Rozhodnutí Rady
ze dne 16. července 1985
o srovnatelnosti kvalifikací získaných odborným vzděláváním mezi členskými státy Evropského společenství
(85/368/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 128 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 63/266/EHS ze dne 2. dubna 1963, kterým se stanoví obecné zásady pro provádění společné politiky odborného vzdělávání [1], a zejména na osmou zásadu tohoto rozhodnutí,
s ohledem na návrh Komise ve znění ze dne 17. července 1984,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že z osmé zásady rozhodnutí 63/266/EHS vyplývá, že je třeba umožnit dosažení vzájemného uznávání osvědčení a obdobných dokladů potvrzujících ukončení odborného vzdělávání;
vzhledem k tomu, že usnesení Rady ze dne 6. června 1974 [4] o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a obdobných dokladů vyžaduje vypracování seznamů takových kvalifikací, které jsou považovány za rovnocenné;
vzhledem k tomu, že neexistence zmíněného vzájemného uznávání brání volnému pohybu pracovníků v rámci Společenství, pokud omezuje možnosti pracovníků hledajících zaměstnání v členském státě odvolávat se na svou odbornou kvalifikaci, kterou získali v jiném členském státě;
vzhledem k tomu, že systémy odborného vzdělávání v rámci Společenství se značně liší; že tyto systémy samy vyžadují nepřetržité přizpůsobování novým situacím vyplývajícím z působení rozvoje techniky na zaměstnání a pracovní náplň;
vzhledem k tomu, že usnesení Rady ze dne 11. července 1983 o politikách odborného vzdělávání v Evropském společenství v osmdesátých letech [5] potvrdilo nutnost sbližovat politiky v oblasti odborného vzdělávání při respektování rozdílnosti vzdělávacích systémů jednotlivých členských států a nutnost, aby postup na úrovni Společenství byl pružný;
vzhledem k tomu, že Komise s pomocí Poradního výboru pro odborné vzdělávání mohla stanovit jako východisko strukturu úrovní vzdělávání, která představuje první krok k dosažení cílů stanovených v osmé zásadě rozhodnutí 63/266/EHS, ale že tato struktura neodráží všechny systémy vzdělávání rozvíjené v členských státech;
vzhledem k tomu, že v rámci této struktury bylo možné u kvalifikovaných pracovníků vymezených a u vybraných přednostních skupin povolání dospět až k popisu požadavků na pracovní činnosti a určit odpovídající kvalifikace získané odborným vzděláváním v různých členských státech;
vzhledem k tomu, že konzultace dotyčných odborných odvětví ukázaly, že tyto výsledky mohou podnikům, pracovníkům a orgánům veřejné moci poskytnout cenné informace o srovnatelnosti kvalifikací získaných odborným vzdělávání;
vzhledem k tomu, že stejná základní metodologie by mohla být použita i na další povolání nebo skupiny povolání na základě doporučení Poradního výboru pro odborné vzdělávání a ve spolupráci se zaměstnavateli, pracovníky a orgány veřejné moci působícími v dotyčných odborných odvětvích;
vzhledem k tomu, že je proto nezbytné rychle postoupit ke srovnatelnosti kvalifikací získaných odborným vzděláváním pro všechny kvalifikované pracovníky a co nejrychleji rozšířit práci i na ostatní úrovně vzdělávání;
vzhledem k tomu, že se doporučuje získat všechna nezbytná stanoviska, zejména stanovisko Poradního výboru pro odborné vzdělávání, a odbornou pomoc Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání a umožnit členským státům a Komisi, aby jednaly v souladu se stávajícími postupy;
vzhledem k tomu, že Poradní výbor pro odborné vzdělávání zaujal stanovisko na svém zasedání ve dnech 18. a 19. ledna 1983;
vzhledem k tomu, že by se mělo přihlédnout k odstavci 21 zprávy Výboru pro Evropu občanů ze dne 29. a 30. března 1985,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Cíl umožnit pracovníkům lépe využít jejich kvalifikace, zejména za účelem získání odpovídajícího zaměstnání v jiném členském státě, vyžaduje pro jednotlivé požadavky na pracovní činnosti, na nichž se členské státy s ohledem na pracovníky vzájemně dohodly ve smyslu článku 128 Smlouvy, urychlená společná opatření členských států a Komise k zavedení srovnatelnosti kvalifikací získaných odborným vzděláváním v rámci Společenství a zlepšení informovanosti o této otázce.
Článek 2
1. Komise ve spolupráci se členskými státy podniká činnost k dosahování cílů stanovených v článku 1, pokud jde o srovnatelnost kvalifikací získaných odborným vzděláváním mezi různými členskými státy, s ohledem na určitá povolání nebo skupiny povolání.
2. Tato činnost Komise může vycházet ze struktury úrovní vzdělání, kterou sestavila s pomocí Poradního výboru pro odborné vzdělávání.
Text zmíněné struktury je pro informaci připojen k tomuto rozhodnutí.
3. Činnost uvedená v odstavci 2 se musí v první řadě zaměřit na pracovní kvalifikaci kvalifikovaných pracovníků u povolání nebo skupin povolání, na nichž se členské státy vzájemně dohodly.
4. Působnost tohoto rozhodnutí se může následovně rozšířit, aby bylo možno na návrh Komise zahájit činnost i u dalších úrovních vzdělávání.
5. Rejstřík SEDOC používaný v souvislosti s Evropským systémem pro mezinárodní výměnu informací o volných pracovních místech a žádostí o zaměstnání je, pokud je to možné, používán jako společný rámec pro vyhledávání informací o klasifikaci povolání.
Článek 3
Komise při zavádění srovnatelnosti kvalifikací získaných odborným vzděláváním používá níže uvedený pracovní postup v těsné spolupráci se členskými státy a organizacemi sociálních partnerů na úrovni Společenství:
- výběr odpovídajících povolání nebo skupin povolání na návrh členských států nebo příslušných organizací zaměstnavatelů nebo pracovníků na úrovni Společenství,
- vypracování na úrovni Společenství vzájemně dohodnutých požadavků na pracovní činnosti pro povolání nebo skupiny povolání uvedené v předchozí odrážce,
- přiřazení kvalifikací získaných odborným vzdělávání uznávaných v různých členských státech k požadavkům na pracovní činnosti uvedeným v druhé odrážce,
- vytvoření tabulek obsahujících informace o
a) rejstříku SEDOC a vnitrostátních kódech klasifikace povolání;
b) úrovni odborného vzdělávání;
c) pro každý členský stát o profesním označení a odpovídajících kvalifikacích získaných odborným vzděláváním;
d) organizacích a institucích odpovědných za zajišťování odborného vzdělávání;
e) orgánech a organizacích příslušných k vydávání nebo uznávání diplomů, osvědčení nebo obdobných dokladů potvrzujících získání odborného vzdělávání;
- zveřejněnív Úředním věstníku Evropských společenství na úrovni Společenství vzájemně dohodnutých požadavků na pracovní činnosti a srovnávacích tabulek,
- vytvoření, ve smyslu čl. 4 odst. 3, vzorové informační brožury pro každé povolání nebo skupinu povolání ke zveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství,
- informování všech zúčastněných orgánů na vnitrostátní, regionální a místní úrovni o zavedené srovnatelnosti a také uvnitř dotyčných pracovních odvětví.
Opatření Komise by mohla být podpořena vytvořením databáze shromažďující údaje z celého Společenství, pokud zkušenosti ukáží, že je nutná.
Článek 4
1. Každý členský stát určí koordinační orgán, založený podle možnosti na stávajících strukturách, který je odpovědný za zajištění, v těsné spolupráci se sociálními partnery a dotyčnými pracovními odvětvími, řádného informování všech zúčastněných orgánů. Členské státy také určí subjekt odpovědný za udržování styku s koordinačními orgány ostatních členských států a s Komisí.
2. Koordinační orgány členských států jsou příslušné zavést vhodná opatření, pokud jde o poskytování informací v oblasti odborného vzdělávání o případech, u nichž byla zavedena srovnatelnost kvalifikací získaných odborným vzděláváním, vlastním příslušným vnitrostátním, regionálním nebo místním orgánům, a také svým občanům, kteří si přejí pracovat v jiných členských státech, a pracovníkům, kteří jsou občany jiných členských států.
3. Orgány uvedené v odstavci 2 mohou na požádání dodávat do všech členských států informační brožury vypracované podle vzoru stanoveného v šesté odrážce článku 3, které mohou pracovníci předložit zaměstnavateli spolu s jejich původním osvědčením.
4. Komise má za úkol i nadále studovat možnost zavedení Evropského průkazu o odborném vzdělávání požadovaného Výborem pro Evropu občanů v odstavci 21 jeho zprávy ze dne 29. a 30. března 1985.
5. Komise poskytne na požádání orgánům uvedeným v odstavci 2 veškerou nezbytnou pomoc a rady týkající se přípravy a navrhování opatření stanovených v odstavci 2, včetně úpravy a ověření příslušné technické dokumentace.
Článek 5
- přezkoumává a aktualizuje v přiměřených a pravidelných odstupech, v těsné spolupráci se členskými státy a organizacemi sociálních partnerů na úrovni Společenství, vzájemně dohodnuté požadavky na pracovní činnosti Společenství a srovnávací tabulky týkající se srovnatelnosti kvalifikací získaných odborným vzděláváním,
- je-li to nezbytné, sestavuje návrhy na účinnější fungování systému včetně dalších opatření, která mohou zlepšit situaci, pokud jde o srovnatelnost osvědčení o odborné kvalifikaci,
- je-li to nezbytné, pomáhá vnitrostátním orgánům nebo dotyčným specializovaným subjektům s obtížemi technické povahy.
Článek 6
Každý členský stát předloží Komisi, poprvé dva roky po přijetí tohoto rozhodnutí a poté každé čtyři roky, zprávu o provádění tohoto rozhodnutí a dosažených výsledcích.
Komise podává v přiměřených odstupech zprávu o své činnosti a o použití tohoto rozhodnutí ve členských státech.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno členským státům a Komisi.
V Bruselu dne 16. července 1985.
*****
ENTSCHEIDUNG DES RATES
vom 16. Juli 1985
über die Entsprechungen der beruflichen Befähigungsnachweise zwischen Mitgliedstaaten der Europäischen Gemeinschaften
(85/368/EWG)
DER RAT DER EUROPÄISCHEN
GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft, insbesondere auf Artikel 128,
gestützt auf den Beschluß 63/266/EWG des Rates vom 2. April 1963 über die Aufstellung allgemeiner Grundsätze für die Durchführung einer gemeinsamen Politik der Berufsausbildung (1), insbesondere den achten Grundsatz,
gestützt auf den Vorschlag der Kommission in der Fassung vom 17. Juli 1984,
nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments (2),
nach Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses (3),
in Erwägung nachstehender Gründe:
Der achte Grundsatz des Beschlusses 63/266/EWG setzt das Ziel, »eine gegenseitige Anerkennung der Zeugnisse und sonstigen Urkunden über den Abschluß der Berufsausbildung zu erreichen."
In der Entschließung des Rates vom 6. Juni 1974 (4) über die gegenseitige Anerkennung der Diplome, Prüfungszeugnisse und sonstigen Befähigungsnachweise wird die Aufstellung einer Liste der Befähigungsnachweise, die als gleichwertig anerkannt sind, gefordert.
Die Freizuegigkeit der Arbeitnehmer innerhalb der Gemeinschaft wird durch das Fehlen der genannten gegenseitigen Anerkennung insofern beeinträchtigt, als dadurch die Arbeitnehmer, die in einem Mitgliedstaat eine Beschäftigung suchen, die in einem anderen Mitgliedstaat erworbenen beruflichen Befähigungsnachweise nur in begrenztem Umfang geltend machen können.
Die beruflichen Bildungssysteme in der Gemeinschafat weisen tiefgreifende Unterschiede auf; sie selbst müssen ständig an die neuen Gegebenheiten angepasst werden, die sich aus den Auswirkungen des technologischen Wandels auf die Beschäftigung und die Tätigkeitsinhalte ergeben.
In der Entschließung des Rates vom 11. Juli 1983 zur Berufsbildungspolitik der Europäischen Gemeinschaft während der 80er Jahre (5) wird die notwendige Abstimmung der Politik im Bereich der Berufsausbildung bekräftigt und gleichzeitig die Verschiedenheit der Ausbildungssysteme in den Mitgliedstaaten anerkannt, welche ein flexibles Vorgehen auf Gemeinschaftsebene erfordert.
Als erster Schritt zur Verwirklichung der Ziele, die im achten Grundsatz des Beschlusses 63/266/EWG festgelegt sind, konnte eine von der Kommission mit Unterstützung des Beratenden Ausschusses für die Berufsausbildung erarbeitete Struktur der Ausbildungsstufen als Referenz herangezogen werden, die allerdings nicht alle sich in Entwicklung befindlichen Bildungssysteme der Mitgliedstaaten wiedergibt.
Innerhalb dieser Struktur konnte für die Facharbeiter und ausgewählte vorrangige Berufsgruppen eine Beschreibung der praktischen beruflichen Anforderungen erstellt und die entsprechenden beruflichen Befähigungsnachweise in den verschiedenen Mitgliedstaaten ermittelt werden.
In den Beratungen mit den betreffenden Berufszweigen hat sich gezeigt, daß diese Ergebnisse den Unternehmern, den Arbeitnehmern und den Behörden wertvolle Informationen über die Entsprechung der beruflichen Befähigungsnachweise liefern können.
Auf Anraten des Beratenden Ausschusses für die Berufsausbildung und in Zusammenarbeit mit den Arbeitgebern, den Arbeitnehmern und den für die betreffenden Sektoren zuständigen öffentlichen Stellen könnte die gleiche grundlegende Methodologie auf andere Berufe oder Berufsgruppen angewandt werden.
Es ist daher wichtig, rasch Fortschritte im Hinblick auf die Entsprechungen der beruflichen Befähigungsnachweise für alle Facharbeiter zu erzielen und dann die Arbeiten so bald wie möglich auf andere Ausbildungsstufen auszudehnen.
Es ist zweckmässig, daß alle notwendigen Stellungnahmen und insbesondere die Stellungnahme des Beratenden Ausschusses für die Berufsausbildung vorliegen und die fachliche Unterstützung des Europäischen Zentrums für die Förderung der Berufsbildung in Anspruch genommen werden kann; die Mitgliedstaaten und die Kommission sollen die Möglichkeit haben, nach den bestehenden Verfahren vorzugehen.
Der Beratende Ausschuß für die Berufsausbildung hat seine Stellungnahme auf der Sitzung vom 18. und 19. Januar 1983 abgegeben.
Die Nummer 21 des Berichts des Ausschusses für das Europa der Bürger vom 29. und 30. März 1985 ist berücksichtigt worden -
HAT FOLGENDE ENTSCHEIDUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Das Ziel, den Arbeitnehmern die Möglichkeit zu geben, ihre Befähigungsnachweise vor allem für den Zugang zu einer angemessenen Beschäftigung in einem anderen Mitgliedstaat besser zu verwenden, erfordert für die Teile der praktischen beruflichen Anforderungen, die von den Mitgliedstaaten für die Arbeitnehmer im Rahmen des Artikels 128 des Vertrages gemeinsam festgestellt worden sind, ein schnelleres gemeinsames Vorgehen der Mitgliedstaaten und der Kommission, um die Entsprechung der beruflichen Befähigungsnachweise in der Gemeinschaft festzustellen und die Unterrichtung darüber zu verbessern.
Artikel 2
(1) Die Kommission leitet in enger Zusammenarbeit mit den Mitgliedstaaten Arbeiten ein, um die in Artikel 1 festgelegten Ziele auf dem Gebiet der Entsprechung der beruflichen Befähigungsnachweise zwischen den verschiedenen Mitgliedstaaten für spezifische Berufe oder Berufsgruppen zu erreichen.
(2) Für die Arbeiten kann die von der Kommission mit Unterstützung des Beratenden Ausschusses für die Berufsausbildung erarbeitete Struktur der Ausbildungsstufen als Referenz herangezogen werden.
Der Text der genannten Struktur ist zur Unterrichtung im Anhang dieser Entscheidung wiedergegeben.
(3) Die in Absatz 2 genannten Arbeiten konzentrieren sich vorrangig auf die beruflichen Befähigungsnachweise der Facharbeiter in den gemeinsam festgelegten Berufen oder Berufsgruppen.
(4) Der Geltungsbereich dieser Entscheidung könnte später erweitert werden, damit auf Vorschlag der Kommission weitere Arbeiten über andere Ausbildungsstufen eingeleitet werden können.
(5) Als gemeinsamer Bezugsrahmen für die Berufssystematik gilt das SEDOC-Verzeichnis, das bei dem Europäischen System für die Übermittlung von Stellen- und Bewerberangeboten soweit wie möglich verwendet wird.
Artikel 3
Die Kommission wendet bei der Feststellung der Entsprechungen der beruflichen Befähigungsnachweise das folgende Arbeitsverfahren in enger Zusammenarbeit mit den Mitgliedstaaten und den Organisationen der Sozialpartner auf Gemeinschaftsebene an:
- Auswahl der relevanten Berufe oder Berufsgruppen auf Vorschlag der Mitgliedstaaten oder der zuständigen Organisationen der Arbeitgeber und Arbeitnehmer auf Gemeinschaftsebene;
- Ausarbeitung von auf Gemeinschaftsebene gemeinsam festgestellten Beschreibungen der praktischen beruflichen Anforderungen für die im ersten Gedankenstrich genannten Berufe oder Berufsgruppen;
- Zuordnung der in den verschiedenen Mitgliedstaaten anerkannten beruflichen Befähigungsnachweise zu den im zweiten Gedankenstrich genannten Beschreibungen der praktischen beruflichen Anforderungen;
- Erstellung von Übersichten mit Angaben über
a) die Kennziffer der SEDOC-Berufssystematik und der einzelstaatlichen Berufssystematik;
b) die Stufe der Berufsbildung;
c) die für jeden Mitgliedstaat zutreffenden Berufsbezeichnungen und die entsprechenden beruflichen Befähigungsnachweise;
d) die für die Vermittlung der Berufsbildung zuständigen Organisationen und Einrichtungen;
e) die Behörden und Stellen, welche Diplome, Prüfungszeugnisse oder sonstige Nachweise über einen Erwerb einer Berufsbildung ausstellen oder anerkennen;
- Veröffentlichung der einvernehmlich festgelegten gemeinschaftlichen Beschreibungen der praktischen beruflichen Anforderungen und der vergleichenden Übersichten im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften;
- Erstellung eines Musters eines Informationsblattes für jeden Beruf oder jede Berufsgruppe im Sinne von Artikel 4 Absatz 3, das im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften zu veröffentlichen ist;
- Verbreitung der Informationen über die festgestellten Entsprechungen an alle einschlägigen Stellen auf nationaler, regionaler und örtlicher Ebene sowie in allen betroffenen beruflichen Sektoren.
Die Maßnahme der Kommission könnte durch eine Datenbank auf Gemeinschaftsebene unterstützt werden, wenn die Erfahrung zeigt, daß ihre Errichtung notwendig ist.
Artikel 4
(1) Jeder Mitgliedstaat benennt nach Möglichkeit im Rahmen der bestehenden Strukturen eine einzelstaatliche Koordinierungsstelle, die - in enger Zusammenarbeit mit den Sozialpartnern und den betroffenen beruflichen Sektoren - für die angemessene Informationsverbreitung an alle beteiligten Stellen verantwortlich ist. Die Mitgliedstaaten benennen ferner das Organ, das mit den Koordinierungsstellen der anderen Mitgliedstaaten und mit der Kommission Kontakt hält. (2) Die Koordinierungsstellen der Mitgliedstaaten sind dafür zuständig, geeignete Verfahren zur Information auf dem Gebiet der Berufsbildung für alle zuständigen Stellen auf nationaler, regionaler und örtlicher Ebene sowie für ihre eigenen Staatsangehörigen, die in anderen Mitgliedstaaten arbeiten wollen, und für die Arbeitnehmer aus anderen Mitgliedstaaten über die festgelegten Entsprechungen zu entwickeln.
(3) Die in Absatz 2 genannten Stellen können in allen Mitgliedstaaten auf Antrag ein Informationsblatt nach dem in Artikel 3 sechster Gedankenstrich genannten Muster aushändigen, das der Arbeitnehmer dem Arbeitgeber gemeinsam mit dem Original des Befähigungsnachweises vorlegen kann.
(4) Die Kommission hat den Auftrag, die Prüfung der vom Ausschuß für das Europa der Bürger unter Nummer 21 seines Berichts vom 29./30. März 1985 beantragten Einführung des europäischen Berufsbildungspasses fortzusetzen.
(5) Die Kommission leistet den in Absatz 2 genannten Stellen auf deren Ersuchen die erforderliche Unterstützung und Beratung bei der Vorbereitung und Verwirklichung der in Absatz 2 genannten Maßnahmen, einschließlich der Abstimmung und Überprüfung der einschlägigen fachlichen Unterlagen.
Artikel 5
Die Kommission wird in enger Zusammenarbeit mit den von den Mitgliedstaaten benannten einzelstaatlichen Koordinierungsstellen
- die einvernehmlich festgelegten gemeinschaftlichen Beschreibungen der praktischen beruflichen Anforderungen und die vergleichenden Übersichten über die Entsprechung der beruflichen Befähigungsnachweise in enger Zusammenarbeit mit den Mitgliedstaaten und den Organisationen der Sozialpartner auf Gemeinschaftsebene in angemessenen, regelmässigen Zeitabständen überprüfen und auf den neuesten Stand bringen;
- im Bedarfsfall Vorschläge für eine effizientere Arbeitsweise des Systems unterbreiten, einschließlich weiterer Maßnahmen, mit denen die Lage hinsichtlich der Entsprechung der beruflichen Befähigungsnachweise verbessert werden kann;
- im Bedarfsfall bei technischen Schwierigkeiten der zuständigen einzelstaatlichen und fachlichen Stellen Hilfestellung leisten;
Artikel 6
Jeder Mitgliedstaat legt der Kommission erstmals zwei Jahre nach Annahme dieser Entscheidung und danach alle vier Jahre einen Bericht über die praktische Anwendung dieser Verfahren und der Ergebnisse vor.
Die Kommission legt in entsprechenden Zeitabständen einen Bericht über ihre Arbeiten und die Anwendung dieser Entscheidung in den Mitgliedstaaten vor.
Artikel 7
Diese Entscheidung ist an die Mitgliedstaaten und die Kommission gerichtet.
Geschehen zu Brüssel am 16. Juli 1985.