Rozhodnutí Komise
ze dne 15. července 1994
o veterinárních podmínkách a veterinárních osvědčeních pro dovoz spermatu skotu ze třetích zemí
(94/577/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 88/407/EHS ze dne 14. června 1988 o veterinárních požadavcích na obchod se spermatem skotu uvnitř Společenství a na jeho dovoz [1] naposledy pozměněnou směrnicí 93/60/EHS [2], a zejména s ohledem na články 10 a 11 uvedené směrnice,
vzhledem k tomu, že seznam třetích zemí, z nichž členské státy povolují dovoz spermatu skotu (dále jen "seznam"), byl stanoven rozhodnutím Komise 90/14/EHS [3], pozměněným rozhodnutím 91/276/EHS [4];
vzhledem k tomu, že nákazová situace v Izraeli vedla rozhodnutím Komise 91/277/EHS [5] k zákazu dovozu z této země;
vzhledem k tomu, že rozhodnutí Komise 91/479/EHS [6], 91/549/EHS [7], 92/123/EHS [8], 92/124/EHS [9], 92/125/EHS [10], 92/126/EHS [11], 92/127/EHS [12], 92/128/EHS [13], 92/386/EHS [14], 92/387/EHS [15] a 92/455/EHS [16] stanoví veterinární podmínky a vydávání veterinárních osvědčení pro dovoz spermatu skotu ze Spojených států amerických, Kanady, Polska, Finska, Nového Zélandu, Austrálie, Švýcarska, Švédska, Maďarska, Norska a z Československa;
vzhledem k tomu, že směrnice 93/60/EHS, která musí být členskými státy provedena nejpozději do 1. července 1994, pozměňuje směrnici 88/407/EHS, a vyžaduje proto změnu rozhodnutí týkajících se jednotlivých výše uvedených třetích zemí; vzhledem k tomu, že pro zjednodušení právních předpisů Společenství v této oblasti a pro odstranění všech nejasností je nutno sloučit výše uvedená rozhodnutí a zrušit rozhodnutí určená pro jednotlivé země;
vzhledem k ustanovením Dohody o evropském hospodářském prostoru není nutno zachovávat veterinární osvědčení pro dovoz spermatu skotu z Rakouska, Finska, Norska a ze Švédska;
vzhledem k tomu, že v souladu se stanoviskem Vědeckého veterinárního výboru se požaduje doplňkový test na epizootické hemoragické onemocnění;
vzhledem k tomu, že Kanada je jediná země, kde se před odběrem spermatu provádějí běžné testy na detekci výše uvedené choroby jen jednou za šest měsíců, a žejetedy nutné Kanadě povolit pro zavedení této směrnice přechodné období, které by kanadským veterinárním úřadům poskytlo čas nezbytný k začlenění nového testu do běžně prováděného programu;
vzhledem k tomu, že v důsledku nedávno dosaženého pokroku v oblasti epidemiologie katarální horečky ovcí je nyní možno povolit dovoz spermatu skotu z Austrálie;
vzhledem k tomu, že se ukazuje, že veterinární situace ve třetích zemích uvedených na seznamu je dobrá a že je kontrolována v oblasti chorob přenášených spermatem dobře strukturovanými a organizovanými veterinárními službami;
vzhledem k tomu, že se příslušné veterinární úřady třetích zemí zavázaly k tomu, že Komisi ES a členským státům do 24 hodin dálnopisem nebo faxem oznámí, že byl potvrzen výskyt některé z chorob uvedených na seznamu A Mezinárodního úřadu pro nákazy zvířat (OIE) nebo jakoukoli změnu v očkovací politice týkající se některé z těchto chorob nebo, a to v přiměřené lhůtě, výskyt chorob uvedených na seznamu B OIE, jakož i každý návrh na změnu pravidel upravujících dovoz domácích zvířat nebo jejich spermatu či embryí;
vzhledem k tomu, že se příslušné veterinární úřady třetích zemí, které jsou uvedeny na seznamu, zavázaly k tomu, že budou úředně kontrolovat vydávání osvědčení na základě tohoto rozhodnutí a zajistí, aby byla všechna osvědčení, všechny výjimky a průkazné laboratorní výsledky, na nichž může záviset osvědčení, uchovávány v úředním spisu ještě nejméně po dobu dvanácti měsíců po odeslání spermatu, kterého se týkají;
vzhledem k tomu, že se příslušné veterinární úřady třetích zemí, které jsou uvedeny na seznamu, zavázaly k tomu, že v souladu se článkem 9 směrnice Rady 88/407/EHS úředně schválí inseminační stanice pro odběr spermatu skotu pro vývoz do Evropského hospodářského společenství;
vzhledem k tomu, že veterinární podmínky a vydávání veterinárních osvědčení je nutno přizpůsobit veterinární situaci v dotčených třetích zemích;
vzhledem k tomu, že opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého veterinárního výboru,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Členské státy povolují dovoz spermatu skotu, které vyhovuje podmínkám stanoveným v osvědčeních uvedených v části 1 příloh A, B, C a D a které pochází výlučně ze třetích zemí vyjmenovaných v části 2 příloh A, B, C a D.
Členské státy však až do 31. prosince 1994 povolí dovoz spermatu skotu z Kanady, odebraného a ošetřeného v souladu s rozhodnutím 91/549/EHS.
Článek 2
Rozhodnutí 91/479/EHS, 92/123/EHS, 92/124/EHS, 92/125/EHS, 92/126/EHS, 92/127/EHS, 92/128/EHS, 92/386/EHS, 92/387/EHS a 92/445/EHS se zrušují.
Rozhodnutí 91/549/EHS se zrušuje k 1. lednu 1995.
Článek 3
Ustanovení týkající se Kanady uvedená v prvním pododstavci článku 1 se použijí ode dne 1. ledna 1995.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
Bruselu dne 15. července 1994.
ENTSCHEIDUNG DER KOMMISSION vom 15. Juli 1994 über die Veterinärbedingungen und Veterinärbescheinigungen für die Einfuhr von Rindersperma aus Drittländern (94/577/EG)
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Richtlinie 88/407/EWG des Rates vom 14. Juni 1988 zur Festlegung der tierseuchenrechtlichen Anforderungen an den innergemeinschaftlichen Handelsverkehr mit Samen von Rindern und an dessen Einfuhr (1), zuletzt geändert durch die Richtlinie 93/60/EWG (2), insbesondere auf die Artikel 10 und 11,
in Erwägung nachstehender Gründe:
Mit der Entscheidung 90/14/EWG der Kommission (3), zuletzt geändert durch die Entscheidung 91/276/EWG (4), wurde die Liste der Drittländer festgelegt, aus denen die Mitgliedstaaten die Einfuhr von Rindersperma zulassen.
Aufgrund der Tiergesundheitslage in Israel wurden Einfuhren aus diesem Land mit der Entscheidung 91/277/EWG der Kommission (5) untersagt.
In den Entscheidungen 91/479/EWG (6), 91/549/EWG (7), 92/123/EWG (8), 92/124/EWG (9), 92/125/EWG (10), 92/126/EWG (11), 92/127/EWG (12), 92/128/EWG (13), 92/386/EWG (14), 92/387/EWG (15) und 92/445/EWG (16) der Kommission wurden die Tiergesundheitsanforderungen und die Veterinärbescheinigung für die Einfuhr von Rindersperma aus den Vereinigten Staaten von Amerika, Kanada, Polen, Finnland, Neuseeland, Österreich, der Schweiz, Schweden, Ungarn, Norwegen und der Tschechoslowakei geregelt.
Die Richtlinie 93/60/EWG muß in den Mitgliedstaaten spätestens ab 1. Juli 1994 angewandt werden. Sie ändert die Richtlinie 88/407/EWG, weshalb auch die obengenannten Drittlandentscheidungen geändert werden müssen. Zur Vereinfachung und Verdeutlichung der gemeinschaftlichen Rechtsvorschriften in diesem Bereich sind die obengenannten Entscheidungen zusammenzufassen und die für jedes einzelne Land geltenden Entscheidungen aufzuheben.
Nach dem Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum sind für Einfuhren von Rindersperma aus Österreich, Finnland, Norwegen und Schweden keine Veterinärbescheinigungen mehr erforderlich.
Nach Auffassung des Wissenschaftlichen Veterinärausschusses ist ein zusätzlicher Test für die epizootische hämorrhagische Krankheit erforderlich.
Nur in Kanada werden die Routinetests für diese Krankheit vor der Samengewinnung lediglich alle sechs Monate durchgeführt. Daher ist es angezeigt, eine Übergangszeit für die Anwendung dieser Entscheidung auf Kanada vorzusehen, damit den kanadischen Veterinärbehörden genügend Zeit bleibt, um diesen neuen Test in ihr Routineprogramm aufzunehmen.
Darüber hinaus kann aufgrund der jüngsten Erkenntnisse über die Epidemiologie der Blauzungenkrankheit nunmehr die Einfuhr von Rindersperma aus Australien zugelassen werden.
Offenbar ist die Tiergesundheitslage in den in der Liste aufgeführten Drittländern gut und wird in bezug auf die Krankheiten, die durch Sperma übertragen werden können, von einwandfrei strukturierten und organisierten Veterinärdienststellen überwacht.
Die zuständigen Veterinärbehörden der betreffenden Drittländer haben sich verpflichtet, die Kommission und die Mitgliedstaaten per Telex der Telefax binnen 24 Stunden nach Bestätigung des Auftretens einer der in Liste A des Internationalen Tierseuchenamts (Office International d'Epizooties; OIE) genannten Krankheiten oder über jede Änderung der jeweiligen Impfpolitik zu unterrichten bzw. die Kommission und die Mitgliedstaaten innerhalb einer angemessenen Frist über das Auftreten einer der in Liste B des OIE genannten Krankheiten und über jede vorgeschlagene Änderung der Einfuhrvorschriften für Haustiere bzw. deren Sperma oder Embryonen zu informieren.
Die zuständigen Veterinärbehörden der in der Liste aufgeführten Drittländer haben sich verpflichtet, die Erteilung der in dieser Entscheidung vorgesehenen Bescheinigungen amtlich zu überwachen und dafür zu sorgen, daß alle der Attestierung zugrundeliegenden Bescheinigungen, Abweichungen und Laborergebnisse nach dem Versand des entsprechenden Spermas noch mindestens zwölf Monate amtlich verwahrt werden.
Sie haben sich ferner verpflichtet, Besamungsstationen für die Ausfuhr von Rindersperma in die Gemeinschaft gemäß Artikel 9 der Richtlinie 88/407/EWG amtlich zuzulassen.
Die Tiergesundheitsanforderungen und die Veterinärbescheinigung sind der Tiergesundheitslage des jeweiligen Drittlandes anzupassen.
Die in dieser Entscheidung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Veterinärausschusses -
HAT FOLGENDE ENTSCHEIDUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Mitgliedstaaten genehmigen die Einfuhr von Rindersperma nur, wenn die Bedingungen der Bescheinigungen in Teil 1 der Anhänge A, B, C und D erfuellt sind und das Sperma aus den in Teil 2 der Anhänge A, B, C und D aufgeführten Drittländern stammt.
Sie genehmigen bis 31. Dezember 1994 die Einfuhr von Rindersperma aus Kanada, das gemäß der Entscheidung 91/549/EWG gewonnen und aufbereitet wurde.
Artikel 2
Die Entscheidungen 91/479/EWG, 92/123/EWG, 92/124/EWG, 92/125/EWG, 92/126/EWG, 92/127/EWG, 92/128/EWG, 92/386/EWG, 92/387/EWG und 92/445/EWG werden aufgehoben.
Die Entscheidung 91/549/EWG wird ab 1. Januar 1995 aufgehoben.
Artikel 3
Die Bestimmungen gemäß Artikel 1 erster Absatz bezueglich Kanadas gelten erst ab 1. Januar 1995.
Artikel 4
Diese Entscheidung ist an alle Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 15. Juli 1994