Rozhodnutí Rady
ze dne 27. listopadu 2003,
kterým se členské státy, které jsou smluvními stranami Pařížské úmluvy ze dne 29. července 1960 o odpovědnosti vůči třetím stranám v oblasti jaderné energie, zmocňují v zájmu Evropského společenství podepsat protokol, kterým se mění uvedená úmluva
(2003/882/ES)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 61 písm. c) a čl. 67 odst. 5 spolu s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Protokol, kterým se mění Úmluva ze dne 29. července 1960 o odpovědnosti vůči třetím stranám v oblasti jaderné energie, pozměněný dodatkovým protokolem ze dne 28. ledna 1964 a protokolem ze dne 16. listopadu 1982 (dále jen Pařížská úmluva), byl sjednán s cílem zlepšit náhradu obětem škod způsobených jadernými nehodami. Stanoví vyšší částky odpovědnosti a rozšiřuje systém odpovědnosti za jaderné škody vůči třetím stranám o škody na životním prostředí.
(2) V souladu se směrnicemi Rady pro vyjednávání ze dne 13. září 2002 sjednala Komise protokol, kterým se mění Pařížská úmluva, pro záležitosti, které spadají do působnosti Evropského společenství. Vyjednávací směrnice Rady však nestanovily sjednání doložky, která by umožnila Společenství přistoupit k protokolu.
(3) Protokol byl smluvními stranami Pařížské úmluvy přijat. Znění protokolu je v souladu s vyjednávacími směrnicemi Rady.
(4) Společenství má výlučnou působnost, pokud jde o změnu článku 13 Pařížské úmluvy, pokud by se změna týkala pravidel stanovených nařízením Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech [1]. Členské státy si ponechávají působnost ve věcech, jichž se týká tento protokol a které se netýkají práva Společenství. Vzhledem k obsahu a záměru pozměňujícího protokolu nelze přijetí ustanovení protokolu spadajících do pravomoci Společenství oddělit od ustanovení, která spadají do pravomoci členských států.
(5) Protokol, kterým se mění Pařížská úmluva, je důležitý, zejména pokud jde o zájmy Společenství a jeho členských států, protože umožňuje zvýšení náhrady za škody způsobené jadernými nehodami.
(6) Pařížská úmluva a dodatkový protokol k ní nejsou otevřeny pro účast regionálních organizací. V důsledku toho nemůže Společenství protokol podepsat, ratifikovat, ani k němu přistoupit. Za těchto okolností je zcela výjimečně odůvodněné, aby členské státy podepsaly protokol v zájmu Společenství.
(7) Tři členské státy, totiž Irsko, Lucembursko a Rakousko, však nejsou stranami Pařížské úmluvy. Vzhledem k tomu, že protokol mění Pařížskou úmluvu, že nařízení (ES) č. 44/2001 opravňuje členské státy vázané dotyčnou úmluvou, aby nadále používaly pravidla příslušnosti v ní stanovená, a že protokol zásadně nemění tato pravidla úmluvy o příslušnosti, je objektivně odůvodněné, aby toto rozhodnutí bylo určeno pouze těm členským státům, které jsou stranami Pařížské úmluvy. Irsko, Lucembursko a Rakousko se tedy budou nadále řídit pravidly Společenství obsaženými v nařízení (ES) č. 44/2001 a uplatňovat je pro oblast upravenou Pařížskou úmluvou a protokolem, kterým se mění uvedená úmluva.
(8) Členské státy, které jsou smluvními stranami Pařížské úmluvy, by proto měly protokol, kterým se mění Pařížská úmluva, podepsat v zájmu Evropského společenství a za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí, s výhradou jeho možného uzavření k pozdějšímu dni. Tímto podpisem není dotčeno postavení Irska, Lucemburska a Rakouska.
(9) V důsledku toho se použití ustanovení protokolu, pokud jde o Evropské společenství, omezí pouze na členské státy, které jsou v současnosti smluvními stranami Pařížské úmluvy, aniž je dotčeno postavení Irska, Lucemburska a Rakouska.
(10) Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením (ES) č. 44/2001 a účastní se tedy přijetí tohoto rozhodnutí.
(11) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné,
ROZHODLA TAKTO:
Článek 1
1. Aniž je dotčena pravomoc Společenství, podepíší členské státy, které jsou v současnosti smluvními stranami Pařížské úmluvy, v zájmu Evropského společenství protokol, kterým se mění Pařížská úmluva, s výhradou jeho případného uzavření k pozdějšímu dni. Tímto podpisem není dotčeno postavení Irska, Lucemburska a Rakouska.
2. Znění protokolu, kterým se mění Pařížská úmluva, se připojuje k tomuto rozhodnutí.
3. Pro účely tohoto rozhodnutí se pojmem "členské státy" rozumějí všechny členské státy s výjimkou Dánska, Irska, Lucemburska a Rakouska.
Článek 2
Členské státy usilují o uzavření protokolu do 31. prosince 2003.
Článek 3
Při podpisu protokolu, kterým se mění Pařížská úmluva, uvědomí členské státy písemně generálního tajemníka Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, že k podpisu došlo v souladu s tímto rozhodnutím.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství.
V Bruselu dne 27. listopadu 2003.
Beschluss des Rates
vom 27. November 2003
zur Ermächtigung der Mitgliedstaaten, die Vertragsparteien des Pariser Übereinkommens vom 29. Juli 1960 über die Haftung gegenüber Dritten auf dem Gebiet der Kernenergie sind, das Änderungsprotokoll zu diesem Übereinkommen im Interesse der Gemeinschaft zu unterzeichnen
(2003/822/EG)
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 61 Buchstabe c) und Artikel 67 Absatz 1 in Verbindung mit Artikel 300 Absatz 2 Unterabsatz 1,
auf Vorschlag der Kommission,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1) Das Änderungsprotokoll zum Pariser Übereinkommen vom 29. Juli 1960 über die Haftung gegenüber Dritten auf dem Gebiet der Kernenergie, geändert durch das Zusatzprotokoll vom 28. Januar 1964 und durch das Protokoll vom 16. November 1982 (nachstehend "Pariser Übereinkommen" genannt), wurde zur Verbesserung der Entschädigung von Opfern nuklearer Unfälle ausgehandelt. Es sieht die Erhöhung der Haftungsgrenze und die Ausweitung der nuklearen Haftungsregelung auf Umweltschäden vor.
(2) Im Einklang mit den Verhandlungsdirektiven des Rates vom 13. September 2002 hat die Kommission im Namen der Gemeinschaft in den Bereichen, die in die Zuständigkeit der Europäischen Gemeinschaft fallen, das Änderungsprotokoll zum Pariser Übereinkommen ausgehandelt. Die Verhandlungsdirektiven des Rates sahen jedoch nicht die Aushandlung einer Klausel vor, die den Beitritt der Gemeinschaft zum Protokoll erlauben würde.
(3) Das Protokoll wurde endgültig von den Vertragsparteien des Pariser Übereinkommens angenommen. Der Wortlaut des Protokolls entspricht den vom Rat erteilten Verhandlungsdirektiven.
(4) Die Zuständigkeit der Gemeinschaft bei der Änderung des Artikels 13 des Pariser Übereinkommens ist ausschließlich, soweit diese Änderung die mit der Verordnung (EG) Nr. 44/2001 des Rates vom 22. Dezember 2000 über die gerichtliche Zuständigkeit und die Anerkennung und Vollstreckung von Entscheidungen in Zivil- und Handelssachen(1) aufgestellten Regelungen berührt. Die Mitgliedstaaten behalten ihre Zuständigkeit für die durch das Protokoll erfassten Themenbereiche, von denen das Gemeinschaftsrecht nicht berührt wird. Angesichts des Gegenstands und des Ziels des Änderungsprotokolls kann die Annahme der Bestimmungen des Protokolls, die unter die Zuständigkeit der Gemeinschaft fallen, nicht von den Bestimmungen, die unter die Zuständigkeit der Mitgliedstaaten fallen, getrennt werden.
(5) Das Änderungsprotokoll zum Pariser Übereinkommen ist von besonderer Bedeutung für die Interessen der Gemeinschaft und ihrer Mitgliedstaaten, denn es erlaubt die Verbesserung der Entschädigungsregelung bei nuklearen Unfällen.
(6) Das Pariser Übereinkommen und dessen Änderungsprotokoll stehen nicht der Beteiligung regionaler Organisationen offen. Aus diesem Grund ist die Gemeinschaft nicht in der Lage, das Protokoll zu unterzeichnen und zu ratifizieren oder diesem beizutreten. Unter diesen Umständen erscheint es gerechtfertigt, dass die Mitgliedstaaten in einem besonderen Ausnahmefall das Protokoll im Interesse der Gemeinschaft unterzeichnen.
(7) Drei Mitgliedstaaten, nämlich Irland, Luxemburg und Österreich, sind jedoch nicht Vertragsparteien des Pariser Übereinkommens. In Anbetracht der Tatsache, dass das Protokoll das Pariser Übereinkommen ändert, dass die Verordnung (EG) Nr. 44/2001 den Mitgliedstaaten, die durch dieses Übereinkommen gebunden sind, ermöglicht, weiterhin dessen Vorschriften über die gerichtliche Zuständigkeit anzuwenden, und dass das Protokoll die Vorschriften dieses Übereinkommens über die gerichtliche Zuständigkeit nicht grundlegend ändert, ist es sachlich gerechtfertigt, dass dieser Beschluss nur an diejenigen Mitgliedstaaten gerichtet ist, die Vertragsparteien des Pariser Übereinkommens sind. Somit werden sich Irland, Luxemburg und Österreich weiterhin auf die Gemeinschaftsbestimmungen der Verordnung (EG) Nr. 44/2001 stützen, und diese in dem Bereich zur Anwendung bringen, der unter das Pariser Übereinkommen und das Protokoll zur Änderung dieses Übereinkommens fällt.
(8) Daher sollten die Mitgliedstaaten, die Vertragsparteien des Pariser Übereinkommens sind, das Änderungsprotokoll zum Pariser Übereinkommen im Interesse der Gemeinschaft und unter Einhaltung der in diesem Beschluss festgelegten Bedingungen unter Abschlussvorbehalt unterzeichnen. Durch diese Unterzeichnung wird die Position Irlands, Luxemburgs und Österreichs nicht berührt.
(9) Folglich ist die Anwendung der Bestimmungen des Protokolls für die Europäische Gemeinschaft auf die Mitgliedstaaten beschränkt, die gegenwärtig Vertragsparteien des Pariser Übereinkommens sind, ohne dass dadurch die Position Irlands, Luxemburgs und Österreichs berührt wird.
(10) Für das Vereinigte Königreich und Irland ist die Verordnung (EG) Nr. 44/2001 bindend; sie beteiligen sich daher an der Annahme dieses Beschlusses.
(11) Dänemark beteiligt sich gemäss den Artikeln 1 und 2 des dem Vertrag über die Europäische Union und dem Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft beigefügten Protokolls über die Position Dänemarks nicht an der Annahme dieses Beschlusses, der für Dänemark somit nicht bindend oder anwendbar ist -
BESCHLIESST:
Artikel 1
(1) Unbeschadet der Zuständigkeiten der Gemeinschaft unterzeichnen die Mitgliedstaaten, die gegenwärtig Vertragsparteien des Pariser Übereinkommens sind, unter Abschlussvorbehalt und im Interesse der Europäischen Gemeinschaft das Änderungsprotokoll zum Pariser Übereinkommen. Durch diese Unterzeichnung wird die Position Irlands, Luxemburgs und Österreichs nicht berührt.
(2) Der Wortlaut des Änderungsprotokolls zum Pariser Übereinkommen ist diesem Beschluss beigefügt.
(3) Im Sinne dieses Beschlusses bezeichnet der Ausdruck "Mitgliedstaat" alle Mitgliedstaaten mit Ausnahme von Dänemark, Irland, Luxemburg und Österreich.
Artikel 2
Die Mitgliedstaaten bemühen sich, das Protokoll vor dem 31. Dezember 2003 zu unterzeichnen.
Artikel 3
Wenn die Mitgliedstaaten das Änderungsprotokoll zum Pariser Übereinkommen unterzeichnen, unterrichten sie den Generalsekretär der Organisation für Wirtschaftliche Zusammenarbeit und Entwicklung schriftlich davon, dass die Unterzeichnung gemäss diesem Beschluss erfolgt ist.
Artikel 4
Dieser Beschluss ist gemäß dem Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Geschehen zu Brüssel am 27. November 2003.