Nařízení Komise (ES) č. 2277/2003
ze dne 22. prosince 2003,
kterým se mění přílohy I a II nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 ze dne 24. června 1991 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin [1], a zejména na druhou odrážku článku 13 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Seznamy krmných surovin, doplňkových látek v krmivech, určitých látek používaných ve výživě zvířat a prostředků nápomocných při zpracování krmiv, které jsou stanoveny v příloze II částech C a D nařízení (EHS) č. 2092/91, byly přezkoumány podle bodu 4.15 přílohy I části B uvedeného nařízení.
(2) Určité konvenční krmné suroviny rostlinného původu již nejsou v ekologickém zemědělství na úrovni Společenství potřebné. Avšak většina konvenčních krmných surovin a zejména bílkovinné plodiny jsou stále nepostradatelné, přinejmenším v některých členských státech. Mimo to konvenční mléčné vedlejší produkty jsou v ekologickém zemědělství stále nezbytné a pro zajištění dobrých životních podmínek ekologicky chovaných hospodářských zvířat jsou potřebné další minerální látky.
(3) Určité konzervanty je v ekologickém zemědělství povoleno používat pouze jako doplňkové látky v krmivech pro silážování. V některých členských státech je však používání těchto látek vyžadováno také k ochraně plodin. Navíc jsou z technologických důvodů v krmivech potřebné další doplňkové látky ze skupiny pojiv, protispékavých látek a koagulantů.
(4) Seznam krmných surovin a doplňkových látek v krmivech by proto měl být odpovídajícím způsobem změněn.
(5) Harmonizovaná pravidla pro ekologickou živočišnou výrobu jsou poměrně nová. Genetická banka různých druhů ekologicky chovaných hospodářských zvířat je stále malá. Navíc se zejména v případě drůbeže systémy produkce skládají z různých fází, které jsou obvykle řízeny různými specializovanými odvětvími. Kvůli komplikovanosti těchto systémů nebyl dosud v žádném členském státě dokončen celý cyklus ekologické produkce drůbeže. S cílem zajistit dostatečnou biologickou rozmanitost ekologicky chovaných hospodářských zvířat a usnadnit rozvoj ekologické živočišné výroby je nutné prodloužit přechodné období pro uvádění obvykle chovaných zvířat do systému ekologického zemědělství.
(6) Kvůli doplnění přirozeného nárůstu a obnovování stád nebo hejn je třeba věnovat zvláštní pozornost obvykle chovaným plemenům, u nichž hrozí, že by mohla být nevyužita pro zemědělství.
(7) Jednou ze zásad systému ekologického zemědělství je zajistit provázání živočišné výroby a orné půdy. Krmivo pro všechny druhy ekologicky chovaných zvířat by mělo pocházet v první řadě z dané jednotky s ekologickou zemědělskou výrobou nebo v případě, že to není možné, mělo by být vyprodukováno ve spolupráci s jinými ekologickými hospodářstvími.
(8) Přílohy I a II nařízení (EHS) č. 2092/91 by proto měly odpovídajícím způsobem změněny.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 14 nařízení (EHS) č. 2092/91,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II nařízení (EHS) č. 2092/91 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. prosince 2003.
Verordnung (EG) Nr. 2277/2003 der Kommission
vom 22. Dezember 2003
zur Änderung der Anhänge I und II der Verordnung (EWG) Nr. 2092/91 des Rates über den ökologischen Landbau und die entsprechende Kennzeichnung der landwirtschaftlichen Erzeugnisse und Lebensmittel
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 2092/91 des Rates vom 24. Juni 1991 über den ökologischen Landbau und die entsprechende Kennzeichnung der landwirtschaftlichen Erzeugnisse und Lebensmittel(1), insbesondere auf Artikel 13 zweiter Gedankenstrich,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1) Die Listen der Futtermittel-Ausgangserzeugnisse, Zusatzstoffe in der Tierernährung, bestimmten Stoffe in der Tierernährung und Verarbeitungshilfsstoffe für die Futtermittelerzeugung in Anhang II Teile C und D der Verordnung (EWG) Nr. 2092/91 sind nach Anhang I Teil B Nummer 4.15 derselben Verordnung überprüft worden.
(2) Einige konventionelle Futtermittel-Ausgangserzeugnisse pflanzlichen Ursprungs werden im ökologischen Landbau auf Gemeinschaftsebene nicht mehr benötigt. Die meisten konventionellen Futtermittel-Ausgangserzeugnisse und insbesondere Eiweißpflanzen sind jedoch zumindest in einigen Mitgliedstaaten weiterhin unentbehrlich. Auch Nebenerzeugnisse aus der konventionellen Milcherzeugung und -verarbeitung werden im ökologischen Landbau weiterhin benötigt und zusätzliche Mineralien sind erforderlich, um das Wohlergehen der ökologisch gehaltenen Tiere zu gewährleisten.
(3) Bestimmte Konservierungsstoffe dürfen im ökologischen Landbau lediglich als Zusatzstoffe für die Silage verwendet werden. Diese Stoffe müssen in einigen Mitgliedstaaten aber auch zur Konservierung pflanzlicher Produkte eingesetzt werden. Außerdem werden für die Tierernährung aus technischen Gründen weitere Zusatzstoffe aus der Gruppe der Bindemittel, Fließhilfsstoffe und Gerinnungshilfsstoffe benötigt.
(4) Die Listen der Futtermittel-Ausgangserzeugnisse und der Zusatzstoffe in der Tierernährung sind entsprechend zu ändern.
(5) Die Vorschriften über die ökologische tierische Erzeugung wurden erst vor kurzem harmonisiert. Der Genpool der einzelnen Tierarten aus ökologischem Landbau ist noch klein. Im Falle der Gefluegelhaltung kommt hinzu, dass die Produktionssysteme verschiedene Phasen umfassen, die normalerweise in verschiedenen spezialisierten Sektoren stattfinden. Die Komplexität dieser Systeme hat dazu geführt, dass bisher noch kein Mitgliedstaat den gesamten Zyklus der Gefluegelhaltung nach ökologischen Verfahren zum Abschluss gebracht hat. Um eine ausreichende Artenvielfalt bei Tieren aus ökologischem Landbau zu gewährleisten und den Ausbau der ökologischen Tierhaltung zu erleichtern, ist der Übergangszeitraum, in dem Tiere aus herkömmlicher Haltung in das System des ökologischen Landbaus eingebracht werden können, zu verlängern.
(6) Zur Ergänzung des natürlichen Wachstums und der Erneuerung eines Tierbestands ist herkömmlichen Rassen, bei denen die Gefahr besteht, dass sie der Landwirtschaft verloren gehen, besondere Aufmerksamkeit zu widmen.
(7) Einer der Grundsätze des ökologischen Landbaus besteht in der Bindung der Tierhaltung an die Anbauflächen. Im ökologischen Landbau sollte das Futter für alle Tierarten in erster Linie aus der ökologisch bewirtschafteten Betriebseinheit selbst stammen oder, wo dies nicht möglich ist, in vertraglicher Zusammenarbeit mit anderen ökologisch-landwirtschaftlichen Betrieben erzeugt werden.
(8) Die Anhänge I und II der Verordnung (EWG) Nr. 2092/91 sind daher entsprechend zu ändern.
(9) Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des gemäß Artikel 14 der Verordnung (EWG) Nr. 2092/91 eingesetzten Ausschusses -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Anhänge I und II der Verordnung (EWG) Nr. 2092/91 werden gemäß dem Anhang zur vorliegenden Verordnung geändert.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am siebten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 22. Dezember 2003