NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1359/2007
ze dne 21. listopadu 2007,
kterým se stanoví podmínky pro poskytování zvláštních vývozních náhrad pro některé druhy vykostěného hovězího masa
(kodifikované znění)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem (1) a zejména na čl. 33 odst. 12 a článek 41 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 1964/82 ze dne 20. července 1982, kterým se stanoví podmínky pro poskytování zvláštních vývozních náhrad pro některé druhy vykostěného hovězího masa (2), bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Nařízení (ES) č. 1254/1999 stanovilo podmínky pro poskytování vývozních náhrad pro hovězí a telecí maso a kritéria pro stanovení jejich výše.
(3)
S ohledem na situaci na trhu, hospodářskou situaci v odvětví hovězího a telecího masa a odbytové možnosti produktů v uvedeném odvětví je nutné stanovit podmínky, za kterých mohou být poskytovány zvláštní vývozní náhrady pro tyto produkty. Je zejména nutné stanovit takovéto podmínky pro některé jakosti masa, které pocházejí z vykostěných čtvrtí skotu samčího pohlaví.
(4)
Za účelem dodržení těchto cílů je nutné zavést zvláštní režim kontrol. Původ produktu může být prokázán předložením osvědčení podle vzoru uvedeného v příloze I nařízení Komise (ES) č. 433/2007 ze dne 20. dubna 2007, kterým se stanoví podmínky pro poskytování zvláštních vývozních náhrad pro hovězí a telecí maso (4).
(5)
Za účelem zajištění dodržování podmínek požadovaných pro poskytnutí náhrad je třeba stanovit, že se vývozní formality a popřípadě bourání a vykosťování v každém případě provádějí v tom členském státě, ve kterém byla zvířata poražena.
(6)
Je nutné stanovit, že poskytování zvláštní vývozní náhrady je podmíněno vývozem celkového množství vykostěných kusů ze čtvrtí podrobených kontrole. Avšak pokud jde o zadní čtvrtě, aby bylo dosaženo lepších cen ve Společenství, je vhodné stanovit některé výjimky z obecného pravidla, aniž by tím bylo ohroženo uvolnění trhu Společenství. Je vhodné určit okolnosti, za nichž není plně splněna podmínka vývozu celkového množství vykostěného masa, aniž by došlo ke ztrátě práva na náhradu. Tato možnost by měla být omezena, aby se zabránilo jejímu zneužití.
(7)
Pokud jde o lhůty a důkazy o vývozu, je nutné odkázat na nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (5).
(8)
Uplatnění režimu předzásobovacích skladů podle článku 40 nařízení (ES) č. 800/1999 je neslučitelné s cílem tohoto nařízení. Tedy není nutné stanovit možnost, kdy se pro příslušné produkty uplatňuje režim stanovený v článku 40 uvedeného nařízení.
(9)
S ohledem na zvláštní povahu této náhrady by neměla být dovolena její náhrada a měla by být stanovena opatření pro identifikaci příslušných produktů.
(10)
Je vhodné stanovit způsob, jakým členské státy sdělí Komisi množství produktů, na které se vztahuje poskytování zvláštních vývozních náhrad.
(11)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Jednotlivě balené vykostěné kusy z čerstvých nebo chlazených předních a zadních čtvrtí dospělého skotu samčího pohlaví o průměrném obsahu libového hovězího masa nejméně 55 % mají právo na poskytnutí zvláštních vývozních náhrad, pokud splňují podmínky tohoto nařízení.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„předními čtvrtěmi“ neoddělené nebo oddělené přední čtvrti, tak, jak jsou definované v doplňkových poznámkách 1.A písmen d) a e) kapitoly 2 kombinované nomenklatury, přímého nebo pistolového řezu;
b)
„zadními čtvrtěmi“ neoddělené nebo oddělené zadní čtvrti, tak, jak jsou definované v doplňkových poznámkách 1.A písmen f) a g) kapitoly 2 kombinované nomenklatury, s nejvýše osmi žebry nebo osmi páry žeber, přímého nebo pistolového řezu.
Článek 3
1. Hospodářský subjekt předloží příslušným orgánům určeným členskými státy prohlášení, ve kterém uvede, že vykostí přední nebo zadní čtvrti uvedené v článku 1, a to za podmínek stanovených tímto nařízením, a s výhradou článku 7 vyveze celkové množství vykostěných kusů, přičemž každý kus zabalí jednotlivě.
2. Prohlášení obsahuje zejména popis a množství masa, které má být vykostěno.
K tomuto prohlášení je přiloženo osvědčení, jehož vzor je uveden v příloze I nařízení (ES) č. 433/2007, vydané podle podmínek čl. 2 odst. 2 prvního pododstavce uvedeného nařízení. Poznámky B a C a kolonka 11 uvedeného osvědčení jsou však bezpředmětné. Článek 3 uvedeného nařízení se použije obdobně, dokud nebudou produkty podrobeny kontrole podle odstavce 3 tohoto článku.
3. Při přijetí prohlášení příslušnými orgány, které do něj uvedou datum tohoto přijetí, jsou čtvrti určené k vykostění podrobeny kontrole těchto orgánů, které zjistí čistou hmotnost produktů a zapíší ji do kolonky 7 osvědčení uvedeného v odstavci 2.
Článek 4
S výjimkou případů vyšší moci je lhůta, během které musí být čtvrti vykostěny, 10 pracovních dnů ode dne přijetí prohlášení uvedeného v článku 3.
Článek 5
1. Po vykostění předloží hospodářský subjekt příslušnému orgánu jedno nebo více „osvědčení o vykostěném mase“, jehož vzor je uveden v přílohách I a II a jehož kolonka 7 uvádí číslo osvědčení uvedeného v čl. 3 odst. 2.
2. Čísla „osvědčení o vykostěném mase“ se uvedou v kolonce 9 osvědčení uvedeného v čl. 3 odst. 2. Řádně vyplněné osvědčení uvedené v čl. 3 odst. 2 je úřední cestou zasláno subjektu zodpovědnému za platbu vývozních náhrad poté, co byla „osvědčení o vykostěném mase“, která se vztahují na celkové množství zkontrolovaného vykostěného masa ze čtvrtí, schválena podle odstavce 1 tohoto článku.
3. „Osvědčení o vykostěném mase“ musí být předložena po splnění celních formalit uvedených v článku 6.
4. Vykosťování a splnění celních formalit spojených s vývozem se uskuteční v členském státě, ve kterém byla zvířata poražena.
Článek 6
1. Celní formality spojené s vývozem ze Společenství pro dodávky podle článku 36 nařízení (ES) č. 800/1999 nebo pro uplatňování režimu uskladňování v celním skladu před vývozem podle nařízení Komise (ES) č. 1741/2006 (6) se splní v členském státě, ve kterém bylo přijato prohlášení uvedené v článku 3.
2. Celní orgány uvedou v kolonce 11 „osvědčení o vykostěném mase“ referenční číslo a datum prohlášení uvedených v čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 800/1999.
3. Po splnění celních formalit pro množství kusů určených k vývozu je toto „osvědčení o vykostěném mase“ úřední cestou zasláno subjektu zodpovědnému za platbu vývozních náhrad.
Článek 7
1. Poskytování zvláštní náhrady závisí, s výjimkou případů vyšší moci, na vývozu celkového množství vykostěných kusů podrobených kontrole podle čl. 3 odst. 3 a uvedených v osvědčeních podle čl. 5 odst. 1.
2. Hospodářský subjekt se však může rozhodnout, že nevyveze celkové množství vykostěných kusů ze zadních čtvrtí.
Pokud množství určené k vývozu představuje alespoň 95 % celkové hmotnosti kusů vykostěných pod kontrolou podle čl. 3 odst. 3, je možné získat zvláštní náhradu.
Pokud množství určené k vývozu nepředstavuje ani 95 % celkové hmotnosti vykostěných kusů, avšak činí alespoň 85 % celkové hmotnosti vykostěných kusů, výše zvláštní náhrady se snižuje.
O hodnotě této úpravy se rozhodne v rámci stanovení nebo změny příslušné náhrady. Částka je stanovena zejména s ohledem na hodnoty různých kusů masa, které pravděpodobně zůstanou na trhu Společenství.
3. Kosti, silné šlachy, chrupavky, kousky loje a další odřezky po vykostění mohou být uváděny ve Společenství na trh.
4. Hospodářský subjekt, který by chtěl využít jednu z voleb uvedených v odstavci 2, to musí uvést ve svém prohlášení podle čl. 3 odst. 1.
Kromě toho musí prohlášení uvedená v čl. 5 odst. 1 obsahovat:
a)
v kolonce 4 celkovou čistou hmotnost vykostěných kusů a případně i poznámku:
-
„použití čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1359/2007 - volba 95 %“ nebo
-
„použití čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1359/2007 - volba 85 %“;
b)
v kolonce 6 čistou hmotnost kusů určených k vývozu.
5. Členské státy mohou omezit počet kusů, které se hospodářský subjekt rozhodne nevyvážet, na dva pro jedno vykosťování.
6. Pokud je vyvážené množství menší než hmotnost uvedená v kolonce 6 osvědčení podle čl. 5 odst. 1, je zvláštní náhrada odpovídajícím způsobem snížena. Poměrné snížení odpovídá:
a)
pětinásobku stanoveného hmotnostního procentního rozdílu, pokud je zjištěný rozdíl mezi vyvezenou hmotností a hmotností uvedenou v kolonce 6 osvědčení podle čl. 5 odst. 1 menší než 10 %;
b)
v ostatních případech 80 % výše náhrady pro výrobky kódu KN 0201 30 00 9100 nebo KN 0201 30 00 9120, která platí ode dne uvedeného v kolonce 21 vývozní licence, na jejímž základě byly podle čl. 5 odst. 1 nebo podle čl. 26 odst. 1 nařízení (ES) č. 800/1999 splněny celní formality.
Sankce stanovené v čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 800/1999 se neukládají v případech uvedených v tomto odstavci.
Článek 8
Odchylně od čl. 5 odst. 2 mohou členské státy stanovit:
a)
že jediné „osvědčení o vykostěném mase,“ které se vztahuje na celkové množství vykostěného masa, bude vydáno spolu s osvědčením uvedeným v čl. 3 odst. 2;
b)
že obě osvědčení uvedená v písmenu a) budou předložena současně po splnění celních formalit;
c)
že obě osvědčení uvedená v písmenu a) budou zaslána současně za podmínek stanovených v čl. 6 odst. 3.
Článek 9
1. Členské státy stanoví podmínky kontroly a sdělí je Komisi. Přijmou nezbytná opatření, aby vyloučily záměnu příslušných produktů, zejména označením každého kusu.
2. Kromě masa, na které se vztahuje toto nařízení, se může při vykosťování, úpravě a balení příslušného masa v prostorách, kde k vykosťování dochází, nacházet pouze maso vepřové.
3. Současné vykosťování předních a zadních čtvrtí v jednom prostoru není povoleno.
4. Sáčky, kartony nebo jiné obaly, do kterých jsou vykostěné kusy baleny, zapečetí příslušné orgány úředně a označí je údaji o vykostěném mase, zejména čistou hmotností, druhem a počtem kusů a sériovým číslem.
Článek 10
Pokud jde o osvědčení uvedená v čl. 5 odst. 1, která schválí příslušné orgány každého čtvrt roku a která obsahují údaje o vykostěných kusech ze zadních čtvrtí, sdělí členské státy během druhého měsíce následujícím po každém čtvrtletí:
a)
celkovou čistou hmotnost uvedenou v osvědčeních pro případ podle čl. 7 odst. 1;
b)
celkovou čistou hmotnost uvedenou v osvědčeních pro případ podle čl. 7 odst. 2 - volba 95 %;
c)
celkovou čistou hmotnost uvedenou v osvědčeních pro případ podle čl. 7 odst. 2 - volba 85 %.
Článek 11
Nařízení (EHS) č. 1964/82 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.
Článek 12
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2008.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. listopadu 2007.
VERORDNUNG (EG) Nr. 1359/2007 DER KOMMISSION
vom 21. November 2007
zur Festlegung der Bedingungen für die Gewährung von Sondererstattungen bei der Ausfuhr von bestimmten Arten von entbeintem Rindfleisch
(kodifizierte Fassung)
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1254/1999 des Rates vom 17. Mai 1999 über die gemeinsame Marktorganisation für Rindfleisch (1), insbesondere auf Artikel 33 Absatz 12 und auf Artikel 41,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Verordnung (EWG) Nr. 1964/82 der Kommission vom 20. Juli 1982 zur Festlegung der Bedingungen für die Gewährung von Sondererstattungen bei der Ausfuhr von bestimmten Arten von entbeintem Rindfleisch (2) ist mehrfach und in wesentlichen Punkten geändert worden (3). Aus Gründen der Übersichtlichkeit und Klarheit empfiehlt es sich daher, die genannte Verordnung zu kodifizieren.
(2)
Mit der Verordnung (EG) Nr. 1254/1999 sind die Grundregeln für die Gewährung von Erstattungen bei der Ausfuhr von Rindfleisch und die Kriterien für die Festsetzung des Betrages dieser Erstattungen festgelegt worden.
(3)
Wegen der Marktlage, der wirtschaftlichen Lage des Rindfleischsektors und der Absatzmöglichkeiten für bestimmte seiner Erzeugnisse empfiehlt es sich, die Bedingungen festzulegen, unter denen Sondererstattungen bei der Ausfuhr dieser Erzeugnisse gewährt werden können. Insbesondere sind solche Bedingungen für bestimmte Fleischqualitäten festzulegen, die aus der Entbeinung von Vierteln männlicher Rinder stammen.
(4)
Um die Einhaltung dieser Ziele zu gewährleisten, ist eine besondere Kontrollregelung vorzusehen. Die Herkunft des Erzeugnisses kann durch die Vorlage einer Bescheinigung gemäß dem Muster in Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 433/2007 der Kommission vom 20. April 2007 zur Festlegung der Bedingungen für die Gewährung von Sondererstattungen bei der Ausfuhr von Rindfleisch (4) nachgewiesen werden.
(5)
Zur Sicherstellung der Einhaltung der für die Gewährung der Erstattungen zu erfüllenden Bedingungen sollte vorgesehen werden, dass die Ausfuhrzollförmlichkeiten auf jeden Fall und gegebenenfalls auch die Zerlegung bzw. das Entbeinen in dem Mitgliedstaat zu erfolgen haben, in dem die Tiere geschlachtet wurden.
(6)
Es sollte vorgesehen werden, dass die Gewährung der Sondererstattung von der Ausfuhr aller Stücke abhängig gemacht wird, die aus der Entbeinung der der Kontrolle unterstellten Viertel hervorgegangen sind. Um eine günstigere Verwertung in der Gemeinschaft zu erreichen, sollten für die Hinterviertel gewisse Ausnahmen von dieser allgemeinen Regel vorgesehen werden, ohne die Entlastung des Gemeinschaftsmarkts zu beeinträchtigen. Es sollten die Fälle festgelegt werden, in denen die Erstattung gezahlt wird, obwohl die Bedingung der vollständigen Ausfuhr des gewonnenen Fleischs nicht eingehalten wurde. Diese Möglichkeit ist jedoch zu begrenzen und mit Einschränkungen zu versehen, so dass sie nicht missbraucht werden kann.
(7)
Hinsichtlich der Fristen und Nachweise der Ausfuhr ist auf die Verordnung (EG) Nr. 800/1999 der Kommission vom 15. April 1999 über gemeinsame Durchführungsvorschriften für Ausfuhrerstattungen bei landwirtschaftlichen Erzeugnissen (5) Bezug zu nehmen.
(8)
Die Anwendung der in Artikel 40 der Verordnung (EG) Nr. 800/1999 vorgesehenen Regelung für Vorratslager ist mit dem Ziel dieser Verordnung nicht vereinbar. Folglich ist es nicht angebracht, die Möglichkeit vorzusehen, die betreffenden Erzeugnisse der in Artikel 40 dieser Verordnung genannten Regelung zu unterstellen.
(9)
Wegen des besonderen Charakters dieser Erstattung ist es angezeigt, auf den Grundsatz der Nichtersetzbarkeit zu verweisen und Maßnahmen vorzusehen, die die Identifizierung der betreffenden Erzeugnisse ermöglichen.
(10)
Die Einzelheiten sollten geregelt werden, nach denen die Mitgliedstaaten der Kommission die Mengen von Erzeugnissen mitteilen, die Sondererstattungen bei der Ausfuhr erhalten haben.
(11)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsausschusses für Rindfleisch -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Für die aus frischen oder gekühlten Vorder- oder Hintervierteln von ausgewachsenen männlichen Rindern stammenden entbeinten Stücke, die einzeln verpackt sind und einen durchschnittlichen Gehalt an magerem Rindfleisch von 55 GHT oder mehr aufweisen, können gemäß den Bedingungen dieser Verordnung Sondererstattungen bei der Ausfuhr gewährt werden.
Artikel 2
Im Sinne dieser Verordnung sind
a)
„Vorderviertel“: die der Definition in der zusätzlichen Anmerkung 1.A Buchstaben d und e des Kapitels 2 der Kombinierten Nomenklatur entsprechenden zusammenhängenden oder getrennten Vorderviertel, gerader oder „Pistola“-Schnitt;
b)
„Hinterviertel“: die der Definition in der zusätzlichen Anmerkung 1.A Buchstaben f und g des Kapitels 2 der Kombinierten Nomenklatur entsprechenden zusammenhängenden oder getrennten Hinterviertel, mit höchstens acht Rippen oder acht Rippenpaaren, gerader oder „Pistola“-Schnitt.
Artikel 3
(1) Der Marktteilnehmer legt den von den Mitgliedstaaten bezeichneten zuständigen Behörden eine Erklärung vor, in der er seinem Willen Ausdruck gibt, die in Artikel 1 genannten Vorderviertel oder Hinterviertel gemäß den Bedingungen dieser Verordnung zu entbeinen und alle so erhaltenen entbeinten Stücke vorbehaltlich der Bestimmungen des Artikels 7 auszuführen, wobei jedes Stück einzeln verpackt wird.
(2) Die Erklärung enthält insbesondere die Bezeichnung und die Anzahl der zu entbeinenden Erzeugnisse.
Dieser Erklärung liegt eine Bescheinigung gemäß dem Muster in Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 433/2007 bei, die gemäß den Bedingungen von Artikel 2 Absatz 2 Unterabsatz 1 der genannten Verordnung erteilt worden ist. Die Anmerkungen B und C sowie Feld 11 dieser Bescheinigung werden jedoch gegenstandslos. Artikel 3 der oben genannten Verordnung gilt sinngemäß, bis die Erzeugnisse der Kontrolle gemäß Absatz 3 dieses Artikels unterstellt worden sind.
(3) Bei der Annahme der Erklärung durch die zuständigen Behörden, die darin das Annahmedatum eintragen, werden die zu entbeinenden Viertel der Kontrolle seitens dieser Behörden unterstellt, die das Eigengewicht der Erzeugnisse feststellen und es in Feld 7 der in Absatz 2 genannten Bescheinigung eintragen.
Artikel 4
Die Frist, während derer die Viertel entbeint werden müssen, beträgt außer im Fall höherer Gewalt 10 Werktage ab dem Tag der Annahme der in Artikel 3 genannten Erklärung.
Artikel 5
(1) Nach dem Entbeinen legt der Marktteilnehmer der zuständigen Behörde eine oder mehrere „Bescheinigung(en) für entbeintes Fleisch“, deren Muster in den Anhängen I und II beigefügt sind und die in Feld 7 die Nummer der in Artikel 3 Absatz 2 genannten Bescheinigung tragen, zum Sichtvermerk vor.
(2) Die Nummern der „Bescheinigungen für entbeintes Fleisch“ werden wiederum in Feld 9 der in Artikel 3 Absatz 2 genannten Bescheinigung eingetragen. Nach diesem Eintrag wird letztere Bescheinigung auf dem Verwaltungsweg an die mit der Zahlung der Ausfuhrerstattungen beauftragte Stelle übersandt, wenn die „Bescheinigungen für entbeintes Fleisch“, die dem gesamten aus Viertel stammenden entbeinten Fleisch entsprechen, das der Kontrolle unterstellt worden ist, gemäß Absatz 1 dieses Artikels mit Sichtvermerken versehen worden sind.
(3) Die „Bescheinigungen für entbeintes Fleisch“ müssen bei der Erfüllung der Zollförmlichkeiten gemäß Artikel 6 vorgelegt werden.
(4) Das Entbeinen und die Erfüllung der Ausfuhrzollförmlichkeiten erfolgen in dem Mitgliedstaat, in dem die Tiere geschlachtet wurden.
Artikel 6
(1) Die Zollförmlichkeiten für die Ausfuhr in Länder außerhalb der Gemeinschaft, für eine der in Artikel 36 der Verordnung (EG) Nr. 800/1999 genannten Lieferungen oder für die Unterstellung unter die Regelung des in der Verordnung (EG) Nr. 1741/2006 der Kommission (6) vorgesehenen Zolllagerverfahrens vor der Ausfuhr werden in dem Mitgliedstaat erfüllt, in dem die in Artikel 3 genannte Erklärung angenommen wird.
(2) Die Zollbehörde trägt in Feld 11 der „Bescheinigung für entbeintes Fleisch“ die Nummer und das Datum der Erklärungen gemäß Artikel 5 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 800/1999 ein.
(3) Nach Erfüllung der Zollförmlichkeiten für die Menge der zur Ausfuhr bestimmten Teilstücke wird die „Bescheinigung für entbeintes Fleisch“ auf dem Verwaltungsweg an die mit der Zahlung der Ausfuhrerstattungen beauftragte Stelle weitergeleitet.
Artikel 7
(1) Die Sondererstattung wird außer im Fall höherer Gewalt nur gewährt, wenn die Gesamtmenge der Teilstücke, die aus der Entbeinung unter der Kontrolle gemäß Artikel 3 Absatz 3 stammen und in der/den Bescheinigung(en) gemäß Artikel 5 Absatz 1 aufgeführt sind, ausgeführt wird.
(2) Bei der Entbeinung des Hinterviertels steht es dem Marktteilnehmer jedoch frei, nicht die Gesamtmenge der aus der Entbeinung stammenden Teilstücke auszuführen.
Entspricht die zur Ausfuhr bestimmte Menge mindestens 95 % des Gesamtgewichts der aus der Entbeinung unter der Kontrolle gemäß Artikel 3 Absatz 3 stammenden Teilstücke, so wird die Sondererstattung gewährt.
Entspricht die zur Ausfuhr bestimmte Menge weniger als 95 %, aber mindestens 85 % des Gesamtgewichts der aus der Entbeinung stammenden Teilstücke, so wird die Sondererstattung entsprechend gekürzt.
Die Höhe dieser Anpassung wird im Rahmen der Festsetzung oder Änderung des betreffenden Erstattungssatzes festgelegt. Der Betrag wird insbesondere unter Berücksichtigung des Werts der verschiedenen Teilstücke festgesetzt, die voraussichtlich auf dem Gemeinschaftsmarkt bleiben.
(3) Die Knochen, groben Sehnen, Knorpel, Fettstücke und die übrigen beim Entbeinen anfallenden Abschnitte können innerhalb der Gemeinschaft vermarktet werden.
(4) Marktteilnehmer, die eine der in Absatz 2 genannten Optionen in Anspruch nehmen wollen, müssen dies in ihrer Erklärung gemäß Artikel 3 Absatz 1 angeben.
Außerdem ist in die Bescheinigung(en) gemäß Artikel 5 Absatz 1 Folgendes einzutragen:
a)
in Feld 4 das Nettogesamtgewicht der aus der Entbeinung stammenden Teilstücke und gegebenenfalls der Vermerk
-
„Artikel 7 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1359/2007 - Option 95 %“ oder
-
„Artikel 7 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1359/2007 - Option 85 %“;
b)
in Feld 6 das Nettogewicht der auszuführenden Teilstücke.
(5) Die Mitgliedstaaten können die Zahl der Arten von Teilstücken, die die Marktteilnehmer nicht auszuführen beabsichtigen, auf zwei je Entbeinungsvorgang begrenzen.
(6) Liegt die ausgeführte Menge unter dem in Feld 6 der Bescheinigung(en) gemäß Artikel 5 Absatz 1 angegebenen Gewicht, so wird die Sondererstattung entsprechend gekürzt. Der Prozentsatz dieser Kürzung entspricht
a)
bei einer festgestellten Differenz zwischen dem ausgeführten Gewicht und dem in Feld 6 der Bescheinigungen gemäß Artikel 5 Absatz 1 eingetragenen Gewicht von höchstens 10 % dem Fünffachen des Prozentsatzes der festgestellten Gewichtsdifferenz;
b)
in allen anderen Fällen 80 % des Erstattungssatzes für Erzeugnisse des KN-Codes 0201 30 00 9100 oder des KN-Codes 0201 30 00 9120, der zu dem in Feld 21 der Ausfuhrlizenz genannten Zeitpunkt gilt, auf deren Grundlage die Zollförmlichkeiten gemäß Artikel 5 Absatz 1 oder gemäß Artikel 26 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 800/1999 erfüllt wurden.
Die in Artikel 51 Absatz 1 Buchstabe a der Verordnung (EG) Nr. 800/1999 vorgesehene Sanktion findet in den im vorliegenden Absatz genannten Fällen keine Anwendung.
Artikel 8
Abweichend von Artikel 5 Absatz 2 können die Mitgliedstaaten vorsehen, dass
a)
eine einzige „Bescheinigung für entbeintes Fleisch“ betreffend die Gesamtmenge des aus der Entbeinung stammenden Fleisches mit der in Artikel 3 Absatz 2 genannten Bescheinigung ausgestellt wird;
b)
die beiden unter Buchstabe a genannten Bescheinigungen bei der Erfüllung der Zollausfuhrförmlichkeiten gleichzeitig vorgelegt werden;
c)
die beiden unter Buchstabe a genannten Bescheinigungen unter den in Artikel 6 Absatz 3 vorgesehenen Bedingungen gleichzeitig weitergeleitet werden.
Artikel 9
(1) Die Mitgliedstaaten legen die Bedingungen für die Kontrolle fest und teilen sie der Kommission mit. Sie treffen die erforderlichen Maßnahmen, damit die betreffenden Erzeugnisse nicht durch andere Erzeugnisse ersetzt werden können, insbesondere durch die Identifizierung jedes Teilstücks.
(2) Außer dem Fleisch, das Gegenstand dieser Verordnung ist, darf beim Entbeinen, Zurichten und Verpacken des betreffenden Fleisches nur noch Schweinefleisch im Entbeinungsraum vorhanden sein.
(3) Ein gleichzeitiges Entbeinen der Vorder- und Hinterviertel in demselben Entbeinungsraum ist nicht zulässig.
(4) Die Säcke, Kartons oder sonstigen Umschließungen, die die entbeinten Teilstücke enthalten, werden von den zuständigen Behörden versiegelt oder plombiert und tragen Angaben, die eine Nämlichkeitssicherung des entbeinten Fleisches ermöglichen, insbesondere das Eigengewicht, die Art und die Anzahl Stücke sowie eine laufende Nummer.
Artikel 10
Zu den von den zuständigen Behörden in jedem Quartal abgezeichneten Bescheinigungen gemäß Artikel 5 Absatz 1, die entbeinte Teilstücke von Hintervierteln betreffen, teilen die Mitgliedstaaten im Laufe des zweiten Monats nach jedem Quartal folgende Angaben mit:
a)
das Nettogesamtgewicht, das in die Bescheinigungen für den Fall gemäß Artikel 7 Absatz 1 eingetragen ist;
b)
das Nettogesamtgewicht, das in die Bescheinigungen für den Fall gemäß Artikel 7 Absatz 2 - Option 95 % - eingetragen ist;
c)
das Nettogesamtgewicht, das in die Bescheinigungen für den Fall gemäß Artikel 7 Absatz 2 - Option 85 % - eingetragen ist.
Artikel 11
Die Verordnung (EWG) Nr. 1964/82 wird aufgehoben.
Bezugnahmen auf die aufgehobene Verordnung gelten als Bezugnahmen auf die vorliegende Verordnung und sind nach Maßgabe der Entsprechungstabelle in Anhang IV zu lesen.
Artikel 12
Diese Verordnung tritt am 1. Januar 2008 in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 21. November 2007