Nařízení Komise (ES) č. 482/96
ze dne 19. března 1996,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [1], ve znění Aktu o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska, a zejména na článek 249 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že je třeba podrobně vymezit případy, v nichž je možné nepožadovat, aby byly k celnímu prohlášení přikládány některé doklady;
vzhledem k tomu, že pokud deklarant odmítne být přítomen odběru vzorků nebo určit osobu k tomuto účelu nebo pokud neposkytne celním orgánům veškerou potřebnou součinnost, měly by tyto orgány moci považovat celní prohlášení za neplatné;
vzhledem k tomu, že články 325 až 340 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [2], naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 1762/95 [3], zřizují zvláštní metodu administrativní spolupráce k prokazování statusu zboží Společenství u produktů rybolovu ulovených na plavidlech členských států a zboží získaného z těchto produktů na zmíněných plavidlech;
vzhledem k tomu, že z důvodu zvláštní povahy lovu produktů, získávání zboží a dopravy těchto produktů a zboží do Společenství je nutné vložit do kapitoly 3 o statusu zboží Společenství v části II hlavě II nařízení (EHS) č. 2454/93 zvláštní oddíl upravující zvláštní podmínky vztahující se na tyto produkty a toto zboží;
vzhledem k tomu, že status zboží Společenství u těchto produktů a tohoto zboží musí být zkoumán nezávisle na sazebním zacházení s nimi nebo jejich sazebním zařazení, na státní příslušnosti a druhu dopravního prostředku i na členském státě, v němž vstupují do Společenství;
vzhledem k tomu, že je nutno zcela přesně vymezit pojmy rybářské plavidlo Společenství a výrobní plavidlo Společenství;
vzhledem k tomu, že by mělo být zamezeno nadměrnému předkládání dokladů, a proto by měly celní orgány moci povolovat výjimky z postupu pro vykládku uvedených produktů a zboží z rybářských plavidel;
vzhledem k tomu, že ke zdokonalení kontroly využívání níže uvedeného postupu se zdá nezbytné, aby tiskopisy T2M potvrzoval orgán příslušný pro registraci plavidel, kterým se tento doklad vydává, aby byla na tomto dokladu provedena veškerá potvrzení činěná třetími osobami a aby byl celní úřad, který daný doklad vydal, informován o jeho využití;
vzhledem k tomu, že z důvodu přetrvávajících potíží s podvodnými operacemi prováděnými v režimu tranzitu Společenství je vhodné zavést určitá ustanovení, jež mohou povolit předepsání trasy a zakázat změnu celního úřadu určení, pokud jde zejména o pohyb zboží, u něhož byla pozastavena možnost poskytnout soubornou jistotu; že je potřebné posílit systém poskytování souborných jistot a pomocí některých změn vnést do ustanovení o pozastavení možnosti poskytnutí této jistoty více pružnosti; že z důvodu jasnosti je třeba přeformulovat články 360, 361 a 362 nařízení (EHS) č. 2454/93; že je tomu třeba uzpůsobit odpovídající ustanovení článku 368 a článku 376 uvedeného nařízení;
vzhledem k tomu, že je nutné vnést větší pružnost do předkládání alternativních podkladů umožňujících vyřízení operací tranzitu Společenství v případě nevrácení výtisku 5 jednotného správního dokladu;
vzhledem k tomu, že celní území Společenství pro účely prováděcí pravidel karnetu TIR tvoří jedno území;
vzhledem k tomu, že nárůst počtu podvodů v přepravě zboží v režimu TIR může vést příslušné orgány, aby rozhodly o vyloučení z tohoto režimu na základě článku 38 Úmluvy TIR;
vzhledem k tomu, že by měly být na úrovni Společenství harmonizovány prováděcí pravidla k článku 38 Úmluvy TIR;
vzhledem k tomu, že hospodářské podmínky stanovené pro režim aktivního zušlechťovacího styku musí být uplatňovány jednotně v celém Společenství;
vzhledem k tomu, že se ukázalo, že celní úřady členských států čelí obtížím při povolování dočasného použití zboží uvedeného v článku 684 nařízení (EHS) č. 2454/93; že jde-li o vysokou částku, musí vyžadovat písemné celní prohlášení, povinně doprovázené poskytnutím jistoty ve výši celního dluhu; že toto ve velkém počtu případů vede buď k nežádoucímu zdržování cestujících na hranicích Společenství, nebo k povolování dočasného použití bez poskytnutí jistoty, ač celní dluh představuje vysokou částku; že v těchto případech je vhodným řešením těchto situací povolit režim dočasného použití a propustit do něj zboží uvedené v článku 684 na podkladě ústního prohlášení; že je proto nutné upravit odpovídající ustanovení;
vzhledem k tomu, že propuštění do volného oběhu dovezeného zboží dříve propuštěného do režimu dočasného použití, zakládá nárok na vybrání vyrovnávacích úroků; že z důvodu zajištění rovného zacházení je třeba tento výběr rozšířit i na ostatní případy, kde vzniká celní dluh z důvodu jiného, než je propuštění do volného oběhu; že celní dluhy vyplývající z propuštění zboží do režimu dočasného použití s částečným osvobozením od dovozního cla lze z tohoto pravidla vyjmout, jestliže nedošlo k získání žádné finanční výhody; že stejný postup by měl být použit, pokud je jistota poskytnuta formou složení hotovosti ve výši odpovídající jedné z výší celního dluhu uvedených v čl. 192 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2913/92; že z důvodu dosažení větší právní jistoty je nutné dosáhnout větší vzájemné návaznosti ustanovení o vybírání vyrovnávacích úroků; že toto vyžaduje změnu článku 709 nařízení (EHS) č. 2454/93 a jeho přizpůsobení článku 589; že při příležitosti této změny a tohoto přizpůsobení je vhodné přistoupit k některým opravám ve znění článku 709;
vzhledem k tomu, že jednotný správní doklad je nutno upravit s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1172/95 ze dne 22. května 1995 o statistice obchodu se zbožím Společenství a členských států s třetími zeměmi [4] a všechna nařízení Komise provádějící nařízení (EHS) č. 1172/95;
vzhledem k tomu, že je nutno přizpůsobit ustanovení o kolonce 33 kontrolního výtisku T5, doplňkového listu T5 bis a o rubrice "kód zboží" ložného listu T5 ustanovením týkajícím se jednotného správního dokladu;
vzhledem k tomu, že je nutné rozšířit seznam zušlechtěných výrobků v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku, na něž lze uplatnit clo v závislosti na jejich vlastnostech;
vzhledem k tomu, že se z hospodářských důvodů zdá vhodné doplnit seznam v příloze 87 nařízení (EHS) č. 2454/93;
vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto.
1. V článku 218 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. Jestliže však jde o zboží, na něž se může vztahovat paušální sazba cla podle hlavy II oddílu D předběžných ustanovení ke kombinované nomenklatuře nebo osvobození od dovozního cla, nemusí být doklady uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c) vyžadovány, pokud to celní orgány nepovažují za nezbytné pro použití ustanovení o propuštění daného zboží do volného oběhu."
2. V článku 243 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Pokud deklarant odmítne být přítomen odběru vzorků nebo určit osobu k tomuto účelu nebo pokud neposkytne celním orgánům součinnost potřebnou k usnadnění odběru, použije se čl. 241 odst. 1 druhá věta a odst. 2, 3 a 4."
3. V části II hlavě II kapitole 3 se za nadpis
"Status zboží Společenství"
vkládá nový nadpis, který zní:
"Oddíl 1
Obecná ustanovení".
4. Za článek 324 se vkládá nový nadpis, který zní:
"Oddíl 2
Zvláštní ustanovení o produktech mořského rybolovu a ostatních produktech získávaných z moře s pomocí plavidel".
5. Články 325 a 326 se nahrazují tímto:
"Článek 325
1. Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
a) "rybářským plavidlem Společenství" plavidlo zapsané a registrované v některé části některého členského státu, jež je součástí celního území Společenství, a plující pod vlajkou některého členského státu, které provádí mořský rybolov a na jehož palubě jsou jeho produkty případně ošetřovány;
b) "výrobním plavidlem Společenství" plavidlo zapsané a registrované v některé části některého členského státu, jež je součástí celního území Společenství, a plující pod vlajkou některého členského státu, které neprovádí mořský rybolov, ale jeho produkty jsou na palubě plavidla ošetřovány;
2. Status Společenství se dokládá předložením tiskopisu T2M vystaveným v souladu s články 327 až 337 pro
a) produkty mořského rybolovu ulovené na rybářském plavidle Společenství mimo pobřežní vody země nebo území, které není součástí celního území Společenství,
a
b) zboží získané z těchto produktů na palubě dotyčného plavidla nebo výrobního plavidla Společenství, k jehož výrobě byly případně použity i jiné produkty, které jsou zbožím Společenství,
jež jsou případně opatřeny obaly, které jsou zbožím Společenství, a jež jsou určeny k vstupu na celní území Společenství za okolností uvedených v článku 326.
3. U produktů mořského rybolovu a jiných produktů ulovených či získaných z moře mimo pobřežní vody země nebo území, které není součástí celního území Společenství, na plavidlech plujících pod vlajkou některého členského státu Společenství zapsaných nebo registrovaných v některé části některého členského státu, jež je součástí celního území Společenství, a u takových produktů ulovených či získaných v pobřežních vodách celního území Společenství na plavidlech třetích zemí se status zboží Společenství dokládá na základě lodního deníku nebo jinými prostředky.
Článek 326
1. Doklad T2M se předkládá u všech produktů a zboží uvedených v čl. 325 odst. 2, které přímo na celní území Společenství přepravuje:
a) rybářské plavidlo Společenství, jímž byly tyto produkty uloveny a případně ošetřeny, nebo
b) jiné rybářské nebo výrobní plavidlo Společenství, jímž byly uvedené produkty ošetřeny po jejich překládce z plavidla uvedeného v písmenu a), nebo
c) jakékoli jiné plavidlo, na které byly dotyčné produkty či zboží přeloženy z plavidel uvedených v písmenech a) a b), aniž jsou měněny, nebo
d) některý dopravní prostředek na podkladě jednotného přepravního dokladu vystaveného v zemi či území, které není součástí celního území Společenství, kde byly tyto produkty a zboží vyloženy z plavidel uvedených v písmenech a), b) a c).
Doklad T2M již po předložení nelze použít k doložení statusu zboží Společenství pro produkty či zboží, na něž se vztahuje.
2. Celní orgány příslušné pro přístav, kde jsou vykládány produkty a/nebo zboží z plavidel uvedených v odst. 1 písm. a), mohou upustit od použití odstavce 1, jestliže neexistuje-li žádná pochybnost o původu zmíněných produktů a/nebo zboží anebo jestliže se používá prohlášení uvedené v čl. 8 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 [5]."
6. Články 328 až 337 se nahrazují tímto:
"Článek 328
Karnety tiskopisů T2M vydává na žádost zúčastněné osoby celní úřad ve Společenství příslušný pro dohled nad domovským přístavem rybářského plavidla Společenství, kterému je karnet určen.
Karnet vydá teprve tehdy, když zúčastněná osoba vyplní kolonky 1 a 2 a vyplní a podepíše prohlášení v kolonce 3 všech prvopisů a kopií tiskopisů, které karnet obsahuje, v jazyce tiskopisu. Při vydávání karnetu vyplní celní úřad kolonku B všech prvopisů a kopií tiskopisů nacházejících se v karnetu.
Doba platnosti karnetu činí dva roky ode dne vydání uvedeného na straně 2 obálky karnetu. Jinak platnost uvedených tiskopisů zajišťuje otisk razítka orgánu příslušného pro registraci rybářského plavidla Společenství, kterému je karnet vydáván, v kolonce A všech prvopisů a kopií.
Článek 329
Velitel rybářského plavidla Společenství vyplní kolonku 4, a pokud byly ulovené produkty na palubě ošetřeny, kolonku 6 a vyplní a podepíše prohlášení obsažené v kolonce 9 prvopisu a kopie jednoho z tiskopisů obsažených v karnetu
a) při každé překládce produktů na některé z plavidel uvedených v čl. 326 odst. 1 písm. b), na kterém probíhá jejich ošetření;
b) při každé překládce produktů či zboží na jakékoli jiné plavidlo, které je přímo a bez ošetření převáží do některého přístavu na celním území Společenství nebo do jiného přístavu, odkud má být následně odesláno na celní území Společenství;
c) při každé vykládce produktů či zboží v některém přístavu na celním území Společenství, aniž je dotčen čl. 326 odst. 2;
d) při každé vykládce produktů či zboží v některém přístavu, odkud má být následně odesláno na celní území Společenství.
Ošetření uvedených produktů se zaznamenává v lodním deníku.
Článek 330
Velitel plavidla uvedeného v čl. 326 odst. 1 odst. b) vyplní kolonku 6, vyplní a podepíše prohlášení obsažené v kolonce 11 prvopisu tiskopisu T2M pro každou vykládku zboží v některém přístavu na celním území Společenství nebo v jiném přístavu, odkud má být následně odesláno na celní území Společenství, a pro každou překládku zboží na jiné plavidlo se stejným určením.
Ošetření přeložených produktů se zaznamenává v lodním deníku.
Článek 331
Při první překládce produktů či zboží uvedených v čl. 329 písm. a) nebo b) se vyplní kolonku 10 prvopisu a kopie tiskopisu T2M. Dojde-li k další překládce uvedené v článku 330, vyplní se také kolonku 12 prvopisu tiskopisu T2M. Odpovídající prohlášení o překládce podepíší oba zúčastnění velitelé plavidel a prvopis tiskopisu T2M převezme velitel plavidla, na které byly produkty či zboží přeloženy. Každá překládka se zaznamená do lodních deníků obou plavidel.
Článek 332
1. Jestliže jsou produkty či zboží, na něž se vztahuje tiskopis T2M, dopraveny do země nebo na území, které není součástí celního území Společenství, platí tento doklad, pouze je-li kolonka 13 tohoto tiskopisu vyplněno a potvrzeno celními orgány této země nebo tohoto území.
2. Nejsou-li některé šarže produktů či zboží dopravovány na celní území Společenství, uvedou se název, druh, hrubá hmotnost a přidělené určení těchto šarží produktů či zboží v kolonce "Poznámky" tiskopisu T2M.
Článek 333
1. Pokud byly produkty nebo zboží, na něž se vztahuje tiskopis T2M, převezeny do země nebo na území, které není součástí celního území Společenství, a mají-li být dopravovány na celní území Společenství po částech, zúčastněná osoba nebo její zástupce pro každou dílčí zásilku
a) uvede v kolonce "Poznámky" původního tiskopisu T2M počet a druh nákladových kusů, hrubou hmotnost, stanovené místo určení zásilky a číslo "výpisu" uvedeného v písmenu b);
b) vystaví "výpis" z T2M a k tomuto účelu použije původní tiskopis z karnetu tiskopisů T2M vydaného v souladu s článkem 238.
Každý "výpis" a jeho odpovídající kopie, která zůstává v karnetu T2M, obsahuje odkaz na původní tiskopis T2M uvedený v písmenu a) a je v něm zřetelně uvedena některá z těchto poznámek:
- Extracto
- Udskrift
- Auszug
- Aπóσπασμα,
- Extract,
- Extrait
- Estratto
- Uitrrreksel,
- Extracto,
- Ote
- Utdrag.
Tiskopis "výpis" T2M, který doprovází dílčí zásilku na celní území Společenství, musí v kolonkách 4, 5, 6, 7 a 8 uvádět název, druh, položku kombinované nomenklatury a množství produktů nebo zboží, jež je předmětem dané dílčí zásilky. Dále musí být kolonka 13 vyplněna a potvrzena celními orgány země nebo území, kde produkty či zboží pobývaly během tranzitu.
2. Jestliže byly na celní území Společenství odeslány všechny produkty či všechno zboží, na něž se vztahoval původní tiskopis T2M uvedené v odst. 1 písm. a), vyplní a potvrdí kolonku 13 tohoto tiskopisu T2M celní orgány zmíněné v uvedeném odstavci. Tiskopis T2M se dále zašle celnímu úřadu zmíněnému v článku 328.
3. Nejsou-li některé šarže produktů či zboží dopraveny na celní území Společenství, uvedou se v kolonce "Poznámky" původního tiskopisu T2M název, druh, hrubá hmotnost a přidělené určení dotyčných šarží produktů či zboží.
Článek 334
Veškeré původní tiskopisy T2M nebo "výpisy" z nich se předkládají celnímu úřadu, u kterého zboží či produkty, k nimž se vztahují, vstupují na celní území Společenství. Pokud však ke vstupu dochází v režimu tranzitu, který začal ještě mimo uvedené celní území, předkládá se tiskopis celnímu úřadu určení podle tohoto režimu.
Celní orgány nadřízené uvedenému úřadu mohou požadovat jeho překlad. Dále mohou k ověření údajů uvedených v tiskopise T2M vyžadovat předložení veškerých souvisejících dokladů, a případně lodních dokladů plavidel. Celní úřad vyplní kolonku C zmíněného tiskopisu T2M a jedné jeho kopie, kterou zašle celnímu úřadu uvedenému v článku 328.
Článek 335
Odchylně od článků 332, 333 a 334, jsou-li produkty či zboží, na něž se vztahuje tiskopis T2M, dopravovány do třetí země, jež je stranou úmluvy o společném tranzitním režimu, a jsou-li určeny k následné dopravě na celní území Společenství v rámci režimu "T2" v jediné zásilce nebo v dílčích zásilkách, uvede se odkaz na tento režim uvádějí v kolonce "Poznámky" tiskopisu T2M.
Jestliže byly na celní území Společenství odeslány všechny produkty či všechno zboží, na něž se vztahoval uvedený tiskopis T2M, vyplní a potvrdí kolonku 13 tohoto tiskopisu T2M celní orgány této země. Jedna již vyplněná kopie tohoto tiskopisu se zašle celnímu úřadu uvedenému v článku 328.
Případně se použije čl. 332 odst. 2.
Článek 336
Karnet s tiskopisy T2M musí být celním orgánům předložen kdykoli na vyžádání.
Jestliže plavidlo, na něž se vztahuje karnet uvedený v článku 327, přestane splňovat stanovené podmínky a karnet s tiskopisy T2M vydaný pro toto plavidlo ještě není beze zbytku spotřebován, jestliže byly spotřebovány všechny tiskopisy obsažené v karnetu nebo jestliže uplynula doba jeho platnosti, musí být karnet neprodleně vrácen celnímu úřadu, který jej vydal.
Článek 337
Článek 324 se použije přiměřeně."
7. Články 338, 339 a 340 se zrušují.
8. V článku 348 se vkládají nové odstavce, které znějí:
"1a. Jestliže se používá článek 362 nebo jestliže to celní orgány považují za nezbytné, může celní úřad odeslání stanovit pro dotyčné zboží závaznou trasu. Stanovenou trasu mohou změnit pouze celní orgány členského státu, ve kterém se zboží během dopravy po stanovené trase nachází, a to na žádost hlavního povinného. Celní orgány učiní odpovídající záznamy v prohlášení T1 a neprodleně o tom uvědomí celní orgány nadřízené úřadu odeslání.
Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby bylo možné potírat jakékoli protiprávní jednání či nesrovnalosti a účinně je postihovat.
1b. Z důvodu zásahu vyšší moci se dopravce může od stanovené trasy odchýlit. Zboží a prohlášení T1 musí být neprodleně předloženy nejbližším celním orgánům členského státu, ve kterém se zboží nachází. Tyto celní orgány neprodleně uvědomí celní úřad odeslání o změně trasy a učiní odpovídající záznamy v prohlášení T1."
9. V článku 356 se vkládá nový odstavec, který zní:
"3a. Považují-li to celní orgány za nezbytné anebo používá-li se článek 362, mohou celní orgány členského státu, ve kterém se zboží nachází, se souhlasem celního úřadu odeslání a výhradně na žádost hlavního povinného změnit celní úřad určení. Tyto celní orgány neprodleně uvědomí původně stanovený celní úřad určení a učiní odpovídající záznamy v prohlášení T1."
10. Články 360, 361 a 362 se nahrazují tímto:
"Článek 360
1. Použití globální záruky se povoluje pouze osobám,
a) jež jsou usazeny v členském státě, v němž se záruka poskytuje;
b) které pravidelně jako hlavní povinný či odesílatel využívaly tranzitní režim Společenství během předcházejících šesti měsíců anebo u kterých celní orgány uznají, že jim jejich finanční situace umožňuje splnit závazky;
c) které se nedopustily žádného závažného nebo opakovaného porušení celních ani daňových předpisů.
2. Globální záruka se skládá u celního úřadu záruky.
3. Celní úřad záruky stanoví výši zajištění, přijímá prohlášení o záruce a uděluje hlavnímu povinnému povolení, aby v rámci záruky provedl jakoukoli operaci tranzitu Společenství, bez ohledu na celní úřad odeslání.
4. Každé osobě, které je uděleno povolení předem, je za podmínek stanovených v článcích 363 až 366 vydáno osvědčení o záruce v jednom nebo více vyhotoveních na tiskopise podle vzoru uvedeného v příloze 51.
5. V každém prohlášení T1 je nutno uvést odkaz na osvědčení o záruce.
6. Celní úřad záruky může povolení využívat globální záruku udělené předem zrušit, pokud již nejsou splněny podmínky, za kterých bylo uděleno.
Článek 361
1. Globální záruka se stanoví postupem podle odstavce 2 ve výši alespoň 30 % cla a ostatních poplatků, které mají být zaplaceny, nejméně však na 7000 ECU.
2. Celní úřad záruky provede za období jednoho týdne odhad:
a) uskutečněných zásilek;
b) cel a ostatních poplatků, které mají být zaplaceny, s ohledem na nejvyšší daňové zatížení používané v jedné z dotyčných zemí.
Tento odhad provede na základě obchodních a účetních dokladů zúčastněné osoby, které se vztahují k přepravu zboží v minulém roce, a výsledná částka se dělí 52.
U osob žádajících o použití globální záruky provede celní úřad záruky spolu se zúčastněnou osobou odhad množství, hodnot a daňového zatížení pro zboží přepravené v daném období na základě dostupných údajů. Extrapolací stanoví celní úřad záruky hodnotu a předpokládané daňové zatížení pro zboží, které je přepravováno v období jednoho týdne.
3. Celní úřad záruky každoročně přezkoumává výši globální záruky, zejména na základě informací získaných od celních úřadů odeslání, a případně ji upravuje.
Článek 362
1. Na podnět Komise nebo na žádost některého členského státu lze dočasně zakázat použití globální záruky, pokud by se měla vztahovat na operace vnějšího tranzitu Společenství u zboží, jež bylo předmětem rozhodnutí Komise přijatého postupem podle článku 249 kodexu, podle nějž je u tohoto zboží mimořádné riziko podvodů.
2. Komise pokaždé, když je to nutné, a alespoň jednou ročně zveřejní seznam zboží, na něž se vztahuje odstavec 1, v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství.
3. Komise pravidelně alespoň jednou ročně postupem podle článku 249 kodexu stanoví, zda musí být opatření přijatá na základě odstavce 1 zachována.
Článek 362a
U operací vnějšího tranzitu Společenství týkajících se zboží, na nějž se vztahuje článek 362, se uplatňují tato opatření:
a) v prohlášení T1se uvede kód kombinované nomenklatury;
b) všechna vyhotovení dokladu T1 musí být opatřena úhlopříčným červeně vytištěným nápisem o rozměrech nejméně 100 × 10 mm v některém z těchto znění:
- Artículo 362 del Reglamento (CEE) no 2454/93
- Forordning (EØF) nr. 2454/93, artikel 362
- Artikel 362 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93
- Άρθρο 362 του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2454/93
- Article 362 of Regulation (EEC) No 2454/93
- Article 362 du règlement (CEE) no 2454/93
- Articolo 362 del regolamento (CEE) n. 2454/93
- Artikel 362 van Verordening (EEG) nr. 2454/93
- Artigo 362.o do Regulamento (CEE) n.o 2454//93
- Asetuksen (ETY) N:o 2454/93 362 artikla
- Förordning (EEG) nr 2454/93 artikel 362;
c) zpětné prohlášení T1 s tímto nápisem se zasílají celnímu úřadu odeslání nejpozději následující pracovní den po dni, kdy byly zásilka a prohlášení T1 předloženy celnímu úřadu určení."
11. V čl. 368 odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Zvláště se má za to, že přepravní operace představuje zvýšené riziko, pokud se týká zboží, pro něž platí článek 362, pokud jde o použití globální záruky."
12. V článku 376 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Povolení nezajišťovat celní dluh nelze použít v případech, kdy je podle článku 362 zakázáno používat globální záruku."
13. Článek 380 se nahrazuje tímto:
"Článek 380
Řádné provedení tranzitní operace ve smyslu čl. 378 odst. 1 se příslušným orgánům prokazuje:
a) předložením celního nebo obchodního dokladu potvrzeného celními orgány, z něhož vyplývá, že dotyčné zboží bylo předloženo celnímu úřadu určení nebo v případech uvedených v článku 406 schválenému příjemci. Tento doklad musí obsahovat údaje nezbytné ke ztotožnění zboží nebo
b) předložením celního dokladu o propuštění do některého celního režimu ve třetí zemi nebo jeho opisu nebo fotokopie tohoto dokladu; opis nebo fotokopie musí ověřit buď subjekt, který vydal prvopis dokladu, orgán dotyčné třetí země nebo orgán členského státu. Tento doklad musí obsahovat údaje nezbytné ke ztotožnění zboží."
14. V článku 453 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Status zboží Společenství uvedeného v odstavci 1 se prokazuje postupem podle článků 314 až 324 nebo případně podle článků 325 až 334 v mezích stanovených v článku 326."
15. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 457a
Pokud celní orgány některého členského státu rozhodnou o vyloučení určité osoby z režimu TIR podle článku 38 Úmluvy TIR, platí toto rozhodnutí pro celé celní území Společenství.
K tomuto účelu sdělí členský stát své rozhodnutí a datum, od kterého se použije, ostatním členským státům a Komisi.
Toto rozhodnutí se týká všech karnetů TIR předložených k vyřízení kterémukoli celnímu úřadu."
16. V článku 503 se písmeno a) nahrazuje tímto:
"a) "zemědělskými produkty" zboží, na které se vztahují nařízení uvedená v článku 1 nařízení Rady (EHS) č. 565/80 [6]. Za zemědělské produkty se považuje i zboží, na které se vztahují nařízení Rady (ES) č. 3448/93 [7] a nařízení Komise (ES) č. 1222/94 [8];"
17. V článku 536 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Jestliže celní orgány vyžadují, aby zboží Společenství jiné než uvedené v čl. 98 odst. 1 písm. b) a odst. 3 kodexu, které je skladováno v prostorách celního skladu, bylo v souladu s čl. 106 odst. 3 kodexu zapsáno do evidence zboží podle článku 105 kodexu, musí být z dotyčného zápisu zřejmý celní status zboží."
18. V čl. 552 odst. 1 písm. a) bodě v) se první pododstavec nahrazuje tímto:
"operace se zbožím, u něhož hodnota každého druhu zboží podle osmimístného kódu (podpoložky) kombinované nomenklatury, které má být dovezeno, nepřesahuje 300000 ECU na žadatele a kalendářní rok, nezávisle na tom, kolik zušlechťovatelů se na zpracovatelské operaci podílí."
19. V čl. 696 odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Ústní prohlášení s návrhem na propuštění zboží do tohoto režimu se považuje za žádost o povolení tohoto režimu a úřední záznam celního úřadu na seznamu se považuje za povolení."
20. Článek 698 se mění takto:
a) v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Pro předměty osobní potřeby a zboží dovážené ke sportovním účelům podle článku 684 se povoluje režim dočasného použití bez písemné nebo ústní žádosti nebo povolení.";
b) v odstavci 2 se doplňuje nová věta, která zní:
"V tom případě se použije přiměřeně zjednodušený postup podle článku 696."
21. V článku 705 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. V případech, kdy se používá článek 695 nebo 696, se celní prohlášení podle odstavce 1 nebo případně seznam podává celnímu úřadu, který udělil povolení."
22. Článek 709 se nahrazuje tímto:
"Článek 709
1. Vznik celního dluhu týkajícího se zboží dříve propuštěného do režimu dočasného použití zakládá nárok na vybrání vyrovnávacích úroků z celé částky dlužného dovozního cla.
2. Odstavec 1 se nepoužije,
a) pokud celní dluh vzniká podle čl. 201 odst. 1 písm. b) kodexu;
b) pokud celní dluh vzniká při poskytnutí zajištění ve formě složení hotovosti odpovídající jedné z výší celního dluhu uvedených v čl. 192 odst. 1 kodexu;
c) pokud celní dluh vzniká propuštěním do volného oběhu zboží dříve propuštěného do režimu dočasného použití na základě článků 673, 678, 682, 684 nebo 684a;
d) pokud výše vyrovnávacích úroků vypočtená podle odstavce 3 nepřekračuje 20 ECU pro každý případ vzniku celního dluhu;
e) pokud držitel povolení požádá o propuštění do volného oběhu a doloží, že zvláštní okolnosti, jejichž vznik nelze přičítat nedbalosti ani podvodnému jednání z jeho strany, fakticky nebo hospodářsky znemožňují provést zamýšlený zpětný vývoz za podmínek jím předpokládaných a řádně odůvodněných při podání žádosti o povolení. Ustanovení čl. 589 odst. 3 se použijí přiměřeně.
3. a) Určujícími jsou roční úrokové sazby platné v okamžiku vzniku celního dluhu, stanovené na základě čl. 589 odst. 4 písm. a).
b) Úroky se počítají za každý kalendářní měsíc, a to pro období mezi prvním dnem měsíce následujícího po měsíci, v němž bylo dovážené zboží poprvé propuštěno do tohoto režimu, a posledním dnem měsíce, v němž vznikl celní dluh. Období, z nějž se vychází pro stanovení vyrovnávacích úroků, musí činit alespoň jeden měsíc.
c) Výše úroků se vypočte na základě dlužného dovozního cla, úrokové sazby uvedené v písmenu a) a období uvedeného v písmenu b)."
23. Příloha 37 se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
24. Příloha 38 se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
25. Přílohy 43 a 44 se nahrazují přílohami III a IV tohoto nařízení.
26. Přílohy 63, 64 a 65 se mění v souladu s přílohou V tohoto nařízení.
27. Příloha 79 se mění v souladu s přílohou VI tohoto nařízení.
28. Příloha 87 se mění v souladu s přílohou VII tohoto nařízení.
29. Příloha 108 se mění v souladu s přílohou VIII tohoto nařízení.
30. Slova "nařízení Rady (EHS) č. 1736/75" se na všech místech nahrazují slovy "nařízení Rady (ES) č. 1172/95".
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Opatření, která u vnějšího tranzitu Společenství některých druhů zboží stanovila výši souborné jistoty na plnou výši nebo na 50 % cla a ostatních poplatků, které mají být zaplaceny, anebo pro ně zakázala použití souborné jistoty a která byla přijata na základě předpisů platných před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost, se nadále použijí až do dne prvního rozhodnutí přijatého podle čl. 362 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93 ve znění tohoto nařízení, nejdéle však do 31. prosince 1996.
Nové vzory tiskopisů stanovené tímto nařízením lze používat ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Tiskopisy používané před tímto dnem lze používat do vyčerpání zásob, nejdéle však do 31. prosince 1996.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. března 1996.
VERORDNUNG (EG) Nr. 482/96 DER KOMMISSION vom 19. März 1996 zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 mit Durchführungsvorschriften zu der Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 des Rates zur Festlegung des Zollkodex der Gemeinschaften
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 des Rates vom 12. Oktober 1992 zur Festlegung des Zollkodex der Gemeinschaften (1), zuletzt geändert durch die Akte über den Beitritt Österreichs, Finnlands und Schwedens, insbesondere auf Artikel 249,
in Erwägung nachstehender Gründe:
Es ist notwendig, die Fälle genau zu bestimmen, in denen bei der Zollanmeldung auf Vorlage bestimmter Unterlagen verzichtet werden kann.
Weigert sich der Anmelder, bei der Entnahme von Mustern oder Proben anwesend zu sein oder einen Vertreter zu benennen, oder gewährt er der Zollstelle nicht die sonstige erforderliche Unterstützung, so muß die Zollstelle die Anmeldung für ungültig erklären können.
Mit den Artikeln 325 bis 340 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 der Kommission (2), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1762/95 (3), wird eine besondere Methode der Zusammenarbeit der Verwaltungen für den Nachweis des Gemeinschaftscharakters des Fanges von Schiffen der Mitgliedstaaten und der daraus an Bord hergestellten Erzeugnisse eingeführt.
Wegen der Besonderheiten des Fangs und der Verarbeitung dieser Erzeugnisse sowie ihrer Beförderung in die Gemeinschaft sollte in die Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 Teil II Titel II Kapitel 3 über den Gemeinschaftscharakter der Waren ein Abschnitt eingefügt werden, in dem diese besonderen Bedingungen getrennt geregelt werden.
Der Gemeinschaftscharakter dieser Erzeugnisse und Waren sollte ungeachtet der für sie geltenden Zollbehandlung, ihrer Einreihung, der Staatszugehörigkeit und Art des Beförderungsmittels sowie des Verbringungsmitgliedstaats geprüft werden.
Es sollte eine genaue Begriffsbestimmung für Fangschiffe der Gemeinschaft und Fabrikschiffe der Gemeinschaft festgelegt werden.
Um einen übermäßigen Aufwand an Papieren zu vermeiden, können die Zollbehörden für die Anlandung der genannten Erzeugnisse und Waren durch die Fangschiffe Ausnahmen von dem Verfahren zulassen.
Um die Inanspruchnahme des Verfahrens wirksamer überwachen zu können, erscheint es notwendig, daß die Vordrucke T2M den Sichtvermerk der Behörde tragen, die zuständig ist für die Eintragung des Schiffs, für das diese Vordrucke bestimmt sind; ferner sollten zu den verlangten Papieren auch alle Bescheinigungen Dritter gehören, und die Zollbehörden, die die Vordrucke ausgestellt haben, sollten über deren Verwendung unterrichtet werden.
Angesichts anhaltender Betrügereien im gemeinschaftlichen Versandverfahren sollten insbesondere für Waren, für die die Inanspruchnahme der Gesamtbürgschaft ausgesetzt ist, Bestimmungen eingeführt werden, die es ermöglichen, verbindliche Beförderungsrouten vorzuschreiben und die Änderung der Bestimmungsstelle zu untersagen. Außerdem ist es erforderlich, durch Änderung der einschlägigen Bestimmungen das Verfahren der Gesamtbürgschaft insgesamt zu verschärfen und die Möglichkeit der Aussetzung der Gesamtbürgschaft noch flexibler zu gestalten. Im Sinne der Klarheit müssen die Artikel 360, 361 und 362 geändert und die entsprechenden Bestimmungen der Artikel 368 und 376 angepaßt werden.
Es ist angezeigt, bei der Vorlage alternativer Nachweise flexibler zu werden und die Erledigung der gemeinschaftlichen Versandverfahren bei Nichtrückgabe des Exemplars Nr. 5 des Einheitspapiers zuzulassen.
Das Zollgebiet der Gemeinschaft stellt für die Anwendungsvorschriften des Carnet-TIR-Verfahrens ein einheitliches Gebiet dar.
Der Anstieg der Betrugsfälle beim Transport von Waren im TIR-Verfahren kann dazu führen, daß die zuständigen Behörden gemäß Artikel 38 des TIR-Übereinkommens Maßnahmen ergreifen, um Personen vom vorgenannten Verfahren auszuschließen.
Es erscheint angebracht, die Anwendungsvorschriften des genannten Artikels 38 auf Gemeinschaftsebene zu harmonisieren.
Es ist angezeigt, dafür zu sorgen, daß die wirtschaftlichen Voraussetzungen, die im Zusammenhang mit dem Verfahren der aktiven Veredelung festgelegt sind, überall in der Gemeinschaft einheitlich angewandt werden.
Es hat sich gezeigt, daß die Zollstellen der Mitgliedstaaten bei der Bewilligung der vorübergehenden Verwendung von Waren des Artikels 684 Schwierigkeiten haben; sie müssen, sofern ein hoher Abgabenbetrag auf dem Spiel steht, eine schriftliche Zollanmeldung verlangen. Mit der schriftlichen Zollanmeldung ist obligatorisch die Erhebung einer Sicherheit in voller Höhe der zu sichernden Zollschuld verbunden. Dies führt in vielen Fällen zu einer unerwünschten Zurückweisung von Reisenden an den Grenzen der Gemeinschaft oder zu einer Bewilligung der vorübergehenden Verwendung ohne Sicherheit, obwohl ein hoher Abgabenbetrag auf dem Spiel steht. Die sachgerechte Lösung dieser Schwierigkeiten erfordert, daß in diesen Fällen die Bewilligung der vorübergehenden Verwendung und die Überführung in das Verfahren für Waren des Artikels 684 durch eine mündliche Zollanmeldung erfolgen kann. Dies macht eine Anpassung der betreffenden Vorschriften erforderlich.
Auf Waren, die nach vorangegangener vorübergehender Verwendung bei vollständiger Abgabenbefreiung zum freien Verkehr abgefertigt werden, werden Ausgleichszinsen erhoben. Die Erhebung von Ausgleichszinsen sollte sich aus Gründen der Gleichbehandlung auch auf solche Fälle erstrecken, in denen aus anderen Gründen als der Abfertigung zum freien Verkehr eine Zollschuld entsteht. Auszunehmen hiervon sind jedoch Zollschulden, die dadurch entstehen, daß eine einfuhrabgabenpflichtige Ware in das Verfahren der vorübergehenden Verwendung unter teilweiser Befreiung von den Einfuhrabgaben übergeführt wird, da insoweit kein finanzieller Vorteil erlangt wird. Gleiche Erwägungen gelten in Fällen, in denen eine Barsicherheit in Höhe des einen oder des anderen Zollschuldbetrags gemäß Artikel 192 Absatz 1 der Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 geleistet wurde. Um mehr Rechtssicherheit zu erreichen, ist es ferner notwendig, weitestgehende Kohärenz der Rechtsvorschriften für die Erhebung von Ausgleichszinsen anzustreben. Dies macht eine Änderung des Artikels 709 und ein Anpassen an die Vorschriften des Artikels 589 erforderlich. Im Zuge dieser Änderung und Anpassung ist es zweckmäßig, einige redaktionelle Korrekturen in Artikel 709 vorzunehmen.
Das Einheitspapier sollte angepaßt werden, um den Bestimmungen der Verordnung (EG) Nr. 1172/95 des Rates vom 22. Mai 1995 über die Statistiken des Warenverkehrs der Gemeinschaft und ihrer Mitgliedstaaten mit Drittländern (4) sowie von Verordnungen zu deren Durchführung Rechnung zu tragen.
Es ist deshalb erforderlich, die Vorschriften zur Verwendung von Feld 33 des Kontrollexemplars T5, T5 BIS und die Spalte "Warennummer" der T5-Ladeliste an diese Vorschriften zum Einheitspapier anzupassen.
Die Liste der Veredelungserzeugnisse im Zusammenhang mit dem Verfahren der aktiven Veredelung, die den für sie geltenden Einfuhrabgaben unterworfen werden, sollte ergänzt werden.
Aus wirtschaftlichen Gründen ist es angebracht, die Liste in Anhang 87 zu vervollständigen.
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses für den Zollkodex -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 wird wie folgt geändert:
1. Artikel 218 Absatz 3 erhält folgende Fassung:
"(3) Handelt es sich jedoch um Waren, für die der Pauschalzollsatz gemäß Titel II Buchstabe D der Einführenden Vorschriften zur Kombinierten Nomenklatur gilt oder die von den Einfuhrabgaben befreit sind, so kann auf Vorlage der Unterlagen nach Absatz 1 Buchstaben a), b) und c) verzichtet werden, sofern die Zollstelle diese Unterlagen nicht für die Überführung der Waren in den zollrechtlich freien Verkehr für erforderlich hält."
2. Artikel 243 Absatz 2 erhält folgende Fassung:
"(2) Weigert sich der Anmelder, bei der Entnahme von Mustern oder Proben anwesend zu sein oder eine Person zu diesem Zweck zu benennen, oder gewährt er der Zollstelle nicht die zur Erleichterung der Durchführung dieser Maßnahmen erforderliche Unterstützung, so gelten Artikel 241 Absatz 1 zweiter Satz und Artikel 241 Absätze 2, 3 und 4."
3. In Teil II Titel II Kapitel 3 wird nach der Überschrift "Gemeinschaftscharakter der Waren" folgender Wortlaut eingefügt:
"Abschnitt 1
Allgemeine Bestimmungen".
4. Nach Artikel 324 wird folgende Überschrift eingefügt:
"Abschnitt 2
Fischereierzeugnisse, Sondervorschriften für Erzeugnisse der Seefischerei und sonstige von Schiffen aus gewonnene Meereserzeugnisse".
5. Die Artikel 325 und 326 erhalten folgende Fassung:
"Artikel 325
(1) In diesem Abschnitt gelten als
a) Fangschiff der Gemeinschaft: ein Schiff, das in dem zum Zollgebiet der Gemeinschaft gehörenden Teil des Gebiets eines Mitgliedstaats eingetragen und angemeldet ist, die Flagge eines Mitgliedstaats führt und zum Fang von Erzeugnissen der Seefischerei sowie gegebenenfalls ihrer Behandlung an Bord dient;
b) Fabrikschiff der Gemeinschaft: ein Schiff, das in dem zum Zollgebiet der Gemeinschaft gehörenden Teil des Gebiets eines Mitgliedstaats eingetragen oder angemeldet ist, die Flagge eines Mitgliedstaats führt und nicht zum Fang von Erzeugnissen der Seefischerei, sondern nur zu ihrer Behandlung an Bord dient.
(2) Ein nach den Artikeln 327 bis 337 ausgestellter Vordruck T2M ist vorzulegen als Nachweis für den Gemeinschaftscharakter
a) von Erzeugnissen der Seefischerei, die von einem Fangschiff der Gemeinschaft außerhalb der Hoheitsgewässer eines nicht zum Zollgebiet der Gemeinschaft gehörenden Landes oder Gebiets gefangen worden sind,
und
b) von Waren, die aus den genannten Erzeugnissen an Bord desselben Fangschiffs oder eines Fabrikschiffs der Gemeinschaft - auch unter Verwendung anderer Erzeugnisse mit Gemeinschaftscharakter - hergestellt worden sind,
gegebenenfalls in Umschließungen mit Gemeinschaftscharakter aufgemacht und dazu bestimmt, unter den Bedingungen des Artikels 326 in das Zollgebiet der Gemeinschaft verbracht zu werden.
(3) Der Nachweis für den Gemeinschaftscharakter der Erzeugnisse der Seefischerei und anderer Meereserzeugnisse, die außerhalb der Hoheitsgewässer eines nicht zum Zollgebiet der Gemeinschaft gehörenden Landes oder Gebietes von Schiffen gefangen oder gewonnen wurden, die die Flagge eines Mitgliedstaats führen und in dem zum Zollgebiet der Gemeinschaft gehörenden Teil des Gebiets eines Mitgliedstaats eingetragen oder angemeldet sind, sowie derartiger Erzeugnisse, die von Drittlandsflagge führenden Schiffen in den Hoheitsgewässern des Zollgebiets der Gemeinschaft gewonnen oder gefangen worden sind, wird durch Vorlage des Schiffstagebuchs oder auf andere Weise erbracht, sofern dadurch der genannte Status belegt wird.
Artikel 326
(1) Der Vordruck T2M ist für Erzeugnisse und Waren nach Artikel 325 Absatz 2 vorzulegen, wenn sie in folgender Weise unmittelbar in das Zollgebiet der Gemeinschaft befördert werden:
a) durch das Fangschiff der Gemeinschaft, das sie gefangen und gegebenenfalls einer Behandlung unterzogen hat;
b) durch ein anderes Fangschiff der Gemeinschaft oder ein Fabrikschiff der Gemeinschaft, das sie einer Behandlung unterzogen hat und auf das sie von dem unter Buchstabe a) genannten Schiff umgeladen worden sind;
c) durch jedes andere Schiff, auf das sie in unverändertem Zustand von Schiffen gemäß den Buchstaben a) und b) umgeladen worden sind;
d) durch ein anderes Beförderungsmittel mit einem einzigen Beförderungspapier, das in dem nicht zum Zollgebiet der Gemeinschaft gehörenden Land oder Gebiet ausgestellt wurde, in dem sie von Schiffen nach den Buchstaben a), b) und c) angelandet worden sind.
Nach der Vorlage der Bescheinigung T2M kann diese nicht mehr zum Nachweis des Gemeinschaftscharakters der betreffenden Erzeugnisse und Waren verwendet werden.
(2) Die Zollbehörden, die für den Hafen zuständig sind, in dem die Erzeugnisse und/oder Waren aus in Absatz 1 Buchstabe a) genannten Schiffen entladen werden, können von der Anwendung des Absatzes 1 absehen, wenn keine Zweifel am Ursprung der Erzeugnisse oder Waren bestehen oder wenn die in Artikel 8 Absatz 1 der Verordnung (EWG) Nr. 2847/93 des Rates (*) genannte Erklärung Anwendung findet.
(*) ABl. Nr. L 261 vom 20. 10. 1993, S. 1."
6. Die Artikel 328 bis 337 erhalten folgende Fassung:
"Artikel 328
Das Heft mit Vordrucken T2M wird auf Antrag des Beteiligten von der Zollstelle in der Gemeinschaft ausgestellt, die für die Überwachung des Heimathafens des Fangschiffs, für das das Heft ausgestellt wird, zuständig ist.
Vor Ausstellung des Hefts fuellt der Beteiligte die Felder 1 und 2 in der Sprache des Vordrucks aus und ergänzt und unterzeichnet die Erklärung in Feld 3 aller Originale und Durchschriften der in dem Heft enthaltenen Vordrucke. Bei der Ausstellung fuellt die Zollstelle Feld B aller Originale und Durchschriften der in dem Heft enthaltenen Vordrucke aus.
Das Heft hat eine Geltungsdauer von zwei Jahren ab dem auf der zweiten Umschlagseite eingetragenen Ausstellungsdatum. Die Gültigkeit der Vordrucke ist zusätzlich durch einen Stempel in Feld A aller Originale und Durchschriften zu gewährleisten, den die Behörde anbringt, die für die Eintragung des Fangschiffs der Gemeinschaft zuständig ist, für das das Heft ausgestellt wird.
Artikel 329
Der Kapitän des Fangschiffs der Gemeinschaft fuellt auf dem Original und der Durchschrift eines der in dem Heft enthaltenen Vordrucke Feld 4 sowie - im Fall einer Behandlung der Erzeugnisse an Bord - Feld 6 aus und ergänzt und unterzeichnet die Erklärung in Feld 9, und zwar
a) bei jeder Umladung der Erzeugnisse auf ein ihre Behandlung durchführendes Schiff nach Artikel 326 Absatz 1 Buchstabe b);
b) bei jeder Umladung der Erzeugnisse oder Waren auf ein anderes Schiff, das sie ohne weitere Behandlung unmittelbar zu einem Hafen im Zollgebiet der Gemeinschaft oder einem anderen Hafen befördert, von dem aus sie in das Zollgebiet der Gemeinschaft weiterbefördert werden sollen;
c) bei jeder Anlandung dieser Erzeugnisse oder Waren in einem Hafen im Zollgebiet der Gemeinschaft, unbeschadet des Artikels 326 Absatz 2;
d) bei jeder Anlandung dieser Erzeugnisse oder Waren in einem anderen Hafen, von dem aus sie in das Zollgebiet der Gemeinschaft weiterbefördert werden.
Die Behandlung der genannten Erzeugnisse ist im Schiffstagebuch zu vermerken.
Artikel 330
Bei jeder Anlandung der Erzeugnisse in einem Hafen, der zum Zollgebiet der Gemeinschaft gehört oder von dem aus sie ins Zollgebiet der Gemeinschaft weiterbefördert werden, und bei jeder Umladung auf ein anderes Schiff, das dieselbe Bestimmung hat, fuellt der Kapitän des Schiffs nach Artikel 326 Absatz 1 Buchstabe b) auf dem Original des Vordrucks T2M Feld 6 aus und ergänzt und unterzeichnet die Erklärung in Feld 11.
Die Behandlung der umgeladenen Erzeugnisse ist im Schiffstagebuch zu vermerken.
Artikel 331
Bei der ersten Umladung der Erzeugnisse oder Waren nach Artikel 329 Buchstaben a) und b) wird Feld 10 des Originals und der Durchschrift des Vordrucks T2M ausgefuellt; bei einer zweiten Umladung nach Artikel 330 wird außerdem Feld 12 des Originals des Vordrucks T2M ausgefuellt. Die diesbezügliche Umladeerklärung wird von den Kapitänen beider Schiffe unterzeichnet. Das Original des Vordrucks T2M wird dem Kapitän des Schiffs ausgehändigt, auf das die Erzeugnisse umgeladen werden. Alle Umladungen sind im Schiffstagebuch beider Schiffe zu vermerken.
Artikel 332
(1) Sind die Erzeugnisse und Waren, auf die sich der Vordruck T2M bezieht, in ein Land oder Gebiet außerhalb des Zollgebiets der Gemeinschaft befördert worden, so ist dieser Vordruck nur gültig, sofern die Bescheinigung in Feld 13 von den Zollbehörden des betreffenden Landes oder Gebiets ausgefuellt und abgezeichnet worden ist.
(2) Werden bestimmte Teilsendungen von Erzeugnissen oder Waren nicht ins Zollgebiet der Gemeinschaft weiterbefördert, so sind Bezeichnung, Art, Rohmasse und Bestimmung dieser Teilsendungen im Feld 'Bemerkungen' des Vordrucks T2M anzugeben.
Artikel 333
(1) Sind die Erzeugnisse oder Waren, auf die sich der Vordruck T2M bezieht, in ein Land oder Gebiet außerhalb des Zollgebiets der Gemeinschaft befördert worden und sollen sie von dort aus in Teilsendungen ins Zollgebiet der Gemeinschaft weiterbefördert werden, so werden für jede Teilsendung vom Beteiligten oder von seinem Vertreter
a) im Feld 'Bemerkungen' des ursprünglichen Vordrucks T2M Anzahl und Art der Packstücke, Rohmasse, die Bestimmung der Sendung sowie die Nummer des in Buchstabe b) genannten Auszugs eingetragen;
b) ein 'Auszug' T2M unter Verwendung eines Originalvordrucks aus dem nach Artikel 328 ausgestellten Vordruckheft T2M ausgestellt.
Alle 'Auszüge' und ihre im Vordruckheft T2M verbleibenden Durchschriften enthalten einen Hinweis auf den ursprünglichen Vordruck T2M gemäß Buchstabe a) sowie deutlich sichtbar einen der folgenden Vermerke:
- Extracto
- Udskrift
- Auszug
- Áðüóðáóìá
- Extract
- Extrait
- Estratto
- Uittreksel
- Extracto
- Ote
- Utdrag.
Auf dem die Teilsendung ins Zollgebiet der Gemeinschaft begleitenden 'Auszug' T2M müssen in den Feldern 4, 5, 6, 7 und 8 Bezeichnung, Art, KN-Code und Menge der in der Teilsendung enthaltenen Erzeugnisse oder Waren angegeben sein. Ferner ist die Bescheinigung in Feld 13 von den Zollbehörden des Landes oder Gebiets, in das die Erzeugnisse während des Transits verbracht worden sind, zu ergänzen und abzuzeichnen.
(2) Sobald alle Erzeugnisse und Waren, die im ursprünglichen Vordruck T2M nach Absatz 1 Buchstabe a) aufgeführt sind, ins Zollgebiet der Gemeinschaft befördert worden sind, wird die Bescheinigung in Feld 13 dieses Vordrucks von der in Absatz 1 genannten Behörde ergänzt und abgezeichnet. Anschließend wird der Vordruck an die in Artikel 328 genannte Zollstelle gesandt.
(3) Werden bestimmte Teilsendungen von Erzeugnissen oder Waren nicht ins Zollgebiet der Gemeinschaft weiterbefördert, so sind Bezeichnungen, Art, Rohmasse und Bestimmung dieser Teilsendungen im Feld 'Bemerkungen' des ursprünglichen Vordrucks T2M anzugeben.
Artikel 334
Sowohl die ursprünglichen Vordrucke T2M als auch die 'Auszüge' sind der Zollstelle vorzulegen, über die die Erzeugnisse und Waren ins Zollgebiet der Gemeinschaft verbracht werden. Erfolgt diese Verbringung jedoch im Rahmen eines Versandverfahrens, das außerhalb des Zollgebiets der Gemeinschaft begonnen hat, so ist dieser Vordruck der Bestimmungsstelle des Verfahrens vorzulegen.
Die Bestimmungsstelle kann eine Übersetzung verlangen. Sie kann ferner zur Prüfung der Richtigkeit der Angaben auf dem Vordruck T2M die Vorlage aller erforderlichen Unterlagen sowie gegebenenfalls der Bordpapiere des Schiffs verlangen. Sie fuellt Feld C des Vordrucks T2M sowie einer Durchschrift aus, die an die in Artikel 328 genannte Zollstelle geschickt wird.
Artikel 335
Abweichend von den Artikeln 332, 333 und 334 ist das Feld 'Bemerkungen' des Vordrucks T2M in Fällen, in denen die Erzeugnisse, auf die sich der Vordruck T2M bezieht, in ein zum Übereinkommen über ein gemeinsames Versandverfahren gehörendes Drittland befördert worden sind und im T2-Verfahren in Form einer einzigen Sendung oder in Form von Teilsendungen ins Zollgebiet der Gemeinschaft weiterbefördert werden sollen, mit der Angabe oder den Angaben zum betreffenden Verfahren zu versehen.
Sobald sämtliche im Vordruck T2M aufgeführte Erzeugnisse und Waren ins Zollgebiet der Gemeinschaft versandt sind, wird die Bescheinigung des Felds Nr. 13 dieses Vordrucks von den Zollbehörden dieses Landes ausgefuellt und abgezeichnet. Eine ausgefuellte Durchschrift dieses Vordrucks wird an die in Artikel 328 genannte Zollstelle geschickt.
Gegebenenfalls findet Artikel 332 Absatz 2 Anwendung.
Artikel 336
Das Vordruckheft T2M ist den Zollbehörden auf Verlangen jederzeit vorzulegen.
Erfuellt das Schiff, für das das in Artikel 327 genannte Heft ausgestellt wurde, die erforderlichen Voraussetzungen nicht mehr oder sind alle Vordrucke des Hefts aufgebraucht oder durch Ablauf der Geltungsdauer unbrauchbar geworden, so ist das Heft unverzüglich an die Ausstellungszollstelle zurückzugeben.
Artikel 337
Artikel 324 gilt sinngemäß."
7. Die Artikel 338, 339 und 340 werden gestrichen.
8. In Artikel 348 werden folgende Absätze 1a und 1b eingefügt:
"(1a) In Fällen des Artikels 362 oder falls die Zollbehörden es für notwendig erachten kann die Abgangsstelle die Beförderung auf einer festgelegten Route vorschreiben. Diese Route kann auf Antrag des Hauptverpflichteten geändert werden, jedoch nur von den Zollbehörden des Mitgliedstaats, in dem sich die Sendung auf ihrer vorgeschriebenen Route befindet. Die Zollbehörden vermerken die entsprechenden Angaben auf dem Versandschein T1 und teilen sie der Abgangsstelle unverzüglich mit.
Die Mitgliedstaaten treffen die notwendigen Vorkehrungen zur wirksamen Ahndung von Zuwiderhandlungen.
(1b) In Fällen höherer Gewalt kann der Beförderer von der vorgeschriebenen Route abweichen. Die Waren sind der nächsten Zollbehörde des Mitgliedstaats, in dem sich die Sendung befindet, unverzüglich und unter Vorlage des Versandscheins T1 vorzuführen. Die Zollbehörden unterrichten die Abgangstelle unverzüglich über die Abweichung und vermerken die entsprechenden Einzelheiten auf dem Versandschein T1."
9. In Artikel 356 wird der folgende Absatz 3a eingefügt:
"(3a) Falls die Zollbehörden es für notwendig erachten oder in Fällen des Artikels 362 kann die Bestimmungsstelle auf Antrag des Hauptverpflichteten von der Zollbehörde des Mitgliedstaats, in dem sich die Sendung befindet, mit Zustimmung der Abgangsstelle geändert werden. Die Zollbehörde unterrichtet die ursprünglich vorgesehene Bestimmungsstelle und vermerkt die entsprechenden Einzelheiten auf dem Versandschein T1."
10. Die Artikel 360, 361 und 362 erhalten folgende Fassung:
"Artikel 360
(1) Die Inanspruchnahme der Gesamtbürgschaft wird nur Personen bewilligt, die
a) in dem Mitgliedstaat ansässig sind, in dem die Bürgschaft geleistet wird;
b) das gemeinschaftliche Versandverfahren während der letzten sechs Monate als Hauptverpflichtete oder als Versender regelmäßig in Anspruch genommen haben oder den Zollbehörden als zuverlässige Abgabenschuldner, die ihren finanziellen Verpflichtungen nachkommen können, bekannt sind und
c) keine schweren oder wiederholten Verstöße gegen die Zoll- und Steuervorschriften begangen haben.
(2) Die Gesamtbürgschaft ist bei einer Stelle der Bürgschaftsleistung zu leisten.
(3) Die Stelle der Bürgschaftsleistung bestimmt die Bürgschaftssumme, nimmt die Bürgschaftserklärung an und erteilt dem Hauptverpflichteten die Bewilligung, im Rahmen der Bürgschaft, Versandverfahren von jeder beliebigen Abgangsstelle aus durchzuführen.
(4) Jede Person, der eine Bewilligung erteilt worden ist, erhält hierüber nach Maßgabe der Artikel 363 bis 366 eine oder mehrere Bürgschaftsbescheinigung(en), die auf einem Vordruck nach dem Muster in Anhang 51 ausgestellt wird/werden.
(5) In jedem Versandschein T1 ist auf die Bürgschaftsbescheinigung hinzuweisen.
(6) Die Stelle der Bürgschaftsleistung widerruft die Bewilligung, wenn die in Absatz 1 genannten Voraussetzungen nicht mehr erfuellt sind.
Artikel 361
(1) Der Betrag der Gesamtbürgschaft wird nach dem in Absatz 2 vorgesehenen Verfahren auf mindestens 30 % der zu entrichtenden Zölle und sonstigen Abgaben festgesetzt, mindestens jedoch auf 7 000 ECU.
(2) Die Stelle der Bürgschaftsleistung veranschlagt für einen Zeitraum von einer Woche:
a) die durchgeführten Beförderungen;
b) die zu erhebenden Zölle und sonstigen Abgaben unter Zugrundelegung des höchsten in den betreffenden Ländern anwendbaren Satzes.
Diese Schätzung ist auf der Grundlage der Handels- und Buchhaltungsunterlagen der Beteiligten vorzunehmen, die sich auf die Warenbeförderungen des Vorjahres beziehen; das Ergebnis wird durch 52 geteilt.
Im Fall von Beteiligten, die die Gesamtbürgschaft erstmals beantragen, nimmt die Stelle der Bürgschaftsleistung zusammen mit dem Beteiligten eine Schätzung der Mengen, Werte und Abgaben für die Waren vor, die innerhalb eines gegebenen Zeitraums befördert werden; dabei stützt sie sich auf bereits vorliegende Angaben. Im Wege der Hochrechnung bestimmt die Stelle der Bürgschaftsleistung den Wert und die voraussichtliche Abgabenbelastung für die Waren, die während eines Zeitraums von einer Woche befördert werden.
(3) Die Stelle der Bürgschaftsleistung nimmt eine jährliche Prüfung der Höhe der Gesamtbürgschaft vor; dabei berücksichtigt sie insbesondere Mitteilungen der Abgangstellen und setzt gegebenenfalls die Höhe der Bürgschaft neu fest.
Artikel 362
(1) Für Waren, die Gegenstand einer Entscheidung der Kommission nach dem Ausschußverfahren sind, der zufolge bei diesen Waren ein erhöhtes Betrugsrisiko besteht, wird auf Initiative der Kommission oder auf Antrag eines Mitgliedstaats die Inanspruchnahme der Gesamtbürgschaft für externe gemeinschaftliche Versandverfahren zeitweilig untersagt.
(2) Die Kommission veröffentlicht bei Bedarf, mindestens jedoch einmal jährlich, im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften, Serie C, die Liste der Waren, auf die Absatz 1 Anwendung findet.
(3) Die Kommission entscheidet in regelmäßigen Abständen, mindestens jedoch einmal jährlich, gemäß dem Ausschußverfahren, ob die Maßnahmen nach Absatz 1 fortgesetzt werden sollen oder nicht.
Artikel 362a
Für im externen gemeinschaftlichen Versandverfahren befindliche Waren des Artikels 362 gelten folgende Maßnahmen:
a) Ihr KN-Code ist im Versandschein T1 anzugeben;
b) auf allen Exemplaren des Versandscheins T1 ist quer in roter Schrift in einem Format von mindestens 100 × 10 mm einer der folgenden Vermerke anzubringen:
- Artículo 362 del Reglamento (CEE) n° 2454/93
- Forordning (EØF) nr. 2454/93, artikel 362
- Artikel 362 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93
- ¶ñèñï 362 ôïõ êáíïíéóìïý (ÅÏÊ) áñéè. 2454/93
- Article 362 of Regulation (EEC) No 2454/93
- Article 362 du règlement (CEE) n° 2454/93
- Articolo 362 del regolamento (CEE) n. 2454/93
- Artikel 362 van Verordening (EEG) nr. 2454/93
- Artigo 362º do Regulamento (CEE) nº 2454/ /93
- Asetuksen (ETY) N:o 2454/93 362 artikla
- Förordning (EEG) nr 2454/93 artikel 362.
c) Rückscheine des Versandscheins T1, die diesen Vermerk tragen, sind von der Bestimmungsstelle spätestens am nächsten Arbeitstag, der dem Tag folgt, an dem die Sendung und der Versandschein T1 bei der Bestimmungsstelle vorgelegt werden, unmittelbar an die Abgangsstelle zurückzusenden."
11. Artikel 368 Absatz 2 zweiter Unterabsatz erhält folgende Fassung:
"Eine Beförderung gilt insbesondere als mit einem erhöhten Risiko verbunden, wenn sie Waren betrifft, für die im Rahmen der Gesamtbürgschaft die Bestimmungen des Artikels 362 anzuwenden sind."
12. Artikel 376 Absatz 2 erhält folgende Fassung:
"(2) Eine Befreiung von der Sicherheitsleistung kommt nicht in Betracht, wenn die Inanspruchnahme der Gesamtbürgschaft gemäß Artikel 362 untersagt wurde."
13. Artikel 380 erhält folgende Fassung:
"Artikel 380
Der Nachweis für die ordnungsgemäße Durchführung des Versandverfahrens im Sinne des Artikels 378 Absatz 1 wird den zuständigen Behörden erbracht:
a) durch Vorlage eines von den Zollbehörden bescheinigten Zoll- oder Handelspapiers, aus dem hervorgeht, daß die betreffenden Waren bei der Bestimmungsstelle oder in Fällen nach Artikel 406 beim zugelassenen Empfänger gestellt worden sind. Dieses Papier muß Angaben zur Identifizierung der Waren enthalten; oder
b) durch Vorlage eines in einem Drittland ausgestellten Zollpapiers über die Überführung der Waren in ein Zollverfahren oder einer Abschrift oder Fotokopie dieses Papiers. Diese Abschrift oder Fotokopie muß entweder von der Stelle, die das Original abgezeichnet hat, einer Behörde des betreffenden Drittlandes oder einer Behörde eines Mitgliedstaats beglaubigt sein. Dieses Papier muß Angaben zur Identifizierung der Waren enthalten."
14. Artikel 453 Absatz 2 erhält folgende Fassung:
"(2) Der Nachweis für den Gemeinschaftscharakter der in Absatz 1 genannten Waren ist nach den Artikeln 314 bis 324 oder gegebenenfalls nach den Artikeln 325 bis 334 im Rahmen der Voraussetzungen des Artikels 326 zu erbringen."
15. Folgender Artikel 457a wird eingefügt:
"Artikel 457a
Entscheiden die Zollbehörden eines Mitgliedstaats, eine Person in Anwendung von Artikel 38 des TIR-Übereinkommens vom TIR-Verfahren auszuschließen, so gilt diese Entscheidung im gesamten Zollgebiet der Gemeinschaft.
Der Mitgliedstaat teilt seine Entscheidung und den Anwendungszeitpunkt den anderen Mitgliedstaaten und der Kommission mit.
Die Entscheidung ist auf alle Carnets TIR, die einer Zollstelle zur Annahme vorgelegt werden, anzuwenden."
16. Artikel 503 Buchstabe a) erhält folgende Fassung:
"a) landwirtschaftliche Erzeugnisse: Erzeugnisse im Sinne der Verordnungen, die in Artikel 1 der Verordnung (EWG) Nr. 565/80 des Rates (*) aufgeführt sind. Landwirtschaftlichen Erzeugnissen gleichgestellt sind die Waren im Sinne der Verordnung (EG) Nr. 3448/93 des Rates (**) und der Verordnung (EG) Nr. 1222/94 der Kommission (***);
(*) ABl. Nr. L 62 vom 7. 3. 1980, S. 5.
(**) ABl. Nr. L 318 vom 20. 12. 1993, S. 18.
(***) ABl. Nr. L 136 vom 31. 5. 1994, S. 5."
17. Artikel 536 Absatz 1 erhält folgende Fassung:
"(1) Verlangen die Zollbehörden, daß andere als die in Artikel 98 Absatz 1 Buchstabe b) und Absatz 3 des Zollkodex aufgeführten Gemeinschaftswaren, die in einem Zollager gelagert sind, nach Maßgabe des Artikels 106 Absatz 3 des Zollkodex in den Bestandsaufzeichnungen gemäß Artikel 105 des Zollkodex angeschrieben werden, so muß die entsprechende Eintragung den zollrechtlichen Status der Waren eindeutig erkennen lassen."
18. Artikel 552 Absatz 1 Buchstabe a) Ziffer v) erster Unterabsatz erhält folgende Fassung:
"Veredelungsvorgänge an Waren des achtstelligen KN-Codes, die eingeführt werden sollen und deren Wert je Antragsteller und Kalenderjahr 300 000 ECU nicht überschreitet, unabhängig davon, wie viele Veredeler an dem Veredelungsvorgang beteiligt sind."
19. Artikel 696 Absatz 2 Unterabsatz 2 erhält folgende Fassung:
"Die mündliche Zollanmeldung zur Überführung in das Verfahren gilt als Bewilligungsantrag, und der Sichtvermerk der Zollstelle auf der Aufstellung gilt als Bewilligung."
20. Artikel 698 wird wie folgt geändert:
a) Absatz 1 Unterabsatz 1 erhält folgende Fassung:
"Die persönlichen Gebrauchsgegenstände und die zu Sportzwecken eingeführten Waren nach Artikel 684 werden ohne schriftlichen oder mündlichen Antrag oder Bewilligung zu dem Verfahren zugelassen."
b) Dem Absatz 2 wird folgender Satz hinzugefügt:
"In diesem Fall gilt das vereinfachte Verfahren gemäß Artikel 696 entsprechend."
21. Artikel 705 Absatz 2 erhält folgende Fassung:
"(2) In den Fällen der Artikel 695 und 696 ist die Anmeldung nach Absatz 1 oder gegebenenfalls die Aufstellung bei der Zollstelle abzugeben, die die Bewilligung erteilt hat."
22. Artikel 709 erhält folgende Fassung:
"Artikel 709
(1) Entsteht für zuvor in das Verfahren der vorübergehenden Verwendung übergeführte Einfuhrwaren eine Zollschuld, so sind auf den Betrag der geschuldeten Einfuhrabgaben Ausgleichszinsen zu zahlen.
(2) Absatz 1 gilt nicht
a) im Fall der Entstehung einer Zollschuld gemäß Artikel 201 Absatz 1 Buchstabe b) des Zollkodex;
b) im Fall der Entstehung einer Zollschuld, wenn Barsicherheit in Höhe des einen oder des anderen Zollschuldbetrags gemäß Artikel 192 Absatz 1 des Zollkodex geleistet wurde;
c) im Fall der Entstehung einer Zollschuld durch die Abfertigung in den freien Verkehr von Waren, die sich vorher gemäß den Artikeln 673, 678, 682, 684 und 684a in der vorübergehenden Verwendung befanden;
d) wenn die nach Absatz 3 berechneten Ausgleichszinsen je Fall einer Zollschuldentstehung 20 ECU nicht übersteigen;
e) wenn der Bewilligungsinhaber im konkreten Fall die Überführung in den zollrechtlich freien Verkehr beantragt und den Nachweis erbringt, daß besondere Umstände, die weder auf Fahrlässigkeit noch auf betrügerische Absicht seinerseits zurückzuführen sind, die beabsichtigte Wiederausfuhr unter den von ihm vorgesehenen und bei Einreichen des Antrags auf Bewilligung ordnungsgemäß begründeten Bedingungen unmöglich oder wirtschaftlich unmöglich machen. Artikel 589 Absatz 3 findet entsprechende Anwendung.
(3) a) Maßgebend sind die zum Zeitpunkt der Zollschuldentstehung gültigen Jahreszinssätze, die gemäß Artikel 589 Absatz 4 Buchstabe a) festgesetzt worden sind.
b) Die Zinsen werden je Kalendermonat berechnet, und zwar für den Zeitraum zwischen dem ersten Tag des Monats, der auf den Monat folgt, in dem die Einfuhrwaren erstmals in dieses Verfahren übergeführt wurden, und dem letzten Tag des Monats, in dem die Zollschuld entsteht. Der für die Ausgleichszinsen zugrunde zu legende Zeitraum beträgt mindestens einen Monat.
c) Maßgebend für die Berechnung der Höhe der Zinsen sind die geschuldeten Einfuhrabgaben, der unter Buchstabe a) genannte Zinssatz und der unter Buchstabe b) genannte Zeitraum."
23. Der Anhang 37 wird gemäß Anhang I dieser Verordnung geändert.
24. Der Anhang 38 wird gemäß Anhang II dieser Verordnung geändert.
25. Die Anhänge 43 und 44 werden gemäß den Anhängen III und IV dieser Verordnung geändert.
26. Die Anhänge 63, 64 und 65 werden gemäß Anhang V dieser Verordnung geändert.
27. Der Anhang 79 wird gemäß Anhang VI dieser Verordnung geändert.
28. Der Anhang 87 wird gemäß Anhang VII dieser Verordnung geändert.
29. Der Anhang 108 wird gemäß Anhang VIII dieser Verordnung geändert.
30. Die Worte "Verordnung (EWG) Nr. 1736/75 des Rates" werden jeweils durch die Worte "Verordnung (EG) Nr. 1172/95 des Rates" ersetzt.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am siebten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.
Die Maßnahmen für externe gemeinschaftliche Versandverfahren mit Waren, für die die Höhe der Gesamtbürgschaft entweder auf den Gesamtbetrag oder auf 50 % der zu entrichtenden Zölle und sonstiger Abgaben festgesetzt wurde oder für die die Inanspruchnahme der Gesamtbürgschaft untersagt ist und die vor Inkrafttreten dieser Verordnung aufgrund der anzuwendenden Rechtsvorschriften durchgeführt wurden, bleiben bis zur ersten Entscheidung gemäß Artikel 362 Absatz 1 in der durch diese Verordnung geänderten Fassung, längstens aber bis zum 31. Dezember 1996, in Kraft.
Die in dieser Verordnung vorgesehenen neuen Vordrucke können ab dem Zeitpunkt ihres Inkrafttretens verwendet werden. Die vor diesem Zeitpunkt verwendeten Vordrucke können weiterhin verwendet werden, bis die Vorräte aufgebraucht sind, spätestens jedoch bis zum 31. Dezember 1996.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 19. März 1996