Nařízení Komise (EHS) č. 3703/85
ze dne 23. prosince 1985,
kterým se stanoví prováděcí pravidla ke společným obchodním normám pro některé čerstvé nebo chlazené ryby
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 3796/81 ze dne 29. prosince 1981 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu [1], naposledy pozměněné aktem o přistoupení Španělska a Portugalska, a zejména na čl. 4 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 103/76 ze dne 19. ledna 1976 o společných obchodních normách pro některé čerstvé nebo chlazené ryby [2], naposledy pozměněné nařízením Rady (EHS) č. 3396/85 [3], a zejména na články 6, 8 a 8a uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že získané zkušenosti ukazují na nutnost upřesnit některá ustanovení týkající se používání společných obchodních norem stanovených nařízením (EHS) č. 103/76, s cílem zajistit jednotnější používání těchto norem v členských státech;
vzhledem k tomu, že třídění sleďů a makrel pomocí odebírání vzorků podle čl. 8a nařízení (EHS) č. 103/76 se musí provádět způsobem, který zaručí dodržování norem Společenství pro tyto druhy; že by měl být určen počet vzorků, které se mají odebrat, hmotnost nebo objem každého vzorku, jakož i metody třídění a ověřování hmotnosti partií uvedených na trh, s ohledem na různé způsoby uvádění do prodeje, aby bylo zajištěno, že extrapolace výsledků třídění pomocí odebírání vzorků ze souboru všech dotčených partií je oprávněná;
vzhledem k tomu, že s cílem zlepšit jakost ryb tříděných na základě systému odebírání vzorků a s cílem zabránit tomu, aby byly na trh uváděny ryby, které nejsou dostatečně čerstvé, musejí dotčené členské státy zavést kontrolní režim, který bude mimo jiné zahrnovat inspekce technických zařízení určených ke konzervování ryb, jež se nacházejí na plavidlech, která vykládají dotčené ryby;
vzhledem k tomu, že opatření uvedená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro produkty rybolovu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla pro kontrolu souladu se společnými obchodními normami stanovenými nařízením (EHS) č. 103/76 pro třídění a vážení některých ryb.
Článek 2
Partie se považuje za homogenní ve smyslu čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 3 nařízení (EHS) č. 103/76, pokud maximálně 10 % celkového množství v partii patří do kategorie čerstvosti a velikosti, která je bezprostředně pod a/nebo nad kategorií udanou pro dotčenou bednu nebo partii.
Článek 3
Během třídění množství určitého produktu vyložených z plavidla nesmějí být celková množství partií, které jsou ve smyslu čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 3 nařízení (EHS) č. 103/76 považovány za partie o malém objemu, vyšší než 100 kilogramů dotčeného produktu vyloženého z tohoto plavidla a určeného k uvedení na trh pro přesně určený prodej. Příslušné orgány členských států jsou však oprávněny stanovit množství o hmotnosti nižší než 100 kilogramů, vyžadují-li to zvláštní podmínky produkce a uvádění na trh.
Článek 4
Členské státy přijmout všechna potřebná opatření k tomu, aby bylo zajištěno, že třídění produktu, v souladu s ustanoveními nařízení (EHS) č. 103/76, může být pozměněno v rámci prvního uvedení do prodeje pouze pod dohledem příslušných orgánů.
Článek 5
S cílem zajistit, aby obsah normalizovaných beden odpovídal předpokládanému množství, podle čl. 8 odst. 4 nařízení (EHS) č. 103/76, musí být alespoň každá stá bedna zvážena, aniž jsou dotčeny přísnější vnitrostátní předpisy nebo obchodní praxe prováděné v členských státech.
Odchylka čisté hmotnosti, podle čl. 8 odst. 5 nařízení (EHS) č. 103/76, o 5 % nad nebo pod hmotností udanou nebo předpokládanou, se připouští s výhradou přísnějších vnitrostátních předpisů nebo obchodních postupů.
Článek 6
1. Třídění sleďů a makrel do různých kategorií podle stavu čerstvosti a podle velikosti na základě systému odebírání vzorků podle čl. 8a nařízení (EHS) č. 103/76 se uskutečňuje podle pravidel vymezených v následujícím odstavci.
2. Vzorky musejí být odebrány z množství, které má být uvedeno do prodeje podle těchto pravidel:
- pro množství o hmotnosti nižší než 50 tun musí být odebrán alespoň jeden vzorek o hmotnosti 50 kg,
- pro množství o hmotnosti mezi 50 až 100 tunami včetně musejí být odebrány alespoň dva vzorky, každý o hmotnosti 50 kg,
- pro množství o hmotnosti vyšší než 100 tun musejí být odebrány alespoň tři vzorky, každý o hmotnosti 50 kg nebo tolik vzorků o hmotnosti 50 kg, aby celková hmotnost všech odebraných vzorků byla alespoň rovna 0,08 % dotčených množství.
Jsou-li vykládky uskutečňovány plavidly, která jsou vybavena nádržemi pro uchování ryb, odebírají se vzorky z obsahu každé nádrže s ohledem na výše uvedená ustanovení.
3. Vzorky se odebírají tak, aby byly reprezentativní pro dotčená množství, s ohledem na obchodní praxi prováděnou v této věci v členských státech.
Vzorky se odebírají pravidelně, v závislosti na počtu vzorků, které mají být odebrány, a na celkovém množství, které má být uvedeno do prodeje.
4. Dotčená množství, která mají být dána do prodeje, se poté třídí podle ustanovení nařízení (EHS) č. 103/76, v závislosti na výsledcích odebírání vzorků a nestanoví-li následující ustanovení a doplňková vizuální inspekce jinak.
Vyplývá-li z odebraného vzorku:
a) že zkoumané ryby patří do stejné kategorie čerstvosti a velikosti, jsou dotčená množství tříděna na základě tohoto výsledku. Změny velikosti a čerstvosti podle článku 2 se připouštějí;
b) že část zkoumaných ryb, která představuje více než 10 % množství ve vzorku, patří do kategorie B, počet vzorků, které mají být odebrány, se musí zdvojnásobit. Dotčená množství však nemohou být zařazena do kategorie vyšší než je kategorie B;
c) že část zkoumaných ryb nesplňuje podmínky pro uvedení na trh k lidské spotřebě, dotčená množství nesmějí být k této spotřebě použita, ledaže by třídění v souladu s ustanoveními článků 6 až 8 nařízení (EHS) č. 103/76 ukázalo, že určitý podíl může být uveden na trh k lidské spotřebě.
Článek 7
1. S cílem určit hmotnost množství uvedených do prodeje a vyložených na pevninu, přistupuje se k vážení nádob nebo přepravních prostředků, v nichž jsou tato množství uložena.
Nemůže-li se toto vážení uskutečnit, vypočítá se hmotnost vyložených množství na základě předpokládaného obsahu normalizovaných beden, ve kterých musejí být tato množství vyložena. Nicméně se provádí namátkové dodatečné vážení těchto normalizovaných beden.
2. V případě, že jsou množství dána do veřejné dražby v normalizovaných bednách, aby byla uvedena na trh pro přesně určený prodej, provádí se vážení podle ustanovení článku 5.
3. Hmotnost množství překládaných na plavidlo se vypočítá použitím koeficientů uvedených v příloze I:
- jednak na objem úlovků každého plavidla nebo na obsah každé nádrže měřených příslušnými technickými prostředky,
- jednak na objem množství přeložených na zpracovatelské plavidlo měřených pomocí nádoby schválené úřadem odpovědným za míry a váhy v dotčeném členském státě.
Článek 8
V rámci systému odebírání vzorků přijmou členské státy nutná opatření, aby zejména zajistily, že:
- jsou všechna plavidla příslušně vybavena a používají toto vybavení k udržení jakosti dotčených produktů podle měřítek uvedených v nařízení (EHS) č. 103/76,
- v případě plavidel vybavených nádržemi pro uchování ryb jsou tyto nádrže dobře čištěny, že teplota v nádržích je odpovídající k uchování ryb a že tato teplota může být zaznamenána,
- všechna množství uvedená na trh jsou zaznamenána, rozepsána podle kategorií čerstvosti a velikosti. Záznam se provádí v případě podle čl. 7 odst. 1 na základě dokladů podepsaných velitelem dotčeného plavidla a kupcem a v případě podle čl. 7 odst. 3 na základě dokladů podepsaných veliteli dotčených plavidel.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. prosince 1985.
*****
VERORDNUNG (EWG) Nr. 3703/85 DER KOMMISSION
vom 23. Dezember 1985
mit Durchführungsvorschriften zu den gemeinsamen Vermarktungsnormen für bestimmte frische oder gekühlte Fische
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN
GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 3796/81 des Rates vom 29. Dezember 1981 über die gemeinsame Marktorganisation für Fischereierzeugnisse (1), zuletzt geändert durch die Akte über den Beitritt Spaniens und Portugals, insbesondere auf Artikel 4 Absatz 4,
gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 103/76 des Rates vom 19. Januar 1976 über gemeinsame Vermarktungsnormen für bestimmte frische oder gekühlte Fische (2), zuletzt geändert durch die Verordnung (EWG) Nr. 3396/85 (3), insbesondere auf die Artikel 6, 8 und 8a,
in Erwägung nachstehender Gründe:
Die gemachten Erfahrungen haben gezeigt, daß bestimmte Vorschriften für die Anwendung der mit der Verordnung (EWG) Nr. 103/76 festgelegten gemeinsamen Vermarktungsnormen genauer gefasst werden müssen, um eine einheitlichere Anwendung dieser Normen in den Mitgliedstaaten zu gewährleisten.
Die auf einem Stichprobensystem beruhende Einteilung von Hering und Makrele gemäß Artikel 8a der Verordnung (EWG) Nr. 103/76 muß so vorgenommen werden, daß die Einhaltung der Gemeinschaftsnormen für diese Arten gewährleistet ist. Um der Hochrechnung der auf den Stichproben beruhenden Einteilungsergebnisse auf sämtliche betreffende Lose eine gesicherte Grundlage zu geben, ist es angezeigt, die Zahl der zu entnehmenden Stichproben, das Gewicht oder Volumen jeder Stichprobe sowie die Verfahren zur Beurteilung der Einteilung und zur Überprüfung des Gewichtes der vermarkteten Lose unter Berücksichtigung der unterschiedlichen Vermarktungsweisen festzulegen.
Um zu einer verbesserten Qualität der aufgrund des Stichprobensystems eingeteilten Fische beizutragen und die Vermarktung von Fischen unzureichender Frischegrade zu vermeiden, müssen die betreffenden Mitgliedstaaten ein Überwachungssystem errichten, zu dem unter anderem die Kontrolle der technischen Einrichtungen für die Haltbarmachung auf den Fischereifahrzeugen gehört, die die betreffenden Fische anlanden.
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsausschusses für Fischereierzeugnisse -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Diese Verordnung enthält die Durchführungsvorschriften für die Kontrolle der Übereinstimmung mit den gemeinsamen Vermarktungsnormen, die nach der Verordnung (EWG) Nr. 103/76 festgesetzt sind, für die Einteilung und das Wiegen bestimmter Fische.
Artikel 2
Ein Los ist als einheitlich im Sinne von Artikel 7 Absatz 1 und Artikel 8 Absatz 3 der Verordnung (EWG) Nr. 103/76 anzusehen, wenn es eine höchstens zehn Prozent der Gesamtmenge umfassende Menge aus der nächstniedrigeren und/oder nächsthöheren der für das betreffende Los oder die betreffende Kiste angegebenen Frische- und Grössenklasse enthält.
Artikel 3
Bei der Einteilung der von einem Fischereifahrzeug angelandeten Menge eines bestimmten Erzeugnisses ist ein Los als von geringem Umfang im Sinne von Artikel 7 Absatz 1 und Artikel 8 Absatz 3 der Verordnung (EWG) Nr. 103/76 anzusehen, wenn die Gesamtmenge dieses Loses 100 kg des betreffenden von diesem Fahrzeug angelandeten und einer bestimmten Vermarktung zuzuführenden Erzeugnisses nicht überschreitet. Die Mitgliedstaaten sind befugt, eine Menge unterhalt von 100 kg festzusetzen, soweit die spezifischen Produktions- und Vermarktungsbedingungen dies erfordern.
Artikel 4
Die Mitgliedstaaten treffen alle erforderlichen Maßnahmen, um zu gewährleisten, daß die Einteilung eines Erzeugnisses gemäß den Bestimmungen der Verordnung (EWG) Nr. 103/76 im Rahmen der ersten Vermarktung nur unter Aufsicht der zuständigen Stellen geändert werden kann.
Artikel 5
Um zu gewährleisten, daß der Inhalt der genormten Kisten, wie in Artikel 8 Absatz 4 der Verordnung (EWG) Nr. 103/76 vorgesehen, ihrem angenommenen Fassungsvermögen entspricht, muß mindestens jede hundertste Kiste gewogen werden vorbehaltlich strengerer nationaler Vorschriften oder Praktiken der Mitgliedstaaten.
Eine Abweichung, wie in Artikel 8 Absatz 5 der Verordnung (EWG) Nr. 103/76 vorgesehen, von 5 % nach unten oder oben gegenüber dem angegebenen oder angenommenen Eigengewicht ist vorbehaltlich strengerer Bestimmungen des einzelstaatlichen Handelsrechts zulässig.
Artikel 6
(1) Die Einteilung von Hering und Makrele in die verschiedenen Frische- und Grössenklassen aufgrund des Stichprobensystems gemäß Artikel 8a der Verordnung (EWG) Nr. 103/76 wird nach den folgenden Absätzen vorgenommen.
(2) Die Stichproben werden auf jedem Schiff folgendermassen aus der zum Verkauf bestimmten Menge entnommen:
- aus allen fünfzig Tonnen unterschreitenden Mengen wird eine Stichprobe von mindestens 50 kg entnommen;
- aus allen zwischen fünfzig Tonnen und hundert Tonnen liegenden Mengen werden zwei Stichproben von mindestens je 50 kg entnommen;
- aus allen hundert Tonnen überschreitenden Mengen werden mindestens drei Stichproben von je 50 kg entnommen oder soviele Stichproben von 50 kg, wie nötig sind, um eine Gesamtstichprobe zu erhalten, die mindestens 0,08 % der betreffenden Mengen entspricht.
Erfolgen die Anlandungen durch ein Schiff, das mit Aufbewahrungstanks für die Fische ausgerüstet ist, so werden die Stichproben unter Berücksichtigung der vorgenannten Bestimmungen aus jedem Tank entnommen.
(3) Die Stichproben werden in einer für das betreffende Los repräsentativen Art und Weise und unter Berücksichtigung der entsprechenden Handelsqualitäten in den Mitgliedstaaten entnommen.
Die Entnahme der Stichproben erfolgt regelmässig nach Maßgabe der Anzahl zu entnehmender Stichproben und der zum Verkauf bestimmten Gesamtmenge.
(4) Die zum Verkauf bestimmte Menge wird anschließend nach Maßgabe der Ergebnisse der Stichprobennahme und vorbehaltlich der nachfolgenden Bestimmungen sowie einer zusätzlichen visuellen Prüfung gemäß den Bestimmungen der Verordnung (EWG) Nr. 103/76 eingeteilt.
Ergibt sich aus einer entnommenen Stichprobe,
a) daß die geprüften Fische derselben Frische- und Grössenklasse entsprechen, so werden die betreffenden Kisten oder das betreffende Los auf der Grundlage dieses Ergebnisses eingeteilt. Eine Abweichung von zehn Prozent der Grösse und Frische gemäß Artikel 2 dieser Verordnung ist zulässig;
b) daß ein Teil der geprüften Fische, der zehn Prozent und mehr der Stichprobenmenge entspricht, der Klasse B entspricht, so wird aus den zwanzig zum Verkauf bestimmten Kisten mindestens eine zweite Stichprobe entnommen: werden die Erzeugnisse nicht in Kisten aufgemacht, so wird aus einer Menge, die der in Absatz 2 genannten Menge entspricht, eine zweite Stichprobe entnommen. Die zwanzig Kisten oder das Los dürfen jedoch nicht in eine höhere Klasse als die Klasse B eingeteilt werden;
c) daß ein Teil der geprüften Fische nicht die Bedingungen erfuellt, um für den menschlichen Verzehr vermarktet zu werden, so werden die betreffenden Kisten oder das betreffende Los von diesem Bestimmungszweck ausgeschlossen, ausser wenn aus einer Einteilung gemäß den Artikeln 6 bis 8 der Verordnung (EWG) Nr. 103/76 hervorgeht, daß ein Teil für den menschlichen Verzehr vermarktet werden kann.
Artikel 7
(1) Das Gewicht der zum Verkauf angebotenen und angelandeten Mengen wird durch Wiegen der Behälter oder des Transportfahrzeugs, auf das diese Mengen verladen worden sind, festgestellt. Ist ein derartiges Wiegen nicht möglich, so wird das Gewicht der angelandeten Mengen durch Zusammenzählen des Gewichtes des Inhalts der genormten Kisten, in denen die Mengen zu entladen sind, ermittelt, Ein zusätzliches Wiegen der genormten Kisten erfolgt jedoch im Stichprobenverfahren.
(2) Werden diese Mengen in genormten Kisten zur öffentlichen Versteigerung angeboten, um einer bestimmten Vermarktung zugeführt zu werden, so wird das Wiegen nach den Bestimmungen von Artikel 5 vorgenommen.
(3) Das Gewicht der auf ein Schiff umgeladenen Mengen errechnet sich durch Anwendung der im Anhang genannten Koeffizienten auf
- einerseits die Gesamtfangmenge eines jeden Fischereifahrzeugs oder den mit geeigneten technischen Mitteln festgestellten Inhalt eines jeden Behälters,
- andererseits den mittels eines vom Eichamt des betreffenden Mitgliedstaats zugelassenen Behältnisses festgestellten Umfang der auf das Fabrikschiff umgeladenen Mengen.
Artikel 8
Im Rahmen des Stichprobensystems ergreifen die Mitgliedstaaten die notwendigen Maßnahmen, um insbesondere sicherzustellen, daß
- sämtliche Fischereifahrzeuge über die geeigneten technischen Mittel verfügen und diese einsetzen, um eine gleichbleibende Qualität der Erzeugnisse gemäß der in der Verordnung (EWG) Nr. 103/76 genannten Kriterien zu gewährleisten;
- bei mit Konservierungsbehältern ausgestatteten Fischereifahrzeugen die Behälter sorgfältig gereinigt werden und die Temperatur in den Behältern eine angemessene Konservierung ermöglicht sowie das Aufzeichnen dieser Temperatur gestattet wird;
- sämtliche vermarkteten Mengen, aufgeschlüsselt nach Frische- und Grössenklassen, in ein Register eingetragen werden. Die Eintragung stützt sich unter anderem in dem in Artikel 7 Absatz 1 genannten Fall auf die vom Kapitän des betreffenden Schiffes und vom Käufer unterzeichneten Belege und in dem in Artikel 7 Absatz 3 genannten Fall auf die entsprechenden von den Kapitänen der betreffenden Schiffe unterzeichneten Dokumente.
Artikel 9
Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 23. Dezember 1985