SMĚRNICE KOMISE 2009/124/ES
ze dne 25. září 2009,
kterou se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES, pokud jde o maximální obsahy arzenu, teobrominu, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. a Abrus precatorius L.
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (1), a zejména na čl. 8 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2002/32/ES zakazuje používání produktů určených ke krmení zvířat, ve kterých obsahy nežádoucích látek přesahují maximální obsahy stanovené v příloze I uvedené směrnice.
(2)
V případě krmiv získávaných ze zpracování ryb nebo jiných mořských živočichů vyplývá z nových informací o obsahu celkového arzenu (souhrn organického a anorganického arzenu) poskytnutých příslušnými orgány členských států, že je třeba zvýšit některé maximální obsahy celkového arzenu. Vedlejší produkty vznikající při vykosťování ryb jsou cennou surovinou pro výrobu rybí moučky a rybího oleje, které se používají v krmných směsích, zejména krmivech pro ryby.
(3)
Zvýšení maximálních obsahů celkového arzenu v krmivech získávaných ze zpracování ryb nebo jiných mořských živočichů a v krmivech pro ryby nevede ke změnám maximálních obsahů anorganického arzenu. Vzhledem k tomu, že potenciální nežádoucí účinky arzenu na zdraví zvířat a lidí závisí na podílu anorganického arzenu v daném krmivu či potravině a organické sloučeniny arzenu představují velmi nízký toxický potenciál (2), nemají zvýšené obsahy celkového arzenu vliv na ochranu zdraví zvířat a veřejného zdraví.
(4)
V příloze I směrnice 2002/32/ES arzen pro účely stanovení maximálních obsahů představuje celkový arzen, jelikož neexistuje standardizovaná rutinní metoda pro analýzu anorganického arzenu. V případech, kdy příslušné orgány požadují analýzu obsahu anorganického arzenu, však uvedená příloha stanoví maximální obsahy anorganického arzenu.
(5)
Jelikož extrakční metoda má v některých případech podstatný vliv na výsledek analýzy celkového arzenu, je vhodné stanovit referenční extrakční postup, který by se měl používat při úředních kontrolách.
(6)
Příslušné orgány a zainteresované organizace poskytly informace o značném obsahu arzenu v doplňkových látkách patřících do funkční skupiny sloučenin stopových prvků, povolených na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 (3). V zájmu ochrany zdraví zvířat a veřejného zdraví je vhodné stanovit maximální obsahy arzenu v těchto doplňkových látkách.
(7)
Pokud jde o teobromin, dospěl Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) ve svém stanovisku ze dne 10. června 2008 (4) k závěru, že současné maximální obsahy teobrominu nemusí zcela chránit některé živočišné druhy. Upozornil na možné nežádoucí účinky na prasata, psy a koně a na produkci mléka u dojnic. Proto je vhodné stanovit nižší maximální obsahy.
(8)
Pokud jde o alkaloidy obsažené v Datura sp., dospěl úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 9. dubna 2008 (5) k závěru, že vzhledem k přítomnosti tropanových alkaloidů ve všech druzích Datura je vhodné rozšířit maximální obsahy stanovené v příloze I směrnice 2002/32/ES pro Datura stramonium L. na všechny druhy Datura.
(9)
Pokud jde o ricin (ze skočce obecného, Ricinus communis L.), dospěl úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 10. června 2008 (6) k závěru, že vzhledem k podobným toxickým účinkům toxinů obsažených v druzích Ricinus communis L. (ricin), Croton tiglium L. (crotin) a Abrus precatorius L. (abrin) je vhodné rozšířit maximální obsahy stanovené pro Ricinus communis L. v příloze I směrnice 2002/32/ES rovněž na druhy Croton tiglium L. a Abrus precatorius L., samostatně nebo v kombinaci.
(10)
Směrnice 2002/32/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(11)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha I směrnice 2002/32/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. července 2010. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 25. září 2009.
RICHTLINIE 2009/124/EG DER KOMMISSION
vom 25. September 2009
zur Änderung von Anhang I der Richtlinie 2002/32/EG des Europäischen Parlaments und des Rates hinsichtlich der Höchstgehalte für Arsen, Theobromin, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. und Abrus precatorius L.
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Richtlinie 2002/32/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 7. Mai 2002 über unerwünschte Stoffe in der Tierernährung (1), insbesondere auf Artikel 8 Absatz 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Nach der Richtlinie 2002/32/EG ist die Verwendung von zur Tierernährung bestimmten Erzeugnissen, deren Gehalt an unerwünschten Stoffen über den in Anhang I der genannten Richtlinie festgelegten Höchstwerten liegt, verboten.
(2)
Aus neueren Informationen der zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten über das Vorhandensein von Gesamtarsen (Summe aus organischem und anorganischem Arsen) in Futtermitteln, die bei der Verarbeitung von Fisch oder anderen Meerestieren gewonnen werden, geht hervor, dass bestimmte Höchstgehalte für Gesamtarsen erhöht werden müssen. Nebenprodukte der Fischfiletier-Branche sind wertvolle Rohstoffe für die Herstellung von Fischmehl und Fischöl zur Verwendung in Mischfuttermitteln, insbesondere in Fischfutter.
(3)
Die Erhöhung der Höchstgehalte für Gesamtarsen in Futtermitteln, die bei der Verarbeitung von Fisch oder anderen Meerestieren gewonnen werden, sowie in Fischfutter geht nicht einher mit einer Änderung der Höchstgehalte für anorganisches Arsen. Da sich die möglichen schädlichen Auswirkungen von Arsen auf die Gesundheit von Mensch und Tier aus der anorganischen Fraktion in einem bestimmten Futtermittel oder Lebensmittel ergeben und die organischen Arsenverbindungen ein sehr geringes toxisches Potenzial aufweisen (2), beeinträchtigen die höheren Werte für Gesamtarsen nicht den Schutz der Gesundheit von Mensch und Tier.
(4)
In Anhang I der Richtlinie 2002/32/EG bezieht sich Arsen zur Festlegung von Höchstgehalten auf Gesamtarsen, da für die Analyse von anorganischem Arsen keine standardisierte Routinemethode vorliegt. Für die Fälle, in denen die zuständigen Behörden eine Analyse des Gehalts an anorganischem Arsen verlangen, ist im Anhang ein Höchstgehalt für anorganisches Arsen angegeben.
(5)
Da die Extraktionsmethode in manchen Fällen das Ergebnis der Analyse auf Gesamtarsen deutlich beeinflusst, sollte eine Referenz-Extraktionsmethode für die amtliche Kontrolle festgelegt werden.
(6)
Informationen der zuständigen Behörden und der Stakeholder-Organisationen zufolge weisen Zusatzstoffe der Funktionsgruppe „Verbindungen von Spurenelementen“, die gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1831/2003 des europäischen Parlaments und des Rates (3) zugelassen sind, erhöhte Arsengehalte auf. Zum Schutz der Gesundheit von Mensch und Tier sollten Höchstgehalte für Arsen in diesen Zusatzstoffen festgelegt werden.
(7)
Was Theobromin anbelangt, kam die Europäische Behörde für Lebensmittelsicherheit (EFSA) in ihrem Gutachten vom 10. Juni 2008 (4) zu dem Schluss, dass die geltenden Höchstgehalte für Theobromin für einige Tierarten unter Umständen keinen vollständigen Schutz bieten. Möglicherweise könnten schädliche Auswirkungen auf Schweine, Hunde und Pferde sowie auf die Milchleistung von Milchkühen auftreten. Daher sollten niedrigere Höchstgehalte festgelegt werden.
(8)
Hinsichtlich Alkaloiden in Datura sp. kam die EFSA in ihrem Gutachten vom 9. April 2008 (5) zu dem Schluss, dass aufgrund des Vorhandenseins von Tropanalkaloiden in allen Datura sp. der Anwendungsbereich der Höchstgehalte für Datura stramonium L. gemäß Anhang I der Richtlinie 2002/32/EG zum Schutz der Tiergesundheit, insbesondere derjenigen von Schweinen, auf alle Datura sp. ausgedehnt werden sollte.
(9)
Hinsichtlich Ricin (aus Ricinus communis L.) kam die EFSA in ihrem Gutachten vom 10. Juni 2008 (6) zu dem Schluss, dass aufgrund der ähnlichen toxischen Wirkung der Toxine von Ricinus communis L. (Ricin), Croton tiglium L. (Crotin) und Abrus precatorius L. (Abrin) die Höchstgehalte für Ricinus communis L., wie in Anhang I der Richtlinie 2002/32/EG festgelegt, auch für Croton tiglium L. und Abrus precatorius L. gelten sollten (getrennt oder in Kombination).
(10)
Die Richtlinie 2002/32/EG sollte daher entsprechend geändert werden.
(11)
Die in dieser Richtlinie vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit, und weder das Europäische Parlament noch der Rat haben ihnen widersprochen -
HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:
Artikel 1
Anhang I der Richtlinie 2002/32/EG wird entsprechend dem Anhang der vorliegenden Richtlinie geändert.
Artikel 2
Die Mitgliedstaaten setzen die erforderlichen Rechts- und Verwaltungsvorschriften in Kraft, um dieser Richtlinie spätestens am 1. Juli 2010 nachzukommen. Sie teilen der Kommission unverzüglich den Wortlaut dieser Rechtsvorschriften mit und fügen eine Tabelle der Entsprechungen zwischen der Richtlinie und diesen innerstaatlichen Rechtsvorschriften bei.
Bei Erlass dieser Vorschriften nehmen die Mitgliedstaaten in den Vorschriften selbst oder durch einen Hinweis bei der amtlichen Veröffentlichung auf diese Richtlinie Bezug. Die Mitgliedstaaten regeln die Einzelheiten der Bezugnahme.
Artikel 3
Diese Richtlinie tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Artikel 4
Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 25. September 2009