Nařízení Rady (EHS) č. 2919/85
ze dne 17. října 1985,
kterým se stanoví podmínky přístupu k režimu podle Revidované úmluvy pro plavbu na Rýně, vztahující se na plavidla plavby na Rýně
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 75 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
vzhledem k tomu, že šest smluvních stran Revidované úmluvy pro plavbu na Rýně, tedy pět členských států Evropských společenství (Belgie, Francie, Německo, Nizozemsko a Spojené království) a Švýcarsko pozměnily uvedenou úmluvu dodatkovým protokolem č. 2, který byl podepsán ve Štrasburku dne 17. října 1979 ;
vzhledem k tomu, že uvedený dodatkový protokol stanoví, že pouze plavidla plavby na Rýně jsou oprávněna k přepravě zboží a cestujících mezi dvěma body, které se nacházejí na splavných vnitrozemských vodních cestách podle čl. 3 prvního pododstavce uvedené úmluvy; že za plavidla plavby na Rýně se považují plavidla, na která vydal příslušný orgán doklad;
vzhledem k tomu, že protokol o podpisu uvedeného dodatkového protokolu stanoví, že doklad o tom, že jde o plavidlo plavby na Rýně, vydává příslušný orgán daného státu pouze plavidlům, která mají k danému státu přímou vazbu určenou na základě zásady rovného zacházení mezi smluvními stranami úmluvy; že za podmínek stanovených protokolem o podpisu musí být plavidlům, která mají přímou vazbu s kterýmkoli členským státem, zaručeno stejné zacházení; že proto mají členské státy, které nejsou smluvními stranami úmluvy, zaručeno stejné postavení jako smluvní strany úmluvy;
vzhledem k tomu, že státy, které jsou smluvními stranami úmluvy, navrhly v rámci Ústřední komise pro plavbu na Rýně (CCR) prováděcí ustanovení, kterými se stanoví podmínky pro vydávání uvedených dokladů; že rozhodnutím ze dne 8. listopadu 1984 vymezila Rada na návrh Komise společnou akci, kterou členské státy, které jsou smluvními stranami úmluvy, přijaly tato ustanovení ve formě usnesení CCR;
vzhledem k tomu, že k zajištění provedení uvedených prováděcích ustanovení ve Společenství je nutné tato ustanovení začlenit do práva Společenství prostřednictvím nařízení Rady přijatého na základě článku 75 Smlouvy, kterým se stanoví podrobná pravidla nutná pro zohlednění pravidel a postupů Společenství;
vzhledem k tomu, že by měla být učiněna opatření, aby členské státy posílaly Komisi kopie sdělení, která posílají CCR souladu s tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ustanovení obsažená v příloze jsou použitelná ve Společenství v souladu s tímto nařízením.
Článek 2
1. Pro účely čl. 2 odst. 4 a čl. 8 odst. 1 přílohy zašlou všechny členské státy současně Komisi informace, které musí být za podmínek stanovených uvedenými ustanoveními poslány CCR.
2. Pro účely čl. 3 odst. 4 první věty přílohy zašle zúčastněný členský stát současně Komisi kopii dokumentace týkající se jeho žádosti o konzultaci CCR.
Článek 3
V případě, že se CCR zabývá stanovením všeobecných podmínek podle druhé věty čl. 3 odst. 4 přílohy, rozhodne Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou o společném postoji, který v rámci CCR přijmou členské státy, které jsou zároveň smluvními stranami úmluvy.
Rada zavede způsobem uvedeným v prvním pododstavci tyto podmínky na úrovni Společenství.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Avšak čl. 7 odst 2 se použije ode dne 1. února 1987.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 17. října 1985.
*****
VERORDNUNG (EWG) Nr. 2919/85 DES RATES
vom 17. Oktober 1985
zur Festlegung der Bedingungen für die Inanspruchnahme der Regelung, die aufgrund der Revidierten Rheinschiffahrtsakte den Schiffen der Rheinschiffahrt vorbehalten ist
DER RAT DER EUROPÄISCHEN
GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft, insbesondere auf Artikel 75,
auf Vorschlag der Kommission,
nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments (1),
nach Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses (2),
in Erwägung nachstehender Gründe:
Die sechs Vertragsstaaten der Revidierten Rheinschiffahrtsakte, und zwar fünf Mitgliedstaaten der Europäischen Gemeinschaften (Belgien, Deutschland, Frankreich, Niederlande und Vereinigtes Königreich) und die Schweiz haben diese Akte mit dem am 17. Oktober 1979 in Straßburg unterzeichneten Zusatzprotokoll Nr. 2 geändert.
Aufgrund dieses Zusatzprotokolls sind nur die zur Rheinschiffahrt gehörigen Schiffe berechtigt, Beförderungen von Gütern und Personen zwischen zwei Plätzen an den in Artikel 3 Absatz 1 dieser Akte genannten Wasserstrassen durchzuführen. Die Zugehörigkeit der Schiffe zur Rheinschiffahrt wird mit einer Urkunde festgestellt, die von der zuständigen Behörde erteilt wird.
Das Zeichnungsprotokoll zum vorgenannten Zusatzprotokoll bestimmt, daß die Urkunde mit der Bescheinigung über die Zugehörigkeit eines Schiffes zur Rheinschiffahrt von der zuständigen Behörde des betreffenden Staates nur für ein Schiff erteilt wird, für das eine echte Verbindung mit diesem Staat besteht, deren Merkmale im einzelnen auf der Grundlage der Gleichbehandlung zwischen den Vertragsstaaten der Akte festgelegt werden. Nach diesem Zeichnungsprotokoll ist Schiffen, die eine solche echte Verbindung mit jedem anderen Mitgliedstaat haben, die gleiche Behandlung zu gewähren. Dazu werden Mitgliedstaaten, die nicht Vertragsstaaten der Akte sind, diesen gleichgestellt.
Die Vertragsstaaten der Akte haben in der Zentralkommission für die Rheinschiffahrt (ZKR) Ausführungsvorschriften zur Festlegung der Bedingungen für die Erteilung der vorgenannten Urkunde ausgearbeitet. Der Rat hat mit Beschluß vom 8. November 1984 auf Vorschlag der Kommission das gemeinsame Vorgehen festgelegt, in dessen Rahmen die Mitgliedstaaten, die Vertragsstaaten der Akte sind, die Vorschriften im Wege einer Entschließung der ZKR erlassen haben.
Um die Durchführung der genannten Ausführungsvorschriften im gesamten Gebiet der Gemeinschaft sicherzustellen, müssen diese im Wege einer Verordnung, die aufgrund von Artikel 75 des Vertrages zu erlassen ist und in der die zur Berücksichtigung der Gemeinschaftsregeln und -verfahren erforderlichen Einzelheiten festzulegen sind, in das Gemeinschaftsrecht übernommen werden.
Es empfiehlt sich vorzusehen, daß die Mitgliedstaaten der Kommission eine Abschrift der Mitteilungen zuleiten, die sie aufgrund der vorliegenden Verordnung der ZKR übermitteln -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Vorschriften des Anhangs sind in der Gemeinschaft im Einklang mit dieser Verordnung anwendbar.
Artikel 2
(1) Zur Anwendung des Artikels 2 Absatz 4 und des Artikels 8 Absatz 1 des Anhangs übersendet jeder Mitgliedstaat die Mitteilungen, die er aufgrund dieser Bestimmungen der ZKR zu übermitteln hat, gleichzeitig der Kommission.
(2) Zur Anwendung des Artikels 3 Absatz 4 Satz 1 des Anhangs übermittelt der betreffende Mitgliedstaat der Kommission gleichzeitig eine Abschrift der Unterlagen, die sich auf seinen Antrag auf Konsultation der ZKR beziehen.
Artikel 3
Für den Fall, daß die ZKR die Festlegung der in Artikel 3 Absatz 4 Satz 2 des Anhangs genannten allgemeinen Bedingungen in Betracht ziehen sollte, legt der Rat auf Vorschlag der Kommission mit qualifizierter Mehrheit die gemeinsame Haltung fest, die die Mitgliedstaaten, die auch Vertragsparteien der Akte sind, hierzu in der ZKR einnehmen sollen.
Diese Bedingungen werden vom Rat nach den in Absatz 1 vorgesehenen Modalitäten in geeigneter Weise auf Gemeinschaftsebene eingeführt.
Artikel 4
Diese Verordnung tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.
Artikel 7 Absatz 2 des Anhangs gilt jedoch erst ab 1. Februar 1987.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Luxemburg am 17. Oktober 1985.