für das Ausfüllen der Notifizierungs- und Begleitformulare spätestens bis zum Beginn der Anwendung dieser Verordnung unter Beachtung der OECD-Anweisungen fertig zu stellen;
b)
können noch nicht eingestufte Abfälle vorläufig den Anhängen IIIB, IV oder V hinzugefügt werden, bis über ihre Aufnahme in die entsprechenden Anhänge des Basler Übereinkommens oder des OECD-Beschlusses entschieden ist;
c)
kann auf Ersuchen eines Mitgliedstaats die vorläufige Aufnahme von Gemischen aus zwei oder mehr in Anhang III aufgeführten Abfällen in Anhang IIIA in den in Artikel 3 Absatz 2 genannten Fällen erwogen werden, bis über ihre Aufnahme in die entsprechenden Anhänge des Basler Übereinkommens oder des OECD-Beschlusses entschieden ist. Die Erstaufnahme von Einträgen in Anhang IIIA erfolgt, soweit machbar, bis zum Beginn der Anwendung dieser Verordnung, spätestens jedoch sechs Monate nach diesem Termin. In Anhang IIIA kann vorgeschrieben werden, dass einer oder mehrere der dort aufgeführten Einträge nicht für Ausfuhren in Staaten gelten, für die der OECD-Beschluss nicht gilt;
d)
werden die in Artikel 3 Absatz 3 genannten Ausnahmefälle definiert und die entsprechenden Abfälle gegebenenfalls den Anhängen IVA und V hinzugefügt und aus Anhang III gestrichen;
e)
wird Anhang V so geändert, dass er die vereinbarten Änderungen des Verzeichnisses gefährlicher Abfälle gemäß Artikel 1 Absatz 4 der Richtlinie 91/689/EWG widerspiegelt;
f)
wird Anhang VIII geändert, um den einschlägigen internationalen Übereinkommen und Vereinbarungen Rechnung zu tragen.
(2) Bei Änderungen des Anhangs IX wird der durch die Richtlinie 91/692/EWG des Rates vom 23. Dezember 1991 zur Vereinheitlichung und zweckmäßigen Gestaltung der Berichte über die Durchführung bestimmter Umweltschutzrichtlinien (22) eingesetzte Ausschuss uneingeschränkt an den Beratungen beteiligt.
(3) Der Zeitraum nach Artikel 5 Absatz 6 des Beschlusses 1999/468/EG wird auf 3 Monate festgesetzt.
Artikel 59
Zusätzliche Maßnahmen
(1) Die Kommission kann zusätzliche Maßnahmen zur Durchführung dieser Verordnung erlassen, die Folgendes umfassen:
a)
ein Verfahren zur Berechnung der Sicherheitsleistungen oder entsprechenden Versicherungen nach Artikel 6;
b)
Leitlinien für die Anwendung von Artikel 12 Absatz 1 Buchstabe g;
c)
weitere Auflagen und Anforderungen in Bezug auf Verwertungsanlagen mit Vorabzustimmung nach Artikel 14;
d)
Leitlinien für die Anwendung von Artikel 15 in Bezug auf die Identifizierung und Verfolgung von Abfällen, die bei der vorläufigen Verwertung oder Beseitigung erhebliche Veränderungen erfahren;
e)
Leitlinien für die Zusammenarbeit zuständiger Behörden im Falle illegaler Verbringungen nach Artikel 24;
f)
technische und organisatorische Vorschriften für die praktische Umsetzung des elektronischen Datenaustauschs zum Zwecke der Einreichung von Unterlagen und Informationen nach Artikel 26 Absatz 4;
g)
weitere Hinweise zur Verwendung von Sprachen nach Artikel 27;
h)
weitere Klärung der Verfahrensvorschriften von Titel II in Bezug auf Ausfuhren von Abfällen aus der Gemeinschaft, Einfuhren von Abfällen in die Gemeinschaft und Durchfuhr von Abfällen durch die Gemeinschaft;
i)
weitere Hinweise zu undefinierten Rechtsbegriffen.
(2) Solche Maßnahmen werden nach dem in Artikel 18 Absatz 3 der Richtlinie 2006/12/EG genannten Verfahren beschlossen.
(3) Der Zeitraum nach Artikel 5 Absatz 6 des Beschlusses 1999/468/EG wird auf 3 Monate festgesetzt.
Artikel 60
Überprüfung
(1) Bis zum 15. Juli 2006 schließt die Kommission ihre Überprüfung des Verhältnisses zwischen bestehenden sektoriellen Regelungen für die Gesundheit von Tier und Mensch, einschließlich der die Verbringung von Abfällen betreffenden Regelungen der Verordnung (EG) Nr. 1774/2002, und den Vorschriften dieser Verordnung ab. Erforderlichenfalls sind im Rahmen dieser Überprüfung geeignete Vorschläge vorzulegen, um in Bezug auf die Verfahren und die Kontrollregelungen für die Verbringung solcher Abfälle ein gleichwertiges Niveau zu erreichen.
(2) Innerhalb von fünf Jahren nach dem 12. Juli 2007 überprüft die Kommission die Anwendung von Artikel 12 Absatz 1 Buchstabe c einschließlich seiner Auswirkungen auf den Umweltschutz und das Funktionieren des Binnenmarktes. Dem Bericht werden erforderlichenfalls geeignete Vorschläge zur Änderung dieser Bestimmung beigefügt.
Artikel 61
Aufhebungen
(1) Die Verordnung (EWG) Nr. 259/93 und die Entscheidung 94/774/EG werden mit Wirkung ab dem 12. Juli 2007 aufgehoben.
(2) Verweisungen auf die aufgehobene Verordnung (EWG) Nr. 259/93 gelten als Verweisungen auf die vorliegende Verordnung.
(3) Die Entscheidung 1999/412/EG wird mit Wirkung vom 1. Januar 2008 aufgehoben.
Artikel 62
Übergangsbestimmungen
(1) Jede Verbringung, die notifiziert wurde und für die die zuständige Behörde am Bestimmungsort vor dem 12. Juli 2007 eine Empfangsbestätigung ausgestellt hat, unterliegt den Bestimmungen der Verordnung (EWG) Nr. 259/93.
(2) Verbringungen, denen die betroffenen zuständigen Behörden gemäß der Verordnung (EWG) Nr. 259/93 zugestimmt haben, sind spätestens ein Jahr nach dem 12. Juli 2007 abzuschließen.
(3) Die Berichterstattung gemäß Artikel 41 Absatz 2 der Verordnung (EWG) Nr. 259/93 und Artikel 51 der vorliegenden Verordnung erfolgt für das Jahr 2007 auf der Grundlage des in der Entscheidung 1999/412/EG vorgesehenen Fragebogens.
Artikel 63
Übergangsregelungen für bestimmte Mitgliedstaaten
(1) Bis zum 31. Dezember 2010 unterliegen alle Verbringungen nach Lettland von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in den Anhängen III und IV aufgeführt sind, sowie Verbringungen von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in diesen Anhängen nicht aufgeführt sind, dem Verfahren der vorherigen schriftlichen Notifizierung und Zustimmung gemäß Titel II.
Abweichend von Artikel 12 erheben die zuständigen Behörden Einwände gegen Verbringungen von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in den Anhängen III und IV aufgeführt sind, sowie gegen Verbringungen von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in diesen Anhängen nicht aufgeführt sind, die für eine Anlage bestimmt sind, für die eine vorübergehende Ausnahme von bestimmten Vorschriften der Richtlinie 96/61/EG gilt; dies gilt für die Dauer der vorübergehenden Ausnahme für die Bestimmungsanlage.
(2) Bis zum 31. Dezember 2012 unterliegen alle Verbringungen nach Polen von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in Anhang III aufgeführt sind, dem Verfahren der vorherigen schriftlichen Notifizierung und Zustimmung gemäß Titel II.
Abweichend von Artikel 12 können die zuständigen Behörden aus den in Artikel 11 genannten Gründen bis zum 31. Dezember 2007 Einwände gegen Verbringungen der folgenden in den Anhängen III und IV aufgeführten und zur Verwertung bestimmten Abfälle nach Polen erheben:
B2020 und GE020 (Glasabfälle)
B2070
B2080
B2100
B2120
B3010 und GH013 (Feste Kunststoffabfälle)
B3020 (Abfälle aus Papier)
B3140 (Altreifen)
Y46
Y47
A1010 und A1030 (nur die auf Arsen und Quecksilber bezogenen Gedankenstriche)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (gilt nur für polychlorierte Naphthaline (PCN))
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
Außer für Glasabfälle und Abfälle aus Papier sowie Altreifen kann dieser Zeitraum nach dem in Artikel 18 Absatz 3 der Richtlinie 2006/12/EG genannten Verfahren bis spätestens zum 31. Dezember 2012 verlängert werden.
Abweichend von Artikel 12 können die zuständigen Behörden aus den in Artikel 11 genannten Gründen bis zum 31. Dezember 2012 Einwände gegen Verbringungen folgender Abfälle nach Polen erheben:
a)
folgende zur Verwertung bestimmte Abfälle, die in Anhang IV aufgeführt sind:
A2050
A3030
A3180 mit Ausnahme von polychlorierten Naphthalinen (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
und
b)
von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in den Anhängen nicht aufgeführt sind.
Abweichend von Artikel 12 erheben die zuständigen Behörden Einwände gegen Verbringungen von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in den Anhängen III und IV der Verordnung aufgeführt sind, sowie gegen Verbringungen von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in diesen Anhängen nicht aufgeführt sind, die für eine Anlage bestimmt sind, für die eine vorübergehende Ausnahme von bestimmten Vorschriften der Richtlinie 96/61/EG gilt; dies gilt für die Dauer der vorübergehenden Ausnahme für die Bestimmungsanlage.
(3) Bis zum 31. Dezember 2011 unterliegen alle Verbringungen in die Slowakei von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in den Anhängen III und IV aufgeführt sind, sowie Verbringungen von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in diesen Anhängen nicht aufgeführt sind, dem Verfahren der vorherigen schriftlichen Notifizierung und Zustimmung gemäß Titel II.
Abweichend von Artikel 12 erheben die zuständigen Behörden Einwände gegen Verbringungen von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in den Anhängen III und IV aufgeführt sind, sowie gegen Verbringungen von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in diesen Anhängen nicht aufgeführt sind, die für eine Anlage bestimmt sind, für die eine vorübergehende Ausnahme von bestimmten Vorschriften der Richtlinien 94/67/EG (23) und 96/61/EG, der Richtlinie 2000/76/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 4. Dezember 2000 über die Verbrennung von Abfällen (24) und der Richtlinie 2001/80/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 23. Oktober 2001 zur Begrenzung von Schadstoffemissionen von Großfeuerungsanlagen in die Luft (25) gilt; dies gilt für die Dauer der vorübergehenden Ausnahme für die Bestimmungsanlage.
(4) Bis zum 31. Dezember 2014 unterliegen alle Verbringungen nach Bulgarien von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in Anhang III aufgeführt sind, dem Verfahren der vorherigen schriftlichen Notifizierung und Zustimmung gemäß Titel II.
Abweichend von Artikel 12 können die zuständigen bulgarischen Behörden aus den in Artikel 11 genannten Gründen bis zum 31. Dezember 2009 Einwände gegen Verbringungen der folgenden in den Anhängen III und IV aufgeführten und zur Verwertung bestimmten Abfälle nach Bulgarien erheben:
B2070
B2080
B2100
B2120
Y46
Y47
A1010 und A1030 (nur die auf Arsen und Quecksilber bezogenen Gedankenstriche)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A2040
A3030
A3040
A3070
A3120
A3130
A3160
A3170
A3180 (gilt nur für polychlorierte Naphthaline (PCN))
A4010
A4050
A4060
A4070
A4090
AB030
AB070
AB120
AB130
AB150
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AD150
Dieser Zeitraum kann nach dem in Artikel 18 Absatz 3 der Richtlinie 2006/12/EG genannten Verfahren bis spätestens zum 31. Dezember 2012 verlängert werden.
Abweichend von Artikel 12 können die zuständigen bulgarischen Behörden aus den in Artikel 11 genannten Gründen bis zum 31. Dezember 2009 Einwände gegen Verbringungen folgender Abfälle nach Bulgarien erheben:
a)
folgende zur Verwertung bestimmte Abfälle, die in Anhang IV aufgeführt sind:
A2050
A3030
A3180 mit Ausnahme von polychlorierten Naphthalinen (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
und
b)
von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die nicht in den Anhängen aufgeführt sind.
Abweichend von Artikel 12 erheben die zuständigen bulgarischen Behörden Einwände gegen Verbringungen von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in den Anhängen III und IV aufgeführt sind, sowie gegen Verbringungen von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in diesen Anhängen nicht aufgeführt sind, die für eine Anlage bestimmt sind, für die eine vorübergehende Ausnahme von bestimmten Vorschriften der Richtlinie 96/61/EG oder der Richtlinie 2001/80/EG gilt; dies gilt für die Dauer der vorübergehenden Ausnahme für die Bestimmungsanlage.
(5) Bis zum 31. Dezember 2015 unterliegen alle Verbringungen nach Rumänien von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in Anhang III aufgeführt sind, dem Verfahren der vorherigen schriftlichen Notifizierung und Zustimmung gemäß Titel II.
Abweichend von Artikel 12 können die zuständigen rumänischen Behörden aus den in Artikel 11 genannten Gründen bis zum 31. Dezember 2011 Einwände gegen Verbringungen der folgenden in den Anhängen III und IV aufgeführten und zur Verwertung bestimmten Abfälle nach Rumänien erheben:
B2070
B2100 mit Ausnahme von Aluminiumoxidabfällen
B2120
B4030
Y46
Y47
A1010 und A1030 (nur die auf Arsen, Quecksilber und Thallium bezogenen Gedankenstriche)
A1060
A1140
A2010
A2020
A2030
A3030
A3040
A3050
A3060
A3070
A3120
A3130
A3140
A3150
A3160
A3170
A3180 (gilt nur für polychlorierte Naphthaline (PCN))
A4010
A4030
A4040
A4050
A4080
A4090
A4100
A4160
AA060
AB030
AB120
AC060
AC070
AC080
AC150
AC160
AC260
AC270
AD120
AD150
Dieser Zeitraum kann nach dem in Artikel 18 Absatz 3 der Richtlinie 2006/12/EG genannten Verfahren bis spätestens zum 31. Dezember 2015 verlängert werden.
Abweichend von Artikel 12 können die zuständigen rumänischen Behörden aus den in Artikel 11 genannten Gründen bis zum 31. Dezember 2011 Einwände gegen Verbringungen folgender Abfälle nach Rumänien erheben:
a)
folgende zur Verwertung bestimmte Abfälle, die in Anhang IV aufgeführt sind:
A2050
A3030
A3180 mit Ausnahme von polychlorierten Naphthalinen (PCN)
A3190
A4110
A4120
RB020
und
b)
von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die nicht in den Anhängen aufgeführt sind.
Dieser Zeitraum kann nach dem in Artikel 18 Absatz 3 der Richtlinie 2006/12/EG genannten Verfahren bis spätestens zum 31. Dezember 2015 verlängert werden.
Abweichend von Artikel 12 erheben die zuständigen rumänischen Behörden Einwände gegen Verbringungen von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in den Anhängen III und IV der Verordnung aufgeführt sind, sowie gegen Verbringungen von zur Verwertung bestimmten Abfällen, die in diesen Anhängen nicht aufgeführt sind, die für eine Anlage bestimmt sind, für die eine vorübergehende Ausnahme von bestimmten Vorschriften der Richtlinien 96/61/EG, 2000/76/EG oder 2001/80/EG gilt; dies gilt für die Dauer der vorübergehenden Ausnahme für die Bestimmungsanlage.
(6) Wird in diesem Artikel im Zusammenhang mit den in Anhang III aufgeführten Abfällen Bezug auf Titel II genommen, so finden Artikel 3 Absatz 2, Artikel 4 Absatz 2 Nummer 5 und die Artikel 6, 11, 22, 23, 24, 25 und 31 keine Anwendung.
Artikel 64
Inkrafttreten und Anwendung
(1) Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab dem 12. Juli 2007.
(2) Sollte das Datum des Beitritts von Bulgarien oder Rumänien später liegen als das Datum der in Absatz 1 genannten Anwendung, so gilt Artikel 63 Absätze 4 und 5 abweichend von Absatz 1 des vorliegenden Artikels ab dem Datum des Beitritts.
(3) Sofern die betreffenden Mitgliedstaaten dem zustimmen, kann Artikel 26 Absatz 4 vor dem 12. Juli 2007 angewandt werden.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Straßburg am 14. Juni 2006.