Nařízení Komise (ES) č. 312/2001
ze dne 15. února 2001,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dovoz olivového oleje pocházejícího z Tuniska a odchylka od některých ustanovení nařízení (ES) č. 1476/95 a č. 1291/2000
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2000/822/ES ze dne 22. prosince 2000 o uzavření Dohody formou výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Tuniskou republikou o vzájemných liberalizačních opatřeních a změnách zemědělských protokolů k dohodě o přidružení Tuniska k Evropskému společenství [1],
s ohledem na nařízení Rady č. 136/66/ES ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [2], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2826/2000 [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rozhodnutí 2000/822/ES zavádí podle článku 3 protokolu 1 k uvedené dohodě zvláštní režim pro dovoz olivového oleje kódů KN 15091010 a 15091090, zcela získaného v Tunisku a dopraveného přímo z této země do Společenství, s nulovou celní sazbou.
(2) Situace v zásobování trhu Společenství olivovým olejem umožňuje odbyt plánovaného množství v podstatě bez narušení trhu, pokud se dovoz v hospodářském roce nesoustředí do krátkého časového období, ale rozdělí se do měsíců ledna až října. Je třeba přijmout opatření, aby se dovozní licence vydávaly na uvedené období podle měsíčního kalendáře.
(3) Pro účinné řízení dotyčného množství je nutné vytvořit mechanismus, který pobídne hospodářské subjekty k tomu, aby neprodleně vrátily nepoužité licence orgánu, který je vydal. Je také nutné vytvořit mechanismus, který pobídne hospodářské subjekty, aby vrátily licence po dni vypršení jejich platnosti orgánu, který je vydal, aby nepoužitá množství mohla být znovu použita.
(4) Dovoz oleje z Tuniska v rámci zvláštního režimu nesmí překročit příslušné množství. Neměla by se tudíž používat přípustná odchylka stanovená v článku 8 nařízení Komise (EHS) č. 3719/88, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty [4].
(5) Je třeba stanovit zvláštní podrobná pravidla pro dovoz. Odchylně od článku 3 nařízení Komise (ES) č. 1476/955 [5] je třeba stanovit dobu platnosti licencí a výši použitelné jistoty.
(6) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ode dne 1. ledna každého roku může být dovážena s nulovou celní sazbou celní kvóta neupraveného olivového oleje kódů KN 15091010 a 15091090, zcela získaného v Tunisku a dováženého přímo z této země do Společenství, podle článku 3 Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé. Dovozní licence se vydají až do výše kvóty stanovené pro každý rok.
2. Pro každý rok a aniž je dotčen limit stanovený pro celní kvótu s pořadovým číslem 09.4032 se mohou vydávat licence v souladu s podmínkami stanovenými v prvním odstavci až do výše:
- 1000 tun pro každý z měsíců ledna a února,
- 4000 tun pro měsíc březen,
- 8000 tun pro měsíc duben,
- 10000 tun pro každý z měsíců května až října.
Jestliže se množství povolené pro daný měsíc uvedené v předchozím odstavci v daném měsíci úplně nevyužije, zbytek se může využít další měsíc po vyčerpání množství pro takový měsíc, avšak dále se nepřevádí.
3. Pokud začíná týden v jednom měsíci a končí v měsíci následujícím, považuje se pro účely výpočtu množství povoleného pro daný měsíc takový týden za část měsíce, do něhož spadá čtvrtek.
Článek 2
1. S ohledem na použití osvobození od cla uvedeného v článku 1 podají dovozci žádost o dovozní licence příslušným orgánům členských států. K této žádost musí být přiložena kopie kupní smlouvy uzavřené s tuniským vývozcem.
2. Žádosti o dovozní licence se podávají v pondělí a v úterý daného týdne a členské státy oznámí Komisi následující pracovní den údaje obsažené v žádostech o licence.
3. Komise vypracuje každý týden souhrn celkového množství, na které se podaly žádosti o dovozní licence. V případě rizika, že bude měsíční kvóta překročena, Komise omezí vydávání licencí poměrně k množství, které je ještě k dispozici, a případně oznámí členským státům, že bylo dosaženo maximálního množství stanoveného pro daný rok.
4. Licence se vydávají třetí pracovní den po dni oznámení uvedeném v odstavci 2, pokud Komise v tomto období nepřijala žádná opatření.
Článek 3
1. Dovozní licence uvedené v čl. 1 odst. 1 jsou platné 60 dní ode dne vydání ve smyslu čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1291/2000.
2. U dovozních licencí uvedených v čl. 1 odst. 2 musí být v políčku 20 uveden jeden z těchto údajů:
"Derecho de aduana fijado por la Decisión 2000/822/CE del Consejo
Told fastsat ved Rådets afgørelse 2000/822/EF
Zoll gemäß Beschluss 2000/822/EG des Rates
Δασμός που καορίστηκε από την απόφαση του Συμβουλίου 2000/822/EK
Customs duty fixed by council Decision 2000/822/EC
Droit de douane fixé par la décision 2000/822/CE du Conseil
Dazio doganale fissato dalla decisione 2000/822/CE del Consiglio
Bij Besluit 2000/822/EG van de Raad vastgesteld douanerecht
Direito aduaneiro fixado pela Decisão 2000/822/CE do Conselho
Neuvoston päätöksessä 2000/822/EY vahvistettu tulli
Tull fastställd genom rådets beslut 2000/822/EG."
3. Odchylně od čl. 8 odst. 4 nařízení (EHS) č. 1291/2000 nesmí množství propuštěné do volného oběhu překročit množství uvedené v políčkách 17 a 18 dovozní licence. Podobně se v políčku 19 uvedené licence doplní číslice "0".
Článek 4
1. Odchylně od nařízení (ES) č. 1476/95 se jistota pro dovozní licence stanoví na 15 EUR na 100 kilogramů čisté hmotnosti.
2. Odchylně od čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 1291/2000:
- pokud je licence vrácena vydávajícímu orgánu během doby odpovídající prvním dvěma třetinám její doby platnosti, je odpovídající jistota, která má propadnout, snížena o 40 %,
- pokud je licence vrácena vydávajícímu orgánu během doby odpovídající poslední třetině doby jejich platnosti anebo během 15 dnů, které následují po dni skončení její platnosti, je odpovídající jistota, která má propadnout, snížena o 25 %.
3. Aniž jsou dotčena množstevní omezení podle článku 1, mohou být množství z licencí vrácených podle odstavce 2 znovu přidělena. Příslušné národní orgány oznámí Komisi současně s týdenními množstvími uvedenými v čl. 2 odst. 2 také množství, pro která byly vráceny licence od posledního oznámení, které se vrácení týkalo.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 2001.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. února 2001.
Verordnung (EG) Nr. 312/2001 der Kommission
vom 15. Februar 2001
mit Durchführungsbestimmungen für die Einfuhr von Olivenöl mit Ursprung in Tunesien und zur Abweichung von einigen Vorschriften der Verordnungen (EG) Nr. 1476/95 und (EG) Nr. 1291/2000
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf den Beschluss 2000/822/EG des Rates vom 22. Dezember 2000 über den Abschluss des Abkommens in Form eines Briefwechsels zwischen der Europäischen Gemeinschaft und der Tunesischen Republik betreffend die gegenseitigen Liberalisierungsmaßnahmen und die Änderung der Agrarprotokolle zum Assoziationsabkommen EG/Tunesische Republik(1),
gestützt auf die Verordnung Nr. 136/66/EWG des Rates vom 22. September 1966 über die Errichtung einer gemeinsamen Marktorganisation für Fette(2), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 2826/2000(3),
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1) Der Beschluss 2000/822/EG sieht in Artikel 3 des Protokolls Nr. 1 zum Abkommen eine Sonderregelung für die Einfuhr eines Kontingents Olivenöl der KN-Codes 1509 und 1510, das vollständig in Tunesien hergestellt worden ist und aus diesem Land unmittelbar in die Gemeinschaft befördert wird, zum Zollsatz Null vor.
(2) In Anbetracht der Lage auf dem Gemeinschaftsmarkt für Olivenöl kann die vorgesehene Menge grundsätzlich ohne Gefahr von Marktstörungen abgesetzt werden, wenn sich die Einfuhren nicht auf einen kurzen Zeitraum des Wirtschaftsjahres konzentrieren, sondern auf die Monate Januar bis Oktober verteilen. Es ist deshalb vorzusehen, dass die Einfuhrlizenzen während dieses Zeitraums nach einem monatlichen Zeitplan erteilt werden.
(3) Um die betreffende Menge wirksam verwalten zu können, ist ein Mechanismus erforderlich, der den Marktbeteiligten einen Anreiz bietet, die nicht verwendeten Lizenzen umgehend an die erteilende Stelle zurückzureichen. Außerdem ist ein Mechanismus erforderlich, der den Marktbeteiligten einen Anreiz bietet, die Lizenzen nach Ablauf der Gültigkeitsdauer umgehend an die erteilende Stelle zurückzureichen, damit die nicht verwendeten Mengen wieder verwendet werden können.
(4) Aus Tunesien darf im Rahmen der Sonderregelung nur eine bestimmte Menge Olivenöl eingeführt werden. Daher darf die Toleranz gemäß Artikel 8 der Verordnung (EG) Nr. 1291/2000 der Kommission vom 9. Juni 2000 mit gemeinsamen Durchführungsvorschriften für Einfuhr- und Ausfuhrlizenzen sowie Vorausfestsetzungsbescheinigungen für landwirtschaftliche Erzeugnisse(4) nicht angewendet werden.
(5) Es sind bestimmte Modalitäten für die Einfuhren vorzusehen. Insbesondere müssen die Gültigkeitsdauer der Lizenzen und die Höhe der Sicherheit für jede Abweichung von Artikel 3 der Verordnung (EG) Nr. 1476/95 der Kommission vom 28. Juni 1995 mit besonderen Bestimmungen zur Anwendung der Einfuhrlizenzen im Sektor Olivenöl(5) festgesetzt werden.
(6) Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsausschusses für Fette -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Ab dem 1. Januar jedes Jahres kann das in Artikel 3 des Protokolls Nr. 1 des Europa-Mittelmeer-Assoziationsabkommens zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Tunesischen Republik andererseits vorgesehene Zollkontingent für die Einfuhr von nicht behandeltem Olivenöl der KN-Codes 1509 10 10 und 1509 10 90, das vollständig in Tunesien hergestellt worden ist und aus diesem Land unmittelbar in die Gemeinschaft befördert wird, zum Zollsatz Null eingeführt werden. Die Einfuhrlizenzen werden bis zu dem für jedes Jahr vorgesehenen Kontingent erteilt.
(2) Für jedes Jahr und unbeschadet der Hoechstmenge, die im Rahmen des Zollkontingents mit der laufenden Nr. 09.4032 eingeführt werden darf, dürfen gemäß den Bedingungen von Absatz 1 Lizenzen für höchstens
- 1000 Tonnen für jeden der Monate Januar und Februar,
- 4000 Tonnen für den Monat März,
- 8000 Tonnen für den Monat April,
- 10000 Tonnen für jeden der Monate Mai bis Oktober
erteilt werden.
Wird eine der in Unterabsatz 1 genannten monatlichen Mengen in dem betreffenden Monat nicht vollständig ausgeschöpft, so kann die diesbezügliche Restmenge im Folgemonat nach Ausschöpfung der für den Folgemonat vorgesehenen Menge verwendet werden, darf aber danach nicht erneut übertragen werden.
(3) Beginnt eine Woche in einem Monat und endet im Folgemonat, so wird die monatlich zulässige Menge unter dem Monat abgebucht, in den der Donnerstag fällt.
Artikel 2
(1) Im Hinblick auf die Anwendung der in Artikel 1 genannten Zollbefreiung stellen die Einführer bei den zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten einen Einfuhrlizenzantrag. Diesem Antrag ist eine Kopie des mit dem tunesischen Ausführer geschlossenen Kaufvertrags beizufügen.
(2) Die Einfuhrlizenzanträge sind jeweils am Montag und Dienstag einer Woche zu stellen, und die Mitgliedstaaten teilen der Kommission die in diesen Anträgen enthaltenen Angaben jeweils am darauf folgenden Arbeitstag mit.
(3) Die Kommission verbucht die wöchentlichen Mengen, für die Einfuhrlizenzen beantragt wurden. Bei sich abzeichnender Ausschöpfung des Monatskontingents begrenzt die Kommission die Erteilung der Lizenzen nach Maßgabe der verfügbaren Menge und teilt den Mitgliedstaaten gegebenenfalls mit, dass die für das Jahr vorgesehene Hoechstmenge erreicht ist.
(4) Die Lizenzen werden am dritten Arbeitstag nach dem Tag der Mitteilung gemäß Absatz 2 erteilt, sofern die Kommission innerhalb dieser Frist keine Maßnahmen getroffen hat.
Artikel 3
(1) Die Gültigkeitsdauer der Einfuhrlizenzen gemäß Artikel 1 Absatz 1 beträgt sechzig Tage ab dem Tag ihrer Erteilung im Sinne von Artikel 23 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1291/2000.
(2) Die Einfuhrlizenzen gemäß Artikel 1 Absatz 2 tragen in Feld 24 eine der folgenden Angaben:
"Derecho de aduana fijado por la Decisión 2000/822/CE del Consejo
Told fastsat ved Rådets afgørelse 2000/822/EF
Zoll gemäß Beschluss 2000/822/EG des Rates
Δασμός που καθορίστηκε από την απόφαση του Συμβουλίου 2000/822/ΕΚ
Customs duty fixed by Council Decision 2000/822/EC
Droit de douane fixé par la décision du Conseil 2000/822/CE
Dazio doganale fissato dalla decisione 2000/822/CE del Consiglio
Bij Besluit 2000/822/EG van de Raad vastgesteld douanerecht
Direito aduaneiro fixado pela Decisão 2000/822/CE do Conselho
Neuvoston päätöksessä 2000/822/EY vahvistettu tulli
Tull fastställd genom rådets beslut 2000/822/EG".
(3) Abweichend von Artikel 8 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1291/2000 darf die zum freien Verkehr abgefertigte Menge die in den Feldern 17 und 18 der Einfuhrlizenz angegebene Menge nicht überschreiten. In Feld 19 der Bescheinigung ist dementsprechend die Zahl "0" einzutragen.
Artikel 4
(1) Abweichend von der Verordnung (EG) Nr. 1476/95 wird die Einfuhrlizenzsicherheit auf 15 EUR je 100 kg Nettogewicht festgesetzt.
(2) Abweichend von Artikel 35 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1291/2000 gilt Folgendes:
- Wird die Lizenz der erteilenden Stelle in den ersten zwei Dritteln ihrer Gültigkeitsdauer zurückgereicht, so wird die einbehaltene Sicherheit um 40 % verringert;
- wird die Lizenz der erteilenden Stelle im letzten Drittel ihrer Gültigkeitsdauer oder in den 15 Tagen nach Ende der Gültigkeitsdauer zurückgereicht, so wird die einbehaltene Sicherheit um 25 % verringert.
(3) Unbeschadet der mengenmäßigen Beschränkungen gemäß Artikel 1 können die Mengen in den gemäß Absatz 2 zurückgereichten Lizenzen erneut zugeteilt werden. Die zuständigen nationalen Behörden teilen der Kommission gleichzeitig mit der wöchentlichen Menge gemäß Artikel 2 Absatz 2 die Mengen mit, für die die Lizenzen seit dem Zeitpunkt der letzten diesbezüglichen Mitteilung zurückgereicht worden sind.
Artikel 5
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.
Sie gilt ab dem 1. Januar 2001.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 15. Februar 2001