Nařízení Komise (ES) č. 77/2001
ze dne 5. ledna 2001,
kterým se mění přílohy nařízení (ES) č. 1547/1999 a nařízení Rady (ES) č. 1420/1999, pokud jde o přepravu některých druhů odpadů do Albánie, Brazílie, Bulharska, Burundi, Jamajky, Maroka, Nigérie, Peru, Rumunska, Tuniska a Zimbabwe
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 259/93 ze dne 1. února 1993 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj, a o její kontrole [1], naposledy pozměněné rozhodnutím Komise 1999/816/ES [2], a zejména na čl. 17 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1420/1999 ze dne 29. dubna 1999, kterým se stanoví společná pravidla a postupy pro přepravu některých druhů odpadů do některých nečlenských zemí OECD [3] ve znění nařízení Komise (ES) č. 1208/2000 [4], a zejména na čl. 3 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V lednu 2000 odeslala Evropská komise verbální nótu všem nečlenským zemím OECD (a také Maďarsku a Polsku, které doposud neuplatňují rozhodnutí OECD C (92) 39 v konečném znění). Účel této nóty byl trojí: a) informovat tyto země o nových nařízeních Společenství; b) požádat o potvrzení příslušných postojů, jak jsou nastíněny v přílohách nařízení (ES) č. 1420/1999 a nařízení Komise (ES) č. 1547/1999 ze dne 12. července 1999, kterým se stanoví kontrolní postupy podle nařízení Rady (EHS) č. 259/93 pro přepravu některých druhů odpadů do některých zemí, na něž se nevztahuje rozhodnutí OECD C(92) 39 v konečném znění [5], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1552/2000 [6], a c) získat odpověď od zemí, které neodpověděly v roce 1994.
(2) Země, které odpověděly, tj. Brazílie, Bulharsko, Burundi, Jamajka, Maroko, Nigérie, Peru, Rumunsko, Tunisko a Zimbabwe, oznámily Komisi, že dovoz některých odpadů uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 259/93 přijímají buď bez jakýchkoli kontrolních postupů, nebo podle kontrolního postupu, který se vztahuje na přílohy III nebo IV uvedeného nařízení nebo který je stanoven v článku 15 uvedeného nařízení. Ohledně ostatních odpadů tyto země uvedly, že si žádnou přepravu nepřejí.
(3) Albánie na nótu odpověděla, že se její postoj nezměnil. Přesto se však musí ustanovení týkající se Albánie změnit, aby byl zohledněn nový systém označování některých druhů odpadů uvedených v příloze II nařízení (ES) č. 259/93 ve znění rozhodnutí 1999/816/ES.
(4) V souladu s čl. 17 odst. 3 nařízení (EHS) č. 259/93 byla oficiální žádost těchto zemí dne 23. června 2000 (12. července 2000 žádost Burundi) oznámena výboru zřízenému podle článku 18 směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech [7], naposledy pozměněné rozhodnutím Komise 96/350/ES [8].
(5) Aby se zohlednila nová situace těchto zemí, je nezbytné zároveň změnit nařízení (ES) č. 1420/1999 a nařízení (ES) č. 1547/1999.
(6) Opatření uvedená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 18 směrnice 75/442/EHS,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1547/1999 se mění takto:
1. příloha A se mění v souladu s přílohou A tohoto nařízení;
2. příloha B se mění v souladu s přílohou B tohoto nařízení;
3. příloha C se mění v souladu s přílohou C tohoto nařízení;
4. příloha D se mění v souladu s přílohou D tohoto nařízení.
Článek 2
Nařízení (ES) č. 1420/1999 se mění takto:
1. příloha A se mění v souladu s přílohou E tohoto nařízení;
2. příloha B se mění v souladu s přílohou F tohoto nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 5. ledna 2001.
Verordnung (EG) Nr. 77/2001 der Kommission
vom 5. Januar 2001
zur Änderung von Anhängen der Verordnung (EG) Nr. 1547/1999 und der Verordnung (EG) Nr. 1420/1999 des Rates hinsichtlich der Verbringung bestimmter Arten von Abfällen nach Albanien, Brasilien, Bulgarien, Burundi, Jamaika, Marokko, Nigeria, Peru, Rumänien, Simbabwe und Tunesien
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 259/93 des Rates vom 1. Februar 1993 zur Überwachung und Kontrolle der Verbringung von Abfällen in der, in die und aus der Europäischen Gemeinschaft(1), zuletzt geändert durch die Entscheidung 1999/816/EG der Kommission(2), insbesondere auf Artikel 17 Absatz 3,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1420/1999 des Rates vom 29. April 1999 zur Festlegung gemeinsamer Regeln und Verfahren für die Verbringung von bestimmten Abfällen in bestimmte nicht der OECD angehörende Länder(3), geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1208/2000(4), insbesondere Artikel 3 Absatz 5,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1) Im Januar 2000 sandte die Kommission eine "Verbalnote" an alle Nicht-OECD-Länder (sowie an Polen und Ungarn, die den OECD-Beschluss C(92)39 endg. noch nicht anwenden). Diese Verbalnote hatte einen dreifachen Zweck: a) Unterrichtung dieser Länder über die neuen Verordnungen der Gemeinschaft; b) Ersuchen um Bestätigung der jeweiligen Standpunkte, so wie sie in den Anhängen der Verordnung (EG) Nr. 1420/1999 und der Verordnung (EG) Nr. 1547/1999 vom 12. Juli 1999 zur Festlegung der bei der Verbringung bestimmter Arten von Abfällen in bestimmte Länder, für die der OECD-Beschluss C(92) 39 endg. nicht gilt, anzuwendenden Kontrollverfahren gemäß der Verordnung (EWG) Nr. 259/93 des Rates(5), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1552/2000(6), dargelegt sind, und c) Einholung einer Antwort von den Ländern, die 1994 nicht geantwortet hatten.
(2) Von den Ländern, die geantwortet haben, Brasilien, Bulgarien, Burundi, Jamaika, Marokko, Nigeria, Peru, Rumänien, Simbabwe und Tunesien, haben die folgenden der Kommission mitgeteilt, dass sie der Einfuhr bestimmter Arten von Abfällen nach Anhang II der Verordnung (EWG) Nr. 259/93 entweder ohne Kontrollverfahren oder vorbehaltlich einer Kontrolle gemäß dem Kontrollverfahren, das für Anhang III oder IV dieser Verordnung gilt, oder gemäß dem in Artikel 15 festgelegten Kontrollverfahren zustimmen. In Bezug auf andere Abfälle gaben diese Länder an, dass sie keine Sendungen zu erhalten wünschten.
(3) Auf die "Verbalnote" teilte Albanien mit, dass seine Haltung unverändert ist. Die Rechtsvorschriften in Bezug auf Albanien müssen jedoch geändert werden, um dem in Anhang II der Verordnung (EWG) Nr. 259/93 enthaltenen neuen Etikettierungssystem für bestimmte Arten von Abfällen Rechnung zu tragen.
(4) Gemäß Artikel 17 Absatz 3 der Verordnung (EWG) Nr. 259/93 wurden die offiziellen Anträge dieser Länder am 23. Juni 2000 (am 12. Juli 2000 für Burundi) dem Ausschuss notifiziert, der durch Artikel 18 der Richtlinie 75/442/EWG des Rates vom 15. Juli 1975 betreffend Abfälle(7), zuletzt geändert durch die Entscheidung 96/350/EG der Kommission(8), eingesetzt wurde.
(5) Zur Berücksichtigung der neuen Lage dieser Länder ist eine gleichzeitige Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1420/1999 und der Verordnung Nr. 1547/1999 erforderlich.
(6) Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des durch Artikel 18 der Richtlinie 75/442/EWG eingesetzten Ausschusses -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Verordnung (EG) Nr. 1547/1999 wird wie folgt geändert:
1. Anhang A wird entsprechend Anhang A der vorliegenden Verordnung geändert.
2. Anhang B wird entsprechend Anhang B der vorliegenden Verordnung geändert.
3. Anhang C wird entsprechend Anhang C der vorliegenden Verordnung geändert.
4. Anhang D wird entsprechend Anhang D der vorliegenden Verordnung geändert.
Artikel 2
Verordnung (EG) Nr. 1420/1999 wird wie folgt geändert:
1. Anhang A wird entsprechend Anhang E der vorliegenden Verordnung geändert.
2. Anhang B wird entsprechend Anhang F der vorliegenden Verordnung geändert.
Artikel 3
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 5. Januar 2001