NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 474/2006
ze dne 22. března 2006
o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, uvedeného v kapitole II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 ze dne 14. prosince 2005 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, o informování cestujících v letecké dopravě o totožnosti provozujícího leteckého dopravce a o zrušení článku 9 směrnice 2004/36/ES (1), a zejména na článek 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Kapitola II nařízení (ES) č. 2111/2005 (dále jen „základní nařízení“) stanoví postupy pro vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, a rovněž postupy, které členským státům za určitých okolností umožňují přijmout výjimečná opatření ukládající zákaz provozovat leteckou dopravu na jejich území.
(2)
V souladu s čl. 3 odst. 3 základního nařízení sdělily všechny členské státy Komisi totožnost leteckých dopravců, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy na jejich území, důvody, které k přijetí těchto zákazů vedly, a další podstatné informace.
(3)
Komise informovala všechny dotčené letecké dopravce buď přímo, nebo, pokud to nebylo možné, prostřednictvím orgánů odpovědných za regulační dohled nad nimi a uvedla podstatné skutečnosti a úvahy, které byly základem pro rozhodnutí uložit jim zákaz provozování letecké dopravy ve Společenství.
(4)
V souladu s článkem 7 základního nařízení poskytla Komise dotčeným leteckým dopravcům možnost konzultovat dokumenty předložené členskými státy, možnost předložit písemné připomínky a do deseti pracovních dnů přednést ústně jejich stanovisko Komisi a Výboru pro leteckou bezpečnost (2).
(5)
V příloze základního nařízení jsou uvedena společná kritéria pro rozhodování o zákazu provozování letecké dopravy z bezpečnostních důvodů na úrovni Společenství.
(6)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce Air Bangladesh, pokud jde o určité letadlo z jeho letadlového parku. Tyto nedostatky zjistil členský stát Německo při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (3).
(7)
Air Bangladesh neodpověděl dostatečně a včas na dotaz úřadu pro civilní letectví Německa ohledně bezpečnostních stránek jeho provozu, což ukazuje na nedostatek průhlednosti či komunikace, o kterém svědčí to, že neodpověděl na korespondenci tohoto členského státu. Do dnešního dne nemělo Německo příležitost ověřit, zda byly bezpečnostní nedostatky odstraněny.
(8)
Orgány Bangladéše odpovědné za regulační dohled nad Air Bangladesh nevykonávají dostatečný dohled nad jedním konkrétním letadlem, které tento dopravce používá, v souladu s jejich povinnostmi vyplývajícími z Chicagské úmluvy.
(9)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že dopravci Air Bangladesh by mělo být uloženo přísné provozní omezení a měl by být zařazen do přílohy B.
(10)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce Air Koryo. Tyto nedostatky zjistila Francie a Německo při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (4).
(11)
Při dalších inspekcích letištních ramp v rámci programu SAFA (5) bylo zjištěno trvalé zanedbávání ze strany Air Koryo řešit nedostatky, o kterých byl dříve informován Francií.
(12)
Na skryté systémové bezpečnostní nedostatky ze strany Air Koryo ukazují průkazné informace o vážné události, které sdělila Francie.
(13)
Air Koryo prokázal neschopnost odstranit tyto bezpečnostní nedostatky.
(14)
Air Koryo neodpověděl dostatečně a včas na dotaz úřadu pro civilní letectví Francie ohledně bezpečnostních stránek jeho provozu, což ukazuje na nedostatek průhlednosti či komunikace, o kterém svědčí to, že neodpověděl na žádost uvedeného členského státu.
(15)
Nápravný akční plán předložený leteckým dopravcem Air Koryo jako odpověď na žádost Francie nebyl přiměřený a dostatečný, aby mohl napravit zjištěné bezpečnostní nedostatky závažné povahy.
(16)
Orgány Korejské lidově demokratické republiky odpovědné za regulační dohled nad Air Koryo nevykonávají dostatečný dohled nad tímto dopravcem v souladu s jejich povinnostmi vyplývajícími z Chicagské úmluvy.
(17)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že Air Koryo nesplňuje příslušné bezpečnostní normy.
(18)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích u některých letadel, která provozuje letecký dopravce Ariana Afghan Airlines. Tyto nedostatky zjistil členský stát Německo při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (6).
(19)
Ariana Afghan Airlines prokázal neschopnost odstranit tyto bezpečnostní nedostatky.
(20)
Ariana Afghan Airlines neodpověděl dostatečně a včas na dotaz úřadu pro civilní letectví Německa ohledně bezpečnostních stránek jeho provozu, což ukazuje na nedostatek komunikace, o kterém svědčí to, že neodpověděl dostatečně na korespondenci tohoto členského státu.
(21)
Příslušné orgány Afghánistánu, v němž jsou letadla, která letecký dopravce Ariana Afghan Airlines používá, zaregistrována, nevykonávají dostatečný dohled nad letadly, která tento dopravce používá, v souladu s jejich povinnostmi vyplývajícími z Chicagské úmluvy.
(22)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že Ariana Afghan nesplňuje příslušné bezpečnostní normy u všech letadel, která provozuje, s výjimkou letadla A310 poznávací číslo F-GYYY, které je zaregistrováno ve Francii a podléhá dohledu francouzských orgánů.
(23)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce BGB Air. Tyto nedostatky zjistila Itálie při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (7).
(24)
BGB Air prokázal neschopnost nebo neochotu odstranit bezpečnostní nedostatky, o čemž svědčí předložení sebehodnocení podle norem ICAO na základě kontrolního seznamu zahraničního provozovatele předloženého Itálií, které nebylo v souladu s následnými zjištěními inspekcí SAFA.
(25)
BGB Air neodpověděl dostatečně na dotaz úřadu pro civilní letectví Itálie ohledně bezpečnostních stránek jeho provozu, což ukazuje na nedostatek průhlednosti či komunikace, o kterém svědčí to, že neodpověděl na některé dopisy zaslané tímto členským státem.
(26)
Nebyl předložen žádný důkaz o tom, že by dopravce BGB Air vypracoval nápravný akční plán, který by vedl k nápravě závažných bezpečnostních nedostatků, jako odpověď na žádost Itálie.
(27)
Orgány Kazachstánu odpovědné za regulační dohled nad BGB Air nespolupracovaly v plné míře s úřadem pro civilní letectví Itálie v případě vzniku obav v souvislosti s bezpečností provozu BGB Air, který v tomto státě získal oprávnění, o čemž svědčí to, že nereagovaly na korespondenci zaslanou tímto členským státem.
(28)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že BGB Air nesplňuje příslušné bezpečnostní normy.
(29)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích při provozování letecké nákladní dopravy na straně leteckého dopravce Buraq Air. Tyto nedostatky zjistilo Švédsko a Nizozemsko při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (8).
(30)
Buraq Air neodpověděl dostatečně a včas na dotaz úřadu pro civilní letectví Německa ohledně bezpečnostních stránek při provozování letecké nákladní dopravy, což ukazuje na nedostatek průhlednosti či komunikace, o kterém svědčí to, že neodpověděl na korespondenci tohoto členského státu.
(31)
Orgány Libye odpovědné za regulační dohled nad Buraq Air nevykonávají dostatečný dohled nad provozováním letecké nákladní dopravy tohoto dopravce v souladu s jejich povinnostmi vyplývajícími z Chicagské úmluvy.
(32)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že dopravci Buraq Air by měla být uložena přísná provozní omezení a měl by být zařazen do přílohy B.
(33)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce Air Service Comores. Tyto nedostatky zjistil členský stát Francie při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (9).
(34)
Neexistují důkazy o provádění nápravného akčního plánu dopravcem Air Service Comores, který by vedl k nápravě závažných bezpečnostních nedostatků, jako odpověď na žádost Francie.
(35)
Orgány odpovědné za regulační dohled nad Air Service Comores prokázaly neschopnost odstranit bezpečnostní nedostatky.
(36)
Orgány Komor odpovědné za regulační dohled nespolupracovaly včas s úřadem pro civilní letectví Francie, když byly vyjádřeny obavy v souvislosti s bezpečností provozu leteckého dopravce, který v tomto státě získal licenci nebo oprávnění.
(37)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že Air Service Comores nesplňuje příslušné bezpečnostní normy.
(38)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce GST Aero Air Company. Tyto nedostatky zjistila Itálie při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (10).
(39)
GST Aero Air Company prokázal neschopnost nebo neochotu odstranit bezpečnostní nedostatky.
(40)
GST Aero Air Company neodpověděl dostatečně a včas na dotaz úřadu pro civilní letectví Itálie ohledně bezpečnostních stránek jeho provozu, což ukazuje na nedostatek průhlednosti či komunikace, o kterém svědčí to, že neodpověděl na korespondenci zaslanou tímto členským státem.
(41)
Neexistují důkazy o provádění nápravného akčního plánu dopravcem GST Aero Air Company, který by vedl k nápravě závažných bezpečnostních nedostatků, jako odpověď na žádost Itálie.
(42)
Orgány Kazachstánu odpovědné za regulační dohled nad GST Aero Air Company nespolupracovaly v plné míře s úřadem pro civilní letectví Itálie, když byly vyjádřeny obavy v souvislosti s bezpečností provozu dopravce, který v tomto státě získal licenci nebo oprávnění, o čemž svědčí to, že na korespondenci zaslanou Itálií reagovaly jen částečně.
(43)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že GST Aero Air Company nesplňuje příslušné bezpečnostní normy.
(44)
Orgány Kyrgyzstánu odpovědné za regulační dohled prokázaly neschopnost při provádění a prosazování příslušných bezpečnostních norem u leteckého dopravce Phoenix Aviation. I když osvědčení leteckého provozovatele společnosti Phoenix vydal Kyrgyzstán, existují důkazy, že tato letecká společnost měla hlavní sídlo své obchodní činnosti ve Spojených arabských emirátech, což je v rozporu s požadavky přílohy 6 Chicagské úmluvy. Ve vyšetřovací zprávě Státního výboru USA pro bezpečnost v dopravě (NTSB) (11) k nehodě letu č. 904 společnosti Kam Air, který provozoval letecký dopravce Phoenix Aviation, se uvádí, že Phoenix Aviation má své hlavní sídlo ve Spojených arabských emirátech.
(45)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že Phoenix Aviation nesplňuje příslušné bezpečnostní normy.
(46)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce Phuket Airlines. Tyto nedostatky zjistily členské státy Spojené království a Nizozemsko při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (12).
(47)
Phuket Airlines prokázal neschopnost odstranit včas a dostatečně bezpečnostní nedostatky.
(48)
Orgány Thajska odpovědné za regulační dohled nespolupracovaly v plné míře s úřadem pro civilní letectví Nizozemska, když byly vyjádřeny obavy v souvislosti s bezpečností provozu leteckého dopravce Phuket Airlines, který v tomto státě získal oprávnění, o čemž svědčí to, že neodpověděly na příslušnou korespondenci tohoto členského státu.
(49)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že Phuket Airlines nesplňuje příslušné bezpečnostní normy.
(50)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce Reem Air. Tyto nedostatky zjistilo nejprve Nizozemsko při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (13).
(51)
Při dalších inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (14) potvrdilo Nizozemsko v případě jednoho konkrétního letadla trvalé zanedbávání ze strany Reem Air řešit nedostatky.
(52)
Reem Air prokázal neschopnost nebo neochotu odstranit bezpečnostní nedostatky.
(53)
Reem Air neodpověděl dostatečně a včas na dotaz úřadu pro civilní letectví Nizozemska ohledně bezpečnostních stránek jeho provozu, což ukazuje na nedostatek průhlednosti či komunikace, o které svědčí to, že neodpověděl na korespondenci zaslanou uvedeným členským státem.
(54)
Neexistují důkazy o provádění nápravného akčního plánu dopravcem Reem Air, který by vedl k nápravě závažných bezpečnostních nedostatků, jako odpověď na žádost Nizozemska.
(55)
Orgány Kyrgyzstánu odpovědné za regulační dohled nad Reem Air nevykonávají dostatečný dohled nad tímto dopravcem v souladu s jejich povinnostmi vyplývajícími z Chicagské úmluvy, o čemž svědčí přetrvávající závažné bezpečnostní nedostatky. Kromě toho dokazují informace, které Komisi dodal Reem Air během slyšení poskytnutého této společnosti, že i když osvědčení leteckého provozovatele společnosti Reem Air vydal Kyrgyzstán, má tato letecká společnost hlavní sídlo své obchodní činnosti ve Spojených arabských emirátech, což je v rozporu s požadavky přílohy 6 Chicagské úmluvy.
(56)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že Reem Air nesplňuje příslušné bezpečnostní normy.
(57)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce Silverback Cargo Freighters. Tyto nedostatky zjistila Belgie při inspekci letištních ramp prováděné v rámci programu SAFA (15).
(58)
Silverback Cargo Freighters, který rovněž zajišťuje údržbu (kontroly A a B) svých vlastních letadel, neodpověděl dostatečně na dotaz úřadu pro civilní letectví tohoto členského státu ohledně bezpečnostních stránek jeho provozu, což ukazuje na nedostatek průhlednosti či komunikace, o kterém svědčí to, že neodpověděl na příslušné žádosti předložené tímto členským státem.
(59)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že Silverback Cargo Freighters nesplňuje příslušné bezpečnostní normy.
(60)
Přes veškerou snahu mají úřady pro civilní letectví Konžské demokratické republiky (KDR) přetrvávající obtíže při provádění a prosazování příslušných bezpečnostních norem, o čemž svědčí Souhrnná zpráva z auditu Ředitelství pro civilní letectví Konžské demokratické republiky (Kinshasa, 11. až 18. června 2001) uskutečněného v rámci všeobecného programu pro audit dohledu nad bezpečností provozu (USOAP) Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO). V současné době zejména nefunguje žádný systém vydávání osvědčení leteckého provozovatele.
(61)
Orgány KDR odpovědné za regulační dohled následně prokázaly neschopnost provádět dostatečný bezpečnostní dohled.
(62)
Dopravci Central Air Express se ukládá zákaz provozování letecké dopravy z důvodů prokázaných nedostatků týkajících se mezinárodních bezpečnostních norem a jeho nedostatečné spolupráce s členským státem.
(63)
Belgie (16) a Hewa Bora Airways (HBA) poskytly informace ukazující, že v případě HBA byly nedostatky zjištěné v minulosti belgickými orgány v případě určitých letadel do značné míry odstraněny. Belgie dále Komisi informovala, že má v úmyslu provádět v případě HBA systematické inspekce letištních ramp. Vzhledem k tomu by mělo být tomuto leteckému dopravci povoleno nadále provozovat současnou leteckou dopravu.
(64)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že by měli být všichni letečtí dopravci, kteří získali oprávnění Konžské demokratické republiky (KDR), zařazeni do přílohy A s výjimkou dopravce Hewa Bora Airways (HBA), který by měl být zařazen do přílohy B.
(65)
Orgány Rovníkové Guiney odpovědné za regulační dohled nespolupracovaly v plné míře s úřadem pro civilní letectví Spojeného království, když byly vyjádřeny obavy v souvislosti s bezpečností provozu dopravců, kteří v tomto státě získali licenci nebo oprávnění. Spojené království požádalo generálního ředitele pro civilní letectví (Director General of Civil Aviation - DGCA) v Rovníkové Guineji dopisem ze dne 27. března 2002 (17) o objasnění těchto bodů:
-
značný nárůst počtu letadel zaregistrovaných v Rovníkové Guineji a návrhy, aby se správou rejstříku zabývala Kancelář pro registraci letadel (Aircraft Registration Bureau - ARB) nebo podobná organizace;
-
skutečnost, že řada provozovatelů majících osvědčení leteckého provozovatele (AOC) vydané Rovníkovou Guineou, nemá hlavní sídlo své obchodní činnosti v Rovníkové Guineji.
Dopis rovněž generálního ředitele pro civilní letectví upozorňoval, že Spojené království nebude moci leteckým společnostem Rovníkové Guiney povolit další obchodní operace na svém území, pokud se orgány Spojeného království nepřesvědčí, že je nad těmito společnostmi prováděn dostatečný dohled. Na tento dopis Rovníková Guinea neodpověděla.
(66)
Orgány Rovníkové Guiney odpovědné za regulační dohled prokázaly neschopnost při provádění a prosazování příslušných bezpečnostních norem, o níž svědčí zejména audity a související nápravné akční plány vypracované na základě všeobecného programu pro audit dohledu nad bezpečností provozu (USOAP) Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO). Takovýto audit Rovníkové Guiney na základě USOAP proběhl v květnu 2001, přičemž zpráva z auditu (18) ukázala, že úřad pro civilní letectví nebyl v době konání auditu schopen poskytnout dostatečný dohled nad svými leteckými společnostmi a zajistit, aby jejich provoz byl v souladu s normami ICAO. Mezi skutečnosti zjištěné během auditu patřilo zejména:
-
chybí organizace schopná zabezpečit bezpečnostní dohled, zejména pak vyškolení pracovníci v oblasti udělování licencí, provozu letadel nebo letové způsobilosti;
-
neschopnost zjistit číslo letadla v rejstříku nebo čísla vydaných a platných osvědčení způsobilosti letadla;
-
není vytvořen strukturovaný systém osvědčování a dohledu nad leteckými provozovateli;
-
nejsou přijaty předpisy o leteckém provozu;
-
není prováděn dohled nad schválenými provozovateli;
-
není vytvořen systém zaměřený na plnění základních povinností agentury pro kontrolu způsobilosti letadla.
Generální ředitelství pro civilní letectví Rovníkové Guiney rovněž dosud nepředložilo ICAO akční plán na vyřešení zjištění vyplývajících z tohoto auditu (19) a následně neproběhla ani kontrolní mise.
(67)
Orgány Rovníkové Guiney odpovědné za regulační dohled prokázaly neschopnost při provádění a prosazování příslušných bezpečnostních norem v souladu s jejich povinnostmi vyplývajícími z Chicagské úmluvy. Ve skutečnosti někteří držitelé osvědčení leteckého provozovatele (AOC) vydaného Rovníkovou Guineou nemají hlavní sídlo své obchodní činnosti v Rovníkové Guineji, což je v rozporu s požadavky přílohy 6 Chicagské úmluvy (20).
(68)
Orgány Rovníkové Guiney odpovědné za regulační dohled nad těmito leteckými dopravci prokázaly neschopnost provádět příslušný bezpečnostní dohled nad těmito dopravci: Air Consul SA, Avirex Guinée Equatoriale, COAGE - Compagnie Aeree de Guinée Equatorial, Ecuato Guineana de Aviación, Ecuatorial Cargo, GEASA - Guinea Ecuatorial Airlines SA, GETRA - Guinea Ecuatorial de Transportes Aéreos, Jetline Inc., King Transavia Cargo, Prompt Air GE SA, UTAGE - Unión de Transporte Aéreo de Guinea Ecuatorial.
(69)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že všem leteckým dopravcům, kteří získali oprávnění Rovníkové Guiney, by měl být uložen zákaz provozování letecké dopravy a měli by být zařazeni do přílohy A.
(70)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce International Air Services, který získal oprávnění v Libérii. Tyto nedostatky zjistila Francie při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (21).
(71)
Orgány Libérie odpovědné za regulační dohled nespolupracovaly v plné míře s úřadem pro civilní letectví Spojeného království, když byly informovány o závažných bezpečnostních nedostatcích zjištěných během inspekce letištních ramp u letadla zaregistrovaného Libérií, kterou provedl úřad pro civilní letectví Spojeného království dne 5. března 1996 (22). Vznikly obavy v souvislosti s bezpečností provozu leteckých dopravců, kteří v Libérii získali licenci nebo oprávnění, když úřad pro civilní letectví Spojeného království informoval dne 12. března 1996 liberijského DCA, že budou zamítnuty všechny žádosti o povolení provozovat obchodní služby ve Spojeném království pro letadla zaregistrovaná v Libérii, pokud liberijské orgány neprokáží, že mají účinný regulační systém, který zajistí způsobilost letadla zapsaného do rejstříku Libérie. Liberijské orgány dosud neodpověděly. Podobně nespolupracovaly liberijské orgány v plné míře s úřadem pro civilní letectví Francie, neboť odmítly odpovědět, když tento členský stát projevil obavy o bezpečnost provozu dopravce, který získal licenci nebo oprávnění v Libérii.
(72)
Orgány Libérie odpovědné za regulační dohled prokázaly neschopnost při provádění a prosazování příslušných bezpečnostních norem. Samotná vláda Libérie v roce 1996 (23) připustila, že z důvodu občanského konfliktu nebylo možné udržet regulační dohled nad letadlem z Monrovie zaregistrovaným v Libérii. I když byla v roce 2003 podepsána souhrnná mírová dohoda a OSN i prozatímní národní vláda Libérie začínají pomalu uskutečňovat opatření na zlepšení bezpečnosti, schopnost vlády spravovat její rejstřík se pravděpodobně od roku 1996 nezlepšila. Vzhledem k bezpečnostní situaci ICAO dosud v Libérii neprovedla audit na základě všeobecného programu pro audit dohledu nad bezpečností provozu (USOAP).
(73)
Orgány Libérie odpovědné za regulační dohled nad těmito leteckými dopravci prokázaly neschopnost provádět příslušný bezpečnostní dohled nad těmito dopravci: International Air Services Inc., Satgur Air Transport Corp., Weasua Air Transport Co. Ltd.
(74)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že všem leteckým dopravcům, kteří získali oprávnění Libérie, by měl být uložen zákaz provozování letecké dopravy a měli by být zařazeni do přílohy A.
(75)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce Air Universal Ltd. Tyto nedostatky zjistilo Švédsko při inspekci letištních ramp prováděné v rámci programu SAFA (24).
(76)
Orgány Sierry Leone odpovědné za regulační dohled nespolupracovaly v plné míře s úřadem pro civilní letectví Švédska, když byly vyjádřeny obavy v souvislosti s bezpečností provozu leteckého dopravce Air Universal Ltd., který v tomto státě získal oprávnění, o čemž svědčí to, že neodpověděly na korespondenci tohoto členského státu.
(77)
Všem dopravcům, kteří podléhají dohledu ze strany Sierry Leone, bylo v dřívější době zamítnuto nebo zrušeno oprávnění k provozování letecké dopravy nebo technické povolení Spojeným královstvím.
(78)
I když osvědčení leteckého provozovatele společnosti Air Universal Ltd. vydala Sierra Leone, existují důkazy, že tato letecká společnost má hlavní sídlo své obchodní činnosti v Jordánsku, což je v rozporu s požadavky přílohy 6 Chicagské úmluvy.
(79)
Orgány Sierry Leone odpovědné za regulační dohled nad Air Universal Ltd. nevykonávají dostatečný dohled nad tímto dopravcem v souladu s jejich povinnostmi vyplývajícími z Chicagské úmluvy.
(80)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že Air Universal Ltd. nesplňuje příslušné bezpečnostní normy.
(81)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckých dopravců, kteří získali oprávnění Sierry Leone. Tyto nedostatky zjistily tři členské státy, Spojené království, Malta a Švédsko, při inspekcích letištních ramp prováděných v rámci programu SAFA (25).
(82)
Orgány Sierry Leone odpovědné za regulační dohled nespolupracovaly v plné míře s úřady pro civilní letectví Švédska a Malty, když byly vyjádřeny obavy v souvislosti s bezpečností provozu leteckého dopravce Air Universal Ltd., který v tomto státě získal oprávnění, o čemž svědčí to, že neodpověděly na korespondenci tohoto členského státu.
(83)
Orgány Sierry Leone odpovědné za regulační dohled prokázaly neschopnost při provádění a prosazování příslušných bezpečnostních norem v souladu s jejich povinnostmi vyplývajícími z Chicagské úmluvy. Sierra Leone nemá příslušný fungující systém na provádění kontrol svých provozovatelů nebo letadel a nemá technické kapacity a zdroje, aby tento úkol zvládla. Někteří držitelé osvědčení leteckého provozovatele vydaného Sierrou Leone neměli hlavní sídlo své obchodní činnosti v Sieře Leone, což je v rozporu s požadavky přílohy 6 Chicagské úmluvy.
(84)
Nápravný akční plán předložený Sierrou Leone je považován za nevhodný (nebo nedostatečný), aby mohl napravit všechny zjištěné závažné bezpečnostní nedostatky. Úřad pro civilní letectví Sierry Leone uzavřel smlouvu se soukromou společností International Aviation Surveyors (IAS), aby jeho jménem prováděla některé činnosti související s dohledem. Tato dohoda mezi dvěma stranami ve formě memoranda o porozumění (26) však neposkytuje odpovídající systém dohledu nad letadly zapsanými v rejstříku Sierry Leone. Zejména:
-
letadla/letecké společnosti, na něž se memorandum o porozumění vztahuje, neměly základnu v Sieře Leone a pracovníci IAS nebyli umístěni ani do Sierry Leone, ani do země, kde měly základnu letecké společnosti;
-
zdá se, že IAS neměla žádnou výkonnou pravomoc;
-
IAS nesla odpovědnost za běžné inspekce dotyčných leteckých společností, ale nebyla specifikována míra inspekční činnosti;
-
memorandum o porozumění poskytovalo IAS smluvní vztah s dotyčnými leteckými společnostmi;
-
zdá se, že memorandum o porozumění se nevztahovalo přiměřeným způsobem na dohled nad letovými operacemi.
(85)
Orgány Sierry Leone odpovědné za regulační dohled nad těmito leteckými dopravci prokázaly neschopnost provádět příslušný bezpečnostní dohled nad těmito dopravci: Aerolift Co. Ltd, Afrik Air Links, Air Leone Ltd, Air Rum Ltd, Air Salone, Ltd, Air Universal Ltd, Destiny Air Services Ltd, First Line Air (sl) Ltd, Heavylift Cargo, paramount airlines, Ltd, Star Air Ltd, Teebah Airways, West Coast Airways Ltd.
(86)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že všem leteckým dopravcům, kteří získali oprávnění Sierry Leone, by měl být uložen zákaz provozování letecké dopravy a měli by být zařazeni do přílohy A.
(87)
Existují ověřené důkazy o závažných bezpečnostních nedostatcích na straně leteckého dopravce Jet Africa, který získal oprávnění Svazijska. Tyto nedostatky zjistilo Nizozemsko při inspekci letištních ramp prováděné v rámci programu SAFA (27).
(88)
Jet Africa neodpověděl dostatečně a včas na dotaz úřadu pro civilní letectví Nizozemska ohledně bezpečnostních stránek jeho provozu, což ukazuje na nedostatek průhlednosti či komunikace, o které svědčí to, že neodpověděl na korespondenci zaslanou uvedeným členským státem.
(89)
Nebyl předložen žádný důkaz o tom, že by dopravce Jet Africa vypracoval nápravný akční plán, který by vedl k nápravě závažných bezpečnostních nedostatků, jako odpověď na žádost Nizozemska.
(90)
Orgány Svazijska odpovědné za regulační dohled prokázaly neschopnost při provádění a prosazování příslušných bezpečnostních norem, o čemž svědčí zejména audit na základě USOAP, který proběhl v březnu 1999. Zpráva z auditu (28) došla k závěru, že v době auditu nebylo Svazijsko schopné uspokojivě vykonávat povinnosti spojené s bezpečnostním dohledem, pokud jde o jeho rejstřík leteckých společností a letadel. Rovněž uvedla, že nebylo možné stanovit skutečný počet letadel v rejstříku, neboť rejstřík nebyl řádně veden. Auditorský tým rovněž nemohl stanovit skutečný počet licencí vydaných Svazijskem, které byly dosud v platnosti, protože nebyly vedeny záznamy. Kontrolní mise auditu na základě USOAP neproběhla, protože Svazijsko neposkytlo ICAO informace o dosaženém pokroku při provádění akčního plánu na řešení zjištění vyplývajících z auditu.
(91)
Orgány Svazijska odpovědné za regulační dohled nad těmito leteckými dopravci prokázaly neschopnost provádět příslušný bezpečnostní dohled nad těmito dopravci: Aero Africa (Pty) Ltd, African International Airways (Pty) Ltd, Airlink Swaziland Ltd, Northeast Airlines (Pty) Ltd, Scan Air Charter Ltd, Swazi Express Airways, Jet Africa.
(92)
Na základě společných kritérií se proto soudí, že všem leteckým dopravcům, kteří získali oprávnění Svazijska, by měl být uložen zákaz provozování letecké dopravy a měli by být zařazeni do přílohy A.
(93)
Vzhledem k tomu, že by nebyla ohrožena bezpečnost, může být všem leteckým dopravcům dovoleno uplatňovat práva provozování dopravy tím, že použijí letadlo pronajaté s posádkou od leteckého dopravce, na kterého se nevztahuje zákaz provozování letecké dopravy, za předpokladu, že jsou dodrženy příslušné bezpečnostní normy.
(94)
Seznam Společenství má být aktualizován pravidelně a tehdy, jakmile je to požadováno, aby byl zohledněn vývoj v oblasti bezpečnosti, pokud jde o dotyčné letecké dopravce, a to na základě dalších důkazů o podniknutých nápravných opatřeních.
(95)
Vzhledem k důkazům, které poskytla společnost Tuninter a orgány Tuniska odpovědné za regulační dohled nad touto společností a které dále potvrdila Itálie, se má za to, že existují ověřené důkazy o tom, že tento letecký dopravce odstranil závažné bezpečnostní nedostatky zjištěné italskými orgány během dvou inspekcí na místě.
(96)
Na základě informací poskytnutých Německem se má za to, že již nadále neexistují ověřené důkazy o neschopnosti nebo neochotě orgánů Tádžikistánu odpovědných za regulační dohled nad leteckými dopravci, kteří získali oprávnění v tomto státě.
(97)
Na základě informací poskytnutých Belgii, které ukazují, že nedostatky, které vedly k uložení zákazu provozování letecké dopravy v uvedeném státě leteckým dopravcům I.C.T.T.P.W. a South Airlines, již byly plně odstraněny, se má za to, že neexistují ověřené důkazy o přetrvávajících závažných nedostatcích na straně těchto leteckých dopravců.
(98)
Na základě informací poskytnutých Německem, které ukazují, že konkrétní letadlo, kvůli kterému bylo společnosti Atlant Soyuz uloženo provozní omezení, již nadále není součástí jeho letadlového parku, se má za to, že neexistují ověřené důkazy o přetrvávajících závažných nedostatcích na straně tohoto leteckého dopravce.
(99)
Na základě informací, které jsou v tomto stádiu k dispozici, se má za to, že neexistují ověřené důkazy o neodstraněných závažných nedostatcích na straně leteckého dopravce Air Mauritanie. Nicméně je třeba dále posoudit schopnost orgánů Mauritánie odpovědných za regulační dohled nad tímto leteckým dopravcem. Za tímto účelem by měla Komise do 2 měsíců provést za pomoci orgánů všech zúčastněných členských států hodnocení orgánů Mauritánie odpovědných za regulační dohled nad tímto leteckým dopravcem a podniků, za něž odpovídají.
(100)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro leteckou bezpečnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví seznam Společenství uvádějící letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, uvedený v kapitole II základního nařízení.
Článek 2
Zákazy provozování letecké dopravy
1. Letečtí dopravci uvedení v příloze A podléhají zákazu provozovat veškerou leteckou dopravu ve Společenství.
2. Letečtí dopravci uvedení v příloze B podléhají ve Společenství provozním omezením. Provozní omezení spočívají v zákazu používat konkrétní letadla nebo konkrétní typy letadel uvedené v příloze B.
Článek 3
Prosazování
Členské státy uvědomí Komisi o všech opatřeních přijatých podle čl. 3 odst. 1 základního nařízení za účelem prosazování zákazů provozování letecké dopravy na jejich území, které jsou na seznamu Společenství a vztahují se na letecké dopravce, jimž jsou tyto zákazy uloženy.
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. března 2006.
VERORDNUNG (EG) Nr. 474/2006 DER KOMMISSION
vom 22. März 2006
zur Erstellung der in Kapitel II der Verordnung (EG) Nr. 2111/2005 des Europäischen Parlaments und des Rates genannten gemeinschaftlichen Liste der Luftfahrtunternehmen, gegen die in der Gemeinschaft eine Betriebsuntersagung ergangen ist
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 2111/2005 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 14. Dezember 2005 über die Erstellung einer gemeinschaftlichen Liste der Luftfahrtunternehmen, gegen die in der Gemeinschaft eine Betriebsuntersagung ergangen ist, sowie über die Unterrichtung von Fluggästen über die Identität des ausführenden Luftfahrtunternehmens und zur Aufhebung des Artikels 9 der Richtlinie 2004/36/EG (1), insbesondere auf Artikel 3,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Kapitel II der Verordnung (EG) Nr. 2111/2005 (im Folgenden „die Grundverordnung“) legt Verfahren fest für die Erstellung der gemeinschaftlichen Liste der Luftfahrtunternehmen, gegen die in der Gemeinschaft eine Betriebsuntersagung ergangen ist, sowie Verfahren, die es den Mitgliedstaaten unter bestimmten Umständen erlauben, außerordentliche Maßnahmen zur Erlassung von Betriebsuntersagungen in ihrem Hoheitsgebiet zu ergreifen.
(2)
In Übereinstimmung mit Artikel 3 Absatz 3 der Grundverordnung hat jeder Mitgliedstaat der Kommission die Identität der Luftfahrtunternehmen, gegen die eine Betriebsuntersagung in seinem Hoheitsgebiet ergangen ist, sowie die Gründe für die Betriebsuntersagung und andere einschlägige Informationen mitgeteilt.
(3)
Die Kommission hat alle betreffenden Luftfahrtunternehmen entweder unmittelbar oder, wo dies nicht praktikabel war, über die für die Beaufsichtigung der betreffenden Luftfahrtunternehmen zuständigen Behörden informiert und ihnen die wesentlichen Tatsachen und Erwägungen mitgeteilt, die einer Entscheidung über eine Betriebsuntersagung in der Gemeinschaft zugrunde gelegt würden.
(4)
Gemäß Artikel 7 der Grundverordnung hat die Kommission den betreffenden Luftfahrtunternehmen Gelegenheit gegeben, die von den Mitgliedstaaten vorgelegten Unterlagen einzusehen, sich schriftlich dazu zu äußern und ihren Standpunkt innerhalb von 10 Tagen der Kommission sowie dem Flugsicherheitsausschuss (2) mündlich vorzutragen.
(5)
Die gemeinsamen Kriterien für die Prüfung einer Betriebsuntersagung aus Sicherheitsgründen auf Gemeinschaftsebene sind im Anhang zur Grundverordnung festgelegt.
(6)
Es liegen stichhaltige Beweise vor für gravierende Sicherheitsmängel seitens Air Bangladesh bezüglich einiger Luftfahrzeuge seiner Flotte. Diese Mängel wurden von Deutschland bei Vorfeldinspektionen im Rahmen des SAFA-Programms festgestellt (3).
(7)
Air Bangladesh hat nicht angemessen und rechtzeitig auf eine Anfrage der deutschen Zivilluftfahrtbehörde hinsichtlich der Sicherheitsaspekte ihres Flugbetriebs geantwortet, was Anzeichen für eine fehlende Transparenz oder Mitteilung ist, wie die Nichtbeantwortung der Schreiben dieses Mitgliedstaats erkennen lässt. Bislang hat Deutschland keine Gelegenheit erhalten zu prüfen, ob die Sicherheitsmängel behoben wurden.
(8)
Die Behörden Bangladeshs, die für die Regulierungsaufsicht über Air Bangladesh zuständig sind, haben keine angemessene Aufsicht über ein bestimmtes von diesem Luftfahrtunternehmen eingesetztes Luftfahrzeug gemäß ihren Verpflichtungen nach dem Abkommen von Chicago ausgeübt.
(9)
Auf der Grundlage der gemeinsamen Kriterien wird daher festgestellt, dass dem Luftfahrtunternehmen Air Bangladesh strenge Betriebsbeschränkungen auferlegt werden sollten und es in Anhang B aufgenommen werden sollte.
(10)
Es liegen stichhaltige Beweise vor für gravierende Sicherheitsmängel seitens Air Koryo. Diese Mängel wurden von Frankreich und Deutschland bei Vorfeldinspektionen im Rahmen des SAFA-Programms festgestellt (4).
(11)
Die anhaltende Nichtbehebung durch Air Koryo von Mängeln, die zuvor von Frankreich mitgeteilt worden waren, wurde während weiterer Vorfeldinspektionen im Rahmen des SAFA-Programms festgestellt (5).
(12)
Belegte Informationen, die sich auf schwere Störungen beziehen und von Frankreich mitgeteilt wurden, weisen auf latente systematische Mängel seitens Air Koryo hin.
(13)
Air Koryo hat erkennen lassen, dass ihm die Fähigkeit zur Behebung dieser Sicherheitsmängel fehlt.
(14)
Air Koryo hat nicht angemessen und rechtzeitig auf eine Anfrage der französischen Zivilluftfahrtbehörde hinsichtlich der Sicherheitsaspekte seines Flugbetriebs geantwortet, was Anzeichen für eine fehlende Transparenz oder Mitteilung ist, wie die Nichtbeantwortung der Anfragen dieses Mitgliedstaats erkennen lässt.
(15)
Der von Air Koryo auf Anforderung Frankreichs vorgelegte Plan zur Mängelbehebung war nicht angemessen und reichte für die Behebung der festgestellten schweren Sicherheitsmängel nicht aus.
(16)
Die Behörden der Demokratischen Republik Korea, die für die Regulierungsaufsicht über Air Koryo zuständig sind, haben keine angemessene Aufsicht über dieses Luftfahrtunternehmen gemäß ihren Verpflichtungen nach dem Abkommen von Chicago ausgeübt.
(17)
Auf der Grundlage der gemeinsamen Kriterien wird daher festgestellt, dass Air Koryo die einschlägigen Sicherheitsnormen nicht einhält.
(18)
Es liegen stichhaltige Beweise vor für gravierende Sicherheitsmängel bei bestimmten von Ariana Afghan Airlines betriebenen Luftfahrzeugen. Diese Mängel wurden von Deutschland bei Vorfeldinspektionen im Rahmen des SAFA-Programms festgestellt (6).
(19)
Ariana Afghan Airlines hat erkennen lassen, dass ihm die Fähigkeit zur Behebung dieser Sicherheitsmängel fehlt.
(20)
Ariana Afghan Airlines hat nicht angemessen und rechtzeitig auf eine Anfrage der deutschen Zivilluftfahrtbehörde hinsichtlich der Sicherheitsaspekte seines Flugbetriebs geantwortet, was Anzeichen für eine fehlende Mitteilung ist, wie das Fehlen einer angemessenen Antwort auf Schreiben dieses Mitgliedstaats erkennen lässt.
(21)
Die zuständigen Behörden Afghanistans, wo die von Ariana Afghan Airlines eingesetzten Luftfahrzeuge eingetragen sind, haben keine vollkommen angemessene Aufsicht über die von diesem Luftfahrtunternehmen eingesetzten Luftfahrzeuge gemäß ihren Verpflichtungen nach dem Abkommen von Chicago ausgeübt.
(22)
Auf der Grundlage der gemeinsamen Kriterien wird daher festgestellt, dass Ariana Afghan Airlines die einschlägigen Sicherheitsnormen für alle von ihm betriebenen Luftfahrzeuge nicht einhält, ausgenommen das Luftfahrzeug des Musters A310 mit der Eintragungsnummer F-GYYY, das in Frankreich eingetragen ist und der Aufsicht der französischen Behörden unterliegt.
(23)
Es liegen stichhaltige Beweise vor für gravierende Sicherheitsmängel seitens BGB Air. Diese Mängel wurden von Italien bei Vorfeldinspektionen im Rahmen des SAFA-Programms festgestellt (7).
(24)
BGB Air hat erkennen lassen, dass ihm die Fähigkeit oder die Bereitschaft fehlt, Sicherheitsmängel zu beheben, wie durch die Vorlage einer Selbstbeurteilung anhand von ICAO-Normen auf der Grundlage der von Italien bereitgestellten Checkliste für ausländische Luftfahrtunternehmen belegt wird, die nicht mit den Ergebnissen nachfolgender SAFA-Inspektionen übereinstimmte.
(25)
BGB Air hat nicht angemessen auf eine Anfrage der italienischen Zivilluftfahrtbehörde hinsichtlich der Sicherheitsaspekte seines Flugbetriebs geantwortet, was Anzeichen für eine fehlende Transparenz oder Mitteilung ist, wie die Nichtbeantwortung einiger Schreiben dieses Mitgliedstaats erkennen lässt.
(26)
Es liegen keine Belege für die Durchführung eines von BGB Air vorgelegten angemessenen Plans zur Mängelbehebung vor, mit dem die gravierenden Sicherheitsmängel auf die Anforderung Italiens hin behoben werden könnten.
(27)
Die Behörden Kasachstans, die für die Regulierungsaufsicht über BGB Air zuständig sind, haben nicht umfassend mit der italienischen Zivilluftfahrtbehörde zusammengearbeitet, als sich Bedenken hinsichtlich der Sicherheit des Flugbetriebs des Luftfahrtunternehmens BGB Air, das in diesem Staat zugelassen ist, ergaben, wie die Nichtbeantwortung der Schreiben dieses Mitgliedstaats erkennen lässt.
(28)
Auf der Grundlage der gemeinsamen Kriterien wird daher festgestellt, dass BGB Air die einschlägigen Sicherheitsnormen nicht einhält.
(29)
Es liegen stichhaltige Beweise vor für gravierende Sicherheitsmängel seitens Buraq Air bezüglich dessen Luftfrachtbetriebs. Diese Mängel wurden von Schweden und den Niederlanden bei Vorfeldinspektionen im Rahmen des SAFA-Programms festgestellt (8).
(30)
Buraq Air hat nicht angemessen und rechtzeitig auf eine Anfrage der deutschen Zivilluftfahrtbehörde hinsichtlich der Sicherheitsaspekte seines Luftfrachtbetriebs geantwortet, was Anzeichen für eine fehlende Transparenz oder Mitteilung ist, wie die Nichtbeantwortung der Schreiben dieses Mitgliedstaats erkennen lässt.
(31)
Die Behörden Libyens, die für die Regulierungsaufsicht über Buraq Air zuständig sind, haben keine angemessene Aufsicht über den Luftfrachtbetrieb dieses Luftfahrtunternehmens gemäß ihren Verpflichtungen nach dem Abkommen von Chicago ausgeübt.
(32)
Auf der Grundlage der gemeinsamen Kriterien wird daher festgestellt, dass dem Luftfahrtunternehmen Buraq Air strenge Betriebsbeschränkungen auferlegt werden sollten und es in Anhang B aufgenommen werden sollte.
(33)
Es liegen stichhaltige Beweise vor für gravierende Sicherheitsmängel seitens Air Service Comores. Diese Mängel wurden von Frankreich bei Vorfeldinspektionen im Rahmen des SAFA-Programms festgestellt (9).
(34)
Es liegen keine Belege für die Durchführung eines von Air Service Comores vorgelegten angemessenen Plans zur Mängelbehebung vor, mit dem die gravierenden Sicherheitsmängel auf die Anforderung Frankreichs hin behoben werden könnten.
(35)
Die Behörden, die für die Regulierungsaufsicht über Air Services Comores zuständig sind, haben erkennen lassen, dass ihnen die Fähigkeit zur Behebung von Sicherheitsmängeln fehlt.
(36)
Die für die Regulierungsaufsicht zuständigen Behörden der Komoren haben nicht rechtzeitig mit der französischen Zivilluftfahrtbehörde zusammengearbeitet, als Bedenken bezüglich der Sicherheit des Betriebs eines in diesem Staat genehmigten oder zugelassenen Luftfahrtunternehmens vorgebracht wurden.
(37)
Auf der Grundlage der gemeinsamen Kriterien wird daher festgestellt, dass Air Service Comores die einschlägigen Sicherheitsnormen nicht einhält.
(38)
Es liegen stichhaltige Beweise vor für gravierende Sicherheitsmängel seitens GST Aero Air Company. Diese Mängel wurden von Italien bei Vorfeldinspektionen im Rahmen des SAFA-Programms festgestellt (10).
(39)
GST Aero Air Company hat erkennen lassen, dass ihm die Fähigkeit oder die Bereitschaft zur Behebung von Sicherheitsmängeln fehlt.
(40)
GST Aero Air Company hat nicht angemessen und rechtzeitig auf eine Anfrage der italienischen Zivilluftfahrtbehörde hinsichtlich der Sicherheitsaspekte seines Flugbetriebs geantwortet, was Anzeichen für eine fehlende Transparenz oder Mitteilung ist, wie die Nichtbeantwortung der Schreiben dieses Mitgliedstaats erkennen lässt.
(41)
Es liegen keine Belege für die Durchführung eines von GST Aero Air Company vorgelegten angemessenen Plans zur Mängelbehebung vor, mit dem die gravierenden Sicherheitsmängel auf die Anforderung Italiens hin behoben werden könnten.
(42)
Die Behörden Kasachstans, die für die Regulierungsaufsicht über GST Aero Air Company zuständig sind, haben nicht umfassend mit der italienischen Zivilluftfahrtbehörde zusammengearbeitet, als sich Bedenken hinsichtlich der Sicherheit des Flugbetriebs eines Luftfahrtunternehmens, das in diesem Staat genehmigt oder zugelassen ist, ergaben, wie die eingeschränkte Beantwortung der Schreiben Italiens erkennen lässt.
(43)
Auf der Grundlage der gemeinsamen Kriterien wird daher festgestellt, dass GST Aero Air Company die einschlägigen Sicherheitsnormen nicht einhält.
(44)
Die für die Regulierungsaufsicht zuständigen Behörden Kirgisistans haben erkennen lassen, dass ihnen die Fähigkeit zur Umsetzung und Durchsetzung der einschlägigen Sicherheitsnormen bezüglich Phoenix Aviation fehlt. Das Luftverkehrsbetreiberzeugnis (AOC) von Phoenix Aviation wurde von Kirgisistan ausgestellt, obschon belegt ist, dass das Luftfahrtunternehmen seinen Hauptgeschäftssitz in den Vereinigten Arabischen Emiraten (VAE) hat, was den Anforderungen von Anhang 6 des Abkommens von Chicago zuwiderläuft. In dem Untersuchungsbericht des US-Verkehrssicherheitsausschusses (11) über einen Unfall des Kam-Air-Flugs 904, der von Phoenix Aviation durchgeführt wurde, heißt es, dass Phoenix Aviation seinen Hauptsitz in den VAE hat.
(45)
Auf der Grundlage der gemeinsamen Kriterien wird daher festgestellt, dass Phoenix Aviation die einschlägigen Sicherheitsnormen nicht einhält.
(46)
Es liegen stichhaltige Beweise vor für gravierende Sicherheitsmängel seitens Phuket Airlines. Diese Mängel wurden von dem Vereinigten Königreich und den Niederlanden bei Vorfeldinspektionen im Rahmen des SAFA-Programms festgestellt (12).
(47)
Phuket Airlines hat erkennen lassen, dass ihm die Fähigkeit zur fristgerechten und angemessenen Behebung dieser Sicherheitsmängel fehlt.
(48)
Die für die Regulierungsaufsicht zuständigen Behörden Thailands haben nicht umfassend mit der niederländischen Zivilluftfahrtbehörde zusammengearbeitet, als sich Bedenken hinsichtlich der Sicherheit des Flugbetriebs des Luftfahrtunternehmens Phuket Airlines, das in diesem Staat zugelassen ist, ergaben, wie das Fehlen zweckdienlicher Antworten auf Schreiben dieses Mitgliedstaats erkennen lässt.
(49)
Auf der Grundlage der gemeinsamen Kriterien wird daher festgestellt, dass Phuket Airlines die einschlägigen Sicherheitsnormen nicht einhält.
(50)
Es liegen stichhaltige Beweise vor für gravierende Sicherheitsmängel seitens Reem Air. Diese Mängel wurden ursprünglich von den Niederlanden bei Vorfeldinspektionen im Rahmen des SAFA-Programms festgestellt (13).
(51)
Die anhaltende Nichtbehebung von Mängeln durch Reem Air wurde durch die Niederlande bei weiteren Vorfeldinspektionen eines bestimmten Luftfahrzeugs im Rahmen des SAFA-Programms festgestellt (14).
(52)
Reem Air hat fehlende Fähigkeit oder Bereitschaft zur Behebung von Sicherheitsmängeln erkennen lassen.
(53)
Reem Air hat nicht angemessen und rechtzeitig auf eine Anfrage der niederländischen Zivilluftfahrtbehörde hinsichtlich der Sicherheitsaspekte seines Flugbetriebs geantwortet, was Anzeichen für eine fehlende Transparenz oder Mitteilung ist, wie die Nichtbeantwortung der Schreiben dieses Mitgliedstaats erkennen lässt.
(54)
Es liegen keine Belege für die Durchführung eines von Reem Air vorgelegten angemessenen Plans zur Mängelbehebung vor, mit dem die gravierenden Sicherheitsmängel auf die Anforderung der Niederlande hin behoben werden könnten.
(55)
Die Behörden Kirgisistans, die für die Regulierungsaufsicht über Reem Air zuständig sind, haben keine angemessene Aufsicht über dieses Luftfahrtunternehmen gemäß ihren Verpflichtungen nach dem Abkommen von Chicago ausgeübt, was das Andauern schwerer Sicherheitsmängel erkennen lässt. Außerdem belegen die Informationen, die Reem Air der Kommission während der dem Luftfahrtunternehmen gewährten Anhörung vorgetragen hat, dass das Luftverkehrsbetreiberzeugnis (AOC) von Reem Air zwar von Kirgisistan ausgestellt wurde, das Luftfahrtunternehmen seinen Hauptgeschäftssitz jedoch in den Vereinigten Arabischen Emiraten (VAE) hat, was den Anforderungen von Anhang 6 des Abkommens von Chicago zuwiderläuft.
(56)
Auf der Grundlage der gemeinsamen Kriterien wird daher festgestellt, dass Reem Air die einschlägigen Sicherheitsnormen nicht einhält.
(57)
Es liegen stichhaltige Beweise vor für gravierende Sicherheitsmängel seitens Silverback Cargo Freighters. Diese Mängel wurden von Belgien bei einer Vorfeldinspektion im Rahmen des SAFA-Programms festgestellt (15).
(58)
Das Luftfahrtunternehmen Silverback Cargo Freighters, das auch die Instandhaltung (A&B-Checks) seiner eigenen Luftfahrzeuge durchführt, hat nicht angemessen auf eine Anfrage der Zivilluftfahrtbehörde dieses Mitgliedstaats hinsichtlich der Sicherheitsaspekte seines Flugbetriebs geantwortet, was Anzeichen für eine fehlende Transparenz oder Mitteilung ist, wie das Fehlen zweckdienlicher Antworten auf Anfragen dieses Mitgliedstaats erkennen lässt.
(59)
Auf der Grundlage der gemeinsamen Kriterien wird daher festgestellt, dass Silverback Cargo Freighters die einschlägigen Sicherheitsnormen nicht einhält.
(60)
Trotz ihrer Bemühungen haben die Zivilluftfahrtbehörden der Demokratischen Republik Kongo (DRK) anhaltende Schwierigkeiten bei der Umsetzung und Durchsetzung der einschlägigen Sicherheitsnormen, wie durch den Auditbericht des ICAO-USOAP-Berichts zur Direktion Zivilluftfahrt der Demokratischen Republik Kongo (Kinshasa, 11.-18. Juni 2001) belegt wird. Insbesondere besteht derzeit kein System für die Zulassung von Luftfahrtunternehmen.
(61)
Die für die Regulierungsaufsicht zuständigen Behörden der DRK haben daher eine mangelnde Fähigkeit zur Durchführung einer angemessenen Sicherheitsaufsicht erkennen lassen.
(62)
Gegen das Luftfahrtunternehmen Central Air Express ergeht eine Betriebsuntersagung wegen nachgewiesener Mängel bezüglich internationaler Sicherheitsnormen und seiner fehlenden Zusammenarbeit mit einem Mitgliedstaat.
(63)
Belgien (16) und Hewa Bora Airways (HBA) haben Informationen vorgelegt, nach denen im Fall von HBA die in der Vergangenheit von den belgischen Behörden festgestellten Mängel bezüglich bestimmter Luftfahrzeuge signifikant behoben wurden. Belgien hat die Kommission außerdem informiert, dass es beabsichtigt, systematische Vorfeldinspektionen von HBA durchzuführen. Angesichts dessen sollte diesem Luftfahrtunternehmen erlaubt werden, seinen derzeitigen Flugbetrieb fortzusetzen.
(64)
Auf der Grundlage der gemeinsamen Kriterien sollten daher alle Luftfahrtunternehmen, die in der Demokratischen Republik Kongo (DRK) zugelassen sind, in Anhang A aufgenommen werden, ausgenommen das Luftfahrtunternehmen Hewa Bora Airways (HBA), das in Anhang B aufgenommen werden sollte.
(65)
Die für die Regulierungsaufsicht zuständigen Behörden Äquatorialguineas haben nicht umfassend mit der Zivilluftfahrtbehörde des Vereinigten Königreichs zusammengearbeitet, als sich Bedenken über die Sicherheit des Flugbetriebs eines in diesem Staat genehmigten oder zugelassenen Luftfahrtunternehmens ergaben. Das Vereinigte Königreich schrieb den Generaldirektor Zivilluftfahrt in Äquatorialguinea am 27. März 2002 mit der Bitte um Klärung folgender Punkte an (17):
-
ein erheblicher Anstieg der Zahl der in Äquatorialguinea eingetragenen Luftfahrzeuge und Hinweise darauf, dass möglicherweise das Aircraft Registration Bureau (ARB) oder eine ähnliche Organisation das Register verwaltet;
-
die Tatsache, dass eine Reihe von Luftfahrtunternehmen, die über ein von Äquatorialguinea ausgestelltes Luftverkehrsbetreiberzeugnis (AOC) verfügen, ihren Hauptgeschäftssitz nicht in Äquatorialguinea hat.
In dem Schreiben wurde der Generaldirektor Zivilluftfahrt auch darauf hingewiesen, dass das Vereinigte Königreich nicht in der Lage wäre, weiteren gewerblichen Flugverkehr in sein Hoheitsgebiet durch Luftfahrtunternehmen Äquatorialguineas zuzulassen, bis sich die Behörden des Vereinigten Königreichs davon überzeugt hätten, dass diese Luftfahrtunternehmen in zufrieden stellender Weise beaufsichtigt würden. Äquatorialguinea hat dieses Schreiben nicht beantwortet.
(66)
Die für die Regulierungsaufsicht zuständigen Behörden Äquatorialguineas haben eine unzureichende Fähigkeit erkennen lassen, die einschlägigen Sicherheitsnormen umzusetzen und durchzusetzen, was sich insbesondere bei Audits und zugehörigen Plänen zur Mängelbehebung gezeigt hat, die im Programm zur universellen Bewertung der Sicherheitsaufsicht (USOAP) der ICAO erstellt wurden. Ein solcher USOAP-Audit Äquatorialguineas fand im Mai 2001 statt, wobei im Auditbericht (18) festgestellt wurde, dass die Zivilluftfahrtbehörde zum Zeitpunkt des Audits nicht über die Fähigkeit verfügte, eine angemessene Beaufsichtigung ihrer Luftfahrtunternehmen durchzuführen und sicherzustellen, dass der Betrieb der Luftfahrtunternehmen den ICAO-Normen entspricht. Bei dem Audit wurden unter anderem folgende Feststellungen getroffen:
-
Fehlen einer Organisation, die Tätigkeiten der Sicherheitsaufsicht durchführen kann, insbesondere Fehlen von Fachkräften in den Bereichen Zulassung, Flugbetrieb und Lufttüchtigkeit;
-
Unfähigkeit, die Zahl der Luftfahrzeuge im Register oder die Zahl der erteilten gültigen Lufttüchtigkeitszeugnisse anzugeben;
-
Nichterrichtung eines strukturierten Systems für die Zulassung und Beaufsichtigung von Luftfahrtunternehmen;
-
Nichterlassen von Vorschriften für den Flugbetrieb;
-
Nichtdurchführung der Überwachung zugelassener Luftfahrtunternehmen;
-
Nichteinrichtung eines Systems zur Durchführung der grundlegenden Aufgaben einer Inspektionsbehörde für die Lufttüchtigkeit.
Bislang hat die Generaldirektion Zivilluftfahrt Äquatorialguineas der ICAO auch keinen Maßnahmenplan bezüglich dieser Auditergebnisse vorgelegt (19), so dass kein Nachaudit erfolgt ist.
(67)
Die für die Regulierungsaufsicht zuständigen Behörden Äquatorialguineas haben erkennen lassen, dass ihnen die Fähigkeit zur Umsetzung und Durchsetzung der einschlägigen Sicherheitsnormen gemäß ihren Verpflichtungen nach dem Abkommen von Chicago fehlt. Einige Inhaber von durch Äquatorialguinea ausgestellten Luftverkehrsbetreiberzeugnissen (AOC) haben ihren Hauptgeschäftssitz nicht in Äquatorialguinea, was den Anforderungen von Anhang 6 des Abkommens von Chicago zuwiderläuft (20).
(68)
Die Behörden Äquatorialguineas, die für die Regulierungsaufsicht über die folgenden Luftfahrtunternehmen zuständig sind, haben erkennen lassen, dass ihnen die Fähigkeit zur Durchführung einer angemessenen Sicherheitsaufsicht über diese Luftfahrtunternehmen fehlt: Air Consul SA, Avirex Guinée Equatoriale, COAGE - Compagnie Aeree(?) de Guinée Equatorial, Ecuato Guineana de Aviación, Ecuatorial Cargo, GEASA - Guinea Ecuatorial Airlines SA, GETRA - Guinea Ecuatorial de Transportes Aéreos, Jetline Inc., King Transavia Cargo, Prompt Air GE SA, UTAGE - Unión de Transporte Aéreo de Guinea Ecuatorial.
(69)
Auf der Grundlage der gemeinsamen Kriterien wird daher festgestellt, dass gegen alle Luftfahrtunternehmen, die in Äquatorialguinea zugelassen wurden, eine Betriebsuntersagung ausgesprochen werden sollte und sie in Anhang A aufgenommen werden sollten.
(70)
Es liegen stichhaltige Beweise vor für gravierende Sicherheitsmängel seitens des in Liberia zugelassenen Luftfahrtunternehmens International Air Services. Diese Mängel wurden von Frankreich bei Vorfeldinspektionen im Rahmen des SAFA-Programms festgestellt (21).
(71)
Die für die Regulierungsaufsicht zuständigen Behörden Liberias haben nicht umfassend mit der Zivilluftfahrtbehörde des Vereinigten Königreichs zusammengearbeitet, als sie über gravierende Sicherheitsmängel informiert wurden, die bei der Vorfeldinspektion eines in Liberia eingetragenen Luftfahrzeugs durch die Zivilluftfahrtbehörde des Vereinigten Königreichs am 5. März 1996 (22) festgestellt wurden. Bedenken hinsichtlich der Sicherheit des Betriebs von Luftfahrtunternehmen, die in Liberia zugelassen oder genehmigt wurden, wurden unmittelbar geltend gemacht, indem die Generaldirektion Zivilluftfahrt Liberias am 12. März 1996 von der Zivilluftfahrtbehörde des Vereinigten Königreichs darauf hingewiesen wurde, dass gewerbliche Dienste nach dem Vereinigten Königreich untersagt würden, bis die Behörden Liberias das Bestehen eines wirksamen Regulierungssystems nachwiesen, um die Lufttüchtigkeit von Luftfahrzeugen auf dem Register Liberias zu gewährleisten. Die Behörden Liberias haben dies nie beantwortet. Die Behörden Liberias haben ebenfalls nicht umfassend mit der französischen Zivilluftfahrtbehörde zusammengearbeitet, indem sie eine Antwort abgelehnt haben, als letzterer Mitgliedstaat Bedenken hinsichtlich der Sicherheit des Betriebs eines Luftfahrtunternehmens geltend machte, das in Liberia zugelassen oder genehmigt war.
(72)
Die für die Regulierungsaufsicht zuständigen Behörden Liberias haben erkennen lassen, dass ihnen die Fähigkeit zur Umsetzung und Durchsetzung der einschlägigen Sicherheitsnormen fehlt. Die Regierung Liberias hat 1996 selbst eingestanden (23), dass sie aufgrund des Bürgerkriegs nicht in der Lage war, die Regulierungsaufsicht über in Liberia eingetragene Luftfahrzeuge auszuüben. Zwar wurde 2006 ein umfassendes Friedensabkommen unterzeichnet, und die Vereinten Nationen und die Nationale Übergangsregierung Liberias treffen schrittweise Maßnahmen zur Verbesserung der Sicherheit, doch ist es unwahrscheinlich, dass sich die Fähigkeit der Regierung zur Regulierung ihres Registers seit 1996 verbessert hat. Die ICAO hat wegen der Sicherheitslage noch kein USOAP-Audit Liberias durchgeführt.
(73)
Die Behörden Liberias, die für die Regulierungsaufsicht über die folgenden Luftfahrtunternehmen zuständig sind, haben erkennen lassen, dass ihnen die Fähigkeit zur Durchführung einer angemessenen Sicherheitsaufsicht über diese Luftfahrtunternehmen fehlt: International Air Services Inc., Satgur Air Transport Corp., Weasua Air Transport Co. Ltd.
(74)
Auf der Grundlage der gemeinsamen Kriterien wird daher festgestellt, dass gegen alle Luftfahrtunternehmen, die in Liberia zugelassen wurden, eine Betriebsuntersagung ausgesprochen werden sollte und sie in Anhang A aufgenommen werden sollten.
(75)
Es liegen stichhaltige Beweise vor für gravierende Sicherheitsmängel seitens Air Universal Ltd. Diese Mängel wurden von Schweden bei einer Vorfeldinspektion im Rahmen des SAFA-Programms festgestellt (24).
(76)
Die für die Regulierungsaufsicht zuständigen Behörden Sierra Leones haben nicht umfassend mit der schwedischen Zivilluftfahrtbehörde zusammengearbeitet, als sich Bedenken hinsichtlich der Sicherheit des Flugbetriebs des Luftfahrtunternehmens Air Universal Ltd., das in diesem Staat zugelassen ist, ergaben, wie die Nichtbeantwortung der Schreiben dieses Mitgliedstaats erkennen lässt.
(77)
Die Betriebsgenehmigung oder technische Erlaubnis aller Luftfahrtunternehmen unter der Aufsicht von Sierra Leone wurde zuvor von dem Vereinigten Königreich versagt oder aufgehoben.
(78)
Das Luftverkehrsbetreiberzeugnis (AOC) von Air Universal Ltd. wurde von Sierra Leone ausgestellt, obschon belegt ist, dass das Luftfahrtunternehmen seinen Hauptgeschäftssitz derzeit in Jordanien hat, was den Anforderungen von Anhang 6 des Abkommens von Chicago zuwiderläuft.
(79)
Die Behörden Sierra Leones, die für die Regulierungsaufsicht über Air Universal Ltd. zuständig sind, haben keine angemessene Aufsicht über dieses Luftfahrtunternehmen gemäß ihren Verpflichtungen nach dem Abkommen von Chicago ausgeübt.
(80)
Auf der Grundlage der gemeinsamen Kriterien wird daher festgestellt, dass Air Universal Ltd. die einschlägigen Sicherheitsnormen nicht einhält.
(81)
Es liegen stichhaltige Beweise vor für gravierende Sicherheitsmängel seitens in Sierra Leone zugelassener Luftfahrtunternehmen. Diese Mängel wurden von drei Mitgliedstaaten, dem Vereinigten Königreich, Malta und Schweden, bei Vorfeldinspektionen im Rahmen des SAFA-Programms festgestellt (25).
(82)
Die für die Regulierungsaufsicht zuständigen Behörden Sierra Leones haben nicht umfassend mit den Zivilluftfahrtbehörden Schwedens und Maltas zusammengearbeitet, als sich Bedenken hinsichtlich der Sicherheit des Flugbetriebs des Luftfahrtunternehmens Air Universal Ltd., das in diesem Staat zugelassen ist, ergaben, wie die Nichtbeantwortung der Schreiben dieser Mitgliedstaaten erkennen lässt.
(83)
Die für die Regulierungsaufsicht zuständigen Behörden Sierra Leones haben erkennen lassen, dass ihre Fähigkeit zur Umsetzung und Durchsetzung der einschlägigen Sicherheitsnormen gemäß ihren Verpflichtungen nach dem Abkommen von Chicago unzureichend ist. Sierra Leone verfügt über kein angemessenes System zur Beaufsichtigung seiner Luftfahrtunternehmen oder der Luftfahrzeuge und verfügt nicht über die technische Kapazität oder die Mittel zur Durchführung dieser Aufgabe. Einige Inhaber von durch Sierra Leone ausgestellten Luftverkehrsbetreiberzeugnissen (AOC) haben ihren Hauptgeschäftssitz nicht in Sierra Leone, was den Anforderungen von Anhang 6 des Abkommens von Chicago zuwiderläuft.
(84)
Der von Sierra Leone vorgelegte Plan zur Mängelbehebung wird als unangemessen (oder unzureichend) eingestuft, was die Behebung der festgestellten gravierenden Sicherheitsmängel angeht. Die Zivilluftfahrtbehörde Sierra Leones hat ein Privatunternehmen, International Aviation Surveyors (IAS) damit beauftragt, bestimmte Aufsichtstätigkeiten in ihrem Namen durchzuführen. Die von den beiden Parteien in einer Absichtserklärung (26) getroffenen Vereinbarungen gewährleisten jedoch kein angemessenes Aufsichtssystem für Luftfahrzeuge im Register Sierra Leones. Insbesondere ist festzustellen:
-
Die Luftfahrzeuge/Luftfahrtunternehmen, die Gegenstand der Absichtserklärung waren, waren nicht in Sierra Leone basiert, und das IAS-Personal war weder in Sierra Leone noch in dem Land basiert, in dem die Luftfahrtunternehmen ihren Sitz hatten;
-
IAS war anscheinend nicht mit Durchsetzungsbefugnissen ausgestattet;
-
IAS übernahm die Zuständigkeit für Routineinspektionen der betreffenden Luftfahrtunternehmen, aber das Niveau der Inspektionstätigkeit war nicht festgelegt;
-
durch die Absichtserklärung wurde eine Vertragsbeziehung von IAS mit den betreffenden Luftfahrtunternehmen begründet;
-
in der Absichtserklärung wurde die Beaufsichtigung des Flugbetriebs anscheinend nicht angemessen geregelt.
(85)
Die Behörden Sierra Leones, die für die Regulierungsaufsicht über die folgenden Luftfahrtunternehmen zuständig sind, haben erkennen lassen, dass ihnen die Fähigkeit zur Ausübung einer angemessenen Sicherheitsaufsicht über diese Luftfahrtunternehmen fehlt: Aerolift Co. Ltd, Afrik Air Links, Air Leone Ltd., Air Rum Ltd, Air Salone, Ltd, Air Universal Ltd., Destiny Air Services Ltd., First Line Air (SL) Ltd, Heavylift Cargo, Paramount Airlines, Ltd., Star Air Ltd, Teebah Airways, West Coast Airways Ltd.
(86)
Auf der Grundlage der gemeinsamen Kriterien wird daher festgestellt, dass gegen alle Luftfahrtunternehmen, die in Sierra Leone zugelassen wurden, eine Betriebsuntersagung ausgesprochen werden sollte und sie in Anhang A aufgenommen werden sollten.
(87)
Es liegen stichhaltige Beweise vor für gravierende Sicherheitsmängel seitens Jet Africa, einem in Swaziland zugelassenen Luftfahrtunternehmen. Diese Mängel wurden von den Niederlanden bei einer Vorfeldinspektion im Rahmen des SAFA-Programms festgestellt (27).
(88)
Jet Africa hat nicht angemessen und rechtzeitig auf eine Anfrage der niederländischen Zivilluftfahrtbehörde hinsichtlich der Sicherheitsaspekte seines Flugbetriebs geantwortet, was Anzeichen für eine fehlende Transparenz oder Mitteilung ist, wie die Nichtbeantwortung der Schreiben dieses Mitgliedstaats erkennen lässt.
(89)
Es liegen keine Belege für die Vorlage eines Plans zur Mängelbehebung durch Jet Africa vor, mit dem die gravierenden Sicherheitsmängel auf die Anforderung der Niederlande hin behoben werden könnten.
(90)
Die für die Regulierungsaufsicht zuständigen Behörden Swazilands haben erkennen lassen, dass ihre Fähigkeit zur Umsetzung und Durchsetzung der einschlägigen Sicherheitsnormen unzureichend ist, wie insbesondere durch einen USOAP-Audit vom März 1999 belegt wird. Im Auditbericht (28) wurde festgestellt, dass Swaziland zum Zeitpunkt des Audits nicht in der Lage war, die Zuständigkeiten im Zusammenhang mit der Sicherheitsaufsicht seiner Luftfahrtunternehmen und seines Luftfahrzeugregisters zufrieden stellend wahrzunehmen. Es wurde auch festgestellt, dass es nicht möglich war, die genaue Zahl der Luftfahrzeuge im Register zu ermitteln, da dieses nicht ordnungsgemäß geführt wurde. Dem Auditteam war es auch nicht möglich, die genaue Zahl der von Swaziland ausgestellten, noch gültigen Personalerlaubnisse zu ermitteln, da entsprechende Unterlagen nicht geführt wurden. Ein USOAP-Nachfolgeaudit hat nicht stattgefunden, da Swaziland der ICAO keine Informationen über Fortschritte bei der Umsetzung des Maßnahmenplans bezüglich der Auditergebnisse vorgelegt hat.
(91)
Die Behörden Swazilands, die für die Regulierungsaufsicht über die folgenden Luftfahrtunternehmen zuständig sind, haben erkennen lassen, dass ihnen die Fähigkeit zur Durchführung einer angemessenen Sicherheitsaufsicht über diese Luftfahrtunternehmen fehlt: Aero Africa (Pty) Ltd., African International Airways (Pty) Ltd., Airlink Swaziland Ltd., Northeast Airlines (Pty) Ltd., Scan Air Charter Ltd., Swazi Express Airways, Jet Africa.
(92)
Auf der Grundlage der gemeinsamen Kriterien wird daher festgestellt, dass gegen alle Luftfahrtunternehmen, die in Swaziland zugelassen wurden, eine Betriebsuntersagung ausgesprochen werden sollte und sie in Anhang A aufgenommen werden sollten.
(93)
Da die Sicherheit dadurch nicht beeinträchtigt würde, kann es allen oben genannten Luftfahrtunternehmen gestattet werden, Verkehrsrechte durch den Einsatz betriebsbereit gecharterter Luftfahrzeuge („wet leasing“) eines Luftfahrtunternehmens, das nicht Gegenstand einer Betriebsuntersagung ist, auszuüben, sofern die einschlägigen Sicherheitsnormen eingehalten werden.
(94)
Die gemeinschaftliche Liste muss regelmäßig und so bald wie nötig aktualisiert werden, damit sicherheitsrelevante Entwicklungen bezüglich der betreffenden Luftfahrtunternehmen und weitere Nachweise getroffener Abhilfemaßnahmen berücksichtigt werden.
(95)
Angesichts der von Tuninter und von den für die Regulierungsaufsicht zuständigen Behörden Tunesiens vorgelegten Nachweise sowie einer weiteren Bestätigung durch Italien gilt der Nachweis als geführt, dass die bei zwei Inspektionen an Ort und Stelle durch die italienischen Behörden beobachteten Sicherheitsmängel von dem Luftfahrtunternehmen abgestellt wurden.
(96)
Auf der Grundlage von Informationen, die von Deutschland übermittelt wurden, wird festgestellt, dass keine Nachweise mehr für eine mangelnde Fähigkeit oder mangelnde Bereitschaft der Behörden Tadschikistans, die für die Regulierungsaufsicht über in diesem Staat eingetragene Luftfahrtunternehmen zuständig sind, vorliegen.
(97)
Auf der Grundlage von Informationen, die von Belgien vorgelegt wurden, wonach die Mängel, die zu einer einzelstaatlichen Untersagung der Luftfahrtunternehmen I.C.T.T.P.W. und South Airlines geführt hatten, vollständig behoben sind, wird festgestellt, dass keine Nachweise für anhaltende gravierende Sicherheitsmängel bei diesen beiden Luftfahrtunternehmen vorliegen.
(98)
Auf der Grundlage von Informationen, die von Deutschland vorgelegt wurden, wonach das Luftfahrzeug, wegen dem Betriebsbeschränkungen gegen das Luftfahrtunternehmen Atlant Soyuz ausgesprochen wurden, nicht mehr zu dessen Flotte gehört, wird festgestellt, dass keine Nachweise für anhaltende gravierende Sicherheitsmängel bei diesem Luftfahrtunternehmen vorliegen.
(99)
Auf der Grundlage der derzeit verfügbaren Informationen wird festgestellt, dass keine Nachweise für nicht behobene gravierende Sicherheitsmängel bei Air Mauritanie vorliegen. Die Fähigkeit der Behörden Mauretaniens, die für die Regulierungsaufsicht dieses Luftfahrtunternehmens zuständig sind, muss jedoch eingehender bewertet werden. Zu diesem Zweck sollte eine Bewertung der Behörden Mauretaniens, die für die Regulierungsaufsicht dieses Luftfahrtunternehmens zuständig sind, und der Unternehmen unter ihrer Zuständigkeit innerhalb von 2 Monaten durch die Kommission mit Unterstützung der Behörden interessierter Mitgliedstaaten vorgenommen werden.
(100)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechend der Stellungnahme des Flugsicherheitsausschusses -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Gegenstand
Mit dieser Verordnung wird die in Kapitel II der Grundverordnung genannte gemeinschaftliche Liste der Luftfahrtunternehmen erstellt, gegen die in der Gemeinschaft eine Betriebsuntersagung ergangen ist.
Artikel 2
Betriebsuntersagungen
1. Die in Anhang A aufgeführten Luftfahrtunternehmen unterliegen einer Untersagung ihres gesamten Betriebs in der Gemeinschaft.
2. Die in Anhang B aufgeführten Luftfahrtunternehmen unterliegen Betriebsbeschränkungen in der Gemeinschaft. Die Betriebsbeschränkungen umfassen das Verbot der Nutzung bestimmter Luftfahrzeuge oder bestimmter Muster von Luftfahrzeugen, die in Anhang B genannt sind.
Artikel 3
Durchsetzung
Die Mitgliedstaaten setzen die Kommission von allen Maßnahmen nach Artikel 3 Absatz 1 der Grundverordnung in Kenntnis, die sie zur Durchsetzung der in der gemeinschaftlichen Liste festgelegten Betriebsuntersagungen gegenüber den davon betroffenen Luftfahrtunternehmen in ihrem Hoheitsgebiet ergreifen.
Artikel 4
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am ersten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 22. März 2006