Směrnice Rady 93/12/EHS
ze dne 23. března 1993
o obsahu síry v některých kapalných palivech
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1]
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2]
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že pro zlepšení kvality ovzduší s přihlédnutím k emisím oxidu siřičitého a emisím jiných látek musí Společenství přijmout opatření k postupnému snižování obsahu síry v plynových olejích používaných k pohonu vozidel s vlastním pohonem, včetně letadel a lodí, dále k vytápění a k průmyslovým a námořním účelům;
vzhledem k tomu, že podle čl. 2 odst.1 a čl. 5 odst.1 směrnice 75/716/EHS [4] stanovují platné předpisy v členských státech dvě mezní hodnoty obsahu síry v kapalných palivech; že se tyto předpisy v jednotlivých členských státech od sebe liší;
vzhledem k tomu, že uvedené odlišnosti zavazují petrolejářské společnosti ve Společenství rozlišovat své výrobky na základě maximálního obsahu síry v závislosti na tom, do kterého členského státu jsou výrobky dodávány; že tyto odlišnosti brání obchodování s těmito výrobky a mají tak přímý dopad na zřizování a fungování jednotného trhu;
vzhledem k tomu, že článek 6 směrnice 75/716/EHS dále stanoví, že ve světle jakékoli nové dostupné informace předloží Komise Radě zprávu s příslušným návrhem pro zavedení jednotné hodnoty;
vzhledem k tomu, že po sobě následující akční programy Evropských společenství pro životní prostředí [5] zdůrazňují důležitost předcházení a omezování znečišťování ovzduší;
vzhledem k tomu, že kvalita pohonných látek hraje důležitou roli při snižování znečišťování ovzduší motorovými vozidly;
vzhledem k tomu, že Společenství je na základě rozhodnutí 81/462/EHS [6] rovněž smluvní stranou Úmluvy o dálkovém znečišťování ovzduší přesahujícího hranice států, která umožňuje zejména rozvoj strategií a opatření k omezování a v rámci možností k postupnému snižování a předcházení znečišťování ovzduší;
vzhledem k tomu, že snížení obsahu síry v určitých kapalných palivech slouží k dosažení jednoho z dalších cílů Společenství, kterým je zachovávání, zlepšování a ochrana kvality životního prostředí a přispívání k ochraně lidského zdraví odstraňováním škod způsobených životnímu prostředí;
vzhledem k tomu, že několik členských států již v souladu se směrnicí 75/716/EHS stanovilo mezní hodnotu 0,2 hmotnostního procenta;
vzhledem k tomu, že členské státy jsou povinny zajistit postupně dostupnost motorové nafty s maximálním obsahem síry 0,05 hmotnostního procenta;
vzhledem k tomu, že je nutné dosáhnout úrovně emisí stanovené ve zvláštních směrnicích Společenství, nesmí obsah síry v motorové naftě na trhu uvnitř Společenství překročit od 1. října 1994 0,2 hmotnostního procenta a od 1. října 1996 0,05 hmotnostního procenta; že členské státy přijmou vhodná opatření k dosažení tohoto cíle;
vzhledem k tomu, že se vzrůstajícím používáním plynových olejů pro motorová vozidla je nutné opět usilovat o zvýšení kvality motorové nafty s cílem omezit nepříznivé účinky používání těchto látek na kvalitu ovzduší, že používání stanoveného maximálního obsahu 0,05 hmotnostního procenta od 1. října 1996 pro motorovou naftu poskytuje příslušnému průmyslovému odvětví dostatečnou lhůtu k provedení nezbytných technických úprav;
vzhledem k tomu, že v případě jiného použití plynových a středních olejů je nezbytné usilovat o snížení znečišťování ovzduší s přihlédnutím k přínosu těchto použití ke zlepšování kvality ovzduší a k nákladům na životní prostředí; že Komise předloží Radě návrh na zavedení nižší hodnoty obsahu síry nejpozději k 1. říjnu 1999 a na stanovení nových mezních hodnot pro letecký petrolej, o kterém Rada rozhodne nejpozději 31. července 1994;
vzhledem k tomu, že náhlá změna v dodávkách ropy způsobující zvýšení průměrného obsahu síry může vzhledem k dostupné odsiřovací kapacitě ohrozit dodávky spotřebitelům v některém členském státě; že je tedy vhodné povolit tomuto členskému státu, aby se za určitých podmínek odchýlil od stanovených mezních hodnot obsahu síry na vlastním trhu;
vzhledem k tomu, že zavedení nízké hodnoty obsahu síry v lodních plynových olejích pro námořní lodě způsobuje Řecku zvláštní technické a ekonomické obtíže, že časově omezené odchylky v případě Řecka by neměly mít negativní důsledky pro obchod s lodními plynovými oleji, že řecká rafinérská zařízení nyní pokrývají pouze domácí poptávku po plynových a středních olejích; že vývozy pro konečná spalování z Řecka do jiného členského státu musí vyhovovat ustanovením směrnice používané v tomto členském státě; že Řecku může být poskytnuta výjimka na období pěti let dříve, než zavede používání plynových olejů pro námořní účely s požadovaným obsahem síry; že toto období skončí dnem 30.září 1999;
vzhledem k tomu, že budou prováděny namátkové kontroly pro zjištění obsahu síry u plynových a středních olejů na trhu; že za tímto účelem bude přijat jednotný postup založený na nejlepší dostupné technologii,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Pro účely této směrnice:
a) "plynový olej" znamená jakýkoli výrobek z ropy spadající pod KN kód 27100069 nebo jakýkoli výrobek z ropy, který z důvodu svých destilačních rozmezí spadá do kategorie středních destilátů určených k použití jako palivo (pohonná hmota) a ze kterého se nejméně 85 % objemových, včetně destilačních ztrát, předestiluje do 350 °C;
b) "motorová nafta" znamená plynový olej používaný pro vozidla s vlastním pohonem, jak je uvedeno ve směrnici 70/220/EHS [7] a ve směrnici 88/77/EHS [8].
2. Tato směrnice se nevztahuje na plynové oleje:
- obsažené v palivových nádržích lodí, letadel nebo motorových vozidel přesahujících hranice mezi třetí zemí a členským státem,
- určené pro zpracování před konečným spalováním.
Článek 2
1. Členské státy pro dosažení úrovní emise částic stanovených ve zvláštních směrnicích Společenství zakáží obchodování s motorovou naftou ve Společenství, jestliže její obsah sloučenin síry vyjádřený jako síra (dále jen "obsah síry") přesahuje:
- 0,2 hmotnostního procenta od 1. října 1994,
- 0,05 hmotnostního procenta od 1. října 1996.
Členské státy učiní kroky k postupnému zajištění dostupnosti motorové nafty uvedené v prvním odstavci s obsahem síry nepřekračujícím 0,05 hmotnostního procenta.
2. Členské státy zakáží ve Společenství obchodování s jinými plynovými oleji nebo s plynovými oleji používanými pro jiné účely, než jsou účely uvedené v oddíle 1, s výjimkou leteckého petroleje, jestliže u nich obsah síry překročí 0,2 hmotnostního procenta, od 1. října 1994.
Komise informuje Radu ve zprávě před 1. lednem 1994 o pokroku dosaženém při kontrole emisí oxidu siřičitého. Zároveň předloží Radě návrh zaměřený na jedné straně v širším rámci snah o zlepšování kvality ovzduší na přechod do druhé etapy, která předpokládá zavedení nižší hodnoty nejpozději od 1. října 1999 a na druhé straně stanoví nové mezní hodnoty pro letecký petrolej.
Komise rozhodne kvalifikovanou většinou nejpozději do 31. července 1994.
3. Jestliže v důsledku náhlé změny v dodávkách ropy nebo ropných výrobků vzniknou členskému státu obtíže při dodržování maximálního obsahu síry u plynového oleje, uvědomí o tom Komisi. Komise může povolit uplatnění vyšší mezní hodnoty na území tohoto členského státu po dobu nepřesahující šest měsíců. Uvědomí o tomto rozhodnutí Radu. Každý členský stát může vznést k Radě námitky proti tomuto rozhodnutí v průběhu jednoho měsíce. Rada může kvalifikovanou většinou přijmout odlišné rozhodnutí ve lhůtě dvou měsíců.
Odchylně od předchozího ustanovení může řecká vláda až do 30. září 1999 povolit obchodování s plynovými oleji pro námořní účely s obsahem síry vyšším než 0,2 hmotnostního procenta.
Článek 3
Členské státy nejsou po uplynutí dat použitelnosti uvedených v čl. 2 odst. 1 a 2 oprávněny zakazovat, omezovat nebo bránit uvádění plynových olejů na trh z důvodu jejich obsahu síry, jestliže tyto plynové oleje splňují požadavky této směrnice.
Článek 4
1. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k provádění namátkových kontrol obsahu síry v plynových olejích na trhu.
2. Referenční metoda pro určení obsahu síry v plynových olejích na trhu se stanoví metodou ISO 8754. Statistický výklad výsledků kontrol obsahu síry v plynových olejích na trhu se provádí v souladu s normou ISO 4259 (vydání 1979).
Článek 5
Směrnice 75/716/EHS se od 1. října 1994 nahrazuje touto směrnicí.
Článek 6
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. října 1994. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí takový odkaz být učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 7
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 23. března 1993.
RICHTLINIE 93/12/EWG DES RATES vom 23. März 1993 über den Schwefelgehalt bestimmter fluessiger Brennstoffe
DER RAT DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft, insbesondere auf Artikel 100a,
auf Vorschlag der Kommission (1),
in Zusammenarbeit mit dem Eurpäischen Parlament (2),
nach Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses (3),
in Erwägung nachstehender Gründe:
Die Gemeinschaft muß zur Verbesserung der Luftqualität im Hinblick auf den Schwefelgehalt und andere Emissionen Maßnahmen ergreifen, um den Schwefelgehalt in Gasöl zum Antrieb von Fahrzeugen, einschließlich Luftfahrzeugen und Schiffen, in Heizöl, in Gasöl für die Industrie und in Bunkergasöl schrittweise zu verringern.
Nach Artikel 2 Absatz 1 und Artikel 5 Absatz 1 der Richtlinie 75/716/EWG (4) werden in den Mitgliedstaaten durch Vorschriften zwei Grenzwerte für den Schwefelgehalt fluessiger Brennstoffe festgelegt. Diese Vorschriften sind von Mitgliedstaat zu Mitgliedstaat verschieden.
Die Erdölunternehmen der Gemeinschaft müssen angesichts der Unterschiede in diesen Gesetzgebungen ihre Produktion hinsichtlich des Hoechstgehalts an Schwefel je nach Bestimmungsland auffächern. Diese Unterschiede hemmen daher den Handel mit diesen Erzeugnissen und wirken sich somit unmittelbar auf die Errichtung und das Funktionieren des Binnenmarktes aus.
Artikel 6
der Richtlinie 75/716/EWG sieht ferner vor, daß die Kommission nach Maßgabe neuer Erkenntnisse dem Rat einen Bericht unterbreitet, dem ein zweckdienlicher Vorschlag im Hinblick auf die Festlegung eines einheitlichen Wertes beigefügt ist.
In den verschiedenen Aktionsprogrammen der Europäischen Gemeinschaften für den Umweltschutz (5) wird die Bedeutung der Verhütung und Verringerung der Luftverschmutzung hervorgehoben.
Der Brennstoffqualität kommt eine wichtige Rolle bei der Verringerung der Luftverschmutzung infolge von Kraftfahrzeugemissionen zu.
Ausserdem ist die Gemeinschaft aufgrund des Beschlusses 81/462/EWG (6) Vertragspartei des Übereinkommens über weiträumige grenzueberschreitende Luftverunreinigung, das insbesondere die Entwicklung von Strategien und Politiken vorsieht, mit denen die Luftverunreinigung beschränkt und soweit wie möglich schrittweise verringert und verhütet werden soll.
Die Verringerung des Schwefelgehalts bestimmter fluessiger Brennstoffe trägt zur Verwirklichung eines der Ziele der Gemeinschaft, nämlich der Erhaltung, dem Schutz und der Verbesserung der Umweltqualität, bei und fördert durch die Bekämpfung der Umweltschäden an der Quelle den Schutz der menschlichen Gesundheit.
Gemäß der Richtlinie 75/716/EWG haben mehrere Mitgliedstaaten bereits einen Grenzwert von 0,2 Gewichtshundertteilen festgelegt.
Die Mitgliedstaaten müssen dafür sorgen, daß die schrittweise Verfügbarkeit von Dieselkraftstoffen mit einem Schwefelgehalt von 0,05 Gewichtshundertteilen sichergestellt wird.
Damit die in Einzelrichtlinien der Gemeinschaft festgelegten Grenzwerte für Partikelemissionen nicht überschritten werden, darf der Schwefelgehalt von Dieselkraftstoffen für den Gemeinschaftsmarkt ab 1. Oktober 1994 nicht mehr als 0,2 Gewichtshundertteile und ab 1. Oktober 1996 nicht mehr als 0,05 Gewichtshundertteile betragen. Die Mitgliedstaaten müssen die geeigneten Maßnahmen treffen, um dieses Ziel zu erreichen.
Der zunehmende Verbrauch von Gasöl als Treibstoff für Kraftfahrzeuge erfordert besondere Anstrengungen hinsichtlich der Qualität von Dieselkraftstoff, um die dadurch bedingten negativen Auswirkungen auf die Luftqualität in Grenzen zu halten. Wird für Dieselkraftstoff ein maximaler Schwefelgehalt von 0,05 Gewichtshundertteilen ab dem 1. Oktober 1996 festgelegt, so gibt dies den betroffenen Industriezweigen genügend Zeit, um die erforderlichen technischen Anpassungen vorzunehmen.
Aufgrund des Einsatzes von Gasölen und mittelschweren Ölen für andere Zwecke sind Anstrengungen zur Verringerung der Luftverschmutzung erforderlich, wobei ihr jeweiliger Beitrag im Hinblick auf die Verbesserung der Luftqualität sowie die Kosten und den Nutzen für die Umwelt zu berücksichtigen sind. Die Kommission muß einen Vorschlag vorlegen, über den der Rat bis spätestens zum 31. Juli 1994 zu befinden hat und wonach bis spätestens zum 1. Oktober 1999 ein niedrigerer Wert für den Schwefelgehalt eingeführt wird und neue Grenzwerte für Kerosin festgelegt werden.
Eine plötzliche Veränderung der Rohölversorgung, die zu einer Erhöhung des mittleren Schwefelgehalts des Rohöls führt, kann in Anbetracht der vorhandenen Entschwefelungskapazitäten in einem Mitgliedstaat die Versorgung der Verbraucher gefährden. Es empfiehlt sich daher, diesen Mitgliedstaat unter bestimmten Bedingungen zu ermächtigen, auf seinem eigenen Markt von dem vorgesehenen Schwefelhöchstgehalt abzuweichen.
Die Einführung eines niedrigen Grenzwertes für den Schwefelgehalt von Bunkerölen zur Verwendung in Seeschiffen wirft für Griechenland besondere technische und wirtschaftliche Probleme auf. Eine zeitlich begrenzte Ausnahmeregelung zugunsten Griechenlands dürfte keine nachteiligen Auswirkungen auf den Handel mit Bunkeröl haben, da die griechischen Raffinationsanlagen gegenwärtig nur den Inlandsbedarf an Gasölen und mittelschweren Ölen decken. Die für den Endverbrauch bestimmten Ausfuhren Griechenlands nach einem anderen Mitgliedstaat müssen den in diesem Mitgliedstaat geltenden Bestimmungen der Richtlinie entsprechen. Griechenland könnte eine auf fünf Jahre befristete Ausnahmeregelung zugestanden werden, nach deren Ablauf auch in Griechenland für im Seeverkehr verwendete Gasöle der geforderte Schwefelgehalt gilt. Der entsprechende Zeitraum läuft am 30. September 1999 ab.
Der Schwefelgehalt der in den Verkehr gebrachten Gasöle und mittelschweren Öle muß durch Stichproben überprüft werden; dazu ist ein einheitliches Verfahren, gestützt auf die beste verfügbare Technologie, vorzusehen -
HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Für die Zwecke dieser Richtlinie gelten folgende Begriffsbestimmen:
a) Gasöl: jedes Erdölerzeugnis, das der Definition des KN-Codes 2710 00 69 entspricht oder das aufgrund seines Destillationsbereichs unter die Mitteldestillate fällt und zur Verwendung als Brennstoff oder Kraftstoff bestimmt ist und bei dessen Destillation bei 350 °C einschließlich Destillationsverlusten mindestens 85 Raumhundertteile übergehen;
b) Dieselkraftstoffe: die Gasöle, die zum Antrieb der Fahrzeuge verwendet werden, die unter die Richtlinie 70/220/EWG (7) und die Richtlinie 88/77/EWG (8) fallen.
(2) Diese Richtlinie gilt nicht für Gasöle, die
- sich bei Überschreiten einer Grenze zwischen einem dritten Staat und einem Mitgliedstaat in den Kraftstofftanks von Schiffen, Luftfahrzeugen oder Kraftfahrzeugen befinden;
- vor ihrer Endverbrennung weiterverarbeitet werden.
Artikel 2
(1) Zur Erreichung der in spezifischen Gemeinschaftsrichtlinien festgelegten Werte für partikelförmige Emissionen verbieten die Mitgliedstaaten das Inverkehrbringen von Dieselkraftstoff, dessen Gehalt an Schwefelverbindungen, ausgedrückt in Schwefel, (nachstehend "Schwefelgehalt" genannt)
- 0,2 Gewichtshundertteile überschreitet, ab 1. Oktober 1994,
- 0,05 Gewichtshundertteile TYPE=SIGN Huberschreitet, ab 1. Oktober 1996.
Die Mitgliedstaaten sorgen dafür, daß die schrittweise Verfügbarkeit von Dieselkraftstoff im Sinne von Unterabsatz 1 mit einem Schwefelgehalt von höchstens 0,05 Gewichtshundertteilen sichergestellt wird.
(2) Die Mitgliedstaaten verbieten das Inverkehrbringen von Gasölen, die nicht in Absatz 1 genannt sind oder die zu in Absatz 1 nicht vorgesehenen Zwecken verwendet werden - mit Ausnahme von Kerosin für Luftfahrzeuge - in der Gemeinschaft ab 1. Oktober 1994, wenn ihr Schwefelgehalt 0,2 Gewichtshundertteile überschreitet.
Vor dem 1. Januar 1994 legt die Kommission in einem Bericht an den Rat dar, welche Fortschritte bei der Bekämpfung der Schwefeldioxidemissionen erzielt worden sind. Bei der gleichen Gelegenheit unterbreitet sie dem Rat einen Vorschlag, der im allgemeineren Rahmen der Politik zur Verbesserung der Luftqualität darauf abzielt, zum einen zu einer zweiten Stufe überzugehen, die spätestens ab dem 1. Oktober 1999 einen niedrigeren Wert vorsieht, und zum anderen neue Grenzwerte für Kerosin für Luftfahrzeuge festzulegen.
Der Rat befindet darüber mit qualifizierter Mehrheit bis spätestens 31. Juli 1994.
(3) Treten infolge einer plötzlichen Änderung der Versorgung mit Rohöl oder Mineralölerzeugnissen in einem Mitgliedstaat Schwierigkeiten bei der Anwendung des Hoechstwertes für den Schwefelgehalt von Gasöl auf, so teilt der Mitgliedstaat dies der Kommission mit. Die Kommission kann dem Mitgliedstaat gestatten, während eines Zeitraums von höchstens sechs Monaten einen höheren Wert anzuwenden; sie teilt diesen Beschluß dem Rat mit. Jeder Mitgliedstaat kann den Beschluß der Kommission binnen einem Monat vor dem Rat anfechten. Der Rat kann innerhalb von zwei Monaten mit qualifizierter Mehrheit einen anderslautenden Beschluß fassen.
Im Rahmen einer Ausnahmeregelung kann die Regierung Griechenlands bis zum 30. September 1999 das Inverkehrbringen von Gasölen, die im Seeverkehr verwendet werden und deren Schwefelgehalt 0,2 Gewichtshundertteile übersteigt, genehmigen.
Artikel 3
Die Mitgliedstaaten dürfen ab den in Artikel 2 Absätze 1 und 2 vorgesehenen Zeitpunkten der Anwendung das Inverkehrbringen von Gasölen nicht aus Gründen ihres Schwefelgehalts untersagen, einschränken oder behindern, wenn diese Gasöle den Erfordernissen dieser Richtlinie entsprechen.
Artikel 4
(1) Die Mitgliedstaaten treffen die erforderlichen Maßnahmen, um den Schwefelgehalt der in den Verkehr gebrachten Gasöle durch Stichproben zu kontrollieren.
(2) Als Referenzmethode zur Bestimmung des Schwefelgehalts von in den Verkehr gebrachten Gasölen gilt die Methode ISO 8754. Die statistische Auswertung der Ergebnisse der Kontrollen zur Bestimmung des Schwefelgehalts von in den Verkehr gebrachten Gasölen ist nach der ISO-Norm 4259 (Ausgabe 1979) vorzunehmen.
Artikel 5
Ab dem 1. Oktober 1994 ersetzt diese Richtlinie die Richtlinie 75/716/EWG.
Artikel 6
Die Mitgliedstaaten erlassen die erforderlichen Rechts- und Verwaltungsvorschriften, um dieser Richtlinie vor dem 1. Oktober 1994 nachzukommen. Sie setzen die Kommission unverzueglich davon in Kenntnis.
Wenn die Mitgliedstaaten diese Vorschriften erlassen, nehmen sie in den Vorschriften selbst oder durch einen Hinweis bei der amtlichen Veröffentlichung auf diese Richtlinie Bezug. Die Mitgliedstaaten regeln die Einzelheiten der Bezugnahme.
Artikel 7
Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Geschehen zu Brüssel am 23. März 1993.