NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 2092/2004
ze dne 8. prosince 2004,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro celní kvótu pro dovoz vykostěného sušeného hovězího masa pocházejícího ze Švýcarska
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem (1), a zejména na čl. 32 odst. 1 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty (2) (dále „dohoda“), která byla schválena jménem Společenství rozhodnutím 2002/309/ES, Euratom, stanoví bezcelní dovoz v množství 1 200 tun vykostěného sušeného hovězího masa kódu KN ex 0210 20 90 ročně.
(2)
Z důvodu krize BSE strany ve společném prohlášení o masném odvětví obsaženém v závěrečném aktu k dohodě (3) prohlásily, že by měla být Společenstvím výjimečně otevřena roční autonomní kvóta pro 700 tun čisté hmotnosti sušeného hovězího masa podléhajícího clu podle hodnoty zboží a osvobozeného od zvláštního cla do doby zrušení dovozových omezení uvalených na Švýcarsko některými členskými státy. Nařízení Komise (ES) č. 2424/1999 ze dne 15. listopadu 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro celní kvótu pro dovoz vykostěného sušeného hovězího masa stanovenou v nařízení Rady (ES) č. 2249/1999 (4) otevřelo víceletou celní kvótu pro dovoz 700 tun vykostěného sušeného hovězího masa ročně ze Švýcarska od 1. července do 30. června následujícího roku.
(3)
Na svém třetím zasedání konaném dne 4. prosince 2003 v Bruselu Smíšený výbor pro zemědělství došel k závěru, že po přijetí rozhodnutí č. 2/2003 Smíšeného veterinárního výboru zřízeného dohodou mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty ze dne 25. listopadu 2003, kterým se mění dodatky 1, 2, 3, 4, 5, 6 a 11 přílohy 11 dohody (5), a následném zrušení omezujících opatření členských států vůči Švýcarsku, by měly být co nejdříve používány koncese stanovené v této dohodě. S ohledem na změnu pravidel původu bylo však společně považováno za nezbytné poskytnout provozovatelům dostatečný čas na to, aby se přizpůsobili a podnikli patřičné kroky v souvislosti s případnými zásobami. Bylo proto dohodnuto provádět nové koncese ode dne 1. ledna 2005.
(4)
Prováděcí pravidla by proto měla být stanovena na víceletém základě pro bezcelní dovozní kvótu pro množství 1 200 tun ročně počínaje dnem 1. ledna 2005 pro vykostěné sušené hovězí maso kódu KN ex 0210 20 90 pocházející ze Švýcarska.
(5)
Aby se na ně mohla vztahovat tato celní kvóta, měly by být dotčené produkty v souladu s pravidly uvedenými v článku 4 dohody původem ze Švýcarska. Měla by být stanovena přesná definice produktů, na které se tato kvóta vztahuje. Z důvodu kontroly by měl dovoz podle této kvóty podléhat předložení osvědčení o pravosti potvrzujícího, že maso přesně odpovídá příslušné definici. Je nezbytné stanovit vzor těchto osvědčení, jakož i prováděcí pravidla pro jejich používání.
(6)
Správa režimů by měla být založena na dovozních licencích. Proto musí existovat pravidla pro podávání žádostí a je také nutné stanovit údaje, které musí figurovat v žádostech a v licencích, popřípadě odchylně od nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty (6) a od nařízení Komise (ES) č. 1445/95 ze dne 26. června 1995 o prováděcích pravidlech pro dovozní a vývozní licence v odvětví hovězího a telecího masa a o zrušení nařízení (EHS) č. 2377/80 (7).
(7)
Za účelem zajištění řádné správy dovozu dotčených produktů je třeba stanovit, že vydání dovozních licencí závisí na ověření, a to zejména údajů na osvědčeních o pravosti.
(8)
Nařízení (ES) č. 2424/1999 by se mělo zrušit.
(9)
Opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Celní kvóta Společenství pro bezcelní dovoz vykostěného sušeného hovězího masa kódu KN ex 0210 20 90 pocházejícího ze Švýcarska se otevírá na několikaletém základě pro roční objem 1 200 tun pro období od 1. ledna do 31. prosince (dále jen „kvóta“).
Pořadové číslo kvóty je 09.4202.
2. Pravidla původu použitelná na produkty uvedené v odstavci 1 jsou pravidla stanovená v článku 4 dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty.
3. Pro účely tohoto nařízení se „vykostěným sušeným masem“ rozumí kusy masa z kýt skotu od 18 měsíců věku, bez viditelného vnitrosvalového tuku (3 až 7 %), s hodnotou pH čerstvého masa mezi 5,4 a 6,0, solené, kořeněné, lisované, sušené pouze čerstvým suchým vzduchem, s tvorbou ušlechtilé plísně (květ mikroskopických hub). Hmotnost konečného produktu je mezi 41 % a 53 % výchozí suroviny před nasolením.
Článek 2
1. Dovozy množství stanovených v čl. 1 odst. 1 závisí na předložení dovozní licence při propuštění do volného oběhu.
2. Originál osvědčení o pravosti vystavený v souladu s článkem 3 a jeho opis se předloží příslušnému orgánu spolu se žádostí o první dovozní licenci vztahující se k tomuto osvědčení o pravosti.
Originál osvědčení o pravosti je uložen u uvedeného orgánu.
3. Osvědčení o pravosti se může použít pro vydání více než jedné dovozní licence na množství nepřesahující množstvící uvedená v osvědčení. Pokud je na osvědčení vydána více než jedna licence, příslušný orgán potvrdí osvědčení o pravosti s uvedením přiděleného množství.
4. Příslušné orgány mohou vydat dovozní licence pouze až po ověření, že veškeré údaje uvedené v osvědčení o pravosti odpovídají údajům, které v této věci týdně dostávají od Komise. Licence se vydají ihned poté.
Příslušné orgány však mohou ve výjimečných případech a na řádně odůvodněnou žádost vydat dovozní licence na základě příslušných osvědčení o pravosti předtím, než obdrží informace od Komise. V takových případech se jistota pro dovozní licence rovná částce odpovídající clu v plné výši podle společného celního sazebníku. Po obdržení informací týkajících se osvědčení členské státy nahradí tuto jistotu jistotou uvedenou v článku 4 nařízení (ES) č. 1445/1995.
5. Žádost o licenci a licence samotná obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I.
Článek 3
1. Osvědčení o pravosti uvedená v článku 2 se vystaví v jednom originále a dvou opisech vytištěných a vyplněných v jednom z úředních jazyků Evropského společenství v souladu se vzorem uvedeným v příloze II. Mohou být také vytištěna a vyplněna v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků vyvážející země.
Příslušné orgány členského státu, ve kterém je podána žádost o dovozní licenci, mohou požadovat překlad osvědčení.
2. Formát osvědčení je 210 × 297 mm. Papír, který se má použít, váží alespoň 40 g/m2. Originál je bílý, první opis růžový a druhý opis žlutý.
3. Originál a opisy osvědčení se vyplní buď na psacím stroji nebo rukou. Pokud se vyplňují rukou, je nutné vyplnit je černým inkoustem a tiskacími písmeny.
4. Každé osvědčení má vlastní pořadové číslo, po kterém následuje název vydávající země.
Opisy jsou opatřeny stejným pořadovým číslem a názvem jako originál.
5. V osvědčení je jasně stanovena definice vykostěného sušeného masa uvedená v čl. 1 odst. 3.
6. Osvědčení jsou platná pouze tehdy, pokud jsou řádně potvrzena vystavujícím orgánem uvedeným v příloze III.
Osvědčení jsou řádně potvrzená, pokud je na nich uvedeno datum a místo vystavení a pokud obsahují razítko vystavujícího orgánu a podpis osoby nebo osob zmocněných k jejich podpisu.
Článek 4
1. Vystavující orgány uvedené v příloze III musí:
a)
být uznávány jako takové dotčenou vyvážející zemí;
b)
se zavázat, že budou ověřovat údaje v osvědčeních;
c)
se zavázat, že předají Komisi alespoň jednou týdně veškeré informace nezbytné pro ověření údajů v osvědčeních o pravosti, zejména číslo osvědčení, vývozce, příjemce, zemi určení, produkt, čistou hmotnost a datum podepsání.
2. Komise může změnit seznam v příloze III, pokud již není splněna podmínka uvedená v odst. 1 písm. a) tohoto článku nebo pokud vystavující orgán neplní jakýkoli ze svých závazků.
Článek 5
Osvědčení o pravosti a dovozní licence jsou platné tři měsíce ode dne jejich vydání. Jejich platnost však vyprší dne 31. prosince následujícího po dni vydání.
Článek 6
Ustanovení nařízení (ES) č. 1291/2000 a (ES) č. 1445/95 se použijí s výhradou ustanovení tohoto nařízení.
Článek 7
Orgány vyvážejících zemí sdělí Komisi vzory otisků razítek používaných jejich vystavujícími orgány a jména a podpisy osob zmocněných k podpisu osvědčení o pravosti. Stejně tak musí být co nejdříve oznámeny Komisi veškeré následné změny razítek nebo jmen. Komise sdělí tyto údaje příslušným orgánům členských států.
Článek 8
Nařízení (ES) č. 2424/1999 se zrušuje.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. prosince 2004.
VERORDNUNG (EG) Nr. 2092/2004 DER KOMMISSION
vom 8. Dezember 2004
mit Durchführungsvorschriften für ein Einfuhrzollkontingent für entbeintes, getrocknetes Rindfleisch mit Ursprung in der Schweiz
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1254/1999 des Rates vom 17. Mai 1999 über die gemeinsame Marktorganisation für Rindfleisch (1), insbesondere auf Artikel 32 Absatz 1 Unterabsatz 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Das Abkommen zwischen der Europäischen Gemeinschaft und der Schweizerischen Eidgenossenschaft über den Handel mit landwirtschaftlichen Erzeugnissen (2) (nachstehend „das Abkommen“ genannt), das mit dem Beschluss 2002/309/EG, Euratom im Namen der Gemeinschaft genehmigt worden ist, sieht zollfreie Einfuhren einer jährlichen Menge von 1 200 Tonnen Fleisch von Rindern, ohne Knochen, getrocknet, des KN-Codes ex 0210 20 90 vor.
(2)
Aufgrund der BSE-Krise erklärten die Parteien in der Gemeinsamen Erklärung zum Fleischsektor in der Schlussakte des Abkommens (3), dass die Gemeinschaft ausnahmsweise ein autonomes Jahreszollkontingent von 700 Tonnen netto getrocknetem Rindfleisch zum Wertzollsatz und unter Befreiung vom spezifischen Zoll eröffnet, bis die Einfuhrbeschränkungen bestimmter Mitgliedstaaten gegenüber der Schweiz aufgehoben werden. Mit der Verordnung (EG) Nr. 2424/1999 der Kommission vom 15. November 1999 mit Durchführungsvorschriften für ein Einfuhrzollkontingent für entbeintes, getrocknetes Rindfleisch gemäß der Verordnung (EG) Nr. 2249/1999 des Rates (4) ist für die Zeit vom 1. Juli bis zum 30. Juni des jeweils folgenden Jahres ein mehrjähriges Einfuhrzollkontingent in Höhe von 700 Tonnen für entbeintes, getrocknetes Rindfleisch aus der Schweiz eröffnet worden.
(3)
Auf seiner dritten Sitzung vom 4. Dezember 2003 in Brüssel kam der Gemischte Ausschuss für Landwirtschaft zu der Schlussfolgerung, dass im Anschluss an den Erlass des Beschlusses Nr. 2/2003 des mit dem Abkommen zwischen der Europäischen Gemeinschaft und der Schweizerischen Eidgenossenschaft über den Handel mit landwirtschaftlichen Erzeugnissen eingesetzten gemischten Veterinärausschusses vom 25. November 2003 zur Änderung der Anlagen 1, 2, 3, 4, 5, 6 und 11 zu Anhang 11 des Abkommens (5) und die darauf folgende Aufhebung der Beschränkungen gegenüber der Schweiz durch die Mitgliedstaaten die im Abkommen vorgesehenen Zugeständnisse so bald wie möglich angewendet werden sollten. Im Hinblick auf die Änderung der Ursprungsregeln muss den Marktteilnehmern nach Auffassung beider Parteien jedoch genügend Zeit gegeben werden, um eine Anpassung zu ermöglichen und geeignete Schritte hinsichtlich ihrer etwaigen Bestände zu unternehmen. Daher ist diese Anwendung ab dem 1. Januar 2005 vorgesehen.
(4)
Somit sind auf mehrjähriger Grundlage Durchführungsvorschriften für ein am 1. Januar 2005 beginnendes zollfreies Einfuhrkontingent in Höhe von 1 200 Tonnen jährlich für entbeintes, getrocknetes Rindfleisch des KN-Codes ex 0210 20 90 mit Ursprung in der Schweiz festzulegen.
(5)
Um für dieses Zollkontingent in Betracht zu kommen, müssen die Erzeugnisse mit Ursprung in der Schweiz den in Artikel 4 des Abkommens genannten Regeln entsprechen. Die betreffenden Erzeugnisse sollten genau definiert werden. Zu Kontrollzwecken ist für die im Rahmen dieses Kontingents getätigten Einfuhren ein Echtheitszeugnis vorzulegen, aus dem hervorgeht, dass das Fleisch genau der fraglichen Definition entspricht. Daher ist es angezeigt, ein Muster für die Zeugnisse mit genauen Vorschriften für ihre Verwendung festzulegen.
(6)
Zur Verwaltung der Einfuhren sollten Einfuhrlizenzen vorgesehen werden. Zu diesem Zweck sind insbesondere die Antragstellung zu regeln und die Angaben festzulegen, welche die Anträge und Lizenzen enthalten müssen, gegebenenfalls abweichend von der Verordnung (EG) Nr. 1291/2000 der Kommission vom 9. Juni 2000 mit gemeinsamen Durchführungsvorschriften für Einfuhr- und Ausfuhrlizenzen sowie Vorausfestsetzungsbescheinigungen für landwirtschaftliche Erzeugnisse (6) und der Verordnung (EG) Nr. 1445/95 der Kommission vom 26. Juni 1995 mit Durchführungsvorschriften für Einfuhr- und Ausfuhrlizenzen für Rindfleisch und zur Aufhebung der Verordnung (EWG) Nr. 2377/80 (7).
(7)
Zur ordnungsgemäßen Verwaltung der Einfuhr der betreffenden Erzeugnisse sollte die Erteilung von Einfuhrlizenzen von der Überprüfung insbesondere der Angaben in den Echtheitszeugnissen abhängig gemacht werden.
(8)
Die Verordnung (EG) Nr. 2424/1999 ist aufzuheben.
(9)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsausschusses für Rindfleisch -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Für die Zeit vom 1. Januar bis zum 31. Dezember des jeweils folgenden Jahres wird ein mehrjähriges Zollkontingent in Höhe von 1 200 Tonnen entbeintem, getrocknetem Rindfleisch des KN-Codes ex 0210 20 90 mit Ursprung in der Schweiz (nachstehend „das Kontingent“ genannt) eröffnet.
Das Kontingent erhält die laufende Nummer 09.4202.
(2) Für die Erzeugnisse gemäß Absatz 1 gelten die in Artikel 4 des Abkommens zwischen der Europäischen Gemeinschaft und der Schweizerischen Eidgenossenschaft über den Handel mit landwirtschaftlichen Erzeugnissen genannten Ursprungsregeln.
(3) „Entbeintes, getrocknetes Rindfleisch“ im Sinne dieser Verordnung sind Teilstücke von Keulen von mindestens 18 Monate alten Rindern, ohne sichtbares Muskelfett (3 bis 7 %), pH-Wert zwischen 5,4 und 6,0, gesalzen, gewürzt, gepresst, ausschließlich an der Luft getrocknet, mit leichtem Edelschimmel (mikroskopische Pilzflora). Die Trockenmasse im Enderzeugnis beträgt zwischen 41 % und 53 % des Ausgangserzeugnisses vor dem Salzen.
Artikel 2
(1) Für die Einfuhr der Mengen gemäß Artikel 1 Absatz 1 muss zum Zeitpunkt der Überführung in den zollrechtlich freien Verkehr eine Einfuhrlizenz vorgelegt werden.
(2) Das Original und eine Kopie des gemäß Artikel 3 ausgestellten Echtheitszeugnisses werden der zuständigen Behörde zusammen mit dem Antrag auf die erste Einfuhrlizenz vorgelegt, die sich auf dieses Zeugnis bezieht.
Das Original des Echtheitszeugnisses wird von der Behörde verwahrt.
(3) Ein Echtheitszeugnis kann für die Ausstellung mehrerer Einfuhrlizenzen verwendet werden, sofern die im Zeugnis angegebenen Mengen nicht überschritten werden. Werden auf der Grundlage eines Echtheitszeugnisses mehrere Einfuhrlizenzen erteilt, so wird die zugeteilte Menge von der zuständigen Behörde auf dem Echtheitszeugnis vermerkt.
(4) Die zuständige Behörde darf Einfuhrlizenzen erst ausstellen, wenn sie sichergestellt hat, dass alle Angaben im Echtheitszeugnis mit den Angaben übereinstimmen, die von der Kommission im Rahmen der einschlägigen Wochenmitteilungen gemacht werden. Die Lizenzen werden unmittelbar danach erteilt.
In Sonderfällen und auf ordnungsgemäß begründeten Antrag kann die zuständige Behörde jedoch vor Eingang der Kommissionsangaben eine Einfuhrlizenz unter Zugrundelegung der entsprechenden Echtheitsbescheinigung erteilen. Die Lizenzsicherheit beläuft sich in diesem Fall auf den Betrag, der dem vollen Zollsatz im Rahmen des Gemeinsamen Zolltarifs entspricht. Nach Eingang der Angaben zur Echtheitsbescheinigung ersetzen die Mitgliedstaaten diese Sicherheit durch die in Artikel 5 der Verordnung (EG) Nr. 1445/1995 genannte Sicherheit.
(5) Feld 20 des Lizenzantrags und der Lizenz enthält einen der in Anhang I aufgeführten Vermerke.
Artikel 3
(1) Die Echtheitszeugnisse gemäß Artikel 2 werden nach dem Muster in Anhang II als Original mit zwei Kopien ausgestellt und in einer der Amtssprachen der Europäischen Gemeinschaft gedruckt und ausgefüllt. Das Zeugnis kann auch in der Amtssprache oder einer der Amtssprachen des Ausfuhrlandes gedruckt und ausgefüllt werden.
Die zuständigen Behörden des Mitgliedstaats, in dem der Einfuhrlizenzantrag gestellt wird, können eine Übersetzung des Echtheitszeugnisses verlangen.
(2) Das Zeugnisformat ist 210 × 297 mm mit einem Papiergewicht von mindestens 40 g/m2. Das Zeugnisoriginal ist weiß, die erste Kopie rosa und die zweite Kopie gelb.
(3) Sowohl das Original als auch die Kopien des Zeugnisses können maschinen- oder handschriftlich abgefasst werden. In letzterem Fall werden schwarze Tinte und Druckbuchstaben zur Auflage gemacht.
(4) Jedes einzelne Zeugnis hat eine Seriennummer, der der Name des Ausstellungslandes nachgestellt ist.
Die Kopien tragen dieselbe Seriennummer wie das Original, der ebenfalls der Name des Ausstellungslandes nachgestellt ist.
(5) Die Definition von getrocknetem entbeintem Rindfleisch gemäß Artikel 1 Absatz 3 ist im Zeugnis deutlich anzugeben.
(6) Die Zeugnisse sind nur gültig, wenn sie einen ordnungsgemäßen Sichtvermerk einer Ausstellungsbehörde gemäß Anhang III tragen.
Die Zeugnisse sind mit einem ordnungsgemäßen Sichtvermerk versehen, wenn Datum und Ausstellungsort angegeben sind und sie das Amtssiegel der Ausstellungsbehörde und die Unterschrift der unterzeichnungsbefugten Person(en) tragen.
Artikel 4
(1) Die Ausstellungsbehörden gemäß Anhang III müssen folgende Anforderungen erfüllen:
a)
Sie müssen als solche von dem betreffenden Ausfuhrland anerkannt sein;
b)
sie müssen sich verpflichten, Zeugniseintragungen zu überprüfen;
c)
sie müssen sich verpflichten, der Kommission mindestens einmal wöchentlich alle Angaben mitzuteilen, die zur Überprüfung der Eintragungen im Echtheitszeugnis, insbesondere der Zeugnisnummer und der Angaben über den Einführer, den Empfänger, das Bestimmungsland, das Erzeugnis und das Nettogewicht, sowie des Unterzeichnungsdatums erforderlich sind.
(2) Die Kommission kann das Verzeichnis in Anhang III ändern, wenn die Anforderung gemäß Absatz 1 Buchstabe a) nicht dieses Artikels mehr erfüllt ist oder wenn die Ausstellungsbehörde einer ihrer Verpflichtungen nicht nachgekommen ist.
Artikel 5
Die Echtheitszeugnisse und Einfuhrlizenzen gelten ab dem Tag ihrer jeweiligen Ausstellung für die Dauer von drei Monaten. Ihre Gültigkeitsdauer läuft jedoch in jedem Fall am 31. Dezember nach dem Ausstellungstag ab.
Artikel 6
Die Bestimmungen der Verordnungen (EG) Nr. 1291/2000 und (EG) Nr. 1445/95 gelten vorbehaltlich der Bestimmungen der vorliegenden Verordnung.
Artikel 7
Die Behörden der Ausfuhrländer übermitteln der Kommission Muster der von ihren Ausstellungsbehörden verwendeten Amtssiegel sowie die Namen und Unterschriftenmuster der zur Unterzeichnung von Echtheitszeugnissen befugten Personen. Die Kommission leitet diese Informationen an die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten weiter. Jegliche spätere Änderung der Amtssiegel oder Namen muss der Kommission ebenfalls so schnell wie möglich mitgeteilt werden. Die Kommission leitet diese Informationen an die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten weiter.
Artikel 8
Die Verordnung (EG) Nr. 2424/1999 wird aufgehoben.
Artikel 9
Diese Verordnung tritt am siebten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab 1. Januar 2005.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 8. Dezember 2004