Nařízení Rady (ES) č. 973/2001
ze dne 14. května 2001,
kterým se stanoví určitá technická opatření pro zachování některých populací vysoce stěhovavých druhů
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rozhodnutím 98/392/ES [3] Společenství schválilo Úmluvu Organizace spojených národů o mořském právu, která obsahuje zásady a pravidla pro zachovávání a řízení živých zdrojů v moři. V rámci širších mezinárodních závazků se Společenství podílí na úsilí o zachování populací ryb v mezinárodních vodách.
(2) Podle rozhodnutí 86/237/EHS [4] je Společenství od 14. listopadu 1997 smluvní stranou Mezinárodní úmluvy pro zachování tuňáků v Atlantickém oceánu, dále jen "úmluva ICCAT".
(3) Vytvořením Mezinárodní komise pro zachování tuňáků v Atlantickém oceánu (dále jen "ICCAT") stanoví úmluva ICCAT rámec pro regionální spolupráci za účelem zachování a řízení zdrojů tuňáků a příbuzných druhů v Atlantickém oceánu a přilehlých mořích a pro přijetí doporučení pro zachování a řízení v oblasti podle úmluvy, která se pro smluvní strany stávají závazná.
(4) ICCAT doporučila řadu technických opatření pro některé populace vysoce stěhovavých druhů v Atlantickém oceánu a ve Středozemním moři, zejména pokud jde o povolené velikosti a hmotnosti ryb, omezení odlovu v určitých oblastech a obdobích nebo pomocí některých lovných zařízení a o rybolovnou kapacitu. Tato doporučení jsou pro Společenství závazná, a proto by se měla provést.
(5) Některá technická opatření přijatá ICCAT byla zapracována do nařízení Rady (ES) č. 1626/94 ze dne 27. června 1994 o některých technických opatřeních pro zachování rybolovných zdrojů ve Středozemním moři [5] a nařízení Rady (ES) č. 850/98 ze dne 30. března 1998 o zachování rybolovných zdrojů pomocí technických opatření na ochranu nedospělých mořských živočichů [6]. V zájmu jasnosti by tato opatření měla být zapracována do tohoto nařízení a příslušné články uvedených nařízení by se měly zrušit.
(6) S přihlédnutím k tradiční rybolovné praxi v některých oblastech by měla být přijata zvláštní ustanovení týkající se odlovu a uchovávání některých druhů tuňáka na palubě.
(7) Rozhodnutím 95/399/ES [7] Společenství schválilo Dohodu o zřízení Komise pro tuňáky Indického oceánu. Zřízením Komise pro tuňáky Indického oceánu (dále jen "IOTC") a přijetím doporučení pro zachování a řízení v oblasti působnosti IOTC, která jsou pro smluvní strany závazná, tato dohoda vytváří užitečný rámec pro upevnění mezinárodní spolupráce za účelem zachování a rozumného využívání tuňáků a příbuzných druhů v Indickém oceánu.
(8) IOTC přijala doporučení o technických opatřeních pro některé populace vysoce stěhovavých druhů v Indickém oceánu. Toto doporučení je pro Společenství závazné, a proto by se mělo provést.
(9) Rozhodnutím 1999/337/ES [8] podepsalo Evropské společenství Dohodu o mezinárodním programu na ochranu delfínů a rozhodnutím 1999/386/ES [9] rozhodlo, že ji až do jejího schválení bude prozatímně používat. Společenství by proto mělo ustanovení této dohody používat.
(10) Mezi cíle uvedené dohody patří postupné snížení vedlejší úmrtnosti delfínů při lovu tuňáků ve východním Tichém oceánu košelkovými nevody na úrovně blížící se nule, a to stanovením ročních limitů, a dlouhodobá udržitelnost populací tuňáků v oblasti podle dohody.
(11) Některá ustanovení této dohody byla zapracována do nařízení (ES) č. 850/98. Tato ustanovení by se měla začlenit do tohoto nařízení.
(12) Společenství má rybolovné zájmy ve východním Tichém oceánu a zahájilo postup přistoupení k Meziamerické komisi pro tropické tuňáky (dále "IATTC"). Až do přistoupení a v souladu s povinností spolupracovat s ostatními stranami podílejícími se na řízení a zachování zdrojů v tomto regionu, která vyplývá z Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu, by Společenství mělo používat technická opatření přijatá IATTC. Tato opatření by se proto měla zapracovat do právních předpisů Společenství.
(13) Opatření nezbytná k provádění tohoto nařízení se přijmou v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [10],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Tímto nařízením se stanoví technická opatření pro zachování, která se vztahují na plavidla plující pod vlajkou členských států a registrovaná ve Společenství, dále jen "rybářská plavidla Společenství", a týkají se odlovu a vykládky některých populací vysoce stěhovavých druhů uvedených v příloze I.
HLAVA I
DEFINICE
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice mořských vod:
a) oblast 1 :
veškeré vody Atlantického oceánu a přilehlých moří spadající do oblasti podle úmluvy ICCAT, jak je definována v článku 1 uvedené úmluvy;
b) oblast 2 :
veškeré vody Indického oceánu spadající do oblasti působnosti dohody o zřízení IOTC, jak je definována v článku 2 uvedené úmluvy;
c) oblast 3 :
veškeré vody východního Tichého oceánu spadající do oblasti definované v článku 3 Dohody o mezinárodním programu na ochranu delfínů.
HLAVA II
TECHNICKÁ OPATŘENÍ POUŽITELNÁ V OBLASTI 1
Kapitola 1
Omezení používání některých typů plavidel a lovných zařízení
Článek 3
1. V období od 1. listopadu do 31. ledna se v oblasti popsané v odstavci 2 rybářským plavidlům Společenství zakazuje:
- ukotvovat plovoucí předměty,
- lovit pod umělými předměty,
- lovit pod přírodními předměty,
- lovit s pomocnými plavidly,
- vhazovat do moře umělé plovoucí předměty s bójemi nebo bez nich,
- připevňovat bóje na plovoucí předměty v moři,
- odstraňovat plovoucí předměty a vyčkávat, až se ryby přilákané těmito předměty shromáždí pod plavidlem,
- vléci plovoucí předměty mimo danou oblast.
2. Oblast uvedená v odstavci 1 je vymezena takto:
- jižní hranice na 4o jižní šířky,
- severní hranice na 5o severní šířky,
- západní hranice na 20o západní délky,
- východní hranici tvoří pobřeží Afriky.
3. Plavidlům se zakazuje zahájit nebo pokračovat v rybolovu v oblasti definované v odstavci 2 a v období definovaném v odstavci 1, není-li na palubě přítomen pozorovatel.
4. Do 31. prosince 2002 přijmou členské státy nezbytná opatření, aby byli jmenováni pozorovatelé a aby zajistily, že jsou pozorovatelé přiděleni na palubu všech plavidel, která plují pod jejich vlajkou nebo jsou registrována na jejich území a která hodlají provozovat rybolovné činnosti v oblasti uvedené v odstavci 2.
5. Aniž je dotčen odstavec 4, přijmou členské státy nezbytná opatření, aby zajistily, že řádně jmenovaní pozorovatelé zůstanou na palubách rybářských plavidel, na něž byli umístěni, dokud nebudou nahrazeni jinými pozorovateli.
6. Velitel plavidla Společenství, které operuje v oblasti definované v odstavci 2 a v období definovaném v odstavci 1, přijme pozorovatele a během jeho pobytu na palubě s ním bude spolupracovat při plnění jeho úkolů.
Velitel plavidla, které má na palubu přijmout pozorovatele, přijme veškerá rozumná opatření, aby uvedenému pozorovateli usnadnil příchod a odchod. Během pobytu na palubě bude mít určený pozorovatel k dispozici náležité ubytování a pracovní zařízení.
7. Praktické postupy pro odstavce 4, 5 a 6 jsou definovány v příloze II.
8. Nejpozději 1. května každého roku zašlou členské státy Komisi souhrnnou zprávu, v níž vyhodnotí obsah a závěry zpráv pozorovatelů přidělených na plavidla plující pod jejich vlajkou.
9. Na základě doporučení ICCAT, která jsou pro Společenství závazná, a postupem podle čl. 19 odst. 2 může Komise změnit období uvedené v odstavci 1, oblast uvedenou v odstavci 2 a pravidla pro přidělování pozorovatelů definovaná v příloze II.
Článek 4
1. Je zakázáno uchovávat na palubě jakékoliv množství tuňáka pruhovaného, tuňáka velkookého nebo tuňáka žlutoploutvého ulovené pomocí košelkových nevodů ve vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci Portugalska v podoblasti ICES X severně od 36o30' severní šířky nebo v oblastech spadajících pod Výbor pro rybolov ve středovýchodním Atlantickém oceánu (CECAF) severně od 31o severní šířky a východně od 17o30' západní délky nebo uvedené druhy v uvedených oblastech uvedenými lovnými zařízeními lovit.
2. Je zakázáno uchovávat na palubě tuňáky ulovené pomocí unášených tenatových sítí ve vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci Portugalska v podoblastech ICES VIII, IX a X nebo v oblastech spadajících pod Výbor pro rybolov ve středovýchodním Atlantickém oceánu v okolí Kanárských ostrovů a Madeiry nebo uvedené druhy v uvedených oblastech uvedenými lovnými zařízeními lovit.
Článek 5
1. Lov tuňáka obecného kruhovými zatahovacími sítěmi se zakazuje:
- od 1. do 31. května v celém Středozemním moři a od 16. července do 15. srpna ve Středozemním moři s výjimkou Jaderského moře pro plavidla, která operují výhradně nebo převážně v Jaderském moři,
- od 16. července do 15. srpna v celém Středozemním moři a od 1. do 31. května v Jaderském moři pro plavidla, která operují výhradně nebo převážně ve Středozemním moři s výjimkou moře Jaderského.
Členské státy zajistí, aby se na veškerá plavidla, která plují pod jejich vlajkami nebo jsou registrována na jejich území, vztahovala uvedená pravidla.
Pro účely tohoto nařízení se jižní hranice Jaderského moře nachází na přímce, která spojuje albánsko-řeckou hranici a mys Santa Maria di Leuca.
2. V období od 1. do 30. června je při lovu tuňáka obecného ve Středozemním moři zakázáno používat při rybolovných činnostech letadla nebo vrtulníky.
3. V období od 1. června do 31. července každého roku je zakázáno lovit tuňáka obecného ve Středozemním moři pomocí povrchových dlouhých lovných šňůr z plavidel delších než 24 m. Použitelná délka je délka stanovená ICCAT, která je uvedena v příloze III.
4. Na základě doporučení ICCAT, která jsou pro Společenství závazná, a postupem podle čl. 19 odst. 2 může Komise změnit období a oblasti definované v tomto odstavci a délku plavidel definovanou v příloze III.
Kapitola 2
Minimální velikost
Článek 6
1. Vysoce stěhovavé druhy se považují za podměrečné, jsou-li jejich rozměry menší než minimální rozměry uvedené pro příslušné druhy v příloze IV.
2. Na základě doporučení ICCAT, která jsou pro Společenství závazná, a postupem podle čl. 19 odst. 2 může Komise rozměry stanovené v příloze IV změnit.
Článek 7
1. Podměrečné ryby vysoce stěhovavých druhů nesmějí být uchovávány na palubě nebo překládány na jiné plavidlo, vykládány na pevninu, převáženy, skladovány, vystaveny nebo nabízeny k prodeji, prodány nebo uvedeny na trh. Tyto druhy musejí být neprodleně vhozeny zpět do moře.
Předcházející pododstavec se však nevztahuje na druhy uvedené v příloze IV, které byly uloveny náhodou a které celkem nepředstavují více než 15 % vyloženého množství, vyjádřeno počtem jedinců. U tuňáka obecného se tato povolená odchylka nevztahuje na ryby, které váží méně než 3,2 kg.
2. Propouštění podměrečných ryb vysoce stěhovavých druhů pocházejících ze třetích zemí do volného oběhu nebo jejich uvádění na trh ve Společenství se zakazuje.
Článek 8
Velikost vysoce stěhovavého druhu se změří v souladu s článkem 18 nařízení (ES) č. 850/98.
Kapitola 3
Omezení počtu plavidel
Článek 9
1. Postupem podle čl. 8 odst. 4 písm. i) nařízení (EHS) č. 3760/92 [11] Rada stanoví počet a celkovou kapacitu v hrubé registrované prostornosti (BRT) rybářských plavidel Společenství, která jsou delší než 24 metrů a loví tuňáka velkookého jako cílový druh. Tyto údaje se stanoví jako průměrný počet a kapacita v BRT rybářských plavidel Společenství, která v období 1991-1992 lovila v oblasti 1 tuňáka velkookého jako cílový druh.
2. Nejpozději do 31. ledna každého roku sdělí členské státy Komisi seznam všech plavidel plujících pod jejich vlajkou a registrovaných na jejich území, která hodlají během daného roku lovit v oblasti 1 tuňáka velkookého.
3. V seznamech se uvede registrační číslo plavidla v domácím lodním parku, které bylo plavidlu přiděleno v souladu s článkem 5 nařízení Komise (ES) č. 2090/98 [12].
4. Na základě údajů poskytnutých členskými státy v souladu s odstavci 2 a 3 může Rada postupem podle čl. 8 odst. 4 písm. ii) nařízení (EHS) č. 3760/92 rozdělit mezi členské státy počet a kapacitu vyjádřenou v BRT stanovenou v souladu s odstavcem 1.
5. Do 15. srpna každého roku členské státy zašlou Komisi seznam rybářských plavidel, která jsou delší než 24 metrů a jako cílový druh loví tuňáka velkookého. Komise zašle tyto údaje sekretariátu ICCAT do 31. srpna každého roku.
6. Seznam uvedený v odstavci 5 obsahuje tyto údaje:
- název plavidla, registrační číslo,
- případné dřívější vlajky,
- případnou mezinárodní rádiovou volací značku,
- typ plavidla, délku a BRT,
- jméno a adresu majitele (majitelů) plavidla.
Článek 10
1. Postupem podle čl. 8 odst. 4 písm. i) nařízení (EHS) č. 3760/92 Rada stanoví počet rybářských plavidel Společenství, která v severním Atlantickém oceánu loví tuňáka křídlatého jako cílový druh. Počet plavidel se stanoví jako průměrný počet rybářských plavidel Společenství, která v severním Atlantickém oceánu v období 1993-1995 lovila tuňáka křídlatého jako cílový druh.
2. Nejpozději do 31. ledna každého roku sdělí členské státy Komisi seznam všech plavidel plujících pod jejich vlajkou a registrovaných na jejich území, která hodlají během daného roku lovit v oblasti 1 v severním Atlantickém oceánu tuňáka křídlatého.
3. V seznamech se uvede registrační číslo plavidla v domácím lodním parku, které bylo plavidlu přiděleno v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 2090/98.
4. Na základě údajů poskytnutých členskými státy v souladu s odstavci 2 a 3 může Rada postupem podle čl. 8 odst. 4 písm. ii) nařízení (EHS) č. 3760/92 rozdělit mezi členské státy počet plavidel stanovený v souladu s odstavcem 1.
5. Do 15. srpna každého roku zašlou členské státy Komisi seznam plavidel, která plují pod jejich vlajkou a provozují cílený rybolov tuňáka křídlatého v severním Atlantickém oceánu. Do 31. prosince 2001 se na tento seznam nezapíší žádná rybářská plavidla, která provozují jiný průzkumný rybolov než pomocí unášených tenatových sítí. Komise zašle tyto údaje sekretariátu ICCAT do 30. května každého roku.
Kapitola 4
Další opatření
Článek 11
Členské státy mohou podporovat používání návazců, složených z jednoho provazce, na otočných úchytech, aby se usnadnilo vyprošťování živých marlínů modrých a plachetníků bílých.
Článek 12
Odchylně od článku 31 nařízení (ES) č. 850/98 je povoleno používat k lovu tuňáka a žraloka velikého (Cetorhinus maximus) ve Skagerraku a Kattegatu elektrický proud nebo harpunová děla.
HLAVA III
TECHNICKÁ OPATŘENÍ POUŽITELNÁ V OBLASTI 2
Článek 13
1. Do 15. června každého roku členské státy zašlou Komisi seznam rybářských plavidel, která jsou delší než 24 metrů, plují pod jejich vlajkou a během předcházejícího roku lovila v oblasti 2 tuňáka velkookého, tuňáka křídlatého a tuňáka pruhovaného. Komise zašle tyto údaje sekretariátu ICCAT do 30. června každého roku.
2. Seznam uvedený v odstavci 1 obsahuje tyto údaje:
- název plavidla, registrační číslo,
- případné dřívější vlajky,
- případnou mezinárodní rádiovou volací značku,
- typ plavidla, délku a BRT,
- jména a adresy majitele, provozovatele nebo pronajimatele plavidla.
HLAVA IV
TECHNICKÁ OPATŘENÍ POUŽITELNÁ V OBLASTI 3
Článek 14
1. Pouze rybářským plavidlům Společenství, která operují za podmínek stanovených v Dohodě o mezinárodním programu na ochranu delfínů a kterým byl přidělen DML, je povoleno při lovu tuňáka žlutoploutvého v oblasti 3 používat košelkové nevody ke kruhovým zátahům na hejna nebo skupiny delfínů.
2. "DML" se rozumí hranice úmrtnosti delfínů stanovená v článku 5 Dohody o mezinárodním programu na ochranu delfínů.
Článek 15
1. Do 15. září každého roku zašlou členské státy Komisi:
- seznam plavidel, která plují pod jejich vlajkou a jejichž nosnost je vyšší než 363 tun (400 čistých tun), která žádala o DML pro celý následující rok,
- seznam plavidel, která plují pod jejich vlajkou a pravděpodobně budou v dané oblasti v průběhu následující roku operovat,
- seznam plavidel, která plují pod jejich vlajkou a která žádala o DML pro první nebo druhou polovinu následujícího roku,
- pro každé plavidlo, které žádá o DML, osvědčení, které potvrzuje, že uvedené plavidlo mělo náležité zařízení a vybavení pro ochranu delfínů a že jeho velitel dokončil schválený vzdělávací kurz o metodách záchrany a vyprošťování delfínů.
2. Členský stát zajistí, že žádosti o DML jsou v souladu s podmínkami Dohody o mezinárodním programu na ochranu delfínů a s opatřeními pro zachování přijatými IATTC.
3. Komise seznamy přezkoumá a zajistí, že jsou v souladu s ustanoveními Dohody o mezinárodním programu na ochranu delfínů a s opatřeními pro zachování přijatými IATTC, a zašle je řediteli IATTC.
Pokud se při přezkoumání ukáže, že žádosti nesplňují podmínky uvedené v tomto odstavci, Komise příslušný členský stát neprodleně informuje, že celou žádost nebo její část nemůže řediteli IATTC zaslat, přičemž uvede důvody.
4. Komise zašle každému členskému státu celkový DML, který se rozdělí mezi plavidla plující pod jeho vlajkou.
5. Do 15. ledna každého roku oznámí každý členský stát Komisi, jak rozdělil DML mezi plavidla, která plují pod jeho vlajkou.
6. Do 1. února každého roku zašle Komise řediteli IATTC seznam a rozpis rozdělení DML mezi rybářská plavidla Společenství.
Článek 16
1. Plavidla, která loví pomocí zařízení s uzavíracím mechanismem, nesmějí používat pomocná plavidla.
2. Překládka ryb na jiná plavidla na moři se zakazuje.
HLAVA V
OBECNĚ POUŽÍVANÁ USTANOVENÍ
Článek 17
1. Používání košelkových nevodů pro kruhové zátahy na hejna nebo skupiny mořských savců se s výjimkou plavidel uvedených v článku 4 zakazuje.
2. Odstavec 1 se vztahuje na všechna plavidla, která plují pod vlajkou členského státu nebo jsou registrována v členském státě, a to ve všech vodách.
HLAVA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 18
Opatření, která se mají učinit na základě čl. 3 odst. 9, čl. 5 odst. 4 a čl. 6 odst. 2, se přijmou postupem podle čl. 19 odst. 2.
Článek 19
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 17 nařízení (EHS) č. 3760/92.
2. V případě odkazu na tento odstavec se použijí články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Lhůta uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES se stanoví na tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 20
1. Články 24, 33 a 41 nařízení (ES) č. 850/98 a údaje v příloze XII uvedeného nařízení, které se týkají tuňáka obecného a mečouna obecného, se zrušují.
2. Články 3a a 5a nařízení (ES) č. 1626/94, údaje v příloze IV uvedeného nařízení, které se týkají tuňáka obecného a mečouna obecného, a příloha V uvedeného nařízení se zrušují.
3. Odkazy na uvedená nařízení, články a přílohy se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.
Článek 21
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. května 2001.
Verordnung (EG) Nr. 973/2001 des Rates
vom 14. Mai 2001
mit technischen Erhaltungsmaßnahmen für bestimmte Bestände weit wandernder Arten
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 37,
auf Vorschlag der Kommission(1),
nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments(2),
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1) Die Gemeinschaft hat mit ihrem Beschluss 98/392/EG(3) das Seerechtsübereinkommen der Vereinten Nationen genehmigt, das bestimmte Grundsätze und Regeln für die Erhaltung und Bewirtschaftung der lebenden Ressourcen enthält. Im Rahmen ihrer umfassenderen internationalen Verpflichtungen beteiligt sich die Gemeinschaft an den Bemühungen um die Erhaltung der Fischbestände in den internationalen Gewässern.
(2) Die Gemeinschaft ist infolge des Beschlusses 86/237/EWG(4) seit dem 14. November 1997 Vertragspartei der Internationalen Konvention zur Erhaltung der Thunfischbestände im Atlantik, nachstehend "ICCAT-Konvention" genannt.
(3) Die ICCAT-Konvention setzt einen Rahmen für die regionale Zusammenarbeit bei der Erhaltung und Bewirtschaftung von Thunfisch und verwandten Arten im Atlantik und den angrenzenden Meeren. Zu diesem Zweck wurde eine Internationale Kommission für die Erhaltung der Thunfischbestände im Atlantik geschaffen, nachstehend "ICCAT" genannt, die Empfehlungen zur Bestandserhaltung und -bewirtschaftung im Regelungsbereich der Konvention abgibt, die für die Vertragsparteien verbindlich werden.
(4) Die ICCAT hat für bestimmte Bestände weit wandernder Arten im Atlantik und im Mittelmeer bestimmte technische Maßnahmen empfohlen, insbesondere Mindestgrößen und ein Mindestgewicht, Fangbeschränkungen in bestimmten Gebieten oder zu bestimmten Zeiten oder auch mit bestimmten Fanggeräten sowie Kapazitätsgrenzen. Diese Empfehlungen sind für die Gemeinschaft verbindlich und sollten folglich durchgeführt werden.
(5) Bestimmte von der ICCAT angenommene technische Maßnahmen wurden in die Verordnung (EG) Nr. 1626/94 des Rates vom 27. Juni 1994 über technische Maßnahmen zur Erhaltung der Fischbestände im Mittelmeer(5) und die Verordnung (EG) Nr. 850/98 des Rates vom 30. März 1998 zur Erhaltung der Fischereiressourcen durch technische Maßnahmen zum Schutz von jungen Meerestieren(6) übernommen. Im Interesse größerer Klarheit empfiehlt es sich, sie in der vorliegenden Verordnung zusammenzufassen und die betreffenden Artikel in den genannten Verordnungen aufzuheben.
(6) Zur Berücksichtigung traditioneller Fangpraktiken in bestimmten Gebieten sollte festgelegt werden, unter welchen Bedingungen bestimmte Thunfischarten gefangen und an Bord behalten werden dürfen.
(7) Die Gemeinschaft hat mit dem Beschluss 95/399/EG(7) das Übereinkommen zur Einsetzung der Thunfischkommission für den Indischen Ozean genehmigt. Dieses Übereinkommen setzt einen angemessenen Rahmen für die Intensivierung der internationalen Zusammenarbeit, um die Thunfischbestände und verwandte Arten im Indischen Ozean zu erhalten und rationell zu nutzen. Zu diesem Zweck wurde die Thunfischkommission für den Indischen Ozean eingesetzt, nachstehend "IOTC" genannt, die Empfehlungen zur Bestandserhaltung und -bewirtschaftung im Zuständigkeitsbereich der IOTC abgibt, die für die Vertragsparteien verbindlich werden.
(8) Die IOTC hat eine Empfehlung zu technischen Maßnahmen für bestimmte Bestände weit wandernder Arten im Indischen Ozean verabschiedet. Diese Empfehlung ist für die Gemeinschaft verbindlich und sollte folglich durchgeführt werden.
(9) Die Gemeinschaft hat mit dem Beschluss 1999/337/EG(8) das Übereinkommen zum internationalen Delphinschutzprogramm unterzeichnet und mit dem Beschluss 1999/386/EG(9) dessen vorläufige Anwendung bis zu seiner Genehmigung beschlossen. Folglich sollte die Gemeinschaft die Bestimmungen dieses Übereinkommens anwenden.
(10) Ziel dieses Übereinkommens ist es unter anderem, die tödlichen Delphinbeifänge in der Ringwadenfischerei auf Thunfisch im östlichen Pazifik durch die Festsetzung jährlicher Grenzen schrittweise auf nahezu Null zu reduzieren und den Fortbestand der Thunfischbestände im Übereinkommensbereich langfristig zu sichern.
(11) Einige Bestimmungen dieses Übereinkommens wurden in der Verordnung (EG) Nr. 850/98 umgesetzt. Sie sollten in diese Verordnung übernommen werden.
(12) Die Gemeinschaft vertritt im östlichen Pazifik Fischereiinteressen und hat Verfahrensschritte eingeleitet, um der Interamerikanischen Kommission für tropischen Thunfisch beizutreten, nachstehend "IATTC" genannt. In Erwartung des Beitritts und angesichts der Verpflichtung nach dem Seerechtsübereinkommen der Vereinten Nationen, mit den übrigen Beteiligten bei der Bewirtschaftung und Erhaltung der Ressourcen in dieser Region zusammenzuarbeiten, sollten die technischen Maßnahmen, die von der IATTC verabschiedet werden, angewandt werden. Diese Maßnahmen sollten folglich in Rechtsvorschriften der Gemeinschaft umgesetzt werden.
(13) Die zur Durchführung dieser Verordnung erforderlichen Maßnahmen sollten gemäß dem Beschluss 1999/468/EG des Rates vom 28. Juni 1999 zur Festlegung der Modalitäten für die Ausübung der der Kommission übertragenen Durchführungsbefugnisse(10) erlassen werden -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
In dieser Verordnung sind technische Bestandserhaltungsmaßnahmen festgelegt, die für die in der Gemeinschaft registrierten Fischereifahrzeuge unter der Flagge eines Mitgliedstaats, nachstehend "Fischereifahrzeuge der Gemeinschaft" genannt, für den Fang und das Anlanden der in Anhang I aufgelisteten weit wandernden Arten gelten.
TITEL I
DEFINITIONEN
Artikel 2
Im Sinne dieser Verordnung gelten folgende Abgrenzungen von Meeresgewässern:
a) Gebiet 1
Sämtliche Gewässer des Atlantischen Ozeans und der angrenzenden Meere im Regelungsbereich der ICCAT-Konvention gemäß Artikel 1 der Konvention.
b) Gebiet 2
Sämtliche Gewässer des Indischen Ozeans im Regelungsbereich des Übereinkommens zur Einsetzung der Thunfischkommission für den Indischen Ozean gemäß Artikel 2 des Übereinkommens.
c) Gebiet 3
Sämtliche Gewässer des östlichen Pazifischen Ozeans in dem in Artikel 3 des Übereinkommens zum internationalen Delphinschutzprogramm festgelegten Gebiet.
TITEL II
TECHNISCHE MASSNAHMEN IN GEBIET 1
Kapitel 1
Eingeschränkte Verwendung bestimmter Schiffstypen und Fanggeräte
Artikel 3
(1) Vom 1. November bis zum 31. Januar ist den Fischereifahrzeugen der Gemeinschaft in dem in Absatz 2 beschriebenen Gebiet Folgendes untersagt:
- das Aussetzen treibender Objekte,
- das Fischen unter nicht natürlich vorkommenden Objekten,
- das Fischen unter natürlich vorkommenden Objekten,
- das Fischen mit Hilfsschiffen,
- das Aussetzen von nicht natürlichen treibenden Objekten mit oder ohne Bojen,
- das Befestigen von Bojen an treibenden Objekten im Meer,
- das Einholen treibender Objekte und Abwarten, dass die von diesen Objekten angezogenen Fische sich unter dem Schiff sammeln,
- das Abschleppen treibender Objekte über die Grenzen des Gebietes.
(2) Das in Absatz 1 genannte Gebiet wird wie folgt abgegrenzt:
- südliche Grenze beim Breitengrad 4 °S
- nördliche Grenze beim Breitengrad 5 °N
- westliche Grenze beim Längengrad 20 °W
- östliche Grenze an der afrikanischen Küste.
(3) Es ist in dem Zeitraum und dem Gebiet nach den Absätzen 1 und 2 verboten, Fischereitätigkeiten ohne Beobachter an Bord aufzunehmen oder fortzusetzen.
(4) Die Mitgliedstaaten treffen bis zum 31. Dezember 2002 die erforderlichen Maßnahmen für die Bestellung von Beobachtern und deren Beorderung an Bord aller Schiffe, die ihre Flagge führen oder in ihrem Hoheitsgebiet registriert sind und in dem Gebiet nach Absatz 2 Fischfang betreiben wollen.
(5) Unbeschadet des Absatzes 4 treffen die Mitgliedstaaten die erforderlichen Maßnahmen dafür, dass die ordnungsgemäß bestellten Beobachter so lange an Bord der Fischereifahrzeuge bleiben, auf die sie beordert wurden, bis sie durch andere Beobachter ersetzt werden.
(6) Der Kapitän eines Fischereifahrzeugs der Gemeinschaft, das in dem Zeitraum und dem Gebiet nach den Absätzen 1 und 2 tätig ist, nimmt den Beobachter an Bord und unterstützt ihn dort bei der Erfuellung seiner Aufgaben.
Der Kapitän des Schiffes, das einen Beobachter an Bord nehmen soll, trifft alle erforderlichen Vorkehrungen, um die Ankunft und die Abfahrt des genannten Beobachters zu erleichtern. Während seines Aufenthalts an Bord werden dem bestellten Beobachter eine angemessene Unterkunft und geeignete Arbeitsmittel zur Verfügung gestellt.
(7) Die praktischen Einzelheiten der Absätze 4, 5 und 6 sind in Anhang II festgelegt.
(8) Die Mitgliedstaaten übermitteln der Kommission spätestens zum 1. Mai jeden Jahres einen Gesamtbericht zur Bewertung des Inhalts und der Schlussfolgerungen der Berichte der Beobachter, die auf die Schiffe unter ihrer Flagge beordert wurden.
(9) Der Zeitraum nach Absatz 1, das Gebiet nach Absatz 2 und die Einzelheiten der Bestellung von Beobachtern nach Anhang II können von der Kommission gemäß den für die Gemeinschaft verbindlich gewordenen Empfehlungen der ICCAT nach dem Verfahren des Artikels 19 Absatz 2 geändert werden.
Artikel 4
(1) Es ist verboten, Fänge von Echtem Bonito, Großaugenthun oder Gelbflossenthun, die in den Gewässern unter der Hoheit oder der Gerichtsbarkeit Portugals im ICES-Gebiet X nördlich 36°30'N oder in COPACE-Gebieten nördlich 31 °N und östlich 17°30'W mit Ringwaden getätigt wurden, an Bord zu behalten oder diese Arten in den genannten Gebieten mit dem genannten Fanggerät zu befischen.
(2) Es ist verboten, Thun, der in den Gewässern unter der Hoheit oder der Gerichtsbarkeit Spaniens oder Portugals in den ICES-Untergebieten VIII, IX oder X oder, in den COPACE-Gebieten, um die Kanarischen Inseln und Madeira mit Treibnetzen gefangen wurde, an Bord zu behalten oder diese Fischart in den genannten Gebieten mit dem genannten Fanggerät zu befischen.
Artikel 5
(1) Der Fang von Rotem Thun mit Umschließungsnetzen wird wie folgt verboten:
- im gesamten Mittelmeer vom 1. bis 31. Mai und für Fischereifahrzeuge, die ausschließlich oder hauptsächlich im Adriatischen Meer eingesetzt sind, im Mittelmeer außerhalb der Adria vom 16. Juli bis 15. August;
- im gesamten Mittelmeer vom 16. Juli bis 15. August und für Fischereifahrzeuge, die ausschließlich oder hauptsächlich im Mittelmeer außerhalb der Adria eingesetzt sind, im Adriatischen Meer vom 1. bis 31. Mai.
Die Mitgliedstaaten tragen dafür Sorge, dass die oben genannten Vorschriften für alle Fischereifahrzeuge gelten, die ihre Flagge führen oder in ihrem Hoheitsgebiet registriert sind.
Im Sinne dieser Verordnung gilt als südliche Grenze des Adriatischen Meeres eine von der albanisch-griechischen Grenze zum Kap Santa Maria di Leuca gezogene Linie.
(2) In der Zeit vom 1. bis 30. Juni ist es verboten, zur Unterstützung der Fischerei auf Roten Thun im Mittelmeer Flugzeuge oder Hubschrauber einzusetzen.
(3) Zwischen dem 1. Juni und dem 31. Juli jeden Jahres ist es verboten, im Mittelmeer mit Schiffen von über 24 m Länge Oberflächen-Langleinenfischerei auf Roten Thun auszuüben. Es gilt die Längendefinition der ICCAT nach Anhang III.
(4) Die Festlegung der Zeiträume und der Gebiete nach diesem Artikel sowie die Längendefinition nach Anhang III können von der Kommission gemäß den für die Gemeinschaft verbindlich gewordenen Empfehlungen der ICCAT und nach dem Verfahren des Artikels 19 Absatz 2 geändert werden.
Kapitel 2
Mindestgröße
Artikel 6
(1) Fische einer weit wandernden Art gelten als untermaßig, wenn ihre Abmessungen unter der in Anhang IV für die betreffende Art angegebenen Mindestgröße liegen.
(2) Die in Anhang IV festgelegten Größen können von der Kommission gemäß den für die Gemeinschaft verbindlich gewordenen Empfehlungen der ICCAT und nach dem Verfahren des Artikels 19 Absatz 2 geändert werden.
Artikel 7
(1) Untermaßige Fische weit wandernder Arten dürfen nicht an Bord behalten, umgeladen, angelandet, befördert, gelagert, feilgehalten, zum Verkauf angeboten, verkauft oder vermarktet werden. Diese Fische sind unverzüglich ins Meer zurückzuwerfen.
Unterabsatz 1 gilt jedoch nicht für die in Anhang IV genannten Arten, wenn sie als Beifang ins Netz gehen und zahlenmäßig nicht mehr als 15 % der angelandeten Mengen ausmachen. Im Falle des Roten Thuns gilt diese Obergrenze nicht für Fische mit einem Gewicht von weniger als 3,2 kg.
(2) Untermaßige Fische weit wandernder Arten aus Drittländern dürfen in der Gemeinschaft nicht zum freien Verkehr abgefertigt oder vermarktet werden.
Artikel 8
Die Größe von Fischen einer weit wandernden Art wird gemäß Artikel 18 der Verordnung (EG) Nr. 850/98 gemessen.
Kapitel 3
Begrenzte Anzahl von Schiffen
Artikel 9
(1) Der Rat setzt nach dem Verfahren des Artikels 8 Absatz 4 Ziffer i) der Verordnung (EWG) Nr. 3760/92(11) die Anzahl und die Gesamttonnage (Bruttoregistertonnen - BRT) der Fischereifahrzeuge der Gemeinschaft mit einer Länge über alles von mehr als 24 m, die Großaugenthun als Zielart fangen, fest. Diese Festsetzung erfolgt anhand der durchschnittlichen Anzahl und Tonnage (in BRT) der Fischereifahrzeuge der Gemeinschaft, die im Zeitraum 1991/1992 im Gebiet 1 Großaugenthun als Zielart gefangen haben.
(2) Die Mitgliedstaaten übermitteln der Kommission spätestens zum 31. Januar jeden Jahres die Liste aller Schiffe, die ihre Flagge führen und in ihrem Hoheitsgebiet registriert sind und die beabsichtigen, im Laufe des Jahres in Gebiet 1 gezielt Großaugenthun zu fangen.
(3) In diesen Listen wird die interne Nummer der "Flottenkartei" angegeben, die dem Schiff nach Artikel 5 der Verordnung (EG) Nr. 2090/98 der Kommission vom 30. September 1998 über die Fischereifahrzeugkartei der Gemeinschaft(12) zugeteilt worden ist.
(4) Auf der Grundlage der Angaben, welche die Mitgliedstaaten nach den Absätzen 2 und 3 übermitteln, kann der Rat die Anzahl und die nach Absatz 1 festgelegte BRT nach dem Verfahren des Artikels 8 Absatz 4 Ziffer ii) der Verordnung (EWG) Nr. 3760/92 auf die Mitgliedstaaten aufteilen.
(5) Jeder Mitgliedstaat übermittelt der Kommission vor dem 15. August jeden Jahres die Liste der Fischereifahrzeuge unter seiner Flagge mit einer Länge über alles von mehr als 24 m, die gezielt Großaugenthun fangen. Die Kommission leitet diese Angaben vor dem 31. August jeden Jahres an das Sekretariat der ICCAT weiter.
(6) Die in Absatz 5 genannte Liste enthält folgende Angaben:
- Schiffsname, Registernummer
- gegebenenfalls: frühere Flagge
- gegebenenfalls: internationales Rufzeichen
- Schiffstyp, Länge und BRT
- Name und Anschrift des Reeders/der Reeder.
Artikel 10
(1) Der Rat legt nach dem Verfahren des Artikels 8 Absatz 4 Ziffer i) der Verordnung (EWG) Nr. 3760/92 die Anzahl der Fischereifahrzeuge der Gemeinschaft fest, die Weißen Thun des Nordatlantiks als Zielart befischen. Diese ist gleich der durchschnittlichen Anzahl an Fischereifahrzeugen der Gemeinschaft, die im Zeitraum 1993-1995 gezielte Fischerei auf Weißen Thun des Nordatlantiks ausgeübt haben.
(2) Die Mitgliedstaaten übermitteln der Kommission spätestens am 31. Januar jeden Jahres die Liste aller Schiffe, die ihre Flagge führen und in ihrem Hoheitsgebiet registriert sind und beabsichtigen, im Laufe des Jahres in Gebiet 1 Weißen Thun des Nordatlantiks gezielt zu befischen.
(3) In diesen Listen ist die interne Nummer der "Flottenkartei" angegeben, die jedem Schiff nach Artikel 5 der Verordnung (EG) Nr. 2090/98 zugeteilt worden ist.
(4) Auf der Grundlage der Angaben, welche die Mitgliedstaaten nach den Absätzen 2 und 3 übermitteln, kann der Rat die nach Absatz 1 festgelegte Anzahl von Schiffen nach dem Verfahren des Artikels 8 Absatz 4 Ziffer ii) der Verordnung (EWG) Nr. 3760/92 auf die Mitgliedstaaten aufteilen.
(5) Jeder Mitgliedstaat übermittelt der Kommission vor dem 15. Mai jeden Jahres die Liste der Schiffe unter seiner Flagge, die an der gezielten Fischerei auf Weißen Thun des Nordatlantiks teilnehmen. Bis zum 31. Dezember 2001 werden in dieser Liste Fischereifahrzeuge nicht aufgeführt, die Versuchsfischerei zur Erprobung alternativer Techniken zur Treibnetzfischerei betreiben. Die Kommission leitet diese Angaben vor dem 30. Mai jeden Jahres an das Sekretariat der ICCAT weiter.
Kapitel 4
Sonstige Maßnahmen
Artikel 11
Die Mitgliedstaaten können anregen, dass Mundschnüren aus Monofilgarn an Wirbelschäkeln verwendet werden, damit lebende Blaue und Weiße Marline leichter befreit und wieder ausgesetzt werden können.
Artikel 12
Abweichend von Artikel 31 der Verordnung (EG) Nr. 850/98 ist die Verwendung von elektrischem Strom oder Harpunen für den Fang von Thunfisch und Riesenhai (Cetorhinus maximus) im Skagerrak und im Kattegat gestattet.
TITEL III
TECHNISCHE MASSNAHMEN IN GEBIET 2
Artikel 13
(1) Jeder Mitgliedstaat übermittelt der Kommission vor dem 15. Juni jeden Jahres die Liste der Fischereifahrzeuge unter seiner Flagge mit einer Länge über alles von mehr als 24 m, die im Vorjahr in Gebiet 2 Großaugenthun, Gelbflossenthun und Echten Bonito gefischt haben. Die Kommission leitet diese Angaben vor dem 30. Juni jeden Jahres an das Sekretariat der IOTC weiter.
(2) Die in Absatz 1 genannte Liste enthält folgende Angaben:
- Schiffsname, Registernummer;
- gegebenenfalls: frühere Flagge;
- gegebenenfalls: internationales Rufzeichen;
- Schiffstyp, Länge und BRT;
- Name und Anschrift des Reeders, Betreibers oder Charterers.
TITEL IV
TECHNISCHE MASSNAHMEN IN GEBIET 3
Artikel 14
(1) Nur Fischereifahrzeuge der Gemeinschaft, die unter den im Übereinkommen zum internationalen Delphinschutzprogramm festgelegten Bedingungen fischen und über eine DML verfügen, sind befugt, bei der Fischerei auf Gelbflossenthun in Gebiet 3 Schwärme oder Gruppen von Delphinen mit Ringwaden einzukreisen.
(2) Unter "DML" versteht man die in Artikel 5 des Übereinkommens zum internationalen Delphinschutzprogramm festgelegte Begrenzung der Delphinsterblichkeit.
Artikel 15
(1) Die Mitgliedstaaten übermitteln der Kommission vor dem 15. September jeden Jahres
- eine Liste der Schiffe unter ihrer Flagge mit einer Tragfähigkeit von mehr als 363 metrischen Tonnen (400 Kurztonnen), die für das gesamte folgende Jahr eine DML beantragt haben,
- eine Liste der Schiffe unter ihrer Flagge, die im nächsten Jahr voraussichtlich im bezeichneten Gebiet eingesetzt werden,
- eine Liste der Schiffe unter ihrer Flagge, die für das erste oder zweite Halbjahr des folgenden Jahres eine DML beantragt haben,
- für jedes Schiff, das eine DML beantragt, eine Bescheinigung, dass das Schiff über die zum Delphinschutz geforderten Geräte und Ausrüstungen verfügt und sein Kapitän eine anerkannte Schulung in Techniken der Befreiung und Rettung von Delphinen erhalten hat.
(2) Die Mitgliedstaaten vergewissern sich, dass die Anträge auf DML den Bedingungen im Übereinkommen zum internationalen Delphinschutzprogramm und den von der IATTC verabschiedeten Erhaltungsmaßnahmen entsprechen.
(3) Die Kommission prüft die Listen und ihre Übereinstimmung mit den Bestimmungen des Übereinkommens zum internationalen Delphinschutzprogramm sowie mit den von der IATTC erlassenen Erhaltungsmaßnahmen und leitet sie an den Direktor der IATTC weiter.
Stellt die Kommission bei der Prüfung eines Antrags fest, dass dieser die oben genannten Bedingungen nicht erfuellt, so teilt sie dem betreffenden Mitgliedstaat unverzüglich mit, dass und warum sie einen Teil oder den ganzen Antrag nicht an den Direktor der IATTC weiterleiten kann.
(4) Die Kommission übermittelt jedem Mitgliedstaat sämtliche auf die Schiffe unter seiner Flagge aufzuteilenden DML.
(5) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission vor dem 15. Januar jeden Jahres mit, wie sie die DML auf die Schiffe unter ihrer Flagge aufgeteilt haben.
(6) Die Kommission leitet die Liste und die Angaben zur Aufteilung der DML auf die Fischereifahrzeuge der Gemeinschaft vor dem 1. Februar jeden Jahres an den Direktor der IATTC weiter.
Artikel 16
(1) Es ist verboten, Hilfsschiffe zur Unterstützung von Fischereifahrzeugen einzusetzen, die mit Hilfe von Fischsammelgeräten fischen.
(2) Es ist verboten, Fisch auf See umzuladen.
TITEL V
ALLGEMEINE BESTIMMUNGEN
Artikel 17
(1) Es ist verboten, Schwärme oder Gruppen von Meeressäugern mit Ringwaden einzukreisen; die in Artikel 14 genannten Schiffe sind von diesem Verbot ausgenommen.
(2) Absatz 1 gilt für alle Fischereifahrzeuge, die die Flagge eines Mitgliedstaates führen oder in einem Mitgliedstaat registriert sind, in allen Gewässern.
TITEL VI
SCHLUSSBESTIMMUNGEN
Artikel 18
Die aufgrund von Artikel 3 Absatz 9, Artikel 5 Absatz 4 und Artikel 6 Absatz 2 zu treffenden Maßnahmen werden nach dem Verfahren des Artikels 19 Absatz 2 erlassen.
Artikel 19
(1) Die Kommission wird von dem mit Artikel 17 der Verordnung (EWG) Nr. 3760/92 eingesetzten Ausschuss unterstützt.
(2) Wird auf diesen Artikel Bezug genommen, so gelten die Artikel 5 und 7 des Beschlusses 1999/468/EG.
Der Zeitraum nach Artikel 5 Absatz 6 des Beschlusses 1999/468/EG wird auf drei Monate festgesetzt.
(3) Der Ausschuss gibt sich eine Geschäftsordnung.
Artikel 20
(1) Die Artikel 24, 33 und 41 der Verordnung (EG) Nr. 850/98 sowie die Einträge für Roten Thun und Schwertfisch in Anhang XII derselben Verordnung werden aufgehoben.
(2) Die Artikel 3a und 5a der Verordnung (EG) Nr. 1626/94 sowie die Einträge für Roten Thun und Schwertfisch in Anhang IV sowie Anhang V derselben Verordnung werden aufgehoben.
(3) Verweisungen auf die genannten Verordnungen und Artikel gelten als Verweisungen auf die vorliegende Verordnung und sind nach der Übereinstimmungstabelle in Anhang V zu lesen.
Artikel 21
Diese Verordnung tritt am siebten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Brüssel am 14. Mai 2001.