Směrnice Rady
ze dne 8. prosince 1986
o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí
(86/635/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 54 odst. 3 písm. g) této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že až do další koordinace nemusí být na banky a ostatní finanční instituce (dále jen "úvěrové instituce") uplatňována směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978, založená na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o ročních účetních závěrkách některých forem společností [4], naposledy pozměněná směrnicí 84/569/EHS [5]; že s ohledem na stěžejní význam těchto podniků ve Společenství je taková koordinace nezbytná;
vzhledem k tomu, že směrnice Rady 83/349/EHS ze dne 13. června 1983, založená na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o konsolidovaných účetních závěrkách [6], umožňuje odchylky u úvěrových institucí pouze do uplynutí lhůty přijaté pro provedení této směrnice; že tato směrnice proto musí obsahovat také ustanovení specifická pro úvěrové instituce, týkající se konsolidovaných účetních závěrek;
vzhledem k tomu, že taková koordinace se také stala naléhavou, protože stále více úvěrových institucí působí přes hranice států; že lepší srovnatelnost ročních účetních závěrek a konsolidovaných účetních závěrek těchto institucí má pro věřitele, dlužníky, vlastníky a pro širokou veřejnost zásadní význam;
vzhledem k tomu, že úvěrové instituce ve smyslu směrnice Rady 77/780/EHS ze dne 12. prosince 1977 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti úvěrových institucí, které si v bankovním sektoru navzájem konkurují, a jejího výkonu [7], mají téměř ve všech členských státech různé právní formy; že se proto zdá být vhodné neomezovat koordinaci ve vztahu k těmto úvěrovým institucím pouze na právní formy uvedené ve směrnici 78/660/EHS, ale rozhodnout se spíše pro oblast působnosti, který obsáhne všechny společnosti vymezené v čl. 58 odst. 2 Smlouvy;
vzhledem k tomu, že pokud jde o finanční instituce, měla by však být oblast působnosti této směrnice omezena na ty, které mají některou z právních forem uvedených ve směrnici 78/660/EHS; že finanční instituce, na které se nevztahuje zmíněná směrnice, spadají automaticky do oblasti působnosti této směrnice;
vzhledem k tomu, že je nezbytná provázanost s koordinací z hlediska úvěrových institucí, protože některá pravidla pro roční účetní závěrky a konsolidované účetní závěrky ovlivňují i jiné oblasti této koordinace, jako jsou podmínky pro udělení licence nebo ukazatele používané pro účely dohledu;
vzhledem k tomu, že z důvodu specifické povahy úvěrových institucí se sice zdálo vhodné přijmout samostatnou směrnici o jejich ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách, neznamená to však potřebu nového souboru samostatných pravidel vedle ustanovení směrnic 78/660/EHS a 83/349/EHS; že taková samostatná pravidla by nebyla ani vhodná, ani v souladu se zásadami, které jsou základem koordinace práva společností, jelikož úvěrové instituce vzhledem k důležité úloze, kterou hrají v hospodářství Společenství, nemohou být vyňaty z rámce pravidel stanovených pro podniky všeobecně; že proto byla vzata v úvahu pouze odvětvová specifika úvěrových institucí a že se tato směrnice zabývá pouze odchylkami od ustanovení směrnic 78/660/EHS a 83/349/EHS;
vzhledem k tomu, že struktura a obsah rozvah úvěrových institucí se v každém členském státě liší; že tato směrnice proto musí stanovit stejný formát, označení položek a odborné názvosloví pro rozvahy všech úvěrových institucí ve Společenství; že odchylky musí být umožněny, pokud si to žádá právní forma instituce nebo zvláštní povaha její činnosti;
vzhledem k tomu, že mají-li být roční účetní závěrky a konsolidované účetní závěrky srovnatelné, musí být vyřešena řada otázek týkajících se zveřejnění různých transakcí v rozvaze a podrozvaze;
vzhledem k tomu, že v zájmu větší srovnatelnosti je také nezbytné, aby obsah různých rozvahových a podrozvahových položek byl přesně vymezen;
vzhledem k tomu, že totéž se týká formátu a vymezení položek ve výsledovce;
vzhledem k tomu, že srovnatelnost údajů v rozvaze a ve výsledovce závisí zásadně na hodnotách, v jakých jsou aktiva a pasiva zahrnována do rozvahy;
vzhledem k tomu, že s ohledem na specifická rizika spojená s bankovnictvím a na nutnost dodržování bankovního tajemství by mělo být přijato ustanovení umožňující uvádět v pasivech rozvahy položku nazvanou "Fond všeobecných bankovních rizik"; že se ze stejného důvodu zdá být vhodné, aby členské státy mohly až do další koordinace povolit úvěrovým institucím určitou volnost, zejména v oceňování úvěrů a záloh a určitých cenných papírů; že by však v tomto případě měly členské státy těmto úvěrovým institucím povolit vytváření výše uvedeného "fondu všeobecných bankovních rizik"; že se také zdá být vhodné, aby členské státy mohly úvěrovým institucím povolit provádět ve výsledovce určitá započtení;
vzhledem k tomu, že s ohledem na zvláštní povahu úvěrových institucí jsou rovněž nezbytné určité změny v případě přílohy k účetní závěrce;
vzhledem k tomu, že směrnice 78/660/EHS se snaží vytvořit stejné výchozí podmínky pro co nejvíce úvěrových institucí, a proto, podobně jako v případě směrnice 77/780/EHS, nebyly stanoveny úlevy pro malé a střední úvěrové instituce; že kdyby však s přihlédnutím k poznatkům z praxe byla taková podpora shledána nezbytnou, bylo by možné ji zajistit během další koordinace; že ze stejných důvodů nebylo rozšířeno oprávnění umožňující členským státům podle směrnice 83/349/EHS zprostit mateřské podniky povinnosti konsolidace, nepřekročí-li konsolidované podniky dohromady určitou velikost, i na úvěrové instituce;
vzhledem k tomu, že uplatňování ustanovení o konsolidovaných účetních závěrkách u úvěrových institucí vyžaduje určité úpravy pravidel platných pro všechny výrobní a obchodní společnosti; že v případě smíšených skupin jsou stanovena výslovná pravidla a že výjimka z dílčí konsolidace může být udělena ve vazbě na dodatečné podmínky;
vzhledem k tomu, že s ohledem na rozsah, ve kterém bankovní systémy přesahují hranice jednotlivých členských států, a na jejich nepřetržitý rozvoj by měla být roční účetní závěrka a konsolidovaná účetní závěrka úvěrové instituce se sídlem v jednom členském státě zveřejňována ve všech členských státech, ve kterých je instituce usazena;
vzhledem k tomu, že zkoumání otázek vznikajících v souvislosti s předmětem této směrnice, zejména s ohledem na její uplatňování, vyžaduje spolupráci zástupců členských států a Komise v kontaktním výboru; že v zájmu zamezení početností těchto výborů je žádoucí, aby se spolupráce odehrávala ve výboru zřízeném článkem 52 směrnice 78/660/EHS; že však při zkoumání otázek týkajících se úvěrových institucí bude výbor muset mít vhodné složení;
vzhledem k tomu, že složitost celé věci vyžaduje, aby bylo úvěrovým institucím uvedeným v této směrnici umožněno, aby ji provedly v delší lhůtě, než je obvyklé;
vzhledem k tomu, že po vyhodnocení zkušeností z pěti let uplatňování této směrnice by s přihlédnutím k cíli dosažení lepší transparentnosti a harmonizace měla být přezkoumána některá její ustanovení,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
ODDÍL 1
ÚVODNÍ USTANOVENÍ A OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
1. Nestanoví-li tato směrnice jinak, použijí se na instituce uvedené v článku 2 této směrnice články 2 a 3 a čl. 4 odst. 1, 3, 4 a 5, články 6, 7, 13 a 14 a čl. 15 odst. 3 a 4, články 16 až 21, 29 až 35, 37 až 41, čl. 42 první věta, čl. 45 odst. 1, články 46, 48 až 50 a čl. 51 odst. 1, články 54, 56 až 59 a článek 61 směrnice 78/660/EHS.
2. Odkazují-li směrnice 78/660/EHS a 83/349/EHS na články 9 a 10 (rozvaha) nebo články 23 až 26 (výsledovka) směrnice 78/660/EHS, považují se tyto odkazy za odkazy na článek 4 (rozvaha) nebo články 27 a 28 (výsledovka) této směrnice.
3. Odkazy ve směrnicích 78/660/EHS a 83/349/EHS na články 31 až 42 směrnice 78/660/EHS se považují za odkazy na tyto články s přihlédnutím k článkům 35 až 39 této směrnice.
4. Pokud se uvedená ustanovení směrnice 78/660/EHS týkají rozvahových položek, pro které tato směrnice nemá rovnocenné ustanovení, považují se tyto odkazy za odkazy na položky uvedené v článku 4 této směrnice, které obsahují příslušná aktiva a pasiva.
Článek 2
1. Koordinační opatření stanovená touto směrnicí se vztahují na
a) úvěrové instituce ve smyslu čl. 1 první odrážky směrnice 77/780/EHS, které jsou společnostmi ve smyslu čl. 58 druhého pododstavce Smlouvy, a na
b) finanční instituce, které mají některou z právních forem uvedených v čl. 1 odst. 1 směrnice 78/660/EHS a na které se podle odstavce 2 zmíněného článku uvedená směrnice nevztahuje.
Pro účely této směrnice zahrnují "úvěrové instituce" rovněž finanční instituce, nevyplývá-li ze souvislostí jinak.
2. Členské státy nemusí tuto směrnici uplatňovat na
a) úvěrové instituce uvedené v čl. 2 odst. 2 směrnice 77/780/EHS;
b) instituce téhož členského státu, které jsou podle čl. 2 odst. 4 písm. a) směrnice 77/780/EHS přidruženy k ústřednímu subjektu v témže členském státě. V tom případě, aniž je dotčeno uplatňování této směrnice na ústřední subjekt, musí být celek složený z ústředního subjektu a přidružených institucí zahrnout do konsolidovaných účetních závěrek včetně výroční zprávy, které jsou sestavovány, ověřovány a zveřejňovány v souladu s touto směrnicí, a
c) tyto úvěrové instituce:
- v Řecku: ETEBA (Národní investiční banka pro průmyslový rozvoj) a Τράπεζα Επενδύσεων (Investiční banka);
- v Irsku: Industrial and Provident Societies a
- ve Spojeném království: Friendly Societies and Industrial and Provident Societies.
4. Aniž je dotčen čl. 2 odst. 3 směrnice 78/660/EHS, mohou členské státy do další koordinace
a) stanovit pravidla odchylná od této směrnice, pokud jsou nezbytná z důvodu právní formy úvěrových institucí uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a) této směrnice, které nemají formu některé ze společností uvedených v čl. 1 odst. 1) směrnice 78/660/EHS, a
b) stanovit pravidla odchylná od této směrnice, pokud jsou nezbytná z důvodu zvláštní povahy činnosti specializovaných úvěrových institucí.
Tyto odchylky mohou stanovit pouze úpravy formátu, označení položek, odborné názvosloví a obsah položek v rozvaze a ve výsledovce, nesmějí však institucím, na které se vztahují, umožňovat, aby ve svých ročních účetních závěrkách poskytovaly méně informací než instituce, na které se vztahuje tato směrnice.
Členské státy oznámí Komisi takové úvěrové instituce, případně podle kategorií, do šesti měsíců od uplynutí lhůty stanovené v čl. 47 odst. 2. Uvědomí ji o odchylných pravidlech přijatých k tomuto účelu.
Tyto odchylky budou přezkoumány do 10 let od oznámení této směrnice. Komise případně předloží příslušné návrhy. Do pěti letod oznámení této směrnice předloží Komise rovněž předběžnou zprávu.
ODDÍL 2
OBECNÁ USTANOVENÍ K ROZVAZE A VÝSLEDOVCE
Článek 3
V případě úvěrových institucí je možnost slučování položek podle čl. 4 odst. 3 písm. a) nebo b) směrnice 78/660/EHS omezena na podpoložky rozvahy a výsledovky, kterým předchází označení malými písmeny, a je povolena pouze na základě předpisů vydaných k tomuto účelu členskými státy.
ODDÍL 3
USPOŘÁDÁNÍ POLOŽEK ROZVAHY
Článek 4
Členské státy stanoví toto uspořádání položek rozvahy.
Aktiva
1. Pokladní hotovost, vklady u centrálních bank a poštovní šekové účty.
2. Státní bezkupónové dluhopisy a ostatní cenné papíry přijímané centrálními bankami k refinancování:
a) státní bezkupónové dluhopisy a obdobné cenné papíry,
b) ostatní bezkupónové dluhopisy přijímané centrálními bankami k refinancování (nestanoví-li vnitrostátní právní předpisy, aby tyto poukázky byly vykazovány v aktivech pod položkami 3 a 4).
3. Pohledávky za úvěrovými institucemi:
a) splatné na požádání,
b) ostatní pohledávky.
4. Pohledávky za klienty.
5. Dluhové cenné papíry a ostatní cenné papíry s pevným výnosem:
a) vydané veřejnoprávními emitenty,
b) vydané ostatními emitenty, v tom:
- vlastní dluhové cenné papíry (nepožadují-li vnitrostátní právní předpisy jejich odečtení v pasivech).
6. Akcie a jiné cenné papíry s proměnlivým výnosem.
7. Účasti s rozhodujícím vlivem, v tom:
- účasti s rozhodujícím vlivem v úvěrových institucích (pokud vnitrostátní právní předpisy nepožadují jejich uvedení v příloze k účetní závěrce).
8. Účasti s podstatným vlivem, v tom:
- účasti s podstatným vlivem v úvěrových institucích (pokud vnitrostátní právní předpisy nepožadují jejich uvedení v příloze k účetní závěrce).
9. Dlouhodobý nehmotný majetek popsaný v rámci aktiv v čl. 9 bodech B a C. I směrnice 78/660/EHS, v tom:
- zřizovací výdaje, jak jsou vymezeny vnitrostátními právními předpisy a v rozsahu, v jakém vnitrostátní předpisy dovolují jejich vykazování v aktivech (nepožadují-li vnitrostátní právní předpisy jejich uvedení v příloze k účetní závěrce);
- goodwill, pokud byl pořízen úplatně (nepožadují-li vnitrostátní právní předpisy jeho uvedení v příloze k účetní závěrce).
10. Dlouhodobý hmotný majetek popsaný v rámci aktiv v čl. 9 bodu C. II směrnice 78/660/EHS, v tom:
- pozemky a budovy pro provozní činnost úvěrové instituce (nepožadují-li vnitrostátní právní předpisy jejich uvedení v příloze k účetní závěrce).
11. Pohledávky za upsaný základní kapitál, v tom:
- splatný základní kapitál (nestanoví-li vnitrostátní právní předpisy, že splatný základní kapitál je zahrnován do pasiv; potom musí být splatný, avšak doposud nesplacený základní kapitál zahrnut buď do této položky aktiv, nebo do položky 14 aktiv).
12. Vlastní akcie (s uvedením jejich jmenovité hodnoty, nebo nemají-li jmenovitou hodnotu, s uvedením jejich účetní hodnoty, pokud vnitrostátní právní předpisy povolují jejich vykazování v rozvaze).
13. Ostatní aktiva.
14. Pohledávky za upsaný základní kapitál splatný, ale dosud nesplacený (nepožadují-li vnitrostátní právní předpisy, aby byl splatný základní kapitál uváděn v položce 11 aktiv).
15. Náklady a příjmy příštích období.
16. Ztráta za účetní období (nepožadují-li vnitrostátní právní předpisy její zahrnutí do položky 14 pasiv).
Pasiva
1. Závazky vůči úvěrovým institucím:
a) splatné na požádání;
b) s dohodnutou splatností nebo výpovědními lhůtami.
2. Závazky vůči klientům:
a) úsporné vklady, v tom:
- jednak splatné na požádání, jednak s dohodnutou splatností nebo výpovědními lhůtami, požadují-li vnitrostátní právní předpisy takovou specifikaci (nepožadují-li vnitrostátní právní předpisy jejich uvedení v příloze k účetní závěrce).
b) ostatní závazky:
ba) splatné na požádání,
bb) s dohodnutou splatností nebo výpovědními lhůtami.
3. Závazky z dluhových cenných papírů:
a) emitované dluhové cenné papíry,
b) ostatní.
4. Ostatní pasiva.
5. Výnosy a výdaje příštích období.
6. Rezervy:
a) rezervy na penzijní a podobné závazky,
b) rezervy daňové,
c) ostatní rezervy.
7. Zisk za účetní období (nestanoví-li vnitrostátní právní předpisy jeho zahrnutí do položky 14 pasiv).
8. Podřízené závazky.
9. Základní kapitál (nestanoví-li vnitrostátní právní předpisy, že v této položce je uveden splatný základní kapitál; v tom případě musí být hodnoty upsaného a splaceného základního kapitálu uvedeny samostatně).
10. Emisní ážio.
11. Rezervní fondy.
12. Rezervní fond z nového ocenění.
13. Nerozdělený zisk nebo neuhrazená ztráta z předchozích období.
14. Zisk nebo ztráta za účetní období (nevyžadují-li vnitrostátní právní předpisy, aby tato položka byla uvedena v položce 16 aktiv nebo v položce 7 pasiv).
Podrozvahové položky
1. Záruky a zástavy, z toho samostatně:
- přijaté směnky/akcepty a indosamenty směnek,
- záruky a zástavy.
2. Ostatní závazky a přísliby, z toho samostatně:
- závazky ze spotových, termínových a opčních operací.
Článek 5
Jako podpoložky příslušných položek musí být samostatně uváděny:
- pohledávky za přidruženými podniky, bez ohledu na to, zda mají formu cenných papírů, které jsou zahrnuty do položek 2 až 5 aktiv;
- pohledávky za dceřinými podniky, bez ohledu na to, zda mají formu cenných papírů, které jsou zahrnuty do položek 2 až 5 aktiv;
- závazky vůči přidruženým podnikům, bez ohledu na to, zda mají formu cenných papírů, které jsou zahrnuty do položek pasiv uvedených pod čísly 1, 2, 3 a 8;
- závazky vůči dceřiným podnikům, bez ohledu na to, zda mají formu cenných papírů, které jsou zahrnuty do položek pasiv uvedených pod čísly 1, 2, 3 a 8.
Článek 6
1. Podřízená aktiva se uvádějí samostatně jako podpoložky položek rozvahy a jako podpoložky vytvořené v souladu s článkem 5.
2. Aktiva, bez ohledu na to, zda mají formu cenných papírů, jsou podřízená, může-li být výtěžek z těchto aktiv v případě likvidace nebo úpadku podniku vyplacen teprve po uspokojení nároků ostatních věřitelů.
Článek 7
Členské státy mohou v příloze k účetní závěrce povolit uvádění informací podle článků 5 a 6, náležitě rozepsaných do odpovídajících položek.
Článek 8
1. Aktiva se uvádějí v rozvaze v odpovídajících položkách, i když je úvěrová instituce sestavující rozvahu dala do zástavyjakozáruku za vlastní závazky nebo za závazky třetích osob, nebo je převedla jiným způsobem na třetí osoby jako záruku.
2. Úvěrová instituce nezahrne do své rozvahy aktiva, která byla v její prospěch zastavena nebo jinak převedena v rámci záruky, pokud nemají formu peněžní hotovosti.
Článek 9
1. Je-li úvěr poskytnut konsorciem složeným z několika úvěrových institucí, uvádí každá úvěrová instituce zapojená v konsorciu pouze tu část celkového úvěru, kterou sama financovala.
2. Překročí-li v případě úvěru poskytovaného konsorciem ve smyslu odstavce 1 částka zaručená úvěrovou institucí poskytnutou částku, vykazuje se tato doplňková záruka jako záruka nebo zástava v podrozvaze (druhá odrážka v položce 1).
Článek 10
1. Peněžní prostředky, které úvěrová instituce spravuje vlastním jménem ve prospěch třetí osoby, musí být vykázány v rozvaze, nabývá-li úvěrová instituce k daným aktivům práva. Celková částka takových aktiv a pasiv, rozepsaná podle jednotlivých položek aktiv a pasiv, se uvádí samostatně nebo v příloze k účetní závěrce. Členské státy však mohou povolit vykazování těchto peněžních prostředků v podrozvaze, pokud existuje zvláštní úprava, která umožňuje jejich vyloučení z aktiv použitelných k rozdělení v případě likvidace úvěrové instituce (nebo v obdobném řízení).
2. Aktiva získaná jménem a na účet třetí osoby nesmějí být v rozvaze uváděna.
Článek 11
Splatnými na požádání se rozumí jen částky, které mohou být kdykoliv vyzvednuty bez výpovědní lhůty nebo pro které je dohodnuta výpovědní lhůta 24 hodin nebo jeden pracovní den.
Článek 12
1. Transakcemi prodeje se zpětným odkupem se rozumějí transakce, kterými úvěrová instituce nebo klient ("převodce") převádí na jinou úvěrovou instituci nebo klienta ("nabyvatel") aktiva, např. směnky, pohledávky nebo převoditelné cenné papíry, na které se vztahuje dohoda, že stejná aktiva budou následně převedena zpět převodci za sjednanou cenu.
2. Zaváže-li se nabyvatel převést aktiva zpět v termínu, který stanovil nebo má stanovit převodce, je daná transakce považována za pravou transakci prodeje se zpětným odkupem.
3. Má-li však nabyvatel pouze právo převést aktiva zpět za kupní cenu nebo za odlišnou předem sjednanou částku v termínu, který je nebo bude stanoven, je daná transakce považována za transakci prodeje s právem zpětného odkupu.
4. V případě transakcí prodeje se zpětným odkupem uvedených v odstavci 2 se převedená aktiva stále vykazují v rozvaze převodce; kupní cena získaná převodcem se vykáže jako částka dlužná nabyvateli. Hodnota převedených aktiv se navíc zveřejní v příloze k účetní závěrce převodce. Nabyvatel není oprávněn vykazovat převedená aktiva ve své rozvaze; kupní cena zaplacená nabyvatelem se vykáže jako částka, kterou dluží převodce.
5. V případě transakcí prodeje se zpětným odkupem uvedených v odstavci 3 však převodce není oprávněn vykazovat ve své rozvaze převedená aktiva; tyto částky se vykazují jako aktiva v rozvaze nabyvatele. Převodce zaznamená do podrozvahové položky 2 částku rovnající se ceně sjednané pro případ zpětného odkupu.
6. Žádné devizové termínované obchody, opce, transakce zahrnující emisi dluhových cenných papírů se závazkem zpětného odkupu celé nebo části emise před splatností ani jiné podobné transakce nejsou považovány za transakce prodeje se zpětným odkupem ve smyslu tohoto článku.
ODDÍL 4
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ K NĚKTERÝM POLOŽKÁM ROZVAHY
Článek 13
Aktiva, položka 1 - Pokladní hotovost, vklady u centrálních bank a poštovní šekové účty
1. Pokladní hotovost zahrnuje zákonná platidla včetně cizích bankovek a mincí.
2. Tato položka smí obsahovat pouze vklady u centrálních bank a poštovních bank země nebo zemí, ve kterých může úvěrová instituce působit. Tyto vklady musí být kdykoli k dispozici. Ostatní pohledávky vůči těmto institucím musí být vykazovány jako pohledávky za úvěrovými institucemi (položka 3 aktiv) nebo pohledávky za klienty (položka 4 aktiv).
Článek 14
Aktiva, položka 2 - Státní bezkupónové dluhopisy a ostatní cenné papíry přijímané centrálními bankami k refinancování
1. Tato položka zahrnuje pod písmenem a) státní bezkupónové dluhopisy a obdobné cenné papíry, tj. pokladní poukázky, pokladní listiny a podobné dluhové nástroje vydané státními orgány, které přijímají k refinancování centrální banky země nebo zemí, ve kterých může úvěrová instituce působit. Dluhové nástroje vydané veřejnoprávními subjekty, které nesplňují výše uvedenou podmínku, se vykazují v podpoložce 5a) aktiv.
2. Tato položka zahrnuje pod písmenem b) bezkupónové dluhopisy přijímané centrálními bankami k refinancování, tj. všechny bezkupónové dluhopisy držené v portfoliu, které byly zakoupeny od úvěrových institucí nebo od klientů, v rozsahu, ve kterém je podle vnitrostátních právních předpisů přijímají k refinancování centrální banky země nebo zemí, kde může úvěrová instituce působit.
Článek 15
Aktiva, položka 3 - Pohledávky za úvěrovými institucemi
1. Pohledávky za úvěrovými institucemi zahrnují všechny pohledávky vyplývající z bankovních transakcí vůči domácím nebo zahraničním úvěrovými institucím, držené úvěrovou institucí sestavující rozvahu, a to bez ohledu na jejich konkrétní označení.
Jedinou výjimkou jsou pohledávky ve formě dluhových nebo jiných cenných papírů, které musí být uváděny v položce 5 aktiv.
2. Pro účely tohoto článku se za úvěrové instituce považují všechny podniky uvedené v seznamu zveřejněném v Úředním věstníku Evropských společenství podle čl. 3 odst. 7 směrnice 77/780/EHS a centrální banky a veřejnoprávní domácí a zahraniční bankovní subjekty a všechny soukromé a státní podniky, které nejsou usazeny ve Společenství, ale které odpovídají definici v článku 1 směrnice 77/780/EHS.
Pohledávky za podniky, které nesplňují výše uvedené podmínky, se vykazují v položce 4 aktiv.
Článek 16
Aktiva, položka 4 - Pohledávky za klienty
Pohledávky za klienty zahrnují všechny druhy aktiv ve formě pohledávek vůči tuzemským a zahraničním klientům, kteří nejsou úvěrovými institucemi, bez ohledu na jejich konkrétní označení.
Jedinou výjimkou jsou pohledávky ve formě dluhových nebo jiných cenných papírů, které musí být uváděny v položce 5 aktiv.
Článek 17
Aktiva, položka 5 - Dluhové cenné papíry a ostatní cenné papíry s pevným výnosem
1. Tato položka zahrnuje obchodovatelné dluhové cenné papíry a ostatní cenné papíry s pevným výnosem, které byly vydány úvěrovými institucemi, ostatními podniky nebo veřejnoprávními subjekty; cenné papíry vydané veřejnoprávními subjekty se však zahrnou pouze v případě, nejsou-li vykázány v položce 2 aktiv.
2. Cenné papíry s proměnlivou úrokovou mírou, která kolísá v závislosti na vymezených faktorech, např. úroková míra na mezibankovním trhu nebo na trhu eura, se rovněž považují za dluhové cenné papíry a ostatní cenné papíry s pevným výnosem.
3. Do podpoložky 5b) aktiv mohou být zahrnovány pouze vlastní zpětně odkoupené obchodovatelné dluhové cenné papíry.
Článek 18
Pasiva, položka 1 - Závazky vůči úvěrovým institucím
1. Závazky vůči úvěrovým institucím zahrnují všechny částky vyplývající z bankovních transakcí dlužné jiným tuzemským nebo zahraničním úvěrovým institucím úvěrovou institucí, která sestavuje rozvahu, bez ohledu na jejich konkrétní označení.
Jedinou výjimkou jsou pasiva ve formě dluhových nebo jiných cenných papírů, která musí být vykázána v položce 3 pasiv.
2. Pro účely tohoto článku jsou za úvěrové instituce považovány všechny podniky uvedené v seznamu zveřejněném v Úředním věstníku Evropských společenství podle čl. 3 odst. 7 směrnice 77/780/EHS a centrální banky a veřejnoprávní domácí a zahraniční bankovní subjekty a všechny soukromé a státní podniky,které nejsou usazeny ve Společenství, ale které odpovídají definici v článku 1 směrnice 77/780/EHS.
Článek 19
Pasiva, položka 2 - Závazky vůči klientům
1. Závazky vůči klientům zahrnují všechny závazky vůči věřitelům, kteří nejsou úvěrovými institucemi ve smyslu článku 18, bez ohledu na jejich konkrétní označení.
Jedinou výjimkou jsou pasiva ve formě dluhových nebo jiných cenných papírů, která musí být vykázána v položce 3 pasiv.
2. Za úsporné vklady jsou považovány pouze vklady vyhovující podmínkám stanoveným k tomuto účelu vnitrostátními právními předpisy.
3. Spořitelní dluhopisy se vykazují v odpovídající podpoložce, pouze pokud nemají formu obchodovatelných cenných papírů.
Článek 20
Pasiva, položka 3 - Závazky z dluhových cenných papírů
1. Tato položka zahrnuje jak dluhové cenné papíry, tak závazky z obchodovatelných cenných papírů, zejména vkladové stvrzenky, "bons de caisse" a pasiva vyplývající z vlastních akceptací a směnek.
2. Za vlastní akceptace jsou považovány pouze akceptace, které úvěrová instituce vydala pro vlastní refinancování a u nichž je dlužníkem první instance.
Článek 21
Pasiva, položka 8 - Podřízené závazky
V této položce se vykazují závazky (bez ohledu na to, zda jsou z cenných papírů), o kterých bylo smluvně dohodnuto, že v případě likvidace nebo úpadku budou proplaceny teprve po uspokojení nároků všech ostatních věřitelů.
Článek 22
Pasiva, položka 9 -Základní kapitál
Tato položka zahrnuje bez ohledu na konkrétní označení všechny částky, které jsou na základě právní formy předmětné instituce považovány ve smyslu vnitrostátních právních předpisů za vlastní kapitál.
Článek 23
Pasiva, položka 11 - Rezervní fondy
Tato položka zahrnuje všechny typy rezervních fondů vyjmenované v článku 9 směrnice 78/660/EHS pod položkou A. IV pasiv podle definice uvedené ve zmíněném článku. Členské státy mohou také předepsat jiné typy rezervních fondů, je-li to nutné pro úvěrové instituce, jejichž právní forma není ve směrnici 78/660/EHS uvedena.
Typy rezervních fondů, na které se vztahuje první odstavec, se v rozvaze příslušných úvěrových institucí vykazují samostatně jako podpoložky položky 11 pasiv, s výjimkou fondu z nového ocenění, který se vykazuje v položce 12.
Článek 24
Podrozvahové položky, položka 1 - Záruky a zástavy
Tato položka zahrnuje všechny transakce, kterými úvěrová instituce poskytla záruku za závazky třetích osob.
V příloze k účetní závěrce se uvede povaha a hodnota každého druhu záruky nebo zástavy, který je významný ve vztahu k činnosti instituce.
Pasiva vyplývající z indosamentů eskontovaných směnek se do této položky zahrnují pouze v případě, že vnitrostátní právní předpisy nestanoví jiný postup. Totéž platí pro jiné než vlastní akceptace.
Záruky a zástavy zahrnují všechny vzniklé závazky ze záruk a zástav ve prospěch třetích osob, zejména s ohledem na záruky a neodvolatelné akreditivy.
Článek 25
Podrozvahové položky, položka 2 - Ostatní závazky a přísliby
Tato položka bude zahrnovat každý závazek či příslib, který by mohl být zdrojem úvěrového rizika.
V příloze k účetní závěrce se uvede povaha a hodnota každého druhu závazku či příslibu, který je významný ve vztahu k činnosti instituce.
Závazky a přísliby vyplývající z transakcí prodeje se zpětným odkupem zahrnují závazky úvěrové instituce v souvislosti s transakcemi prodeje se zpětným odkupem (na základě pevných dohod o prodeji s možností zpětného odkupu) ve smyslu čl. 12 odst. 3.
ODDÍL 5
USPOŘÁDÁNÍ POLOŽEK VÝSLEDOVKY
Článek 26
Členské státy stanoví pro účely předkládání výsledovky jeden nebo oba způsoby uspořádání položek výsledovky uvedené v článcích 27 a 28. Stanoví-li členský stát oba způsoby, může podnikům dovolit, aby si jeden z nich vybraly.
Článek 27
Vertikální formát
1. Výnosy z úroků a podobné výnosy, v tom úroky z cenných papírů s pevnými výnosy.
2. Náklady na úroky a podobné náklady.
3. Výnosy z cenných papírů:
a) výnosy z akcií, podílů a jiných cenných papírů s proměnlivým výnosem,
b) výnosy z účastí s rozhodujícím vlivem,
c) výnosy z účastí s podstatným vlivem.
4. Výnosy z poplatků a provizí.
5. Náklady na poplatky a provize.
6. Zisk (ztráta) z finančních operací.
7. Ostatní provozní výnosy.
8. Správní náklady:
a) náklady na zaměstnance, v tom:
- mzdy a platy,
- náklady na sociální a zdravotní pojištění, v tom penzijní náklady,
b) ostatní správní náklady.
9. Odpisy a tvorba opravných položek k položkám 9 a 10 aktiv.
10. Ostatní provozní náklady.
11. Tvorba rezerv a opravných položek k ůvěrům, půjčkám a zárukám.
12. Rozpuštění rezerv a opravných položek k úvěrům, půjčkám a zárukám.
13. Tvorba opravných položek k převoditelným cenným papírům drženým jako dlouhodobá finanční aktiva a k účastem s rozhodujícím a podstatným vlivem.
14. Rozpuštění opravných položek k převoditelným cenným papírům drženým jako dlouhodobá finanční aktiva a k účastem s rozhodujícím a podstatným vlivem.
15. Daň z příjmů z běžné činnosti.
16. Zisk nebo ztráta z běžné činnosti po zdanění.
17. Mimořádné výnosy.
18. Mimořádné náklady.
19. Mimořádný hospodářský výsledek.
20. Daň z příjmů z mimořádné činnosti.
21. Zisk nebo ztráta z mimořádné činnosti po zdanění.
22. Ostatní daně nevykazované v předcházejících položkách.
23. Zisk nebo ztráta za účetní období.
Článek 28
Horizontální formát
A. Náklady
1. Náklady na úroky a podobné náklady.
2. Náklady na poplatky a provize.
3. Ztráta z finančních operací.
4. Správní náklady:
a) náklady na zaměstnance, v tom:
- mzdy a platy,
- náklady na sociální a zdravotní pojištění, v tom penzijní náklady,
b) ostatní správní náklady.
5. Odpisy a tvorba opravných položek k položkám 9 a 10 aktiv.
6. Ostatní provozní náklady.
7. Tvorba rezerv a opravných položek k úvěrům, půjčkám a zárukám.
8. Tvorba opravných položek k převoditelným cenným papírům drženým jako dlouhodobá finanční aktiva a k účastem s rozhodujícím a podstatným vlivem.
9. Daň z příjmů z běžné činnosti.
10. Zisk nebo ztráta z běžné činnosti po zdanění.
11. Mimořádné náklady.
12. Daň z příjmů z mimořádné činnosti.
13. Mimořádná ztráta po zdanění.
14. Ostatní daně nevykazované v předcházejících položkách.
15. Zisk za účetní období.
B. Výnosy
1. Výnosy z úroků a podobné výnosy, v tom úroky z cenných papírů s pevnými výnosy.
2. Výnosy z cenných papírů:
a) výnosy z akcií, podílů a jiných cenných papírů s proměnlivým výnosem,
b) výnosy z účastí s rozhodujícím vlivem,
c) výnosy z účastí s podstatným vlivem.
3. Výnosy z poplatků a provizí.
4. Zisk z finančních operací.
5. Rozpuštění rezerv a opravných položek k úvěrům, půjčkám a zárukám.
6. Rozpuštění opravných položek k převoditelným cenným papírům drženým jako dlouhodobá finanční aktiva a k účastem s rozhodujícím a podstatným vlivem.
7. Ostatní provozní výnosy.
8. Zisk nebo ztráta z běžné činnosti po zdanění.
9. Mimořádné výnosy.
10. Zisk z mimořádné činnosti po zdanění.
11. Ztráta za účetní období.
ODDÍL 6
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ K NĚKTERÝM POLOŽKÁM VÝSLEDOVKY
Článek 29
Článek 27, položky 1 a 2 (vertikální formát)
Článek 28, položky A.1 a B.1 (horizontální formát)
Výnosy z úroků a podobné výnosy a náklady na úroky a podobné náklady
Tyto položky zahrnují veškeré zisky a ztráty vyplývající z bankovních činností, včetně:
1. všech výnosů z aktiv uváděných v rozvaze v položkách aktiv 1 až 5, ať jsou vypočítávány jakkoliv. Tyto výnosy rovněž zahrnují výnosy vyplývající z časového rozvržení slev u aktiv nabytých za nižší hodnotu, než je částka splatná ke dni splatnosti, a u závazků sjednaných ve vyšší hodnotě, než je částka splatná ke dni splatnosti;
2. všech nákladů vyplývajících ze závazků uváděných v položkách 1, 2, 3 a 8 pasiv, ať jsou vypočítávány jakkoliv. Tyto náklady rovněž zahrnují náklady vyplývající z časového rozvržení příplatku vztahujícího se k aktivům nabytým za vyšší částky, než je částka splatná ke dni splatnosti, a k závazkům sjednaným v nižší hodnotě, než je částka splatná ke dni splatnosti;
3. výnosů a nákladů povahou obdobných úrokům, vyplývajících z termínovaných smluv rozvržených po dobu trvání smlouvy a
4. poplatků a provizí povahou obdobných úrokům, vypočítávaných na časovém základě nebo v závislosti na hodnotách pohledávky nebo závazku.
Článek 30
Článek 27, položka 3 (vertikální formát)
Článek 28, položka B.2 (horizontální formát)
Výnosy z akcií, podílů a jiných cenných papírů s proměnlivým výnosem a z účastí s rozhodujícím a podstatným vlivem
Článek 31
Článek 27, položky 4 a 5 (vertikální formát)
Článek 28, položky A.2 a B.3 (horizontální formát)
Výnosy z poplatků a provizí a náklady na poplatky a provize
Aniž je dotčen článek 29, zahrnují výnosy z poplatků a provizí výnosy dosažené v souvislosti se všemi službami poskytovanými třetím osobám, a náklady na poplatky a provize zahrnují náklady na služby poskytnuté třetími osobami, zejména
- poplatky a provize za záruky, za správu půjček prováděnou ve prospěch jiných věřitelů a za operace s cennými papíry prováděné ve prospěch třetích osob;
- poplatky a provize a jiné náklady a výnosy související s platebními transakcemi, s vedením účtu a v souvislosti s péčí o bezpečnost a správu cenných papírů;
- poplatky a provize za převody cizích měn a za prodej a nákup mincí a drahých kovů ve prospěch třetích osob;
- poplatky a provize vynaložené na zprostředkovatelské služby v souvislosti se smlouvami a půjčkami v oblasti spoření a pojištění.
Článek 32
Článek 27, položka 6 (vertikální formát)
Článek 28, položka A.3 nebo položka B.4 (horizontální formát)
Zisk (ztráta) z finančních operací
Tato položka obsahuje:
1. čistý zisk nebo ztrátu z transakcí s cennými papíry, které ne jsou drženy jako dlouhodobá finanční aktiva, a tvorbu a rozpouštění opravných položek k těmto cenným papírům, s přihlédnutím k rozdílu vyplývajícímu z případného použití čl. 36 odst. 2; v členských státech, které využijí možnost stanovenou v článku 37, jsou tyto čisté zisky nebo ztráty a tvorba a rozpouštění opravných položek zahrnovány pouze tehdy, pokud se týkají cenných papírů zahrnutých v obchodním portfoliu;
2. čistý zisk nebo ztrátu ze směnárenských činností, aniž je dotčen čl. 29 bod 3) a
3. čistý zisk nebo ztrátu z jiných operací nákupu a prodeje zahrnující finanční nástroje, včetně drahých kovů.
Článek 33
Článek 27, položky 11 a 12 (vertikální formát)
Článek 28, položky A.7 a B.5 (horizontální formát)
Tvorba rezerv a opravných položek k úvěrům a zárukám
Rozpuštění rezerv a opravných položek k úvěrům azárukám
1. Tyto položky zahrnují jednak náklady vyvolané tvorbou rezerv a opravných položek v souvislosti s úvěry a půjčkami vykazovanými v položkách 3 a 4 aktiv a tvorbou rezerv na závazky vykazované v podrozvahových položkách 1 a 2, jednak výnosy z rozpouštění rezerv a opravných položek k úvěrům, půjčkám a zárukám.
2. V členských státech, které využijí možnost stanovenou v článku 37, tato položka zahrnuje rovněž čistý zisk nebo ztrátu z transakcí s cennými papíry zahrnovanými pod položky 5 a 6 aktiv, které nejsou drženy ani jako dlouhodobá finanční aktiva ve smyslu čl. 35 odst. 2, ani nejsou zahrnuty v obchodním portfoliu, a tvorba a rozpouštění opravných položek k těmto cenným papírům s přihlédnutím k rozdílu, vyplývajícímu z případného použití čl. 36 odst. 2. Podle toho se upraví členění této položky.
3. Členské státy mohou povolit vzájemnou kompenzaci nákladů a výnosů uváděných v těchto položkách tak, aby byl vykázán pouze čistý výsledek (výnos nebo náklad).
4. Tvorba rezerv a opravných položek související s půjčkami a úvěry poskytovanými úvěrovým institucím, klientům a podnikům, ve kterých má úvěrová instituce rozhodující nebo podstatný vliv, se vykazují samostatně v příloze k účetní závěrce, pokud jsou významné. Toto pravidlo nemusí být použito, pokud členský stát povolí kompenzaci ve smyslu odstavce 3.
Článek 34
Článek 27, položky 13 a 14 (vertikální formát)
Článek 28, položky A.8 a B.5 (horizontální formát)
Tvorba opravných položek k převoditelným cenným papírům drženým jako dlouhodobá finanční aktiva a k účastem s rozhodujícím a podstatným vlivem
Rozpuštění opravných položek k převoditelným cenným papírům drženým jako dlouhodobá finanční aktiva a k účastem s rozhodujícím a podstatným vlivem
1. Tyto položky zahrnují jednak náklady vyvolané tvorbou opravných položek k aktivům vykazovaným v položkách 5 až 8 aktiv, jednak rozpouštění dříve vytvořených opravných položek, pokud se tyto náklady a výnosy vztahují k převoditelným cenným papírům drženým jako dlouhodobá finanční aktivave smyslu čl. 35 odst. 2 a k účastem s rozhodujícím a podstatným vlivem.
2. Členské státy mohou povolit vzájemné započtení nákladů a výnosů uváděných v těchto položkách, tak aby byl vykázán pouze čistý výsledek (výnos nebo náklad).
3. Tvorba a rozpouštění opravných položek související s těmito převoditelnými cennými papíry a účastmi s rozhodujícím a podstatným vlivem se vykazují samostatně v příloze k účetní závěrce, pokud jsou významné. Toto pravidlo nemusí být použito, pokud členský stát povolí započtení ve smyslu odstavce 2.
ODDÍL 7
PRAVIDLA OCEŇOVÁNÍ
Článek 35
1. Položky 9 a 10 aktiv musí být vždy oceňovány jako dlouhodobá aktiva. Aktiva zahrnutá v ostatních položkách rozvahy se oceňují jako dlouhodobá aktiva, jsou-li určena pro dlouhodobé používání pro běžné činnosti podniku.
2. Odkazuje-li oddíl 7 směrnice 78/660/EHS na dlouhodobá finanční aktiva, rozumí se v případě úvěrových institucí pod tímto výrazem účasti s rozhodujícím a podstatným vlivem a ostatní dlouhodobé cenné papíry, jsou-li určeny pro dlouhodobé používání pro běžné činnosti podniku.
3. a) Dluhové cenné papíry a jiné cenné papíry s pevným výnosem držené jako dlouhodobá finanční aktiva se v rozvaze vykazují v pořizovacích cenách. Členské státy však mohou požadovat nebo povolit, aby tyto cenné papíry byly v rozvaze vykazovány v hodnotě splatné v okamžiku splatnosti.
b) Překročí-li pořizovací cena těchto cenných papírů částku splatnou v okamžiku splatnosti, musí být hodnota tohoto rozdílu započtena ve výsledovce. Členské státy však mohou požadovat nebo povolit, aby částka rozdílu byla odepisována po částech tak, aby byla úplně odepsána v době splacení cenného papíru. Rozdíl musí být vykázán samostatně v rozvaze nebo v příloze k účetní závěrce.
c) Je-li pořizovací cena těchto cenných papírů nižší než částka splatná v okamžiku splatnosti, mohou členské státy požadovat nebo povolit, aby byla částka rozdílu rozpouštěna do výnosů postupně během období zbývajícího do splatnosti. Rozdíl musí být vykázán samostatně v rozvaze nebo v příloze k účetní závěrce.
Článek 36
1. Jsou-li převoditelné cenné papíry, které nejsou drženy jako dlouhodobá finanční aktiva, vykazovány v rozvaze v pořizovacích cenách, uvedou úvěrové instituce v příloze k účetní závěrce rozdíl mezi pořizovací cenou a vyšší tržní cenou k rozvahovému dni.
2. Členské státy však mohou požadovat nebo povolit, aby tyto převoditelné cenné papíry byly v rozvaze uváděny k rozvahovému dni ve vyšší tržní ceně. Rozdíl mezi pořizovací cenou a vyšší tržní cenou se uvede v příloze k účetní závěrce.
Článek 37
1. V případě úvěrových institucí se při oceňování půjček a úvěrů, dluhových cenných papírů, akcií a jiných cenných papírů s proměnlivým výnosem, které nejsou drženy jako dlouhodobá finanční aktiva, použije článek 39 směrnice 78/660/EHS.
2. Až do další koordinace mohou členské státy povolit, aby se
a) pohledávky za úvěrovými institucemi a klienty (položky 3 a 4 aktiv) a dluhové cenné papíry, akcie a jiné cenné papíry s proměnlivým výnosem zahrnuté do položek 5 a 6 aktiv, které nejsou drženy ani jako dlouhodobá finanční aktiva ve smyslu čl. 35 odst. 2, ani nejsou zahrnuty v obchodním portfoliu, vykazovaly v hodnotě nižší než té, která by vyplynula z použití čl. 39 odst. 1 směrnice 78/660/EHS, je-li to žádoucí z hlediska obezřetnosti s ohledem na zvláštní rizika spojená s bankovnictvím. Rozdíl mezi těmito dvěma hodnotami však nesmí činit více než 4 % z celkové hodnoty zmíněných aktiv oceněných na základě článku 39;
b) nižší hodnota vyplývající z uplatnění písmene a) udržovala na stejné výši až do doby, kdy úvěrová instituce rozhodne o její úpravě;
c) pokud členský stát využije možnost uvedenou v písmenu a), neuplatňovaly ani čl. 36 odst. 1 této směrnice, ani čl. 40 odst. 2 směrnice 78/660/EHS.
Článek 38
1. Členské státy, které využívají možnost stanovenou článkem 37, musí povolit, a členské státy, které tuto možnost nevyužívají, mohou povolit zavedení položky 6a pasiv nazvané "fond všeobecných bankovních rizik" až do další koordinace. Tato položka zahrnuje částky, o kterých úvěrová instituce rozhodne, že budou vyčleněny na pokrytí takových rizik, pokud je to žádoucí z hlediska obezřetnosti s ohledem na zvláštní rizika spojená s bankovnictvím.
2. Čistý rozdíl přírůstků a úbytků "fondu všeobecných bankovních rizik" musí být samostatně uveden ve výsledovce.
Článek 39
1. Aktiva a pasiva v cizí měně se přepočítávají běžným devizovým kursem platným k rozvahovému dni. Členské státy však mohou požadovat nebo povolit, aby aktiva držená jako dlouhodobá finanční aktiva a hmotný nebo nehmotný majetek, která nejsou pokryta či konkrétně zajištěna ani v promptních, ani v termínovaných obchodech, byla přepočtena kursem platným ke dni pořízení.
2. Nedokončené termínované a promptní devizové transakce se přepočtou běžným devizovým kurzem platným k rozvahovému dni.
Členské státy však mohou požadovat, aby byly termínované transakce přepočteny termínovaným devizovým kursem platným k rozvahovému dni.
3. Aniž je dotčen čl. 29 bod 3), vykazují se rozdíly mezi účetní hodnotou aktiv, pasiv a termínovaných transakcí a částkami stanovenými na základě přepočtu provedeného v souladu s odstavci 1 a 2 ve výsledovce. Členské státy však mohou požadovat nebo povolit, aby rozdíly způsobené přepočtem podle odstavce 1 a 2 byly v plné výši nebo částečně zahrnuty do rezervních fondů, které nejsou určeny k rozdělování, pokud souvisí s aktivy drženými jako dlouhodobá finanční aktiva nebo hmotný a nehmotný majetek nebo s jinými transakcemi prováděnými za účelem zajištění těchto aktiv.
4. Členské státy mohou stanovit, že kladné přepočtové rozdíly vyplývající z termínovaných transakcí, aktiv nebo pasiv, které nejsou pokryty nebo konkrétně zajištěny jinými termínovanými transakcemi nebo aktivy či pasivy, nemohou být vykazovány ve výsledovce.
5. Je-li používána metoda uvedená v článku 59 směrnice 78/660/EHS, mohou členské státy stanovit, že jakékoliv rozdíly z přepočtů budou v plné výši nebo částečně převedeny přímo do rezervních fondů. Kladné a záporné rozdíly z přepočtů převedené do rezervních fondů se uvádějí samostatně v rozvaze nebo v příloze k účetní závěrce.
6. Členské státy mohou požadovat nebo povolit, aby přepočtové rozdíly vznikající při konsolidaci z opakovaného přepočtu vlastního kapitálu a rezervních fondů přidružených podniků nebo z opakovaného přepočtu podílu na vlastním kapitálu a rezervních fondech na počátku účetního období byly v plné výši nebo částečně zahrnuty do konsolidovaných rezervních fondů spolu s přepočtovými rozdíly vznikajícími při přepočtu všech transakcí, prováděných za účelem zajištění tohoto vlastního kapitálu a rezervních fondů.
7. Členské státy mohou požadovat nebo povolit, aby byly příjmy a výdaje přidružených podniků a účasti přepočteny při konsolidaci průměrem devizových kursů platných v průběhu účetního období.
ODDÍL 8
OBSAH PŘÍLOHY K ÚČETNÍ ZÁVĚRCE
Článek 40
1. Použije se čl. 43 odst. 1 směrnice 78/660/EHS s výhradou článku 37 této směrnice a s výhradou následujících ustanovení.
2. Kromě informací požadovaných v čl. 43 odst. 1 bodu 5 směrnice 78/660/EHS poskytují úvěrové instituce tyto informace vztahující se k položce 8 pasiv (podřízené závazky):
a) pro každý závazek, který převyšuje 10 % celkové částky podřízených pasiv,
i) částku závazku, měnu, ve které je vyjádřen, úrokovou míru a datum splatnosti nebo skutečnost, že se jedná o trvalou položku;
ii) zda existují okolnosti, za kterých je požadováno dřívější splacení závazku;
iii) podmínky podřízenosti, existenci jakýchkoliv předpisů upravujících převod podřízeného pasiva do vlastního kapitálu nebo jiné formy pasiva, a podmínky stanovené těmito předpisy;
b) souhrnný popis pravidel, kterými se řídí ostatní závazky.
3. a) Namísto informací požadovaných čl. 43 odst. 1 bodem 6 směrnice 78/660/EHS uvedou úvěrové instituce v příloze k účetní závěrce samostatně pro každou z položek 3b) a 4 aktiv a každou z položek 1b), 2a), 2b) bb) a 3b) pasiv částku těchto půjček, úvěrů a závazků na základě jejich zbytkové lhůty splatnosti v tomto členění:
- ne více než tři měsíce,
- více než tři měsíce, ale ne více než jeden rok,
- více než jeden rok, ale ne více než pět let,
- více než pět let.
U položky 4 aktiv musí být uvedeny také pohledávky splat né na požádání a s krátkou výpovědní lhůtou.
Jestliže půjčky a úvěry nebo závazky zahrnují splátkové platby, rozumí se zbytkovou dobou splatnosti doba mezi rozvahovým dnem a dnem, kdy se stává každá jednotlivá splátka splatnou.
Po dobu pěti let po dni uvedeném v čl. 47 odst. 2 však mohou členské státy nařizovat nebo povolovat, aby byl přehled podle splatnosti aktiv a závazků zmiňovaný v tomto článku založen na původně dohodnutých dobách splatnosti nebo výpovědních lhůtách. Jestliže úvěrová instituce pořídí existující půjčku, která nemá formu cenných papírů, mohou tedy členské státy požadovat, aby klasifikace takové půjčky byla založena na zbytkové době splatnosti ke dni pořízení půjčky. Pro účely tohoto pododstavce se původně dohodnutou dobou splatnosti půjček rozumí období mezi dnem prvního čerpání a dnem splatnosti; výpovědní lhůtou se rozumí období mezi dnem, kdy je výpověď předána, a dnem, ke kterému má být půjčka splacena; je-li možno půjčky a úvěry nebo závazky splácet ve splátkách, se dohodnutou dobou splatnosti rozumí období mezi dnem, ke kterému tyto půjčky a úvěry nebo závazky vznikly, a mezi dnem, kdy se stává splatnou poslední splátka. Úvěrové instituce vykazují v případě rozvahových položek uvedených v tomto pododstavci také podíl těchto aktiv a pasiv, která se stanou splatnými do jednoho roku od rozvahového dne.
b) V položce 5 aktiv (dluhové cenné papíry a jiné cenné papíry s pevným výnosem) a v položce 3a) pasiv (emitované dluhové cenné papíry) úvěrové instituce uvádí, jaký je podíl aktiv a pasiv, která se stanou splatnými do jednoho roku od rozvahového dne.
c) Členské státy mohou požadovat, aby byly informace uvedené v písmenech a) a b) uváděny v rozvaze.
d) Úvěrové instituce uvádějí podrobné informace o aktivech, která daly do zástavy jako zajištění vlastních závazků nebo závazků třetích osob (včetně záruk nebo zástav); informace by měly být dostatečně podrobné, aby pro každou položku závazků a pro každou podrozvahovou položku byly uvedeny celkové hodnoty zastavených aktiv.
4. Jsou-li úvěrové instituce povinny uvádět informace zmiňované v čl. 43 odst. 1 bodě 7 směrnice 78/660/EHS v podrozvahových položkách, nemusí být takové informace opakovány v příloze k účetní závěrce.
5. Namísto informací požadovaných čl. 43 odst. 1 bodem 8 směrnice 78/660/EHS uvádějí úvěrové instituce v příloze k účetní závěrce podíl svých výnosů vztahujících se k položkám 1, 3, 4, 6 a 7 čl. 27 nebo k položkám B.1, B.2, B.3, B.4 a B.7 čl. 28 podle geografického umístění trhů v závislosti na tom, jak významně se tyto trhy od sebe liší s ohledem na způsob, jakým je úvěrová instituce organizována. Použije se čl. 45 odst. 1 písm. b) směrnice 78/660/EHS.
6. Odkaz na čl. 23 odst. 6 směrnice 78/660/EHS uvedený v čl. 43 odst. 1 bodu 9 směrnice 78/660/EHS se považuje za odkaz na čl. 27 bod 8 nebo na čl. 28 bod A.4 této směrnice.
7. Odchylně od čl. 43 odst. 1 bodu 13 směrnice 78/660/EHS mohou úvěrové instituce zveřejňovat jen výši půjček a úvěrů poskytnutých členům správních, řídících a dozorčích orgánů, a závazky přijaté na jejich účet na základě záruk jakéhokoliv druhu. Tyto informace se uvádějí úhrnnou částkou pro každou kategorii.
Článek 41
1. Informace vyžadované v čl. 15 odst. 3 směrnice 78/660/EHS musí být uvedeny ve vztahu k aktivům drženým jako dlouhodobá aktiva ve smyslu článku 35 této směrnice. Povinnost vykazovat samostatně úpravy ocenění však neplatí v případě, kdy členský stát připustil kompenzaci mezi úpravami ocenění podle čl. 34 odst. 2 této směrnice. V tom případě mohou být úpravy ocenění kombinovány s ostatními položkami.
2. Členské státy mohou požadovat po úvěrových institucích, aby v příloze k účetní závěrce uváděly rovněž tyto informace:
a) rozčlenění obchodovatelných cenných papírů vykázaných v položkách 5 až 8 aktiv na kótované a nekótované cenné papíry;
b) rozčlenění obchodovatelných cenných papírů vykázaných v položkách 5 a 6 aktiv na cenné papíry, které jsou nebo nejsou ve smyslu článku 35 drženy jako dlouhodobá finanční aktiva, a kritérium používané pro rozlišování mezi těmito dvěma kategoriemi obchodovatelných cenných papírů;
c) hodnota leasingových transakcí rozdělených mezi příslušné rozvahové položky;
d) rozčlenění položky 13 aktiv, položky 4 pasiv, položek 10 a 18 u vertikálního formátu nebo A.6 a A.11 u horizontálního formátu a položek 7 a 17 u vertikálního formátu nebo B.7 a B.9 u horizontálního formátu výsledovky na hlavních složky jejich hodnot, jsou-li tyto částky významné pro účely posouzení ročních účetních závěrek. Musí být uvedeno vysvětlení jejich povahy a výše;
e) poplatky placené úvěrovou institucí za podřízené závazky v posuzovaném účetním období;
f) skutečnost, že úvěrová instituce poskytuje manažerské a zastupitelské služby třetím osobám, je-li rozsah podnikání tohoto druhu významný ve vztahu k celkové činnosti úvěrové instituce;
g) souhrnné hodnoty aktiv a pasiv vyjádřených v cizí měně přepočtené na měnu, ve které je sestavena roční účetní závěrka;
h) přehled typů termínovaných transakcí před lhůtou splatnosti nevyrovnaných k rozvahovému dni, poskytující u každého typu transakce informaci zejména o tom, zda jsou uskutečněny především za účelem zajištění účinků fluktuace úrokových měr, devizových kursů a tržních cen, a zda jsou uskutečněny především pro účely obchodování. Tyto typy transakcí zahrnují všechny transakce, v souvislosti se kterými se výnosy nebo náklady uvádějí v čl. 27 položce 6, čl. 28 položkách A.3 nebo B.4 nebo čl. 29 bodě 3), např. cizí měny, drahé kovy, obchodovatelné cenné papíry, vkladové certifikáty a ostatní aktiva.
ODDÍL 9
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE KONSOLIDOVANÝCH ÚČETNÍCH ZÁVĚREK
Článek 42
1. Úvěrové instituce sestavují konsolidovanou účetní závěrku a konsolidovanou výroční zprávu v souladu se směrnicí 83/349/EHS, pokud tento oddíl nestanoví jinak.
2. Pokud členský stát neuplatňuje článek 5 směrnice 83/349/EHS, vztahuje se odstavec 1 tohoto článku rovněž na mateřské podniky, jejichž jediným cílem je nabývání účastí v dceřiných a přidružených podnicích, správa těchto účastí a zajišťování jejich ziskovosti v případech, kdy jsou tyto dceřiné a přidružené podniky výlučně nebo převážně úvěrovými institucemi.
Článek 43
1. Použije se směrnice 83/349/EHS s výhradou článku 1 této směrnice a odstavce 2 tohoto článku.
2. a) Články 4, 6, 15 a 40 směrnice 83/349/EHS se nepoužijí.
b) Členské státy mohou použít článek 7 směrnice 83/349/EHS s výhradou splnění těchto dodatečných podmínek:
- mateřský podnik se musí prohlásit za ručitele závazků přijatých podnikem osvobozeným od povinnosti konsolidace; existence takového prohlášení se zveřejňuje v účetní závěrce podniku osvobozeného od povinnosti konsolidace;
- mateřský podnik musí být úvěrovou institucí ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) této směrnice.
c) Informace uvedené v čl. 9 odst. 2 první a druhé odrážce směrnice 83/349/EHS, jmenovitě
- hodnota dlouhodobých aktiv a
- čistý obrat,
se nahrazují
- součtem položek 1, 3, 4, 6 a 7 uvedených v článku 27 nebo položek B.1, B.2, B.3, B.4 a B.7 uvedených v článku 28 této směrnice.
d) Pokud z důvodu použití čl. 13 odst. 3 písm. c) směrnice 83/349/EHS není dceřiný a přidružený podnik, který je úvěrovou institucí, zahrnut do konsolidovaných účetních závěrek, ale pokud jsou akcie nebo podíly tohoto podniku dočasně drženy v rámci finanční pomoci za účelem reorganizace nebo záchrany zmíněného podniku, přikládají se roční účetní závěrky tohoto podniku ke konsolidovaným účetním závěrkám a v příloze k účetní závěrce se uvádějí doplňující informace o povaze a podmínkách realizace finanční pomoci.
e) Členský stát může také použít článek 12 směrnice 83/349/EHS v případě dvou nebo více úvěrových institucí,které nejsou propojené ve smyslu čl. 1 odst. 1 nebo 2 zmíněné směrnice, ale jsou řízeny najednotném základě jiném než ve smyslu společenské smlouvy nebo stanov.
f) Článek 14 směrnice 83/349/EHS, s výjimkou odstavce 2, se použije s výhradou tohoto ustanovení:
Je-li mateřský podnik úvěrovou institucí a jeden nebo více dceřiných nebo přidružených podniků, které mají být konsolidovány, tento statut nemají, jsou tyto dceřiné a přidružené podniky zahrnuty do konsolidace, pokud jsou jejich činnosti přímým rozšířením bankovní činnosti nebo souvisí s pomocnými bankovními činnostmi, jako např. finanční pronájem (leasing), obchodování s pohledávkami, správa fondů kolektivního investování, řízení služeb zpracování dat nebo jiná podobná činnost.
g) Pokud jde o uspořádání položek konsolidovaných účetních závěrek,
- použijí se články 3, 5 až 26 a články 29 až 34 této směrnice a
- pro aktiva považovaná podle článku 35 této směrnice za dlouhodobá aktiva platí odkaz v článku 17 směrnice 83/349/EHS na čl. 15 odst. 3 směrnice 78/660/EHS.
h) S výhradou článků 40 a 41 této směrnice se použije z pohledu obsahové náplně přílohy ke konsolidované účetní závěrce článek 34 směrnice 83/349/EHS.
ODDÍL 10
ZVEŘEJŇOVÁNÍ
Článek 44
1. Řádně schválené roční účetní závěrky úvěrových institucí se spolu s výročními zprávami a zprávami osob odpovědných za audit účetních závěrek zveřejňují způsobem stanoveným vnitrostátními právními předpisy v souladu s článkem 3 směrnice 68/151/EHS [8].
Vnitrostátní právní předpisy však mohou povolit, že výroční zpráva nemusí být zveřejňována výše stanoveným způsobem. V tom případě je veřejnosti zpřístupněna v sídle společnosti v daném členském státě. Kopii celé nebo části každé takové zprávy musí být možné získat na požádání. Cena kopie nesmí přesáhnout administrativní náklady na její pořízení.
2. Odstavec 1 se použije také v případě řádně schválených konsolidovaných účetních závěrek, konsolidovaných výročních zpráv a zpráv osob odpovědných za audit účetních závěrek.
3. Není-li však úvěrová instituce, která sestavila roční účetní závěrku nebo konsolidovanou účetní závěrku, zřízena jako jeden z typů společnosti uvedených v čl. 1 odst. 1 směrnice 78/660/EHS a nepožadují-li vnitrostátní právní předpisy zveřejnění dokumentů uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku obdobně, jak je stanoveno v článku 3 směrnice 68/151/EHS, musí je alespoň zpřístupnit veřejnosti v sídle společnosti, nebo neexistuje-li takové sídlo, v místě svého hlavního působení. Kopie těchto dokumentů musí být možné získat na požádání. Ceny kopií nesmějí přesáhnout administrativní náklady na jejich pořízení.
4. Roční účetní závěrky a konsolidované účetní závěrky úvěrové instituce musí být zveřejněny v každém členském státě, ve kterém má tato úvěrová instituce pobočky ve smyslu čl. 1 třetí odrážky směrnice 77/780/EHS. Dotyčné členské státy mohou požadovat, aby tyto dokumenty byly zveřejněny v jejich úředním jazyce.
5. Za nedodržení pravidel zveřejňování uvedených v tomto článku stanoví členské státy patřičné sankce.
ODDÍL 11
AUDIT
Článek 45
Členský stát nemusí uplatňovat čl. 2 odst. 1 písm. b) bod iii) směrnice 84/253/EHS [9] u veřejných záložen, je-li zákonem nařízeno ověřování dokumentů těchto institucí ve smyslu čl. 1 odst. 1 směrnice 84/253/EHS vyhrazeno kontrolnímu orgánu pro tyto spořitelny existujícímu v okamžiku vstupu v platnost této směrnice, splňují-li odpovědné osoby alespoň podmínky stanovené v článcích 3 až 9 směrnice 84/253/EHS.
ODDÍL 12
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 46
Kontaktní výbor zřízený článkem 52 směrnice 78/660/EHS, scházející se v odpovídajícím složení, má také tyto úkoly:
a) usnadňovat, aniž jsou dotčeny články 169 a 170 Smlouvy, harmonizované uplatňování této směrnice prostřednictvím pravidelných jednání zabývajících se zejména praktickými otázkami vyplývajícími z jejího uplatňování;
b) je-li to nezbytné, radit Komisi ohledně doplňování nebo změn této směrnice.
Článek 47
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy a nařízení nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1990. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Členské státy mohou stanovit, že ustanovení odstavce 1 se poprvé použijí ve vztahu k ročním účetním závěrkám a konsolidovaným účetním závěrkám za účetní období začínající 1. lednem 1993 nebo v průběhu kalendářního roku 1993.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 48
Po pěti letech ode dne uvedeného v čl. 47 odst. 2 Rada na návrh Komise přezkoumá a v případě nutnosti zreviduje všechna ustanovení této směrnice, která členským státům poskytují možnost volby, a čl. 2 odst. 1, články 27 a 28 a článek 41 s ohledem na zkušenosti nabyté při uplatňování této směrnice, a zejména na cíle větší transparentnosti a harmonizace ustanovení uvedených v této směrnici.
Článek 49
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 8. prosince 1986.
RAT - RICHTLINIE DES RATES vom 8. Dezember 1986 über den Jahresabschluß und den Konsolidierten Abschluß von Banken und anderen Finanzinstituten - (86/635/EWG)
II
(Nicht veröffentlichungsbedürftige Rechtsakte)
DER RAT DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft, insbesondere auf Artikel: 54 Absatz 3 Buchstabe g),
auf Vorschlag der Kommission (1),
(1)ABl. Nr. C 130 vom 1.6.1981, S. 1, ABl. Nr. C 83 vom 24.3.1984, S. 6, und ABl. Nr. C 351 vom 31.12.1985, S. 24.
nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments (2),
(2)ABl. Nr. C 242 vom 12.9.1983, S.33, und ABl. Nr. C 163 vom 10.7.1978, S. 60.
nach Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses (3),
(3)ABl. Nr. C 112 vom 3.5.1982, S. 60.
in Erwägung nachstehender Gründe:
Die Richtlinie 78/660/EWG des Rates vom 25.Juli 1978 aufgrund von Artikel 54 Absatz 3 Buchstabe g) des Vertrages über den Jahresabschluß von Gesellschaften bestimmter Rechtsformen (4), zuletzt geändert durch die Richtlinie 84/569/EWG (5), braucht bis zu einer späteren Koordinierung auf Banken und andere Finanzinstitute - nachstehend "Kreditinstitute" genannt - nicht angewandt zu werden. Angesichts der zentralen Bedeutung dieser Unternehmen in der Gemeiinschaft ist diese Koordinierung erforderlich.
(4)ABl. Nr. L 222 vom 14.8.1978, S. 11.
(5)ABl. Nr. L 314 vom 4.12.1984, S. 28.
Die Richtlinie 83/349/EWG des Rates vom 13.Juni 1983 aufgrund von Artikel 54 Absatz 3 Buchstabe g) des Vertrages über den Konsolidierten Abschluß (6) sieht Abweichungen hinsichtlich der Kreditinstitute nur bis zum Auslaufen der für die Anwendung der vorliegenden Richtlinie vorgesehenen Fristen vor. Deshalb muß diese Richtlinie auch besondere Bestimmungen für Kreditinstitute über den konsolidierten Abschluß enthalten.
(6)ABl. Nr. L 193 vom 18.7.1983, S. 1.
Die Dringlichkeit der Koordinierung ergibt sich auch aus der Tatsache, daß sich immer mehr Kreditinstitute über die Grenzen hinweg betätigen. Für Gläubiger, Schuldner, Gesellschafter und für die Öffentlichkeit ist daher eine bessere Vergleichbarkeit der Jahresabschlüsse und der konsolidierten Abschlüsse dieser Unternehmen von wesentlicher Bedeutung.
In fast allen Mitgliedstaaten besteht eine Vielzahl von Rechtsformen bei den im Bankgeschäft miteinander im Wettbewerb stehenden Kreditinstituten im Sinne der Richtlinie 77/789/EWG des Rates vom 12.Dezember 1977 zur Koordinierung der Rechts- und Verwaltungsvorschriften über die Aufnahme und Ausübung der Tätigkeit der Kreditinstitute (1). Deshalb erscheint es sinnvoll, die Koordinierung für diese Kreditinstitute nicht auf die von der Richtlinie 78/660/EWG erfassten Rechtsformen zu beschränken, sondern einen Anwendungsbereich zu wählen, der sich auf alle Gesellschaften erstreckt, die der Definition in Artikel 58 Absatzt 2 des Vertrages entsprechen.
(1)ABl. NR. C 130 vom 1.6.1981, S. 1, ABl. Nr. C 83 vom 24.3.1984, S. 6, und ABl. Nr. C 351 vom 31.12.1985, S. 24.
Bei Finanzinstituten sollte der Anwendungsbereich dieser Richtlinie jedoch auf solche Unternehmen beschränkt werden, die eine der in der Richtlinie 78/660/EWG bezeichneten Rechtsformen haben. Finanzinstitute, für die die genannte Richtlinie nicht gilt, müssen automatisch unter die vorliegende Richtlinie fallen.
Die Verbindung zur Bankrechtskoordinierung ist bedeutsam, weil Elemente der Vorschriften über den Jahresabschluß und den konsolidierten Abschluß Auswirkungen auf andere Bereiche dieser Koordinierung, etwa der Zulassungsbedingungen oder der Kennzahlen zur laufenden Beaufsichtigung haben.
Wenn angesichts der Besonderheiten der Kreditinstitute eine selbständige Richtlinie über den Jahresabschluß und den konsolidierten Abschluß für diese Unternehmen erlassen wird, so kann dies nicht bedeuten, daß damit ein von den Richtlinien 78/660/EWG und 83/349/EWG unabhängiges Normenwerk geschaffen wird. Diew wäre weder zweckmässig noch mit dem Grundgedanken der Koordinierung des Gesellschaftsrechts zu vereinbaren, denn angesichts ihrer Bedeutung innerhalb der Wirtschaft der Gemeinschaft können die Kreditinstitute nicht ausserhalb des für alle Unternehmen konzipierten Normenrahmens stehen. Dem entspricht es, wenn den branchenspezifisch bedingten Besonderheiten der Kreditinstitute in der Weise Rechnung getragen wird, daß diese Richtlinie lediglich die Abweichungen von den Richtlinien 78/660/EWG und 83/349/EWG regelt.
Gliederung und Inhalt der Bilanzen der Kreditinstitute sind je nach Mitgliedstaat verschieden. Diese Richtlinie hat deshalb für die Bilanzposten aller Kreditinstitute der Gemeinschaft den gleichen Aufbau, das gleiche Schema und die gleichen Bezeichnungen vorzusehen. Abweichungen wegen der Rechtsform eines Kreditinstituts oder der besonderen Art seiner Tätigkeit müssen jedoch zugelassen werden können.
Die Vergleichbarkeit der Jahresabschlüsse und der konsolidierten Abschlüsse setzt voraus, daß einige grundlegende Fragen der Bilanzierung einzelner Geschäfte geregelt werden.
Im Interesse einer besseren Vergleichbarkeit ist es ferner erforderlich, daß der Inhalt der Posten in der Bilanz auch unter dem Strich genau bestimmt wird.
Entsprechendes gilt auch für den Aufbau und die Abgrenzung der Posten der Gewinn- und Verlustrechnung.
Die Vergleichbarkeit von Zahlenangaben in den Bilanzen und Gewinn- und Verlustrechnungen hängt darüber hinaus wesentlich davon ab, zu welchen Werten Vermögensgegenstände oder Verbindlichkeiten in der Bilanz eingestellt werden.
In Anbetracht der besonderen bankgeschäftlichen Risiken und wegen des erforderlichen Vertrauensschutzes ist die Möglichkeit vorzusehen, daß auf der Passivseite der Bilanz ein Posten mit der Bezeichnung "Rückstellungen für allgemeine Bankrisiken" geschaffen wird. Aus den gleichen Gründen sollten die Mitgliedstaaten die Möglichkeit haben, den Kreditinstituten bis zu einer weiteren Koordinierung einen gewissen Ermessensspielraum insbesondere bei der Bewertung von Forderungen und bestimmten Wertpapieren zu lassen. Jedoch ist es in letzterem Fall wichtig, daß die Mitgliedstaaten denselben Instituten gestatten, den Posten "Rückstellungen für allgemeine Bankrisiken" zu schaffen. Die Mitgliedstaaten sollten den Kreditinstituten auch bestimmte Verrechnungen in der Gewinn- und Verlustrechnung gestatten können.
Gewisse Änderungen sind mit Rücksicht auf die besondere Natur der Kreditinstitute auch für den Anhang zum Jahresabschluß erforderlich.
Entsprechend der Absicht, auf eine möglichst grosse Zahl von Kreditinstituten dieselben Vorschriften anzuwenden, wie dies schon bei der Richtlinie 77/780/EWG geschehen ist, sind die in der Richtlinie 78/660/EWG zugestandenen Erleichterungen für kleinere und mittlere Kreditinstitute nich vorgesehen. Solche Erleichterungen könnten jedoch im Rahmen einer späteren Koordinierung gewährt werden, falls die Erfahrungen dies als notwendig erscheinen lassen. Aus den gleichen Gründen wurde die in der Richtlinie 83/349/EWG vorgesehene Möglichkeit der Mitgliedstaaten, Mutterunternehmen von Komplexen von zu konsolidierenden Unternehmen, die eine gewisse Grösse nicht überschreiten, von der Verpflichtung zur Konsolidierung auszunehmen, für die Kreditinstitute nicht übernommen.
Die Anwendung der Bestimmungen über den konsolidierten Abschluß auf Kreditinstitute macht Anpassungen bestimmter, für sämtliche Industrie- und Handelsunternehmen geltender Vorschriften notwendig. Ausdrückliche Regelungen wurden für Mischkonzerne getroffen, und die Befreiung von der Teilkonsolidierung kann an zusätzliche Bedingungen gebunden werden.
In Anbetracht der Bedeutung der grenzueberschreitenden Zweigstellennetze der Kreditinstitute und ihrer stetigen Weiterentwicklung ist es wichtig, daß die Jahresabschlüsse und die konsolidierten Abschlüsse von Kreditinstituten mit Sitz in einem Mitgliedstaat in allen Mitgliedstaaten veröffentlicht werden, in denen diese Institute niedergelassen sind.
Es ist erforderlich, daß die Probleme auf dem von dieser Richtlinie geregelten Gebiet, insbesondere Fragen ihrer Anwendung, von Vertretern der Mitgliedstaaten und der Kommission gemeinsam in einem Kontaktausschuß behandelt werden. Um die Zahl derartiger Ausschüsse in Grenzen zu halten, sollte sich diese Zusammenarbeit im Rahmen des durch Artikel 52 der Richtline 78/660/EWG eingesetzten Ausschusses vollziehen, wobei jedoch dieser Ausschuß, sofern Probleme der Kreditinstitute zu behandeln sind, entsprechend zusammengesetzt sein sollte.
Wegen der Kompliziertheit der Materie ist es erforderlich, daß den von dieser Richtlinie betroffenen Kreditinstituten eine das übliche Maß übersteigende Frist bis zur Anwndung eingeräumt wird.
Es ist nützlich, eine Überprüfung gewisser Bestimmungen dieser Richtlinie binnen fünf Jahren aufgrund der gewonnenen Erfahrungen und in Anbetracht der Ziele einer grösseren Transparenz und Harmonisierung vorzusehen -
HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:
ABSCHNITT 1
EINLEITENDE BESTIMMUNGEN UND ANWENDUNGSBEREICHE
Artikel 1
(1) Für die in Artikel 2 genannten Institute gelten die Artikel 2 und 3, Artikel 4 Absätze 1, 3, 4 und 5, die Artikel 6, 7, 13 und 14, Artikel 15 Absätze 3 und 4, die Artikel 16 bis 21, 29 bis 35, 37 bis 41, Artikel 42 Satz 1, Artikel 45 Asatz 1, die Artikel 46, 48, 49 und 50, Artikel 51 Absatz 1 und die Artikel 54, 56 bis 59 und 61 der Richtlinie 78/660/EWG, soweit in der vorliegenden Richtlinie nichts anderes bestimmt ist.
(2) Wenn in den Richtlinien 78/660/EWG und 83/349/EWG auf die Artikel 9 und 10 (Bilanz) oder 23 bis 26 (Gewinn- und Verlustrechnung) der Richtlinie 78/660/EWG verwiesen wird, gilt dies als Bezugnahme auf die Artikel 4 (Bilanz) oder 27 und 28 (Gewinn- und Verlustrechnung) der vorliegenden Richtlinie.
(3) Die Bezugnahme in den Richtlinien 78/660/EWG und 83/349/EWG auf die Artikel 31 bis 42 der Richtlinie 78/660/EWG gilt als Bezugnahme auf diese letztgenannten Artikel unbeschadet der Artikel 35 bis 39 der vorliegenden Richtlinie.
(4) Soweit die in diesem Artikel genannten Bestimmungen der Richtlinie 78/660/EWG Bilanzposten betreffen, für die im Rahmen der vorliegenden Richtlinie ein selbständiger Bilanzposten nicht vorgesehen ist, gelten diese Bestimmungen sinngemäß für die Posten in Artikel 4 der vorliegenden Richtlinie, in denen die betreffenden Vermögenswerte enthalten sind.
Artikel 2
(1) Die durch diese Richtlinie vorgeschriebenen Maßnahmen der Koordinierung gelten für
a) Kreditinstitute im Sinne von Artikel 1 erster Gedankenstrich der Richtlinie 77/780/EWG, bei denen es sich um Gesellschaften im Sinne von Artikel 58 Absatz 2 des Vertrages handelt;
b) Finanzinstitute, die eine der in Artikel 1 Absatz 1 der Richtlinie 78/660/EWG bezeichneten Rechtsformen haben und gemäß Absatz 2 desselben Artikels nicht der genannten Richtlinie unterworfen sind.
Im Sinne dieser Richtlinie gelten Finanzinstitute auch als "Kreditinstitute", es sei denn, daß der Zweck der Regelung etwas anderes fordert.
(2) Die Mitgliedstaaten brauchen diese Richtlinie nicht anzuwenden auf:
a) die in Artikel 2 Absatz 2 der Richtlinie 77/780/EWG genannten Kreditinstitute;
b) die Institute in ein und demselben Mitgliedstaat, die gemäß Artikel 2 Absatz 4 Buchstabe a) der Richtlinie 77/780/EWG einer Zentralorganisation in diesem Mitgliedstaat angeschlossen sind. In diesem Fall müssen ungeachtet der Anwendung der vorliegenden Richtlinie auf die Zentralorganisation diese Organisation und die ihr angeschlossenen Institute insgesamt in einen Konsolidierten Jahresabschluß mit Lagebericht aufgenommen werden, der entsprechend dieser Richtlinie aufgestellt, geprüft und offengelegt wird;
c) folgende Kreditinstitute:
- in Griechenland: die AAÔAAÂÁ- Institute (Nationale Investitionsbank für industrielle Entwicklung) und ÔñÜðaaäá AAðaaíäýóaaùí (Investitionsbank),
- in Irland: die "Industrial and Provident Societies"
- im Vereinigten Königreich: die "Friendly Societies" und die "Industrial and Provident Societies".
(3) Unbeschadet des Artikels 2 Absatz 3 der Richtlinie 78/660/EWG können bis zu einer weiteren Koordinierung die Mitgliedstaaten
a) im Falle von Kreditinstituten im Sinne von Artikel 2 Absatz 1 Buchstabe a) der vorliegenden Richtlinie, die nicht eine der in Artikel 1 Absatz 1 der Richtlinie 78/600/EWG aufgeführten Rechtsformen haben, abweichende Regelungen von der vorliegenden Richtlinie erlassen, soweit solche Regelungen wegen der Rechtsform des Kreditinstituts notwendig sind;
b) im Falle von Spezialkreditinstituten abweichende Regelungen von dieser Richtlinie vorsehen, soweit solche Regelungen wegen der besonderen Art ihrer Tätigkeit notwendig sind.
Solche Regelungen können sich nur auf Anpassungen der Gliederung, der Nomenklatur, der Terminologie und den Inhalt der Posten der Bilanz und der Gewinn- und Verlustrechnung beziehen; sie dürfen nicht zur Folge haben, daß es den betroffenen Kreditinstituten erlaubt wird, geringere Informationen in ihren Jahresabschlüssen zu liefern als andere Institute, die unter diese Richtlinie fallen.
Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission die betreffenden Kreditinstitute - gegebenenfalls nach Geschäftszweigen - innerhalb von sechs Monaten nach Ablauf der in Artikel 47 Absatz 2 genannten Frist mit. Sie unterrichten die Kommission über die diesbezueglichen abweichenden Regelungen.
Die abweichende Regelung wird spätestens zehn Jahre nach Bekanntgabe dieser Richtlinie überprüft. Die Kommission unterbreitet gegebenenfalls geeignete Vorschläge hierzu.
Ausserdem legt sie spätestens fünf Jahre nach Bekanntgabe dieser Richtlinie einen Zwischenbericht vor.
ABSCHNITT 2
ALLGEMEINE VORSCHRIFTEN ÜBER DIE BILANZ UND DIE GEWINN- UND VERLUSTRECHNUNG
Artikel 3
Die Zusammenfassung von Posten nach Maßgabe von Artikel 4 Absatz 3 Buchstabe a) oder b) der Richtlinie 78/660/EWG ist für Kreditinstitute auf die mit kleinen Buchstaben versehenen Posten der Bilanz und der Gewinn- und Verlustrechung beschränkt und ist nur im Rahmen der von den Mitgliedstaaten erlassenen Regelungen zulässig.
ABSCHNITT 3
GLIEDERUNG DER BILANZ
Artikel 1
Die Mitgliedstaaten schreiben für die Bilanz folgende Gliederung vor:
Aktiva
1. Kassenbestand, Guthaben bei Zentralnotenbanken und Postgiroämtern.
2. Schuldtitel öffentlicher Stellen und Wechsel, die zur Refinanzierung bei der Zentralnotenbank zugelassen sind:
a) Schuldtitel öffentlicher Stellen und ähnliche Wertpapiere;
b)zur Refinanzierung bei der Zentralnotenbank zugelassene Wechsel (sofern nicht die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften deren Aufnahme unter die Aktivposten 3 und 4 vorsehen).
3. Forderungen an Kreditinstitute:
a) täglich fällig;
b) sonstige Forderungen.
4. Forderungen an Kunden.
5. Schuldverschreibungen im Bestand:
a) von öffentlichen Emittenten;
b) von anderen Emittenten,
darunter:
eigene Schuldverschreibungen (sofern nicht die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften vorsehen, daß sie von den Passiva abgesetzt werden).
6. Aktien und andere nicht festverzinsliche Wertpapiere.
7. Beteiligungen,
darunter:
an Kreditinstituten (sofern nicht die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften vorsehen, daß sie im Anhang angegeben werden).
8. Anteile an verbundenen Unternehmen,
darunter:
an Kreditinstituten (sofern nicht die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften vorsehen, daß sie im Anhang angegeben werden)
9. Immaterielle Anlagewerte gemäß Aktiva B und C I von Artikel 9 der Richtlinie 78/660/EWG)
darunter:
- Aufwendungen für die Errichtung und Erweiterung des Unternehmens, wie in den einzelstaatlichen Rechtsvorschriften festgelegt, und soweit diese eine Aktivierung gestatten (sofern nicht die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften vorsehen, daß sie im Anhang angegeben werden);
- Geschäfts- oder Firmenwert, soweit er entgeltlich erworben wurde (sofern nicht die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften vorsehen, daß er im Anhang angegeben wird).
10. Sachanlagen gemäß Aktiva C II von Artikel 9 der Richtlinie 78/660/EWG,
darunter:
Grundstücke und Bauten, die vom Kreditinstitut im Rahmen seiner eigenen Tätigkeit genutzt werden (sofern nicht die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften vorsehen, daß sie im Anhang angegeben werden).
11. Ausstehende Einlagen auf das gezeichnete Kapital,
darunter:
eingefordert (sofern nicht die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften den Ausweis des eingeforderten Kapitals auf der Passivseite vorsehen. In diesem Fall muß derjenige Teil des Kapitals, der eingefordert, aber noch nicht eingezahlt ist, entweder unter dem vorliegenden Posten oder in Posten 14 auf der Aktivseite ausgewiesen werden).
12. Eigene Aktien oder Anteile (unter Angabe ihres Nennbetrags oder, wenn ein Nennbetrag nicht vorhanden ist, ihres rechnerischen Wertes, soweit die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften eine Bilanzierung gestatten).
13. Sonstige Vermögenswerte.
14. Gezeichnetes Kapital, das eingefordert, aber noch nicht eingezahlt ist (sofern nicht die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften den Ausweis des eingeforderten Kapitals in Posten 11 auf der Aktivseite vorsehen).
15. Rechnungsabgrenzungsposten.
16. Verlust des Geschäftsjahres (sofern nicht die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften den Ausweis in Posten 14 auf der Passivseite vorsehen).
Summe der Aktiva.
Passiva
1. Verbindlichkeiten gegenüber Kreditintituten:
a) täglich fällig;
b) mit vereinbarter Laufzeit oder Kündigungsfrist.
2. Verbindlichkeiten gegenüber Kunden:
a) Spareinlagen,
darunter:
täglich fällig oder mit vereinbarter Laufzeit oder Kündigungsfrist, wenn die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften diese Aufgliederung vorsehen (sofern nicht die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften eine solche Angabe im Anhang vorsehen);
b) sonstige Verbindlichkeiten:
ba) täglich fällig,
bb) vereinbarter Laufzeit oder Kündigungsfrist.
3. Verbriefte Verbindlichkeiten:
a) begebene Schuldverschreibungen;
b) andere.
4. Sonstige Verbindlichkeiten.
5. Rechnungsabgrenzungsposten.
6. Rückstellungen:
a) Rückstellungen für Pensionen und ähnliche Verpflichtungen;
b) Steuerrückstellungen;
c) sonstige.
7. Gewinn des Geschäftsjahres (sofern nicht die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften den Ausweis in Posten 14 auf der Passivseite vorsehen).
8. Nachrangige Verbindlichkeiten.
9. Gezeichnetes Kapital (sofern nicht die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften den Ausweis des eingeforderten Kapitals unter diesem Posten vorsehen. In diesem Fall müssen das gezeichnete und das eingezahlte Kapital gesondert ausgewiesen werden).
10. Agio.
11. Rücklagen.
12. Neubewertungsrücklage.
13. Ergebnisvortrag.
14. Ergebnis des Geschäftsjahres (sofern nicht die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften den Ausweis in Posten 16 auf der Aktivseite oder in Posten 7 auf der Passivseite vorschreiben).
Summe der Passiva.
Posten unter dem Strich
1. Eventualverbindlichkeiten,
darunter:
- Akzepte und Indossamentsverbindlichkeiten aus weitergegebenen Wechseln,
- Verbindlichkeiten aus Bürgschaften und Haftung aus der Bestellung von Sicherheiten.
2. Kreditrisiken,
darunter:
Verbindlichkeiten aus Pensionsgeschäften.
Artikel 5
Als Unterposten der betreffenden Posten sind gesondert auszuweisen:
- die in den Aktivposten 2 bis 5 enthaltenen verbrieften und unverbrieften Forderungen an verbundene Unternehmen;
- die in den Aktivposten 2 bis 5 enthaltenen verbrieften und unverbrieften Forderungen an Unternehmen, mit denen ein Beteiligungsverhältnis besteht;
- die in dem Passivposten 1, 2, 3 und 8 enthaltenen verbrieften und unverbrieften Verbindlichkeiten gegenüber verbundenen Unternehmen;
- die in den Passivposten 1, 2, 3 und 8 enthaltenen verbrieften und unverbrieften Verbindlichkeiten gegenüber Unternehmen, mit denen ein Beteiligungsverhältnis besteht.
Artikel 6
(1) Vermögensgegenstände nachrangiger Art sind als Unterposten der Aktivposten und der Unterposten nach Artikel 5 gesondert auszuweisen.
(2) Verbriefte und unverbriefte Vermögensgegenstände sind nachrangig, wenn die Forderung im Falle der Liquidation oder des Konkurses erst nach den Forderungen der anderen Gläubiger befriedigt werden können.
Artikel 7
Die Mitgliedstaaten können zulassen, daß die Angaben nach den Artikeln 5 und 6 gesondert in der Reihenfolge der betreffenden Posten im Anhang erfolgen.
Artikel 8
(1) Vermögensgegenstände sind in den entsprechenden Bilanzposten auszuweisen, auch wenn das bilanzierende Kreditinstitut sie als Sicherheit für eigene Verbindlichkeiten oder für Verbindlichkeiten Dritter verpfändet oder in anderer Weise an Dritte als Sicherheit übertragen hat.
(2) Dem bilanzierenden Kreditinstitut als Sicherheit verpfändete oder anderweitig als Sicherheit übertragene Vermögensgegenstände sind in der Bilanz nur dann auszuweisen, wenn es sich dabei um Bareinlagen bei demselben Kredinstitut handelt.
Artikel 9
(1) Bei Gemeinschaftskrediten hat jedes beteiligte Kreditinstitut nur seinen Anteil an dem gesamten Kredit zu bilanzieren.
(2) Wenn bei Gemeinschaftskrediten der vom bilanzierenden Kreditinstitut garantierte Betrag höher ist als der Betrag der von ihm bereitgestellten Kreditmittel, so ist die zusätzliche Haftung als Eventualverbindlichkeit (in Posten 1 zweiter Gedankenstrich) unter dem Strich auszuweisen.
Artikel 10
(1) Treuhandvermögen, das ein Kreditinstitut im eigenen Namen, aber für fremde Rechnung hält, muß bilanziert werden, wenn das Kreditinstitut Rechtsinhaber des Vermögens wird. Die Gesamtbeträge derartiger Forderungen und Verbindlichkeiten sind - gegliedert nach den verschiedenen Aktiv- und Passivposten - gesondert oder im Anhang anzugeben. Die Mitgliedstaaten können jedoch zulassen, daß das Treuhandvermögen unter dem Strich ausgewiesen wird, sofern eine besondere Regelung es ermöglicht, sie im Falle einer gerichtlich angeordneten Liquidation des Kreditinstituts aus der Masse auszusondern.
(2) Die im fremden Namen und für fremde Rechnung erworbenen Vermögensgegenstände dürfen nicht bilanziert werden.
Artikel 11
Als täglich fällig angesehen werden nur Beträge, über die jederzeit ohne vorherige Kündigung verfügt werden kann oder für die eine Laufzeit oder Kündigungsfrist von 24 Stunden oder von einem Geschäftstag vereinbart worden ist.
Artikel 12
(1) Pensionsgeschäfte sind Geschäfte, durch die ein Kreditinstitut oder ein Kunde ("Pensionsgeber") eigene Vermögensgegenstände - zum Beispiel Wechsel, Forderungen oder Wertpapiere - an ein anderes Kreditinstitut oder an einen Kunden ("Pensionsnehmer") überträgt, sofern vereinbart wird, daß dieselben Vermögensgegenstände später zu einem vereinbarten Preis an den Pensionsgeber zurückübertragen werden.
(2) Übernimmt der Pensionsnehmer die Verpflichtung, die Vermögensgegenstände zu einem bestimmten oder vom Pensionsgeber zu bestimmenden Zeitpunkt zurückzuübertragen, so handelt es sich um ein echtes Pensionsgeschäft.
(3) Ist der Pensionsnehmer lediglich berechtigt, die Vermögensgegenstände zum Kaufpreis oder zu einem vorher vereinbarten anderen Betrag an einem vorher festgelegten oder von ihm noch zu bestimmenden Zeitpunkt zurückzuübertragen, so handelt es sich um ein unechtes Pensionsgeschäft.
(4) Im Fall von Pensionsgeschäften nach Absatz 2 sind die übertragenen Vermögensgegenstände weiterhin in der Bilanz des Pensionsgebers auszuweisen; der vom Pensionsgeber dafür entgegengenommene Kaufpreis ist als Verbindlichkeit gegenüber dem Pensionsnehmer auszuweisen. Ausserdem ist der Betrag der übertragenen Vermögensgegenstände im Anhang zum Abschluß des Pensionsgebers anzugeben. Der Pensionsnehmer darf die erworbenen Vermögensgegenstände nicht in seiner Bilanz ausweisen; der vom Pensionsnehmer gezahlte Übernahmepreis erscheint als Forderung an den Pensionsgeber.
(5) Im Fall von Pensionsgeschäften nach Absatz 3 darf der Pensionsgeber die Vermögensgegenstände nicht mehr bilanzieren; diese sind beim Pensionsnehmer zu aktivieren. Der Pensionsgeber hat in Posten 2 unter dem Strich eine Eventualverbindlichkeit in Höhe des für den Fall des Rückkaufs vereinbarten Betrags auszuweisen.
(6) Devisentermingeschäfte, Börsentermingeschäfte, die Ausgabe eigener Schuldverschreibungen auf abgekürzte Zeit sowie ähnliche Geschäfte gelten nicht als Pensionsgeschäfte im Sinne dieses Artikels.
ABSCHNITT 4
VORSCHRIFTEN ZU EINZELNEN BILANZPOSTEN
Artikel 13
Aktivposten 1 - Kassenbestand, Guthaben bei Zentralnotenbanken und Postgiroämtern
(1) Zum Kassenbestand gehören in- und ausländische gesetzliche Zahlungsmittel.
(2) Hier dürfen nur die bei der Zentralnotenbank und bei Postgiroämtern in den Niederlassungsländern des bilanzierenden Kreditinstituts unterhaltenen, jederzeit fälligen Guthaben ausgewiesen werden. Die übrigen Forderungen an diese Stellen sind als Forderungen an Kreditinstitute (Aktivposten 3) bzw. als Forderungen an Kunden (Aktivposten 4) auszuweisen.
Artikel 14
Aktivposten 2 - Schuldtitel öffentlicher Stellen und Wechsel, die zur Refinanzierung bei der Zentralnotenbank zugelassen sind.
(1) Dieser Posten umfasst unter a) - als Schuldtitel öffentlicher Stellen und ähnliche Wertpapiere - Schatzwechsel, Schatzanweisungen und ähnliche Schuldtitel öffentlicher Stellen, sofern sie zur Refinanzierung bei den Zentralnotenbanken der Niederlassungsländer des Kreditinstituts zugelassen sind. Schuldtitel öffentlicher Stellen, die die genannte Voraussetzung nicht erfuellen, sind in Aktivposten 5 a) auszuweisen.
(2) Dieser Posten umfasst unter b) als zur Refinanzierung bei der Zentralnotenbank zugelassene Wechsel alle Wechsel im Bestand, die von einem Kreditinstitut oder einem Kunden erworben wurden, sofern sie nach den einzelstaatlichen Rechtsvorschriften zur Refinanzierung bei den Zentralnotenbank der Niederlassungsländer des Kreditinstituts zugelassen sind.
Artikel 15
Aktivposten 4 - Forderungen an Kreditinstitute
(1) Als Forderungen an Kreditinstitute gelten alle Arten von Forderungen aus Bankgeschäften des Kreditinstituts, das den Jahresabschluß aufstellt, an in und ausländische Kreditinstitute ungeachtet ihrer Bezeichnung im Einzelfall.
Ausgenommen sind lediglich die in Form von Schuldverschreibungen oder in anderer Form verbrieften Forderungen, die in Aktivposten 5 auszuweisen sind.
(2) Als Kreditinstitute im Sinne dieses Artikels gelten alle Unternehmen, die in der Liste aufzuführen sind, welche gemäß Artikel 3 Absatz 7 der Richtlinie 77/780/EWG im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften veröffentlicht wird, ebenso die Zentralnotenbanken sowie amtliche nationale und internationale Einrichtungen mit Bankcharakter und ferner alle privaten und öffentlichen Unternehmen, deren Sitz nicht in der Gemeinschaft liegt, sofern auf sie die Begriffsbestimmung des Artikels 1 der Richtlinie 77/780/EWG zutrifft.
Forderungen an Unternehmen, die die genannten Voraussetzungen nicht erfuellen, sind in Aktivposten 4 auszuweisen.
Artikel 16
Aktivposten 4 - Forderungen an Kunden
Als Forderungen an Kunden gelten alle Arten von Vermögensgegenständen, die Forderungen gegen in- und ausländische Nichtbanken ("Kunden") darstellen, ungeachtet ihrer Bezeichnung im Einzelfall.
Ausgenommen sind lediglich die in Form von Schuldverschreibungen oder in anderer Form verbrieften Forderungen, die in Aktivposten 5 auszuweisen sind.
Artikel 17
Aktivposten 5 - Schuldverschreibungen im Bestand
(1) Hier sind festverzinsliche, börsenfähige Schuldverschreibungen auszuweisen, die von Kreditinstituten, anderen Unternehmen oder von öffentlichen Stellen emittiert wurden; Schuldverschreibungen öffentlicher Stellen sind jedoch nur insoweit einzubeziehen, als sie nicht in Aktivposten 2 auszuweisen sind.
(2) Als festverzinslich gelten auch Wertpapiere, die mit einem veränderlichen Zinssatz ausgestattet sind, sofern dieser an eine bestimmte Grösse, etwa an einen Interbankzinssatz oder an einen Eurogeldmarktsatz, gebunden ist.
(3) In Aktivposten 5 b) dürfen nur die angekauften, börsenfähigen eigenen Schuldverschreibungen ausgewiesen werden.
Artikel 18
Passivposten 1 - Verbindlichkeiten gegenüber Kreditinstituten
(1) Als Verbindlichkeiten gegenüber Kreditinstituten gelten alle Arten von Verbindlichkeiten aus Bankgeschäften des Kreditinstituts, das den Jahresabschluß aufstellt, gegenüber in- und ausländischen Kreditinstituten ungeachtet ihrer Bezeichnung im Einzelfall.
Ausgenommen sind lediglich die in Form von Schuldverschreibungen oder in anderer Form verbrieften Verbindlichkeiten, die in Passivposten 3 auszuweisen sind.
(2) Als Kreditinstitute im Sinne dieses Artikels gelten alle Unternehmen, die in der Liste aufzuführen sind, welche gemäß Artikel 3 Absatz 7 der Richtlinie 77/780/EWG im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften veröffentlicht wird, ebenso die Zentralnotenbanken sowie amtliche nationale und internationale Einrichtungen mit Bankcharakter und ferner alle privaten und öffentlichen Unternehmen,deren Sitz nicht in der Gemeinschaft liegt, sofern auf sie die Begriffsbestimmung des Artikels 1 der Richtlinie 77/780/EWG zutrifft.
Artikel 19
Passivposten 2 - Verbindlichkeiten gegenüber Kunden
(1) Hier sind Beträge auszuweisen, die Gläubigern geschuldet werden, die keine Kreditinsitute im Sinne von Artikel 18 sind, und zwar ungeachtet ihrer Bezeichnung im Einzelfall.
Ausgenommen sind lediglich die in Form von Schuldverschreibungen oder in anderer Form verbrieften Verbindlichkeiten, die in Passivposten 3 auszuweisen sind.
(2) Als Spareinlagen gelten nur Gelder, die die entsprechenden einzelstaatlichen Voraussetzungen erfuellen.
(3) Sparbriefe sind in dem vorgesehenen Unterposten nur auszuweisen, wenn für sie keine übertragbaren Urkunden ausgestellt sind.
Artikel 20
Passivposten 3 - Verbriefte Verbindlichkeiten
(1) Dieser Posten enthält sowohl Schuldverschreibungen als auch diejenigen Verbindlichkeiten, für die übertragbare Urkunden ausgestellt sind, insbesondere "certificates of deposit", "bons de caisse" und Verbindlichkeiten aus eigenen Akzepten und Solawechseln.
(2) Als eigene Akzepte gelten nur Akzepte, die vom Kreditinstitut zu seiner eigenen Refinanzierung ausgestellt worden sind und bei denen es erster Zahlungspflichtiger ("Bezogener") ist.
Artikel 21
Passivposten 8 - Nachrangige Verbindlichkeiten
Sofern verbriefte oder unverbriefte Verbindlichkeiten vertragsgemäß im Falle der Liquidation oder des Konkurses erst nach den Forderungen anderer Gläubiger befriedigt werden sollen, sind die betreffenden Verbindlichkeiten in Passivposten 8 auszuweisen.
Artikel 22
Passivposten 9 - Gezeichnetes Kapital
Hier sind - ungeachtet ihrer genauen Bezeichnung im Einzelfall - alle Beträge auszuweisen, die entsprechend der Rechtsform des Kreditinstituts nach den einzelstaatlichen Vorraussetzungen als von den Gesellschaften oder anderen Eigentümern gezeichnete Eigenkapitalbeträge gelten.
Artikel 23
Passinposten 11 - Rücklagen
Hier sind alle in Artikel 9 der Richtlinie 78/660/EWG unter Passiva A IV aufgeführten Rücklagenarten in der dort gegebenen Abgrenzung auszuweisen. Zusätzlich dazu können die Mitgliedstaaten andere Arten von Rücklagen vorschreiben, sofern dies im Hinblick auf die von der Richtlinie 78/660/EWG nicht erfassten Rechtsformen von Kreditinstituten erforderlich ist.
Die Rücklagen nach Absatz 1 sind in den Bilanzen der Kreditinstitute einzeln als Unterposten zu Passivposten 11 auszuweisen, ausser der Neubewertungsrücklage, die in Passivposten 12 ausgewiesen wird.
Artikel 24
Posten 1 unter dem Strich - Eventualverbindlichkeiten
Hier sind alle Geschäfte zu erfassen, bei denen das Institut die Verpflichtungen eines Dritten übernommen hat.
Im Anhang sind Art und Betrag jeder Eventualverbindlichkeit anzugeben, die in bezug auf die Gesamttätigkeit des Instituts von Bedeutung ist.
Indossamentsverbindlichkeiten aus weitergegebenen Wechseln sind nur zu erfassen, wenn die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften nichts anderes vorsehen. Das gleiche gilt für Akzepte ausser eigenen Akzepten.
Die Verbindlichkeiten aus Bürgschaften und Haftung aus der Bestellung von Sicherheiten umfassen alle für Dritte eingegangenen Garantieverpflichtungen und alle als Sicherheit für Verbindlichkeiten Dritter dienenden Vermögensgegenstände, insbesondere Bürgschaften und unwiderrufliche Kreditbriefe.
Artikel 25
Posten 2 unter dem Strich - Kreditrisiken
Hier sind alle unwiderruflichen Verpflichtungen zu erfassen, die Anlaß zu einem Kreditrisiko geben können.
Im Anhang sind Art und Höhe jeder Verpflichtung anzugeben, die in bezug auf die Gesamttätigkeit des Instituts von Bedeutung ist.
Die Verpflichtungen aus Pensionsgeschäften umfassen die vom Kreditinstitut im Rahmen von Pensionsgeschäften im Sinne von Artikel 12 Absatz 3 eingegangenen Verpflichtungen.
ABSCHNITT 5
GLIEDERUNG DER GEWINN- UND VERLUSTRECHNUNG
Artikel 26
Für die Aufstellung der Gewinn- und Verlustrechnung sehen die Mitgliedstaaten eine oder beide der in den Artikeln 27 und 28 enthaltenen Gliederungen vor. Sieht ein Mitgliedstaat beide Gliederungen vor, so kann er den Unternehmen die Wahl zwischen ihnen überlassen.
Artikel 27
Vertikale Gliederung
1. Zinserträge und ähnliche Erträge,
darunter:
aus festverzinslichen Wertpapieren.
2. Zinsaufwendungen und ähnliche Aufwendungen.
3. Erträge aus Wertpapieren:
a) Erträge aus Aktien, anderen Anteilsrechten und nicht festverzinslichen Wertpapieren;
b) Erträge aus Beteiligungen;
c) Erträge aus Anteilen an verbundenen Unternehmen.
4. Provisionserträge.
5. Provisionsaufwendungen.
6. Ertrag/Aufwand aus Finanzgeschäften.
7. Sonstige betriebliche Erträge.
8. Allgemeine Verwaltungsaufwendungen:
a) Personalaufwand,
darunter:
- Löhne und Gehälter,
- Soziale Aufwendungen, davon für Altersversorgung;
b) sonstige allgemeine Verwaltungskosten.
9. Wertberichtigungen auf die in den Aktivposten 9 und 10 enthaltenen Vermögenswerte.
10. Sonstige betriebliche Aufwendungen.
11. Wertberichtigungen auf Forderungen und Zuführungen zu Rückstellungen für Eventualverbindlichkeiten und für Kreditrisiken.
12. Erträge aus der Auflösung von Wertberichtigungen auf Forderungen und aus Rückstellungen für Eventualverbindlichkeiten und für Kreditrisiken.
13. Wertberichtigungen auf Wertpapiere, die wie Finanzanlagen bewertet werden, sowie auf Beteiligungen und Anteile an verbundenen Unternehmen.
14. Erträge aus Wertberichtigungen auf Wertpapiere, die wie Finanzanlagen bewertet werden, sowie auf Beteiligungen und Anteile an verbundenen Unternehmen.
15. Steuern auf das Ergebnis der normalen Geschäftstätigkeit.
16. Ergebnis der normalen Geschäftstätigkeit nach Steuern.
17. Ausserordentliche Erträge.
18. Ausserordentliche Aufwendungen.
19. Ausserordentliches Ergebnis.
20. Steuern auf das ausserordentliche Ergebnis.
21. Ausserordentliches Ergebnis nach Steuern.
22. Sonstige Steuern, soweit nicht unter obigen Posten enthalten.
23. Ergebnis des Geschäftsjahres.
Artikel 28
Horizontale Gliederung
A. Aufwendungen
1. Zinsaufwendungen und ähnliche Aufwendungen.
2. Provisionsaufwendungen.
3. Aufwand aus Finanzgeschäften.
4. Allgemeine Verwaltungskosten:
a) Personalaufwand,
darunter:
- Löhne und Gehälter,
- Soziale Aufwendungen, davon für Altersversorgung;
b) sonstige Verwaltungskosten.
5. Wertberichtigungen auf die in den Aktivposten 9 und 10 enthaltenen Vermögensgegenstände.
6. Sonstige betriebliche Aufwendungen.
7. Wertberichtigungen auf Forderungen und Zuführungen zu Rückstellungen für Eventualverbindlichkeiten und für Kreditrisiken.
8. Wertberichtigungen auf Wertpapiere, die wie Finanzanlagen bewertet werden, sowie auf Beteiligungen und Anteile an verbundenen Unternehmen.
9. Steuern auf das Ergebnis der normalen Geschäftstätigkeit.
10. Ergebnis der normalen Geschäftstätigkeit nach Steuern.
11. Ausserordentliche Aufwendungen.
12. Steuern auf das ausserordentliche Ergebnis.
13. Ausserordentliches Ergebnis nach Steuern.
14. Sonstige Steuern, soweit nicht unter obigen Posten enthalten.
15. Gewinn des Geschäftsjahres.
B. Erträge
1. Zinserträge und ähnliche Erträge,
darunter:
aus festverzinslichen Wertpapieren.
2. Erträge aus Wertpapieren:
a) Erträge aus Aktien, anderen Anteilsrechten und nicht festverzinslichen Wertpapieren;
b) Erträge aus Beteiligungen;
c) Erträge aus Anteilen an verbundenen Unternehmen.
3. Provisionserträge.
4. Erträge aus Finanzgeschäften.
5. Erträge aus der Auflösung von Wertberichtigungen auf Forderungen und aus Rückstellungen für Eventualverbindlichkeiten und für Kreditrisiken.
6. Erträge aus Wertberichtigungen auf Wertpapiere, die wie Finanzanlagen bewertet werden, sowie auf Beteiligungen und Anteile an verbundenen Unternehmen.
7. Sonstige betriebliche Erträge.
8. Ergebnis der normalen Geschäftstätigkeit nach Steuern.
9. Ausserordentliche Erträge.
10. Ausserordentliches Ergebnis nach Steuern.
11. Verlust des Geschäftsjahres.
ABSCHNITT 6
BESONDERE VORSCHRIFTEN ZU EINZELNEN POSTEN DER GEWINN- UND VERLUSTRECHNUNG
Artikel 29
Artikel 27 Posten 1 und 2 (vertikale Gliederung)
und
Artikel 28 Posten A 1 und B 1 (horizontale Gliederung)
Zinserträge und ähnliche Erträge; Zinsaufwendungen und ähnliche Aufwendungen
Diese Posten enthalten die Ergebnisse aus dem Bankgeschäft, insbesondere:
1. alle Eträge aus den in den Aktivposten 1 bis 5 bilanzierten Vermögenswerten, ohne Rücksicht darauf, in welcher Form sie berechnet werden. Sie enthalten ferner die Erträge, die im Zusammenhang mit der zeitlichen Verteilung des Unterschiedsbetrages bei unter dem Rückzahlungsbetrag eingegangenen Verbindlichkeiten entstehen;
2. alle Aufwendungen für die in den Passivposten 1, 2, 3 und 8 bilanzierten Verbindlichkeiten, ohne Rücksicht darauf, in welcher Form sie berechnet werden. Sie enthalten ferner die Aufwendungen, die im Zusammenhang mit der zeitlichen Verteilung des Unterschiedsbetrages bei über dem Rückzahlungsbetrag erworbenen Vermögensgegenständen und bei unter dem Rückstellungsbetrag eingegangenen Verbindlichkeiten entstehen;
3. die sich aus dedeckten Termingeschäften ergebenden auf die tatsächliche Laufzeit des jeweiligen Geschäfts verteilten Erträge und Aufwendungen mit Zinscharakter;
4. Gebühren und Provisionen mit Zinscharakter, die nach dem Zeitablauf oder nach der Höhe der Forderung bzw. der Verbindlichkeit berechnet werden.
Artikel 30
Artikel 27 Posten 3 (vertikale Gliederung)
und
Artikel 28 Posten B 2 (horizontale Gliederung)
Erträge aus Aktien, anderen Anteilsrechten und nicht festverzinslichen Wertpapieren; Erträge aus Beteiligungen; Erträge aus Anteilen an verbundenen Unternehmen
Hier sind alle Dividenden und Erträge aus nicht festverzinslichen Wertpapieren, aus Beteiligungen sowie aus Anteilen an verbundenen Unternehmen auszuweisen. Erträge aus Investmentfonds-Anteilen sind ebenfalls hier auszuweisen.
Artikel 31
Artikel 27 Posten 4 und 5 (vertikale Gliederung)
und
Artikel 28 Posten A 2 und B 3 (horizontale Gliederung)
Provisionserträge und Provisionsaufwendungen
Als Provisionserträge bzw. Provisionsaufwendungen gelten - unbeschadet des Artikels 29 - die im Dienstleistungsgeschäft für andere anfallenden Erträge bzw. Aufwendungen für die Inanspruchnahme von Dienstleistungen anderer. Dazu gehören vor allem:
- Bürgschaftsprovisionen, Provisionen für die Verwaltung von Krediten für Rechnung anderer Kreditgeber sowie für den Handel mit Wertpapieren für andere;
- Provisionen und andere Aufwendungen und Erträge im Zahlungsverkehr, Kontoführungsgebühren, Gebühren für die Verwahrung und Verwaltung von Wertpapieren;
- Provisionen aus dem Devisen-, Sorten- und Edelmetallhandel für andere;
- Provisionen für die Vermittlertätigkeit bei Kreditgeschäften, Sparverträgen und Versicherungsverträgen.
Artikel 32
Artikel 27 Posten 6 (vertikale Gliederung)
und
Artikel 28 Posten A 3 und B 4 (horizontale Gliederung)
Erträge/Aufwand aus Finanzgeschäften
Dieser Posten umfasst:
1. den Saldo der Erträge und Aufwendungen aus Geschhäften in Wertpapieren, die nicht wie Finanzanlagen bewertet werden, sowie der Wertberichtigungen auf diese Wertpapiere und Erträge aus der Auflösung dieser Wertberichtigungen, wobei, wenn Artikel 36 Absatz 2 angewendet worden ist, der Unterschied berücksichtigt wird, der sich aus der Anwendung dieses Artikels ergibt; allerdings sind in den Mitgliedstaaten, die von der durch Artikel 37 gebotenen Möglichkeit Gebrauch machen, diese Elemente nur zu berücksichtigen, wenn sie sich auf Wertpapiere beziehen, die Teil des Handelsbestands sind;
2. den Saldo der Erträge und Aufwendungen des Devisengeschäfts, unbeschadet des Artikels 29 Nummer 3;
3. die Salden der Erträge und Aufwendungen der sonstigen Ankauf-Verkauf-Geschäfte mit Finanzierungsinstrumenten, wie unter anderem Edelmetallen.
Artikel 33
Artikel 27 Posten 11 und 12 (vertikale Gliederung)
und
Artikel 28 Posten A 7 und B 5 (horizontale Gliederung)
Wertberichtigungen auf Forderungen und Zuführungen zu Rückstellungen für Eventualverbindlichkeiten und für Kreditrisiken
und
Erträge aus der Auflösung von Wertberichtigungen auf Forderungen und aus Rückstellungen für Eventualverbindlichkeiten und für Kreditrisiken
(1) Diese Posten enthalten einerseits die Aufwendungen für Wertberichtigungen auf Forderungen, die in den Aktivposten 3 und 4 ausgewiesen sind, und für Rückstellungen für Eventualverbindlichkeiten und für Kreditrisiken, die in den Posten 1 und 2 unter dem Strich ausgewiesen sind, und andererseits die Erträge aus dem Eingang abgeschriebener Forderungen sowie aus der Auflösung von früher gebildeten Wertberichtigungen und Rückstellungen.
(2) In den Mitgliedstaaten, die von der durch Artikel 37 gebotenen Möglichkeit Gebrauch machen, umfasst dieser Posten auch den Saldo der Erträge und Aufwendungen aus Geschäften in den unter den Aktivposten 5 und 6 erfassten Wertpapieren, die nicht wie Finanzanlagen im Sinne von Artikel 35 Absatz 2 bewertet werden und nicht Teil des Handelsbestandes sind, sowie der Wertberichtigungen und der Erträge aus der Auflösung von Wertberichtigungen auf solche Wertpapiere, wobei, wenn Artikel 36 Absatz 2 angewendet worden ist, der Unterschied berücksichtigt wird, der sich aus der Anwendung dieses Artikels ergibt. Die Bezeichnung dieses Postens ist entsprechend zu ändern.
(3) Die Mitgliedstaaten können zulassen, daß die unter diese Posten fallenden Aufwendungen und Erträge gegeneinander aufgerechnet werden, so daß nur ein Nettoposten (Ertrag oder Aufwand) ausgewiesen wird.
(4) Die Wertberichtigungen auf Forderungen an Kreditinstitute, an Kunden, an Unternehmen, mit denen ein Beteiligungsverhältnis besteht, und an verbundene Unternehmen sind im Anhang aufzugliedern, wenn sie nicht unwesentlich sind. Falls der Mitgliedstaat die Aufrechnung entsprechend Absatz 3 zulässt, braucht diese Regel nicht angewandt zu werden.
Artikel 34
Artikel 27 Posten 13 und 14 (vertikale Gliederung)
und
Artikel 28 Posten A 8 und B 5 (horizontale Gliederung)
Wertberichtigungen auf Wertpapiere, die wie Finanzanlagen bewertet werden, sowie auf Beteiligungen und Anteile an verbundenen Unternehmen
und
Erträge aus Wertberichtigungen auf Wertpapiere, die wie Finanzanlagen bewertet werden, sowie auf Beteiligungen und Anteile an verbundenen Unternehmen
(1) Diese Posten enthalten einerseits die Aufwendungen für Wertberichtigungen auf Vermögensgegenstände, die in den Aktivposten 5 bis 8 ausgewiesen sind, und andererseits die Erträge aus der Auflösung von früher gebildeten Wertberichtigungen, wenn sich die Aufwendungen und Erträge auf Wertpapiere, die wie Finanzanlagen im Sinne des Artikels 35 Absatz 2 bewertet werden, auf Beteiligungen und Anteile an verbundenen Unternehmen beziehen.
(2) Die Mitgliedstaaten können zulassen, daß die unter diese Posten fallenden Aufwendungen und Erträge gegeneinander aufgerechnet werden, so daß nur ein Saldo (Ertrag oder Aufwand) ausgewiesen wird.
(3) Die Wertberichtigungen auf diese Wertpapiere, auf Beteiligungen und auf Anteile an verbundenen Unternehmen sind im Anhang aufzugliedern, wenn sie nicht unwesentlich sind. Falls der Mitgliedstaat die Aufrechnung entsprechend Absatz 2 zulässt, braucht diese Regel nicht angewandt zu werden.
ABSCHNITT 7
BEWERTUNGSREGELN
Artikel 35
(1) Die Aktivposten 9 und 10 sind stets wie Anlagevermögen zu bewerten. Die in anderen Bilanzposten enthaltenen Vermögensgegenstände sind wie Anlagevermögen zu bewerten, wenn sie dazu bestimmt sind, dauernd dem Geschäftsbetrieb zu dienen.
(2) Sofern im Rahmen von Abschnitt 7 der Richtlinie 78/660/EWG von "Finanzanlagen" die Rede ist, sind darunter für die Kreditinstitute Beteiligungen, Anteile an verbundenen Unternehmen sowie Wertpapiere zu verstehen, die dazu bestimmt sind, dauernd dem Geschäftsbetrieb zu dienen.
(3) a) Schuldverschreibungen und andere festverzinsliche Wertpapiere, die die Eigenschaft von Finanzanlagen haben, sind mit ihren Anschaffungskosten zu bilanzieren. Die Mitgliedstaaten können jedoch zulassenoder vorschreiben, daß diese Wertpapiere mit ihrem Rückzahlungsbetrag bilanziert werden.
b) Sind die Anschaffungskosten dieser Wertpapiere höher als der Rückzahlungsbetrag, so muß der Unterschiedsbetrag als Aufwand in der Gewinn- und Verlustrechnung verbucht werden. Die Mitgliedstaaten können jedoch zulassen oder vorschreiben, daß der Unterschiedsbetrag zeitanteilig und spätestens zum Zeitpunkt der Rückzahlung dieser Wertpapiere abgeschrieben werden kann. Er ist gesondert in der Bilanz oder im Anhang auszuweisen.
c) Sind die Anschaffungskosten dieser Wertpapiere niedriger als der Rückzahlungsbetrag, so können die Mitgliedstaaten zulassen oder vorschreiben, daß der Unterschiedsbetrag zeitanteilig über die gesamte Restlaufzeit bis zur Rückzahlung als Ertrag verbucht wird. Er ist gesondert in der Bilanz oder im Anhang auszuweisen.
Artikel 36
(1) Falls börsenfähige Wertpapiere, die nicht die Eigenschaft von Finanzanlagen haben, mit ihren Anschaffungskosten bilanziert werden, geben die Kreditinstitute im Anhang den Unterschiedsbetrag zwischen diesen Kosten und dem höheren Marktwert am Bilanzstichtag an.
(2) Die Mitgliedstaaten können jedoch zulassen oder vorschreiben, daß diese börsenfähigen Wertpapiere zum höheren Marktwert am Bilanzstichtag bilanziert werden. Der Unterschiedsbetrag zwischen den Anschaffungskosten und dem höheren Marktwert ist im Anhang anzugeben.
Artikel 37
(1) Artikel 39 der Richtlinie 78/660/EWG findet für die Bewertung der Forderungen, Schuldverschreibungen sowie Aktien und anderer nicht festverzinslicher Wertpapiere, die nicht wie Finanzanlagen bewertet werden, von Kreditinstituten Anwendung.
(2) Jedoch können die Mitgliedstaaten bis zu einer späteren Koordinierung zulassen, daß
a) die Forderungen an Kreditinstitute und Kunden (Aktivposten 3 und 4), Schuldverschreibungen sowie Aktien und andere nicht festverzinsliche Wertpapiere, die unter die Aktivposten 5 und 6 fallen und nicht wie Finanzanlagen im Sinne des Artikels 35 Absatz 2 bewertet werden und die nicht Teil des Handelsbestandes sind, zu einem niedrigeren Wert angesetzt werden, als er sich bei Anwendung von Artikel 39 Absatz 1 der Richtlinie 78/660/EWG ergeben würde, soweit dies aus Gründen der Vorsicht in Anbetracht der besonderen bankgeschäftlichen Risiken erforderlich ist. Die Abweichung zwischen diesen beiden Werten darf den Satz von 4 vom Hundert des Gesamtbetrags der oben angegebenen Vermögensgegenstände bei Anwendung des Artikels 39 nicht übersteigen;
b) der nach Buchstabe a) gebildete Wertansatz mit einem niedrigeren Wert so lange beibehalten werden darf, bis das Kreditinstitut beschließt, den Wertansatz anzupassen;
c) Artikel 36 Absatz 1 der vorliegenden Richtlinie und Artikel 40 Absatz 2 der Richtlinie 78/660/EWG keine Anwendung finden, wenn ein Mitgliedstaat von der Wahlmöglichkeit nach Buchstade a) Gebrauch macht.
Artikel 38
(1) Bis zu einer späteren Koordinierung müssen die Mitgliedstaaten, die von der in Artikel 37 vorgesehenen Möglichkeit Gebrauch machen, und können die Mitgliedstaaten, die von dieser Möglichkeit nicht Gebrauch machen, die Schaffung eines Passivpostens 6 A in der Bilanz mit der Bezeichnung "Rückstellungen für allgemeine Bankrisiken" zulassen. Dieser Posten umfasst die Beträge, die das Kreditinstitut zur Deckung solcher Risiken einzusetzen beschließt, wenn dies aus Gründen der Vorsicht in Anbetracht der besonderen bankgeschäftlichen Risiken erforderlich ist.
(2) Der Saldo der Zuweisungen zu den "Rückstellungen für allgemeine Bankrisiken" ist gesondert in der Gewinn- und Verlustrechnung auszuweisen.
Artikel 39
(1) Die auf ausländische Währung lautenden Vermögenswerte und Verbindlichkeiten sind zum Kassakurs am Bilanzstichtag umzurechnen. Die Mitgliedstaaten können jedoch zulassen oder vorschreiben, daß Vermögensgegenstände, die den Finanzanlagen zuzurechnen sind, sowie Sachanlagen und immaterielle Anlagewerte, die weder auf den Termin- noch auf den Kassamärkten gedeckt oder besonders gedeckt sind, zu dem am Tag der Anschaffung geltenden Kurs umgerechnet werden.
(2) Noch nicht abgewickelte Termingeschäfte und Kassageschäfte in ausländischer Währung sind zum Kassakurs am Bilanzstichtag umzurechnen.
Die Mitgliedstaaten können jedoch vorschreiben, daß Termingeschäfte zum Terminkurs am Bilanzstichtag umzurechnen sind.
(3) Unbeschadet Artikel 29 Nummer 3 ist die Differenz zwischen dem Buchwert der Vermögenswerte, Verbindlichkeiten und Termingeschäfte einerseits und dem Betrag, der sich aus der Umrechnung gemäß den Absätzen 1 und 2 ergibt, andererseits in der Gewinn- und Verlustrechnung zu erfassen. Die Mitgliedstaaten können jedoch zulassen oder vorschreiben, daß Umrechnungsdifferenzen, die sich aus der Umrechnung gemäß den Absätzen 1 und 2 ergeben, ganz oder teilweise in Rücklagen erfasst werden, die nicht für die Verteilung verfügbar sind, wenn sie bei Vermögenswerten, die als Finanzanlagen und Sachanlagen sowie immaterielle Anlagewerte zu erfassen sind, und bei Geschäften zur Deckung dieser Vermögenswerte auftreten.
(4) Die Mitgliedstaaten können vorsehen, daß positive Umrechnungsdifferenzen, die aus Termingeschäften, Vermögenswerten oder Verbindlichkeiten herrühren, die nicht oder nicht besonders durch andere Termingeschäfte oder Vermögenswerte oder Verbindlichkeiten gedeckt sind, nicht in der Gewinn- und Verlustrechnung erfasst werden.
(5) Im Falle der Anwendung der in Artikel 59 der Richtlinie 78/660/EWG angegebenen Methode können die Mitgliedstaaten vorsehen, daß die Umrechnungsdifferenzen ganz oder teilweise direkt den Rücklagen zugeführt werden. Die positiven und negativen Umrechnungsdifferenzen, die den Rücklagen zugeführt wurden, sind in der Bilanz oder im Anhang gesondert auszuweisen.
(6) Die Mitgliedstaaten können zulassen oder vorschreiben, daß Umrechnungsdifferenzen, die im Rahmen der Konsolidierung bei der Umrechnung des zu Beginn des Geschäftsjahres vorhandenen Eigenkapitals eines verbundenen Unternehmens oder des Anteils am zu Beginn des Geschäftsjahres vorhandenen Eigenkapital im Falle einer Beteiligung auftreten, sowie Umrechnungsdifferenzen, die sich bei der Umrechnung von Geschäften zur Deckung dieses Eigenkapitals ergeben, ganz oder teilweise in die konsolidierten Rücklagen einbezogen werden.
(7) Die Mitgliedstaaten können zulassen oder vorschreiben, daß Erträge und Aufwendungen von verbundenen Unternehmen und Beteiligungen zu den Dürchschnittskursen während des Geschäftsjahres umgerechnet werden.
ABSCHNITT 8
INHALT DES ANHANGS
Artikel 40
(1) Artikel 43 Absatz 1 der Richtlinie 78/660/EWG ist nach Maßgabe von Artikel 37 der vorliegenden Richtlinie sowie der nachstehenden Bestimmungen anzuwenden.
(2) Zusätzlich zu den nach Artikel 43 Absatz 1 Nummer 5 der Richtlinie 78/660/EWG vorgeschriebenen Angaben haben die Kreditinstitute folgende Angaben zu dem Posten 8 (nachrangige Verbindlichkeiten) offenzulegen:
a) bei jeder 10 vom Hundert des Gesamtbetrags der nachrangigen Verbindlichkeiten übersteigenden Kreditaufnahme:
i) die Höhe der Kreditaufnahme, die Währung, auf die sie lautet, den Zinssatz und die Fälligkeit bzw. die Angabe, daß es sich um eine Daueremission handelt;
ii) gegebenenfalls die Angabe, ob es Umstände gibt, unter denen eine vorzeitige Rückzahlung zu erfolgen hat;
iii) die Bedingungen der Nachrangigkeit, etwaige Bestimmungen über die Umwandlung der nachrangigen Verbindlichkeit in Kapital oder in eine andere Form von Verbindlichkeit und die Bedingungen hierfür;
b) bei sonstigen Kreditaufnahmen die globale Angabe der Modalitäten.
3) a) Anstelle der in Artikel 43 Absatz 1 Nummer 6 der Richtlinie 78/660/EWG verlangten Angaben haben die Kreditinstitute gesondert für jeden der Aktivposten 3 b) und 4 und der Passivposten 1 b), 2 a), 2 b) bb) und 3 b) im Anhang den Betrag dieser Forderungen und Verbindlichkeiten nach folgender Restlaufzeit aufzugliedern:
- bis drei Monate,
- mehr als drei Monate bis ein Jahr,
- mehr als ein Jahr bis fünf Jahre,
- mehr als fünf Jahre.
Die in Aktivposten 4 enthaltenen Forderungen mit unbetimmter Laufzeit sind ebenfalls anzugeben.
Bei Forderungen oder Verbindlichkeiten mit Rückzahlungen in regelmässigen Raten ist unter Restlaufzeit der Zeitraum zwischen dem Bilanzstichtag und dem Fälligkeitstag jedes Teilbetrags zu verstehen.
Allerdings können die Mitgliedstaaten bis zum Ablauf einer Frist von fünf Jahren nach dem in Artikel 47 Absatz 2 bezeichneten Zeitpunkt die Angabe der in diesem Artikel genannten Vermögensgegenstäde und Schulden auf der Grundlage der ursprünglich vereinbarten Laufzeit oder der ursprünglichen Laufzeit der Kündigung zulassen oder vorschreiben. Wenn das Kreditinstitut im Fall unverbriefter Forderungen in ein schon bestehendes Schuldverhältnis eintritt, ist vorzuschreiben, daß es die Forderung nach der Restlaufzeit des Tages eingruppiert, an dem es diese Forderung übernommen hat. Für die Anwendung dieses Unterabsatzes ist als vereinbarte Laufzeit bei Forderungen der Zeitraum zwischen der ersten Inanspruchnahme und dem Rückzahlungstag zu verstehen. Als Kündigungsfrist ist der Zeitraum zwischen dem Tag, an dem gekündigt wird, und dem Tag anzusehen, an dem die entsprechende Rückzahlung fällig ist. Wenn Forderungen oder Verbindlichkeiten in regelmässigen Raten zu tilgen sind, so gilt als vereinbarte Laufzeit der Zeitraum zwischen der Entstehung der Forderung oder Verbindlichkeit und dem Fälligkeitstag des letzten Teilbetrags. Die Kreditinstitute haben ausserdem für die in vorliegendem Buchstaben bezeichneten Bilanzposten den Betrag der Forderungen oder Verbindlichkeiten anzugeben, die in dem Jahr, das auf den Bilanzstichtag folgt, fällig werden.
b) Die Kreditinstitute haben für den Aktivposten 5 (Schuldverschreibungen im Bestand) und den Passivposten 3 a) (begebene Schuldverschreibungen) den Betrag der Forderungen oder Verbindlichkeiten anzugeben, die in dem Jahr, das auf den Bilanzstichtag folgt, fällig werden.
c) Die Mitgliedstaaten können vorsehen, daß die unter den Buchstaben a) und b) bezeichneten Angaben in der Bilanz gemacht werden.
d) Die Kreditinstitute haben Angaben über die Vermögensgegenstände zu machen, die sie als Sicherheit für ihre Verbindlichkeiten oder für Verbindlichkeiten Dritter (einschließlich der Eventualverbindlichkeiten) gestellt haben, damit für jeden Passivposten und jeden Posten unter dem Strich der Gesamtbetrag der als Sicherheit gestellten Vermögensgegenstände erkennbar wird.
(4) Sofern die Kreditinstitute Angaben im Sinne von Artikel 43 Absatz 1 Nummer 7 der Richtlinie 78/660/EWG in den Posten unter dem Strich zu machen haben, brauchen diese Angaben im Anhang nicht wiederholt zu werden.
(5) Anstelle der in Artikel 43 Absatz 1 Nummer 8 der Richtlinie 78/660/EWG verlangten Angaben haben die Kreditinstitute im Anhang ihre in den Posten 1, 3, 4, 6 und 7 des Artikels 27 oder in den Posten B 1, B 2, B 3, B 4 und B 7 des Artikels 28 ausgewiesenen Erträge nach geographischen Märkten aufzugliedern, soweit diese Märkte sich vom Standpunkt der Organisation des Kreditinstituts wesentlich voneinander unterscheiden. Artikel 45 Absatz 1 Buchstabe b) der Richtlinie 78/660/EWG findet Anwendung.
(6) Die Bezugnahme in Artikel 43 Absatz 1 Nummer 9 der Richtlinie 78/660/EWG auf Artikel 23 Nummer 6 gilt als Bezugnahme auf Artikel 27 Posten 8 oder Artikel 28 Posten A 4 der vorliegenden Richtlinie.
(7) Abweichend von Artikel 43 Absatz 1 Nummer 13 der Richtlinie 78/660/EWG brauchen die Kreditinstitute lediglich die Beträge der den Mitgliedern ihrer Verwaltungs-, Geschäftsführungs- und Aufsichtsorgane gewährten Vorschüsse und Kredite sowie ihrer Garantieverpflichtungen zugunsten dieser Personen anzugeben. Diese Angaben sind zusammengefasst für jede dieser Personengruppen zu machen.
Artikel 41
(1) Die Angaben gemäß Artikel 15 Absatz 3 der Richtlinie 78/660/EWG sind für die Vermögensgegenstände im Sinne von Artikel 35 der vorliegenden Richtlinie zu machen. Die Verpflichtung, die Wertberichtigungen gesondert anzugeben, gilt jedoch nicht für den Fall, daß ein Mitgliedstaat eine Verrechnung zwischen Erträgen und Aufwendungen gemäß Artikel 34 Absatz 2 der vorliegenden Richtlinie zugelassen hat. In diesen Fall können die Wertberichtigungen mit anderen Posten zusammengefasst werden.
(2) Die Mitgliedstaaten schreiben vor, daß die Kreditinstitute im Anhang folgende Angaben machen:
a) eine Aufgliederung der in den Aktivposten 5 bis 8 enthaltenen börsenfähigen Wertpapiere nach börsennotierten und nicht börsennotierten Wertpapieren;
b) eine Aufgliederung der in den Aktivposten 5 und 6 enthaltenen börsenfähigen Wertpapiere je nachdem, ob sie gemäß Artikel 35 wie Anlagevermögen bewertet werden, sowie das Kriterium zur Unterscheidung dieser beiden Kategorien von Wertpapieren;
c) Angaben über die Beträge, mit denen sich die Kreditinstitute im Leasing- Geschäft engagiert haben, und zwar getrennt für die davon berührten Bilanzposten;
d) eine Aufgliederung des Aktivpostens 13, des Passivpostens 4, der Aufwandsposten 10 und 18 der vertikalen Gliederung sowie A 6 und A 11 der horizontalen Gliederung und der Ertragsposten 7 und 17 der vertikalen Gliederung sowie B 7 und B 9 der horizontalen Gliederung der Gewinn- und Verlustrechnung nach den wichtigsten Einzelbeträgen, sofern diese Beträge für die Beurteilung des Jahresabschlusses nicht unwesentlich sind. Dabei sind ihr Betrag und ihre Art zu erläutern;
e) Angaben über die im Berichtsjahr vom Kreditinstitut geleisteten Aufwendungen für nachrangige Verbindlichkeiten;
f) Verwaltungs- und Agenturdienstleistungen eines Kreditinstituts gegenüber Dritten, sofern der Umfang solcher Geschäfte in bezug auf die Gesamttätigkeit des Kreditinstituts von wesentlicher Bedeutung ist;
g) Angaben über den Gesamtbetrag der Vermögensgegenstände und den Gesamtbetrag der Schulden, die auf Fremdwährung lauten, umgerechnet in die Währung, in der der Jahresabschluß aufgestellt wird;
h) eine Aufstellung über die Arten von am Bilanzstichtag noch nicht abgewickelten Termingeschäften, wobei insbesondere für jede Art dieser Geschäfte anzugeben ist, ob ein nennenswerter Teil davon zur Deckung von Zins-, Wechselkurs- oder Marktpreisschwankungen abgeschlossen wurde und ob ein nennenswerter Teil davon auf Handelsgeschäfte entfällt. Zu diesen Arten von Geschäften gehören alle Geschäfte, bei denen Erträge bzw. Aufwendungen unter Artikel 27 Posten 6, Artikel 28 Posten A 3 oder B 4 oder Artikel 29 Nummer 3 fallen, zum Beispiel Geschäfte über Fremdwährungen, Edelmetalle, börsenfähige Wertpapiere, Depotscheine und Warenzertifikate.
ABSCHNITT 9
BESTIMMUNGEN FÜR DEN KONSOLIDIERTEN ABSCHLUSS
Artikel 42
(1) Die Kreditinstitute müssen einen konsolidierten Abschluß und einen konsolidierten Lagebericht gemäß der Richtlinie 83/349/EWG erstellen, sofern dieser Abschnitt nichts anderes vorsieht.
(2) Macht ein Mitgliedstaat keinen Gebrauch von Artikel 5 der Richtlinie 83/349/EWG, so findet Absatz 1 des vorliegenden Artikels auch auf Mutterunternehmen Anwendung, deren einziger Zweck darin besteht, Beteiligungen an Tochterunternehmen zu erwerben sowie die Verwaltung und Verwertung dieser Beteiligungen wahrzunehmen, sofern diese Tochterunternehmen ausschließlich oder überwiegend Kreditinstitute sind.
Artikel 43
(1) Die Richtlinie 83/349/EWG gilt vorbehaltlich Artikel 1 der vorliegenden Richtlinie und Absatz 2 des vorliegenden Artikels.
(2) a) Die Artikel 4, 6, 15 und 40 der Richtlinie 83/349/EWG finden keine Anwendung.
b) Die Mitgliedstaaten können die Anwendung von Artikel 7 der Richtlinie 83/349/EWG folgenden weiteren Bedingungen unterwerfen:
- Das Mutterunternehmen hat die Bürgschaft für die Verpflichtungen des befreiten Unternehmens übernommen; diese Bürgschaft wird im Abschluß des befreiten Unternehmens ausgewiesen;
- das Mutterunternehmen ist ein Kreditinstitut im Sinne von Artikel 2 Absatz 1 Buchstabe a) der vorliegenden Richtlinie.
c) Die in Artikel 9 Absatz 2 der Richtline 83/349/EWG unter den beiden ersten Gedankenstrichen genannten Angaben über die
- Höhe des Anlagevermögens,
- Nettoumsatzerlöse
werden ersetzt durch das Gesamtergebnis der Posten 1, 3, 4, 6 und 7 in Artikel 27 oder B 1, B 2, B 3, B 4 und B 7 in Artikel 28 der vorliegenden Richtlinie.
d) Wird ein Tochterunternehmen, das ein Kreditinstitut ist, aufgrund von Artikel 13 Absatz 3 Buchstabe c) der Richtlinie 83/349/EWG nicht in den konsolidierten Abschluß einbezogen, ist aber der vorübergehende Besitz von Aktien oder Anteilen dieses Unternehmens auf eine finanzielle Stützungsaktion zur Sanierung oder Rettung des genannten Unternehmens zurückzuführen, so ist der Jahresabschluß dieses Unternehmens dem konsolidierten Abschluß beizufügen, und im Anhang sind zusätzliche Angaben über die Art und die Bedingungen der finanziellen Stützungsaktion zu machen.
e) Ein Mitgliedstaat kann Artikel 12 der Richtlinie 83/349/EWG auch auf zwei oder mehrere Kreditinstitute anwenden, die zueinander nicht in der in Artikel 1 Absatz 1 oder 2 der Richtlinie 83/349/EWG bezeichneten Beziehung stehen, die jedoch einer einheitlichen Leitung unterstehen, ohne daß diese durch einen Vertrag oder durch Satzungsbestimmungen nachgewiesen werden muß.
f) Artikel 14 der Rchtlinie 83/349/EWG, mit Ausnahme von Absatz 2, findet vorbehaltlich folgender Bestimmung Anwendung:
Ist das Mutterunternehmen ein Kreditinstitut und haben ein oder mehrere zu konsolidierende Tochterunternehmen diesen Status nicht, so werden diese Tochterunternehmen in die Konsolidierung einbezogen, wenn ihre Tätigkeit in direkter Verlängerung zu der Banktätigkeit steht oder eine Hilfstätigkeit in bezug auf diese darstellt wie das Leasing, das Factoring, in die Verwaltung von Investmentfonds oder von Rechenzentren oder eine ähnliche Tätigkeit.
g) Für die Gliederung des konsolidierten Abschlusses gilt folgendes:
- Die Artikel 3, 5 bis 26 und 29 bis 34 der vorliegenden Richtlinie finden Anwendung;
- die Bezugnahme in Artikel 17 der Richtlinie 83/349/EWG auf Artikel 15 Absatz 3 der Richtlinie 78/660/EWG gilt für die Vermögensgegenstände, die wie Anlagevermögen im Sinne von Artikel 35 der vorliegenden Richtlinie bewertet werden.
h) Auf den Inhalt des Anhangs des konsolidierten Abschlusses findet Artikel 34 der Richtlinie 83/349/EWG vorbehaltlich der Artikel 40 und 41 der vorliegenden Richtlinie Anwendung.
ABSCHNITT 10
OFFENLEGUNG
Artikel 44
(1) Der ordnungsgemäß gebilligte Jahresabschluß und der Lagebericht sowie der Bericht der mit der Abschlussprüfung beauftragten Person sind nach den in den Rechtsvorschriften der einzelnen Mitgliedstaaten gemäß Artikel 3 der Richtlinie 68/151/EWG (1) vorgesehenen Verfahren offenzulegen.
(1)ABl. Nr. L 65 vom 14.3.1968, S. 8.
Die einzelstaatlichen Rechtsvorschriften können jedoch zulassen, daß der Lagebericht nicht wie oben vorgesehen offenzulegen ist. In diesem Fall muß das Kreditinstitut seinen Lagebericht an seinem Sitz im betroffenen Mitgliedstaat zur Einsichtnahme für jedermann bereithalten. Eine vollständige oder teilweise Ausfertigung dieses Berichts muß auf blossen Antrag erhältlich sein. Das dafür berechnete Entgelt darf die Verwaltungskosten nich übersteigen.
(2) Absatz 1 gilt auch für den ordnungsgemäß gebilligten konsolidierten Abschluß und den konsolidierten Lagebericht sowie den Bericht der mit der Abschlussprüfung beauftragten Person.
(3) Sofern jedoch das Kreditinstitut, das den Jahresabschluß oder den konsolidierten Abschluß aufstellt, nicht in einer der in Artikel 1 Absatz 1 der Richtlinie 78/660/EWG genannten Rechtsformen organisiert ist und auch nicht für die in den Absätzen 1 und 2 dieses Artikels genannten Unterlagen nach innerstaatlichem Recht der Offenlegungspflicht unterliegt, die der des Artikels 3 der Richtlinie 68/151/EWG entspricht, muß es zumindest diese Unterlagen an seinem Sitz zur Einsichtnahme für jedermann bereithalten. Ausfertigungen dieser Unterlagen müssen auf blossen Antrag erhältlich sein. Das dafür berechnete Entgelt darf die Verwaltungskosten nicht übersteigen.
(4) Die Kreditinstitute müssen den Jahresabschluß und den konsolidierten Abschluß in jedem Mitgliedstaat offenlegen, in dem sie eine Zweigstelle im Sinne von Artikel 1 dritter Gedankenstrich der Richtlinie 77/780/EWG betreiben. Jeder dieser Mitgliedstaaten kann verlangen, daß die Offenlegung dieser Unterlagen in seiner Amtssprache erfolgt.
(5) Die Mitgliedstaaten sehen Sanktionen für den Fall vor, daß die in diesem Artikel vorgesehene Offenlegung nicht erfolgt.
ABSCHNITT 11
PRÜFUNG
Artikel 45
Ein Mitgliedstaat braucht Artikel 2 Absatz 1 Buchstabe b) Ziffer iii) der Richtlinie 84/253/EWG (2) auf öffentliche Sparkassen nicht anzuwenden, sofern die Pflichtprüfung der in Artikel 1 Absatz 1 der bezeichneten Richtlinie genannten Unterlagen dieser Kreditinstitute einer für diese Sparkassen bereits zum Zeitpunkt des Inkrafttretens der vorliegenden Richtlinie bestehenden Prüfungsstelle vorbehalten ist, deren Leiter mindestens die in den Artikeln 3 bis 9 der Richtlinie 84/253/EWG genannten Voraussetzungen erfuellt.
(2)ABl. Nr. L 126 vom 12.5.1984, S. 20.
ABSCHNITT 12
SCHLUSSBESTIMMUNGEN
Artikel 46
Der Kontaktausschuß gemäß Artikel 52 der Richtlinie 78/660/EWG hat in entsprechender Zusammensetzung auch zur Aufgabe,
a) unbeschadet der Artikel 169 und 170 des Vertrags eine gleichmässige Anwendung dieser Richtlinie durch eine regelmässige Abstimmung, insbesondere in konkreten Anwendungsfragen, zu erleichtern;
b) die Kommission, falls dies erforderlich sein sollte, bezueglich Ergänzungen oder Änderungen dieser Richtlinie zu beraten.
Artikel 47
(1) Die Mitgliedstaaten erlassen die erforderlichen Rechts- und Verwaltungsvorschriften, um dieser Richtlinie spätestens zum 31. Dezember 1990 nachzukommen. Sie setzen die Kommission davon unverzueglich in Kenntnis.
(2) Ein Mitgliedstaat kann vorsehen, daß die in Absatz 1 bezeichneten Vorschriften erstmals auf die Jahresabschlüsse und die konsolidierten Abschlüsse des am 1. Januar 1993 oder im Laufe des Jahres 1993 beginnenden Geschäftsjahres anzuwenden sind.
(3) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission den Wortlaut der wichtigsten innerstaatlichen Rechtsvorschriften mit, die sie auf dem unter diese Richtlinie fallenden Gebiet erlassen.
Artikel 48
Der Rat prüft auf Vorschlag der Kommission fünf Jahre nach dem in Artikel 47 Absatz 2 bezeichneten Zeitpunkt unter Berücksichtigung der bei der Anwendung dieser Richtlinie gesammelten Erfahrungen und insbesondere der Ziele einer grösseren Transparenz und Harmonisierung alle Bestimmungen dieser Richtlinie, die den Mitgliedstaaten eine Wahlfreiheit einräumen, sowie den Artikel 2 Absatz 1 und die Artikel 27, 28 und 41 und ändert sie erforderlichenfalls.
Artikel 49
Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Geschehen zu Brüssel am 8. Dezember 1986.