NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1192/2008
ze dne 17. listopadu 2008,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (2) v současnosti obsahuje ustanovení o jednotných povoleních, která se týkají celních orgánů ve více než jednom členském státě, pouze pro celní režimy s hospodářským účinkem a v případě zvláštního použití.
(2)
Vzhledem k Lisabonské strategii, jejímž cílem je učinit EU nejkonkurenceschopnějším hospodářstvím na světě, je zásadní vytvořit moderní a jednoduché prostředí s podmínkami pro skutečný vnitřní trh, na němž se zvýší obchodní konkurenceschopnost a je zamezeno narušení hospodářské soutěže mezi společnostmi v různých členských státech. Jednotná povolení zjednodušených postupů, jakož i integrované jednotné povolení hospodářským subjektům umožní centralizovat a integrovat účetní, logistické a distribuční funkce s následnými úsporami administrativních a transakčních nákladů a znamená skutečné zjednodušení. Je proto vhodné rozšířit ustanovení o jednotných povoleních na používání zjednodušeného celního prohlášení a na místní celní řízení.
(3)
V souladu s tím je vhodné sloučit stávající definice „jednotného povolení“ v souvislosti s celními režimy s hospodářským účinkem a v případě zvláštního použití s definicemi pro zjednodušené celní prohlášení a místní celní řízení vzhledem k tomu, že tyto režimy lze při jejich použití spojit.
(4)
Nařízení Komise (ES) č. 1875/2006 (3), kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, stanovilo minimální údaje, které je nutno uvést v celním prohlášení v rámci postupu zjednodušeného celního prohlášení nebo v záznamech v rámci místního celního řízení. Na základě jednotného povolení by měly být minimální údaje, které je nutno uvést v celním prohlášení v rámci postupu zjednodušeného celního prohlášení, maximálními údaji, které lze zpřístupnit celnímu úřadu v jiném členském státě.
(5)
Jelikož osvědčení AEO, a zejména osvědčení pro zjednodušené celní postupy, budou často kombinována s jednotnými povoleními, je vhodné pokud možno co nejvíce sladit pravidla pro udělování, pozastavení a zrušení obou druhů povolení, včetně ustanovení o záznamech umožňujících patřičnou kontrolu postupu.
(6)
Přepravci, zasílatelé a celní zástupci, kteří jsou držiteli osvědčení AEO, mají snazší přístup k zjednodušeným celním postupům, včetně používání zjednodušeného celního prohlášení a místního celního řízení. Je proto vhodné stanovit, že zástupcům je možno udělit povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, jestliže splňují určité podmínky a kritéria.
(7)
Je nezbytné zlepšit postup podávání žádostí a schvalování, pokud jde o jednotná povolení, a to zkrácením doby potřebné k výměně informací a vypracováním společných pravidel s cílem zamezit prodlevám při udělování těchto povolení. Tato pravidla by měla umožnit celním orgánům vykonávat dohled nad operacemi probíhajícími na základě jednotných povolení a sledovat tyto operace, aniž by byla přijímána správní opatření neúměrná hospodářským potřebám.
(8)
Podmínky a kritéria pro udělování vnitrostátních i jednotných povolení zjednodušeného celního prohlášení a místního celního řízení by měly být totožné, aby bylo dosaženo harmonizace v rámci jednotného trhu.
(9)
Je nezbytné stanovit společná pravidla pro změnu, pozastavení a zrušení povolení zjednodušeného celního prohlášení a místního celního řízení s cílem zajistit společný postup na celém celním území Společenství.
(10)
K dosažení cíle zlepšit postupy podávání žádostí a schvalování je pro jednotná povolení nutné zavést elektronickou komunikaci a databázový systém, jež se budou používat v rámci výměny informací a komunikace mezi celními orgány a k informování Komise a hospodářských subjektů. Tento systém by měl představovat rozšíření informačního a komunikačního systému pro udělování osvědčení AEO.
(11)
Používání zjednodušeného celního prohlášení a místního celního řízení by po přechodném období mělo být povoleno pouze pro hospodářské subjekty, které podávají elektronická celní prohlášení nebo oznámení, jak se požaduje pro jednoduché prostředí bez papírových dokumentů.
(12)
Je nutno objasnit, že celní prohlášení může být se souhlasem celního orgánu nebo orgánů podílejících se na udělování povolení podáno u jiného celního úřadu, než je celní úřad, jemuž zboží je nebo bude předloženo nebo zpřístupněno k provedení kontroly.
(13)
Pokud se týká tranzitních formalit, je vhodné, aby se v případě vyřizování těchto formalit za použití elektronického zpracování dat předtím, než se začne používat nařízení (ES) č. 1875/2006, přijímalo souhrnné celní prohlášení na základě sdělení „zprávy o očekávaném příchodu zboží“.
(14)
V souladu s nařízením (EHS) č. 2454/93, ve znění nařízení Rady (ES) č. 837/2005 (4), podle kterého mají být tranzitní prohlášení ode dne 1. července 2005 podávána prostřednictvím počítačových postupů, by všechny hospodářské subjekty měly tranzitní prohlášení podávat prostřednictvím informatizovaného tranzitního systému. Dále by mělo být cestujícím umožněno podávat písemná tranzitní prohlášení celním orgánům, které by měly zajistit, aby mezi celními orgány docházelo k výměně údajů z tranzitních prohlášení za použití informační technologie a počítačových sítí.
(15)
Úmluva ze dne 20. května 1987 o společném tranzitním režimu (5) byla změněna v souladu s povinností podávat společná tranzitní prohlášení standardním postupem za použití elektronického zpracování dat a souběžná ustanovení právních předpisů Společenství by měla být odpovídajícím způsobem upravena.
(16)
Prováděcí ustanovení tranzitního režimu Společenství založená na podávání písemného tranzitního prohlášení, včetně prováděcích ustanovení týkajících se prohlášení, by za těchto okolností měla být přizpůsobena povinnosti podávat tranzitní prohlášení Společenství standardním postupem za použití elektronického zpracování dat.
(17)
Používání písemných celních prohlášení a souvisejících dokladů by s výjimkou cestujících mělo být omezeno na nouzový postup umožňující hospodářským subjektům provádět tranzitní operace v případě, kdy nefunguje celní informatizovaný tranzitní systém nebo informatizovaný systém schváleného odesílatele nebo hlavního povinného, nebo nefunguje-li síť mezi hlavním povinným a celními orgány.
(18)
Pro operace TIR, které probíhají na celním území Společenství, je nutné používat počítačové zpracování dat, aby se zajistila efektivní výměna údajů a stejná úroveň celní kontroly jako v rámci Společenství/společného tranzitního režimu.
(19)
Operace TIR probíhající na celním území Společenství by měly být začleněny do elektronického prostředí zavedeného nařízením (ES) č. 1875/2006, které stanoví podávání prohlášení před příchodem a odesláním elektronickou cestou.
(20)
Používáním elektronických údajů by měla zaniknout potřeba vracet příslušnou část útržkového listu č. 2 karnetu TIR v rámci celního území Společenství, kdykoli je používán informatizovaný systém, a následně snížit počet zbytečných šetření. Mělo by také zlepšit účinnost a bezpečnost operací TIR, jelikož informatizovaný systém nad nimi urychlí dohled, což by bylo spojeno s konkrétními přínosy jak pro celní správy, tak pro hospodářské subjekty.
(21)
Je vhodné stanovit, aby držitel karnetu TIR podal údaje karnetu TIR na celním úřadě odeslání nebo vstupu za použití počítačového zpracování dat. Jakékoli právní následky vyplývající z nesouladu mezi podanými elektronickými údaji karnetu TIR a karnetem TIR by se však v souladu s Úmluvou TIR měly zakládat na náležitostech karnetu TIR. Formality týkající se jiných stran než celních orgánů Společenství by měly být i nadále plněny na základě karnetu TIR, včetně použití karnetu TIR jako důkazu mezinárodní jistoty.
(22)
Zproštění povinnosti podat údaje karnetu TIR za použití počítačového zpracování dat by mělo být povoleno pouze ve výjimečných případech, kdy nefunguje celní informatizovaný tranzitní systém nebo aplikace pro podání prohlášení a rovněž kdy nefunguje síť mezi těmito dvěma systémy.
(23)
Z důvodu jasnosti je v čl. 453 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2454/93 třeba odkázat na pravidlo povolující prokázání statusu zboží Společenství propuštěného do režimu TIR.
(24)
Náležitosti údajů poskytnutých v informatizovaném systému pro elektronické údaje karnetu TIR by měly být včleněny do pravidel a kódů elektronických tranzitních prohlášení stanovených v přílohách 37 A a 37 C.
(25)
Aby se zjednodušilo a urychlilo zveřejňování veškerých změn na seznamu úřadů ke koordinaci určených členskými státy za účelem opatření pro případy porušení předpisů nebo nesrovnalostí týkajících se karnetů ATA, bude se toto zveřejňování uskutečňovat prostřednictvím oficiálních internetových stránek Evropské unie.
(26)
Pravidelný přezkum seznamu zboží, které představuje vyšší riziko podvodu v průběhu tranzitní operace, stanoveného v příloze 44C nařízení (EHS) č. 2454/93, provedený podle článku 340a uvedeného nařízení na základě informací získaných od členských států, ukázal, že určité zboží uvedené na tomto seznamu již není považováno za zboží představující vyšší riziko podvodu. Seznam v příloze 44C je proto vhodné odpovídajícím způsobem upravit.
(27)
Příloha 67 nařízení (EHS) č. 2454/93 obsahuje společný tiskopis žádosti a povolení pro režimy s hospodářským účinkem a pro zvláštní použití. Tento tiskopis je nutno použít v případě, je-li dotčen jeden celní orgán, i v případě zapojení více celních orgánů. Je vhodné rozšířit používání přílohy 67 na případy, kdy se předkládá žádost o povolení používat zjednodušené celní prohlášení nebo místní celní řízení, a to jak na vnitrostátní úrovni, tak i v případě zapojení více než jednoho celního orgánu.
(28)
Nařízení (EHS) č. 2454/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(29)
Jelikož se změny stanovené v rozhodnutí smíšeného výboru ES-ESVO Společný tranzit č. 1/2008 ze dne 16. června 2008, kterým se mění Úmluva ze dne 20. května 1987 o společném tranzitním režimu použijí od 1. července 2008 a 1. července 2009, měla by se odpovídající ustanovení tohoto nařízení použít od stejného dne.
(30)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1)
V článku 1 se vkládají nové body, které znějí:
„13.
jednotným povolením se rozumí:
povolení, do něhož jsou zapojeny celní orgány ve více než jednom členském státě pro jeden z těchto postupů:
-
postup zjednodušeného celního prohlášení podle čl. 76 odst. 1 kodexu nebo
-
místní celní řízení podle čl. 76 odst. 1 kodexu nebo
-
celní režimy s hospodářským účinkem podle čl. 84 odst. 1 písm. b) kodexu nebo
-
zvláštní použití podle čl. 21 odst. 1 kodexu;
14.
integrovaným povolením se rozumí:
povolení používat více než jeden z postupů uvedených v bodě 13; může mít podobu integrovaného jednotného povolení, je-li dotčena více než jedna celní správa;
15.
schvalujícím celním orgánem se rozumí:
celní orgán, který uděluje povolení.“
2)
V článku 183 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Souhrnné celní prohlášení pro zboží přepravované v tranzitním režimu, pro který se formality provedou za použití elektronického zpracování dat předtím, než jsou předloženy celnímu orgánu, má podobu tranzitního prohlášení předaného celnímu úřadu určení za použití ‚zprávy o očekávaném příchodu zboží‘.
Souhrnné celní prohlášení má podobu kopie tranzitního dokladu nebo tranzitního doprovodného dokladu, je-li použit čl. 353 odst. 2.“
3)
V článku 199 se odstavce 1 a 2 nahrazují těmito:
„1. Aniž je dotčeno případné použití trestněprávních předpisů, má se za to, že podáním celního prohlášení podepsaného deklarantem nebo jeho zástupcem nebo tranzitního celního prohlášení podaného za použití elektronického zpracování dat celnímu úřadu vzniká v souladu s platnými předpisy odpovědnost deklaranta nebo jeho zástupce za:
-
správnost údajů uvedených v celním prohlášení,
-
pravost přiložených dokladů a
-
splnění všech povinností v souvislosti s propuštěním dotyčného zboží do daného celního režimu.
2. Používá-li deklarant k vyhotovení svých celních prohlášení, včetně tranzitních celních prohlášení vyhotovených v souladu s čl. 353 odst. 2 písm. b), systémy počítačového zpracování dat, mohou celní orgány stanovit, že vlastnoruční podpis lze nahradit jiným identifikačním technickým postupem, který může být založen na použití kódů. Tato možnost se poskytuje pouze při splnění technických a administrativních podmínek stanovených celními orgány.
Celní orgány mohou také stanovit, že celní prohlášení vyhotovená pomocí celních systémů počítačového zpracování dat, včetně tranzitních prohlášení vyhotovených v souladu s čl. 353 odst. 2 písm. b), jsou ověřována přímo těmito systémy namísto ručního nebo mechanického otisku razítka celního úřadu a podpisu příslušného úředníka.“
4)
V článku 201 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Celní orgány mohou povolit, aby celní prohlášení bylo podáno u jiného celního úřadu, než je celní úřad, jemuž zboží je nebo bude předloženo nebo zpřístupněno k provedení kontroly, je-li splněna jedna z těchto podmínek:
a)
celní úřady uvedené v návětí se nacházejí v témže členském státě;
b)
zboží má být do celního režimu propuštěno držitelem jednotného povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení.“
5)
V článku 202 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Tranzitní celní prohlášení musí být celnímu úřadu odeslání podáno a zboží předloženo v jeho úředních hodinách.
Celní úřad odeslání však může na žádost hlavního povinného a na jeho náklady povolit, aby zboží bylo předloženo na jiném místě.“
6)
Článek 203 se nahrazuje tímto:
„Článek 203
1. Na celním prohlášení se vyznačí datum jeho přijetí.
2. Tranzitní prohlášení Společenství celní úřad odeslání přijme a zaeviduje v úředních hodinách stanovených celními orgány.“
7)
V čl. 205 odst. 3 se pátá a šestá odrážka nahrazují tímto:
„-
možnost, aby zúčastněné osoby u zásilek obsahujících více druhů zboží použily ke splnění formalit tranzitního režimu Společenství ložné listy, použije-li se čl. 353 odst. 2 a článek 441,
-
možnost, aby celní prohlášení pro vývoz, dovoz a tranzit, použije-li se čl. 353 odst. 2, a doklady, kterými se prokazuje původ ve Společenství u zboží, které nebylo přepravováno v režimu vnitřního tranzitu Společenství, bylo vyhotoveno pomocí veřejných nebo soukromých systémů počítačového zpracování dat nebo případně na čistém bílém papíře za podmínek, které stanoví členské státy.“
8)
V článku 208 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Pokud se zboží před propuštěním do tranzitního režimu Společenství nebo společného tranzitního režimu nachází v jiném celním režimu nebo je do něj propuštěno následně, může se použít sada obsahující počet výtisků potřebný pro tranzitní režim, použije-li se čl. 353 odst. 2, a pro předchozí nebo následující celní režim.“
9)
V čl. 215 odst. 1 se druhý a třetí pododstavec nahrazují těmito:
„Pro všechny výtisky se používá bílý papír. Na výtiscích pro tranzitní režim Společenství používaných v souladu s čl. 353 odst. 2 však mají kolonky 1 (první a třetí dílčí kolonka), 2, 3, 4, 5, 6, 8, 15, 17, 18, 19, 21, 25, 27, 31, 32, 33 (první dílčí kolonka vlevo), 35, 38, 40, 44, 50, 51, 52, 53, 55 a 56 zelený podtisk.
Tiskopisy jsou tištěny zeleným tiskem.“
10)
V článku 219 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Zboží, které je předmětem tranzitního prohlášení, se předkládá společně s přepravním dokladem.
Celní úřad odeslání může zprostit povinnosti předložit tento doklad při plnění formalit za podmínky, že má tento doklad nadále k dispozici.
Přepravní doklad však musí být během přepravy předložen celním orgánům nebo jakýmkoli jiným pověřeným orgánům na jejich vyžádání.“
11)
V článku 247 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„5. Při uplatnění tranzitního režimu Společenství uvede celní úřad odeslání v souladu s výsledky kontroly příslušné údaje na tranzitním prohlášení.“
12)
V článku 249 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Při uplatnění tranzitního režimu Společenství, pokud to výsledky kontroly prohlášení umožňují, povolí celní úřad odeslání propuštění zboží a zaznamená datum tohoto propuštění do informatizovaného systému.“
13)
V části I hlavě IX kapitole 1 se před článek 253 vkládá nový název, který zní:
„Oddíl 1
Obecná ustanovení “.
14)
V článku 253 se doplňují nové odstavce, které znějí:
„4. Kdokoli může požádat o povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, které bude této osobě uděleno pro vlastní použití nebo k použití jako zástupce, jsou-li zavedeny dostatečné záznamy a postupy, které celnímu orgánu umožní identifikovat zastoupené osoby a vykonávat patřičné celní kontroly.
Tato žádost se může týkat rovněž integrovaného povolení, aniž je dotčen článek 64 kodexu.
5. Používání zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení je podmíněno poskytnutím jistoty pro dovozní cla a jiné poplatky.
6. Držitel povolení splní podmínky a kritéria stanovená v této kapitole a povinnosti vyplývající z povolení, aniž jsou dotčeny povinnosti deklaranta a pravidla týkající se vzniku celního dluhu.
7. Držitel povolení schvalující celní orgán informuje o všech činitelích, které nastaly po udělení povolení a které mohou mít vliv na další trvání nebo obsah povolení.
8. Nové posouzení povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení provádí schvalující celní orgán v těchto případech:
a)
významné změny příslušných právních předpisů Společenství;
b)
přiměřené náznaky, že držitel povolení již nesplňuje příslušné podmínky.
Pokud je povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení vydáno žadateli, jehož společnost byla založena před méně než třemi lety, provádí se v průběhu prvního roku po vydání podrobné sledování.“
15)
V článku 253a se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Používání zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení je podmíněno podáváním elektronických celních prohlášení a oznámení.“
16)
V části I hlavě IX kapitole 1 se za článek 253a vkládá nový oddíl, který zní:
„Oddíl 2
Udělování, pozastavení a zrušení povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení
Článek 253b
1. Žádosti o povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení se předkládají pomocí vzoru žádosti uvedeného v příloze 67 nebo odpovídajícího elektronického formátu.
2. Pokud se schvalující celní orgán domnívá, že žádost neobsahuje veškeré požadované údaje, vyzve žadatele ve lhůtě 30 kalendářních dnů po obdržení žádosti, aby příslušné informace doplnil, a svou výzvu odůvodní.
3. Žádost není přijata, pokud:
a)
není v souladu s odstavcem 1;
b)
nebyla předložena příslušným celním orgánům;
c)
byl žadatel odsouzen za závažný trestný čin související s jeho hospodářskou činností;
d)
bylo v okamžiku předložení žádosti proti žadateli zahájeno řízení o prohlášení konkursu.
4. Před udělením povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení celní orgány zkontrolují záznamy žadatele, nelze-li využít výsledků předchozího auditu.
Článek 253c
1. Povolení zjednodušeného celního prohlášení se udělí za předpokladu, že jsou splněny podmínky a kritéria stanovené v článku 14h s výjimkou odst. 1 písm. c), v čl. 14i písm. d), e) a g) a v článku 14j.
Povolení místního celního řízení se udělí za předpokladu, že jsou splněny podmínky a kritéria stanovené v článku 14h s výjimkou odst. 1 písm. c), v článku 14i a v článku 14j.
Při udělování povolení uvedených v prvním a druhém pododstavci celní orgány použijí čl. 14a odst. 2 a tiskopis povolení uvedený v příloze 67.
2. Je-li žadatel držitelem osvědčení AEO podle čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), má se za to, že byly splněny podmínky a kritéria stanovené v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 253d
1. Schvalující celní orgán pozastaví povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, jestliže:
a)
je zjištěno nesplnění podmínek a kritérií uvedených v čl. 253c odst. 1;
b)
se celní orgány důvodně domnívají, že držitel povolení nebo jiná osoba uvedená v čl. 14h odst. 1 písm. a), b) nebo d) spáchali čin, jenž povede k trestnímu řízení a souvisí s porušením celních předpisů.
V případě podle prvního pododstavce písmena b) tohoto článku však může schvalující celní orgán rozhodnout nepozastavit povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, pokud má za to, že takové porušení je zanedbatelné ve vztahu k množství nebo objemu celních operací a že v souvislosti s tímto porušením nevzniká pochybnost o dobré víře držitele povolení.
Před přijetím rozhodnutí sdělí schvalující celní orgán svá zjištění držiteli povolení. Držitel povolení je oprávněn provést nápravu a/nebo vyjádřit své stanovisko do třiceti kalendářních dnů počínaje dnem sdělení.
2. Jestliže držitel povolení nezjedná nápravu situace uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) ve lhůtě třiceti kalendářních dnů, schvalující celní orgán držiteli oprávnění oznámí, že povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení se pozastavuje na dobu třiceti kalendářních dnů s cílem umožnit držiteli povolení přijmout požadovaná opatření k nápravě.
3. V případech podle odst. 1 prvního pododstavce písm. b) schvalující celní orgán pozastaví povolení do konce soudního řízení. Tuto skutečnost sdělí držiteli povolení.
4. Pokud držitel povolení není schopen zjednat nápravu během třiceti kalendářních dnů, avšak prokáže, že podmínky může splnit, jestliže bude prodloužena doba pozastavení, pozastaví schvalující celní orgán povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení o dalších 30 kalendářních dnů.
5. Pozastavením povolení není dotčen celní režim, který začal již před datem pozastavení, ale nebyl ještě ukončen.
Článek 253e
1. Jestliže držitel povolení schvalujícímu celnímu orgánu věrohodně prokázal, že přijal nutná opatření k dodržování podmínek a kritérií, které musí být splněny při povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, zruší schvalující celní orgán pozastavení a vyrozumí držitele povolení. Pozastavení může být zrušeno před uplynutím lhůty stanovené v čl. 253d odst. 2 nebo 4.
2. Jestliže držitel povolení nepřijme nezbytná opatření v průběhu doby pozastavení stanovené v čl. 253d odst. 2 nebo 4, použije se článek 253g.
Článek 253f
1. Pokud držitel povolení není dočasně schopen plnit některou z podmínek a kritérií stanovených pro povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, může požádat o pozastavení povolení. V tomto případě držitel povolení oznámí tuto skutečnost schvalujícímu celnímu orgánu a uvede den, kdy bude opět schopen plnit podmínky a kritéria. Schvalujícímu celnímu orgánu oznámí rovněž plánovaná opatření a harmonogram jejich provedení.
2. Jestliže držitel povolení není schopen zjednat nápravu ve lhůtě stanovené v jeho oznámení, může schvalující celní orgán povolit přiměřené prodloužení, pokud držitel povolení jednal v dobré víře.
Článek 253g
Aniž je dotčen článek 9 kodexu a článek 4 tohoto nařízení, schvalující celní orgán zruší povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení v těchto případech:
a)
držitel povolení nezjedná nápravu podle čl. 253d odst. 2 a čl. 253f odst. 1;
b)
držitel povolení nebo jiné osoby uvedené v čl. 14h odst. 1 písm. a), b) nebo d) se dopustili závažných nebo opakovaných porušení celních předpisů a neexistuje žádné další právo odvolání;
c)
na žádost držitele povolení.
V případě podle prvního pododstavce písm. b) však může schvalující celní orgán rozhodnout, že povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení nezruší, pokud má za to, že taková porušení jsou zanedbatelná ve vztahu k množství nebo objemu celních operací a že v souvislosti s těmito porušeními nevzniká pochybnost o dobré víře držitele povolení.“
17)
V části I hlavě IX se za kapitolu 1 vkládá nová kapitola, která zní:
„KAPITOLA 1A
Jednotné povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení
Oddíl 1
Podávání žádosti
Článek 253h
1. Žádost o jednotné povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení se předkládá jednomu z celních orgánů uvedených v čl. 14d odst. 1 a 2.
Pokud se však povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení požaduje v rámci žádosti o jednotné povolení k zvláštnímu použití nebo pro celní režim s hospodářským účinkem nebo na základě takové žádosti, použije se čl. 292 odst. 5 a 6 nebo články 500 a 501.
2. Jestliže je část příslušných záznamů a dokumentace vedena v jiném členském státě, než ve kterém byla předložena žádost, žadatel řádně vyplní kolonky 5a, 5b a 7 tiskopisu žádosti, jejíž vzor je uveden v příloze 67.
3. Žadatel uvede snadno přístupné ústřední místo nebo jmenuje kontaktní osobu v rámci své organizace v členském státě, v němž byla předložena žádost, tak aby měly celní orgány k dispozici veškeré informace nezbytné k prokázání splnění požadavků pro udělení jednotného povolení.
4. Žadatelé v možném rozsahu předloží celním orgánům nezbytné údaje v elektronické podobě.
5. Do zavedení elektronického systému výměny údajů mezi dotčenými členskými státy, které je nezbytné pro účely příslušného celního režimu, může schvalující celní orgán zamítnout žádosti předložené podle odstavce 1, pokud by žádost o jednotné povolení znamenala neúměrný správní poplatek.
Článek 253i
1. Členské státy oznámí Komisi seznamy celních orgánů uvedených v čl. 253h odst. 1, jimž mají být žádosti podávány, a jakékoli jejich následné změny. Komise tyto informace zpřístupní na internetu. Tyto orgány působí jako celní orgány udělující jednotná povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení.
2. Členské státy jmenují ústřední úřad odpovědný za výměnu informací mezi členskými státy navzájem a mezi členskými státy a Komisí a informují o tomto úřadu Komisi.
Oddíl 2
Postup při vydávání
Článek 253j
1. Předkládá-li se žádost o jednotné povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, schvalující celní orgán zpřístupní ostatním dotčeným celním orgánům tyto informace:
a)
žádost;
b)
předlohu povolení;
c)
veškeré informace nezbytné pro udělení povolení.
Informace jsou zpřístupněny pomocí komunikačního systému uvedeného v článku 253m, jakmile je tento systém k dispozici.
2. Informace uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c) schvalující celní orgán zpřístupní v těchto lhůtách:
a)
30 kalendářních dnů, pokud bylo žadateli dříve povoleno zjednodušené celní prohlášení nebo místní celní řízení nebo uděleno osvědčení AEO podle čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c);
b)
90 kalendářních dnů ve všech ostatních případech.
Pokud schvalující celní orgán není schopen tyto lhůty dodržet, může je prodloužit o dalších 30 kalendářních dnů. V těchto případech schvalující celní orgán sdělí žadateli důvody prodloužení před uplynutím těchto lhůt.
Lhůta počíná běžet okamžikem, kdy schvalující celní orgán obdrží veškeré nezbytné informace uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c). Schvalující celní orgán vyrozumí žadatele o přijetí žádosti a o datu, kdy začíná běžet příslušná lhůta.
3. Do dne 31. prosince 2009 se maximální lhůty v délce 30 nebo 90 kalendářních dnů stanovené v prvním pododstavci odstavce 2 nahrazují 90 nebo 210 kalendářními dny.
Článek 253k
1. Schvalující celní orgán členského státu, v němž byla předložena žádost, a celní orgány ostatních členských států, jež jsou zapojeny do požadovaného jednotného povolení, spolupracují při stanovování provozních požadavků a požadavků na vykazování, včetně plánu kontrol pro dohled nad celním režimem používaným na základě jednotného povolení. Údaje, které mají být mezi dotčenými celními orgány vyměňovány pro účely celního režimu nebo režimů, však nejdou nad rámec údajů stanovených v příloze 30 A.
2. Celní orgány ostatních členských států, jichž se týká požadované jednotné povolení, sdělí schvalujícímu celnímu orgánu případné námitky do třiceti kalendářních dnů ode dne obdržení předlohy povolení. Je-li pro toto oznámení zapotřebí delší lhůta, schvalující celní orgán musí být vyrozuměn co nejdříve, v každém případě nejpozději v uvedené lhůtě. Tuto dodatečnou lhůtu lze prodloužit nejvýše o dalších 30 kalendářních dnů. Je-li lhůta prodloužena, schvalující celní orgán vyrozumí žadatele o prodloužení lhůty.
Pokud byly sděleny námitky a celní orgány v uvedené lhůtě nedosáhly dohody, žádost je zamítnuta v rozsahu, v němž byly vzneseny námitky.
Pokud konzultovaný celní orgán neodpoví ve lhůtě nebo lhůtách stanovených v prvním pododstavci, schvalující celní orgán může na odpovědnost konzultovaného celního orgánu předpokládat, že neexistují žádné námitky ohledně vydání takovéhoto povolení.
3. Před částečným nebo úplným zamítnutím žádosti schvalující celní orgán sdělí žadateli důvody, na nichž hodlá založit své rozhodnutí, a žadatel může sdělit své stanovisko do 30 kalendářních dnů ode dne oznámení.
Článek 253l
1. Jestliže o jednotné povolení žádá žadatel, jenž je držitelem osvědčení AEO podle čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), povolení se udělí, pokud došlo k nezbytné výměně informací mezi:
a)
žadatelem a schvalujícím celním orgánem;
b)
schvalujícím celním orgánem a ostatními celními orgány, jichž se týká požadované jednotné povolení.
Pokud žadatel není držitelem osvědčení AEO podle čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), povolení se udělí, jestliže se schvalující celní orgán ujistí, že žadatel bude schopen plnit podmínky a kritéria pro povolení stanovené nebo uvedené v článcích 253, 253a a 253c, a jestliže došlo k nezbytné výměně informací podle prvního pododstavce tohoto odstavce.
2. Poté, co schvalující celní orgán od ostatních dotčených celních orgánů obdrží souhlas či neobdrží žádné odůvodněné námitky, vydá povolení v souladu s tiskopisem povolení uvedeným v příloze 67 do 30 kalendářních dnů od uplynutí lhůt stanovených v čl. 253k odst. 2 nebo 3.
Schvalující celní orgán zpřístupní povolení celním orgánům v zúčastněných členských státech pomocí informačního a komunikačního systému uvedeného v článku 253m, jakmile je tento systém k dispozici.
3. Jednotná povolení zjednodušeného celního prohlášení a místního celního řízení jsou uznávána ve všech členských státech uvedených v kolonce 10 nebo kolonce 11 povolení, či případně v obou těchto kolonkách.
Oddíl 3
Předávání informací
Článek 253m
1. Pro informování a komunikaci mezi celními orgány a k informování Komise a hospodářských subjektů se použije, jakmile bude k dispozici, elektronický informační a komunikační systém, který vymezí Komise a celní orgány po vzájemné dohodě. Informace poskytnuté hospodářským subjektům jsou omezeny na údaje, které nemají důvěrnou povahu a které jsou vymezeny v hlavě II bodu 16 vysvětlivek k tiskopisu žádosti o zjednodušené celní postupy uvedenému v příloze 67.
2. Komise a celní orgány si pomocí systému uvedeného v odstavci 1 vyměňují, ukládají a zpřístupňují tyto informace:
a)
údaje žádostí;
b)
informace nezbytné pro proces vydání povolení;
c)
jednotná povolení vydaná pro postupy uvedené v čl. 1 bodech 13 a 14 a popřípadě jejich změny, pozastavení a zrušení;
d)
výsledky nového posouzení podle čl. 253 odst. 8.
3. S předchozím souhlasem držitele povolení mohou Komise a členské státy prostřednictvím internetu zveřejnit seznam jednotných povolení, jakož i údaje, které nemají důvěrnou povahu a které jsou vymezeny v hlavě II bodu 16 vysvětlivek k tiskopisu žádosti o zjednodušené postupy uvedenému v příloze 67. Tento seznam se aktualizuje.“
18)
V čl. 260 odst. 1 se slovo „deklarant“ nahrazuje slovem „žadatel“.
19)
Článek 261 se nahrazuje tímto:
„Článek 261
1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a a 253c.
2. Je-li žadatel držitelem osvědčení AEO uvedeného v čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), schvalující celní orgán povolení udělí, pokud mezi žadatelem a schvalujícím celním orgánem došlo k nezbytné výměně informací. Veškeré podmínky a kritéria stanovené v odstavci 1 tohoto článku se považují za splněné.“
20)
Článek 264 se nahrazuje tímto:
„Článek 264
1. Povolení používat místní celní řízení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a a 253c.
2. Je-li žadatel držitelem osvědčení AEO uvedeného v čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), schvalující celní orgán povolení udělí, pokud mezi žadatelem a schvalujícím celním orgánem došlo k nezbytné výměně informací. Veškeré podmínky a kritéria stanovené v odstavci 1 tohoto článku se považují za splněné.“
21)
Článek 265 se zrušuje.
22)
V článku 269 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí v souladu s podmínkami a kritérii a způsobem stanoveným v článcích 253, 253a a 253c a 270.“
23)
Článek 270 se mění takto:
a)
odstavce 2, 3 a 4 se zrušují;
b)
odstavec 5 se nahrazuje tímto:
„5. Je-li žadatel držitelem osvědčení AEO uvedeného v čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), schvalující celní orgán povolení udělí, pokud mezi žadatelem a schvalujícím celním orgánem došlo k nezbytné výměně informací. Veškeré podmínky a kritéria stanovené v odstavci 1 tohoto článku se považují za splněné.“
24)
V článku 282 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 261 a 262, které se použijí přiměřeně.“
25)
Článek 288 se zrušuje.
26)
V čl. 291 odst. 2 se zrušuje písmeno a).
27)
V článku 340b se doplňují nové body, které znějí:
„6. ‚tranzitním doprovodným dokladem‘ doklad vytištěný počítačovým systémem doprovázející zboží a vycházející z údajů tranzitního prohlášení;
7. ‚nouzovým postupem‘ postup založený na papírových dokladech vyhotovených s cílem umožnit podání a kontrolu tranzitního prohlášení a sledování tranzitní operace, nemůže-li být použit standardní postup elektronickou cestou.“
28)
V článku 340c se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Zboží Společenství se propouští do režimu vnitřního tranzitu Společenství, pokud je odesláno:
a)
z části celního území Společenství, na kterou se vztahuje směrnice 2006/112/ES, do části celního území Společenství, na kterou se uvedená směrnice nevztahuje, nebo
b)
z části celního území Společenství, na kterou se nevztahuje směrnice 2006/112/ES, do části celního území Společenství, na kterou se uvedená směrnice vztahuje, nebo
c)
z části celního území Společenství, na kterou se nevztahuje směrnice 2006/112/ES, do části celního území Společenství, na kterou se uvedená směrnice rovněž nevztahuje.“
29)
V článku 342 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„4. Je-li jistota poskytnuta ručením u celního úřadu záruky:
a)
pro použití jistoty a pro identifikaci každého závazku ručitele se hlavnímu povinnému přiděluje ‚referenční číslo jistoty‘;
b)
hlavnímu povinnému se přidělí a sdělí přístupový kód spojený s ‚referenčním číslem jistoty‘.“
30)
Článek 343 se nahrazuje tímto:
„Článek 343
Každý členský stát vloží do informatizovaného systému seznam celních úřadů příslušných pro tranzitní operace Společenství, jejich identifikační čísla, působnost a jejich pracovní dobu (dny a hodiny). Do informatizovaného systému musí být rovněž zaznamenány veškeré změny těchto údajů.
Komise předá tyto informace ostatním členským státům prostřednictvím informatizovaného systému.“
31)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 343a
Každý členský stát uvědomí Komisi o vytvoření ústředních celních úřadů a o kompetencích přidělených těmto úřadům při řízení a kontrole tranzitního režimu Společenství a rovněž při přijímání a předávání dokladů s uvedením typu příslušných dokladů.
Komise sdělí tyto údaje ostatním členským státům.“
32)
V části II hlavě II kapitole 4 oddílu 1 se vkládá nový článek, který zní:
„Článek 344a
1. V rámci tranzitního režimu Společenství se formality plní za použití elektronického zpracování dat.
2. Mezi správními orgány se používají zprávy, které jsou v souladu se strukturou a náležitostmi, které po dohodě určily celní orgány.“
33)
V článku 345 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„4. Při poskytnutí jednotlivé jistoty ručením nemůže hlavní povinný měnit přístupový kód spojený s ‚referenčním číslem jistoty‘ s výjimkou případů, kdy se uplatňují ustanovení přílohy 47A bodu 3.“
34)
V článku 346 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Při poskytnutí jednotlivé jistoty ručením musí být vystavena záruční listina podle vzoru uvedeného v příloze 49.
Záruční listina je ponechána na celním úřadě záruky.“
35)
Článek 347 se nahrazuje tímto:
„Článek 347
1. V případě uvedeném v čl. 345 odst. 3 musí být pro jednotlivou jistotu vystavena záruční listina podle vzoru uvedeného v příloze 50.
Ustanovení čl. 346 odst. 2 se použijí přiměřeně.
2. Ručitel poskytne celnímu úřadu záruky za podmínek stanovených celními orgány veškeré podrobnosti o záručních dokladech jednotlivé jistoty, které vystavil.
Poslední den, kdy lze doklad použít, nesmí nastat později než 1 rok ode dne vystavení.
3. Ručitel sdělí hlavnímu povinnému ‚referenční číslo jistoty‘ u každého záručního dokladu jednotlivé jistoty, který mu byl přidělen. Přiřazený přístupový kód hlavní povinný nesmí měnit.
4. Pro účely čl. 353 odst. 2 písm. b) ručitel vydá hlavnímu povinnému záruční doklady jednotlivé jistoty na tiskopise, který odpovídá vzoru uvedenému v příloze 54. Na záručním dokladu je uvedeno identifikační číslo.
5. Ručitel může vystavit záruční doklady jednotlivé jistoty, které neplatí pro operaci tranzitu Společenství týkající se zboží uvedeného v příloze 44 C. V tom případě ručitel přes každý záruční doklad jednotlivé jistoty v papírové formě uvede diagonálně následující poznámku:
-
Omezená platnost - 99200.
6. Hlavní povinný předloží na celním úřadu odeslání počet záručních dokladů jednotlivé jistoty odpovídající násobku částky 7 000 EUR, který je nezbytný k pokrytí celkové částky uvedené v čl. 345 odst. 1. Pro účely čl. 353 odst. 2 písm. b) se záruční doklady v papírové formě předkládají celnímu úřadu odeslání, který si je ponechá a sdělí celnímu úřadu záruky uvedenému na záručním dokladu identifikační číslo každého záručního dokladu.“
36)
V článku 348 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Celní orgány členského státu, o jehož celní úřad záruky se jedná, zaznamenají informaci o zrušení nebo odstoupení a den nabytí účinku do informatizovaného systému.“
37)
Článek 350 se zrušuje.
38)
Článek 351 se nahrazuje tímto:
„Článek 351
Jestliže zásilky obsahují zboží, které má být propuštěno do režimu vnějšího tranzitu Společenství, a zároveň zboží, které má být propuštěno do režimu vnitřního tranzitu Společenství, doplní se tranzitní prohlášení označené symbolem ‚T‘ u každé jednotlivé položky symbolem ‚T1‘, ‚T2‘ nebo ‚T2F‘.“
39)
Článek 352 se zrušuje.
40)
Článek 353 se nahrazuje tímto:
„Článek 353
1. Tranzitní prohlášení dodržují strukturu a náležitosti stanovené v příloze 37A.
2. Celní orgány přijímají tranzitní prohlášení vyhotovená písemně na formuláři odpovídajícím vzoru uvedenému v příloze 31 a v souladu s postupem, který celní orgány vymezily po vzájemné dohodě, v těchto případech:
a)
převážejí-li zboží cestující, kteří nemají přímý přístup k informatizovanému systému celních orgánů, způsobem uvedeným v článku 353a;
b)
je-li zaveden nouzový postup za podmínek a způsoby, které jsou stanoveny v příloze 37D.
3. Nefunguje-li aplikace hlavního povinného a/nebo síť, podléhá použití písemného tranzitního prohlášení podle odst. 2 písm. b) schválení celními orgány.
4. Tranzitní prohlášení může být doplněno doplňkovými listy podle vzoru uvedeného v příloze 33. Listy tvoří nedílnou součást prohlášení.
5. Namísto doplňkových listů lze použít ložné listy vyhotovené v souladu s přílohou 44A a podle vzoru uvedeného v příloze 45 jako popisnou část písemného tranzitního prohlášení, jehož nedílnou součást tvoří.“
41)
V části II hlavě II kapitole 4 oddílu 2 pododdílu 2 se vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 353a
1. Pro účely čl. 353 odst. 2 písm. a) cestující vyhotoví tranzitní prohlášení v souladu s článkem 208 a přílohou 37.
2. Celní orgány zajistí, aby mezi příslušnými orgány došlo k výměně údajů o tranzitu za použití informační technologie a počítačových sítí.“
42)
V článku 356 se zrušuje odstavec 3.
43)
Článek 357 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Aniž je dotčen odstavec 4, může být zboží, které má být propuštěno do tranzitního režimu Společenství, propuštěno, pouze je-li opatřeno celní závěrou. Celní úřad odeslání přijme identifikační opatření, která uzná za potřebná, a uvede příslušné informace do tranzitního prohlášení.“;
b)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Celní úřad odeslání může zprostit povinnosti použít celní závěru, lze-li totožnost zboží určit popisem v tranzitním prohlášení nebo v průvodních dokladech s ohledem na případná jiná opatření ke ztotožnění zboží.
Popis zboží se považuje za dostatečný k určení jeho totožnosti, je-li dostatečně přesný pro snadné zjištění jeho množství a povahy.“
44)
Články 358 a 359 se nahrazují tímto:
„Článek 358
1. Po propuštění zboží předá celní úřad odeslání podrobnosti o tranzitní operaci Společenství celnímu úřadu určení uvedenému v celním prohlášení prostřednictvím ‚zprávy o očekávaném příchodu zboží‘ a všem celním úřadům tranzitu uvedeným v celním prohlášení prostřednictvím ‚zprávy o očekávaném tranzitu‘. Tyto zprávy vycházejí z údajů uvedených v tranzitním prohlášení, případně opravených.
2. Po propuštění zboží doprovází přepravované zboží propuštěné do tranzitního režimu Společenství tranzitní doprovodný doklad. Jeho vzor a náležitosti jsou uvedeny v příloze 45A. Tento doklad se zpřístupní hospodářskému subjektu jedním z následujících způsobů:
a)
hlavnímu povinnému ho předá celní úřad odeslání nebo na základě povolení celních orgánů je vytištěn v systému počítačového zpracování dat hlavního povinného;
b)
vytiskne se v systému počítačového zpracování dat schváleného odesílatele po přijetí zprávy o povolení propuštění zboží, kterou zašle celní úřad odeslání.
3. Tranzitní doprovodný doklad se případně doplní seznamem položek, který odpovídá vzoru a vysvětlivkám uvedeným v příloze 45B. Tento seznam tvoří nedílnou součást tranzitního doprovodného dokladu.
Článek 359
1. Zásilka se spolu s tranzitním doprovodným dokladem předkládá každému celnímu úřadu tranzitu.
2. Celní úřad tranzitu zaznamená průjezd, o kterém byl vyrozuměn prostřednictvím ‚zprávy o očekávaném tranzitu‘ celním úřadem odeslání. Celní úřad odeslání je vyrozuměn o překročení hranice prostřednictvím zprávy ‚potvrzení o přestupu hranice‘.
3. Celní úřady tranzitu provedou prohlídku zboží, považují-li to za nutné. Případná prohlídka zboží se provádí zejména na podkladě ‚zprávy o očekávaném tranzitu‘.
4. Je-li zboží dopravováno přes celní úřad tranzitu, který není totožný s původně určeným celním úřadem uvedeným v tranzitním doprovodném dokladu, celní úřad tranzitu si od celního úřadu odeslání vyžádá ‚zprávu o očekávaném tranzitu‘ a informuje celní úřad odeslání o tranzitu prostřednictvím zprávy ‚potvrzení o přestupu hranice‘.“
45)
Článek 360 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se návětí nahrazuje tímto:
„Dopravce je povinen opatřit záznamem tranzitní doprovodný doklad a předložit jej spolu se zásilkou celním orgánům členského státu, na jehož území se nachází dopravní prostředek:“;
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Pokud celní orgány dojdou k názoru, že daná tranzitní operace Společenství může pokračovat obvyklým způsobem, učiní případná nezbytná opatření a potvrdí tranzitní doprovodný doklad.
Příslušné celní orgány tranzitu nebo místa určení uvedou do informatizovaného systému příslušné nezbytné informace týkající se překládky nebo jiné události.“
46)
Články 361, 362 a 363 se nahrazují těmito:
„Článek 361
1. Zboží a požadované doklady se předloží celnímu úřadu určení v jeho úředních hodinách. Na žádost zúčastněné osoby a na její náklady však může tento úřad povolit předložení požadovaných dokladů a zboží mimo tuto úřední dobu. Celní úřad určení může rovněž na žádost zúčastněné osoby a na její náklady povolit předložení zboží a požadovaných dokladů na jiném místě.
2. Je-li zboží předloženo celnímu úřadu určení po uplynutí lhůty stanovené celním úřadem odeslání a je-li její nedodržení způsobeno okolnostmi, které jsou celnímu úřadu určení uspokojivě vysvětleny a které nelze přičítat dopravci ani hlavnímu povinnému, má se za to, že hlavní povinný lhůtu dodržel.
3. Celní úřad určení si ponechá tranzitní doprovodný doklad a prohlídka zboží se provádí zejména na základě ‚zprávy o očekávaném příchodu zboží‘ obdržené od celního úřadu odeslání.
4. Na žádost hlavního povinného a jako důkaz ukončení režimu v souladu s čl. 366 odst. 1 uvede celní úřad určení v tranzitním doprovodném dokladu tuto poznámku:
-
Alternativní důkaz - 99202.
5. Tranzitní operace může být ukončena u jiného celního úřadu, než který je uveden v tranzitním prohlášení. Tento úřad se tím stává celním úřadem určení.
Pokud je nový celní úřad určení úřadem jiného členského státu, než tomu bylo u původně určeného celního úřadu, vyžádá si nový celní úřad určení od celního úřadu odeslání ‚zprávu o očekávaném příchodu zboží‘.
Článek 362
1. Celní úřad určení vydá osobě, která předloží zboží a požadované doklady, na vyžádání stvrzenku.
2. Stvrzenka se vystavuje na tiskopise, který odpovídá vzoru uvedenému v příloze 47.
3. Stvrzenku předem vyplní zúčastněná osoba. Mimo místa vyhrazeného pro celní úřad určení může obsahovat i další údaje o zásilce. Stvrzenku nelze použít k prokázání ukončení režimu ve smyslu čl. 366 odst. 1.
Článek 363
1. Celní úřad určení vyrozumí celní úřad odeslání o příchodu zboží ve stejný den, kdy je zboží předloženo celnímu úřadu určení pomocí ‚zprávy o příchodu zboží‘.
2. Je-li tranzitní operace ukončena u jiného celního úřadu, než který byl původně uveden v tranzitním prohlášení, informuje nový celní úřad určení o příchodu zboží celní úřad odeslání pomocí ‚zprávy o příchodu zboží‘.
Celní úřad odeslání informuje o příchodu zboží původně určený celní úřad určení ‚předanou zprávou o příchodu zboží‘.
3. ‚Zprávu o příchodu zboží‘ uvedenou v odstavci 1 a 2 nelze použít jako důkaz ukončení režimu ve smyslu čl. 366 odst. 1.
4. S výjimkou oprávněných případů zašle celní úřad určení ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ celnímu úřadu odeslání nejpozději třetí den následující po dni, kdy je zboží předloženo celnímu úřadu určení. Použije-li se však článek 408, celní úřad určení zašle ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ celnímu úřadu odeslání nejpozději šestý den následující po dni, kdy je zboží předloženo.“
47)
Článek 364 se zrušuje.
48)
V části II hlavě II kapitole 4 oddílu 2 se název pododdílu 6 nahrazuje tímto:
„Postup šetření“.
49)
Článek 365 se nahrazuje tímto:
„Článek 365
1. Neobdrží-li celní orgány členského státu odeslání ‚zprávu o příchodu zboží‘ ve lhůtě stanovené pro předložení zboží celnímu úřadu určení, nebo ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ ve lhůtě do šesti dnů po obdržení ‚zprávy o příchodu zboží‘, zváží tyto orgány, zda zahájí šetření k získání informací nezbytných buď k vyřízení režimu nebo, není-li to možné:
-
ke zjištění vzniku celního dluhu,
-
ke zjištění dlužníka a
-
k určení celních orgánů příslušných k vymáhání dluhu.
2. Šetření se zahájí nejpozději sedm dní po uplynutí jedné ze lhůt uvedených v odstavci 1 s výjimkou mimořádných případů, které určí členské státy dohodou. Jestliže celní orgány obdrží informace nebo nabudou podezření o neukončení tranzitního režimu dříve, zahájí se šetření ihned.
3. Obdrží-li celní orgány členského státu odeslání pouze ‚zprávu o příchodu zboží‘, zahájí šetření žádostí o ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ směrovanou na celní úřad určení, který zaslal ‚zprávu o příchodu zboží‘.
4. Neobdrží-li celní orgány členského státu odeslání ‚zprávu o příchodu zboží‘, zahájí šetření žádostí hlavnímu povinnému o informace potřebné pro ukončení režimu nebo celnímu úřadu určení, jsou-li k dispozici dostatečné informace pro šetření na místě určení.
Nemůže-li být tranzitní operace vyřízena, je hlavní povinný požádán o informace nezbytné k vyřízení režimu nejpozději dvacet osm dnů po zahájení šetření u celního úřadu určení.
5. Celní úřad určení a hlavní povinný odpoví na žádost uvedenou v odstavci 4 ve lhůtě dvaceti osmi dnů. Poskytne-li hlavní povinný v průběhu této lhůty dostatečné informace, celní orgány členského státu odeslání k těmto informacím přihlédnou nebo vyřídí operaci, pokud to poskytnuté informace umožňují.
6. Neumožní-li informace poskytnuté hlavním povinným vyřídit režim, avšak celní orgány členského státu odeslání je považují za dostatečné pro pokračování v šetření, musí být neodkladně zaslána žádost příslušnému celnímu úřadu.
7. Pokud šetření prokáže, že byl tranzitní režim řádně ukončen, celní orgány členského státu odeslání vyřídí režim a neprodleně vyrozumí hlavního povinného a případně všechny celní orgány, které zahájily vymáhání podle článků 217 až 232 kodexu.“
50)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 365a
1. Pokud během šetření a před uplynutím lhůty uvedené v článku 450a první odrážce získají celní orgány členského státu odeslání (dále jen ‚žádající orgány‘) jakýmkoli způsobem důkaz týkající se místa, kde došlo k událostem rozhodným pro vznik celního dluhu, a toto místo se nachází v jiném členském státě, zašlou tyto celní orgány bezodkladně veškeré informace, které mají k dispozici, orgánům pro toto místo příslušným, dále jen ‚dožádané orgány‘.
2. Dožádané orgány potvrdí příjem oznámení a uvedou, zda jsou příslušné k vymáhání. Neodpovědí-li do dvaceti osmi dnů, žádající orgány bezodkladně pokračují v šetření.“
51)
Články 366 a 367 se nahrazují těmito:
„Článek 366
1. Hlavní povinný může celním orgánům poskytnout věrohodný důkaz o ukončení režimu ve lhůtě uvedené v prohlášení předložením dokladu ověřeného celními orgány členského státu určení, který obsahuje ztotožnění dotyčného zboží a prokazuje, že zboží bylo předloženo celnímu úřadu určení nebo, použije-li se článek 406, schválenému příjemci.
2. Tranzitní režim Společenství se rovněž považuje za ukončený, jestliže hlavní povinný způsobem uspokojivým pro celní orgány předloží jeden z následujících dokladů:
a)
celní doklad o propuštění zboží k celně schválenému určení nebo použití ve třetí zemi;
b)
doklad vydaný ve třetí zemi, potvrzený celními orgány této země a osvědčující, že zboží je považováno za zboží propuštěné do volného oběhu v příslušné třetí zemi.
3. Doklady uvedené v odstavci 2 lze nahradit jejich kopiemi nebo fotokopiemi, ověřenými subjektem, který potvrdil původní doklady, orgány příslušných třetích zemí nebo orgány některého z členských států.
Článek 367
Ustanovení o výměně zpráv mezi celními orgány pomocí informačních technologií a datových sítí se nepoužijí na zjednodušené postupy stanovené u konkrétních způsobů přepravy a na jiné zjednodušené postupy založené na čl. 97 odst. 2 celního kodexu, které jsou uvedeny v čl. 372 odst. 1 písm. f) a g).“
52)
Články 368a, 369, 369a, 370 a 371 se zrušují.
53)
Článek 372 se nahrazuje tímto:
„Článek 372
1. Na žádost hlavního povinného nebo příjemce mohou celní orgány povolit následující zjednodušení:
a)
použití souborné jistoty nebo zproštění povinnosti poskytnout jistotu;
b)
použití zvláštního typu celních závěr;
c)
zproštění povinnosti závazné trasy;
d)
status schváleného odesílatele;
e)
status schváleného příjemce;
f)
použití zjednodušených postupů na zboží:
i)
dopravované po železnici nebo ve velkokapacitních kontejnerech,
ii)
dopravované letecky,
iii)
dopravované po moři,
iv)
přepravované potrubím;
g)
použití jiných zjednodušených postupů na základě čl. 97 odst. 2 kodexu.
2. Není-li v tomto oddíle nebo v povolení stanoveno jinak, platí povolená zjednodušení uvedená v odst. 1 písm. a) a f) ve všech členských státech. Jsou-li povolena zjednodušení uvedená v odst. 1 písm. b), c) a d), platí pouze pro tranzitní operace Společenství, které jsou zahájeny v členském státě, kde bylo povolení uděleno. Je-li povoleno zjednodušení uvedené v odst. 1 písm. e), platí toto povolení výlučně v členském státě, kde bylo uděleno.“
54)
V čl. 373 odst. 1 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
pravidelně využívají tranzitní režim Společenství, nebo o kterých celní orgány vědí, že jsou schopny splnit povinnosti vyplývající z tohoto režimu, anebo, pokud jde o zjednodušení uvedené v čl. 372 odst. 1 písm. e), které pravidelně přijímají zboží propuštěné do tranzitního režimu Společenství, a“.
55)
V článku 374 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Žádost o povolení používat zjednodušení (dále jen ‚žádost‘) musí být opatřena datem a podepsána. Žádost musí mít písemnou formu nebo musí být podána za použití elektronického zpracování dat za podmínek a způsobem stanoveným celními orgány.“
56)
V článku 376 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. V případě zjednodušení uvedených v čl. 372 odst. 1 písm. b), c) a f) se povolení předloží celnímu úřadu odeslání, kdykoliv o ně požádá.“
57)
Článek 379 se nahrazuje tímto:
„Článek 379
1. Hlavní povinný může využívat soubornou jistotu nebo zproštění povinnosti poskytnout jistotu až do výše referenční částky.
2. Referenční částka se rovná částce celního dluhu, který může vzniknout v souvislosti se zbožím, které bylo hlavnímu povinnému propuštěno do tranzitního režimu Společenství po dobu alespoň jednoho týdne.
Celní úřad záruky stanoví tuto částku ve spolupráci se zúčastněnou osobou:
a)
na základě údajů o zboží, které hlavní povinný přepravoval v minulosti, a na základě odhadu objemu předpokládaných operací tranzitu Společenství, jak vyplývá mimo jiné z jeho obchodní dokumentace a účetnictví;
b)
při stanovení referenční částky se vychází z nejvyšší sazby cel a poplatků platných pro dané zboží v členském státě, o jehož celní úřad záruky se jedná. Pro účely tohoto výpočtu se se zbožím Společenství, které se přepravuje nebo které se má přepravovat podle Úmluvy o společném tranzitním režimu, musí zacházet jako se zbožím, které není zbožím Společenství.
Provádí se výpočet výše možného celního dluhu pro každou tranzitní operaci. Nejsou-li potřebné údaje dostupné, stanoví se částka ve výši 7 000 EUR, pokud jiné informace, které jsou celním orgánům známy, nepoukazují na částku jinou.
3. Celní úřad záruky prověří referenční částku zejména na základě žádosti hlavního povinného a v případě potřeby tuto částku upraví.
4. Hlavní povinný zajistí, že částky pro jím uskutečňované a dosud neukončené tranzitní operace nepřekročí referenční částku.
Informatizované systémy celních orgánů zpracovávají a mohou sledovat použití referenční částky u každé tranzitní operace.“
58)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 380a
Při použití souborné jistoty a/nebo zproštění povinnosti poskytnout jistotu:
a)
se hlavnímu povinnému pro použití souborné jistoty přidělí ‚referenční číslo jistoty‘ spojené se stanovenou referenční částkou;
b)
celní úřad záruky přidělí a sdělí hlavnímu povinnému počáteční přístupový kód spojený s ‚referenčním číslem jistoty‘.
Hlavní povinný může pro sebe nebo své zástupce přidělit jeden nebo více přístupových kódů k této jistotě.“
59)
Článek 382 se nahrazuje tímto:
„Článek 382
1. Soubornou jistotu poskytuje ručitel.
2. K souborné jistotě musí být vystavena záruční listina podle vzoru uvedeného v příloze 48. Záruční listinu si ponechá celní úřad záruky.
3. Ustanovení čl. 346 odst. 2 se použijí přiměřeně.“
60)
Článek 383 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Platnost osvědčení nesmí být delší než dva roky. Celní úřad záruky ji však může jednou prodloužit, a to nejvýše o dva roky.“;
b)
odstavec 3 se zrušuje.
61)
Článek 384 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Celní úřad záruky uvede do informatizovaného systému informaci o zrušení povolení používat soubornou jistotu nebo zproštění povinnosti poskytnout jistotu, které vydají celní orgány, den účinku zrušení závazku ručitele, které vydá celní úřad záruky, nebo den účinku odstoupení ručitele od závazku.“;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Ode dne účinku zrušení nebo odstoupení nelze osvědčení vydaná podle čl. 353 odst. 2 písm. b) dále použít při propouštění zboží do tranzitního režimu Společenství a hlavní povinný je neprodleně vrátí celnímu úřadu záruky.
Každý členský stát sdělí Komisi identifikační znaky platných osvědčení, která dosud nebyla vrácená nebo která byla ohlášena jako odcizená, ztracená nebo padělaná. Komise o nich uvědomí ostatní členské státy.“;
c)
odstavec 4 se zrušuje.
62)
Článek 385 se zrušuje.
63)
V článku 386 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Hlavní povinný uvede typ, počet a značky přiložených celních závěr v údajích tranzitního prohlášení.
Hlavní povinný přiloží celní závěry nejpozději při propuštění zboží.“
64)
V článku 387 se zrušuje odstavec 2.
65)
V článku 398 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Kterékoli osobě, která hodlá uskutečňovat operace tranzitu Společenství, aniž by toto zboží a odpovídající tranzitní prohlášení předkládala celnímu úřadu odeslání nebo kterémukoli jinému schválenému místu, může být udělen status schváleného odesílatele.“
66)
V článku 399 se písm. b) nahrazuje tímto:
„b)
lhůta, kterou mají celní orgány po podání tranzitního prohlášení schváleným odesílatelem k dispozici, aby mohly případně před odesláním zboží provést jeho kontrolu;“
67)
Článek 400 se nahrazuje tímto:
„Článek 400
Schválený odesílatel podává tranzitní prohlášení celnímu úřadu odeslání. Propuštění zboží nemůže nastat před koncem lhůty, která je stanovena v čl. 399 písm. b).“
68)
Článek 401 se zrušuje.
69)
Článek 402 se nahrazuje tímto:
„Článek 402
Schválený odesílatel vloží v případě potřeby do informatizovaného systému informaci o závazné trase stanovené podle čl. 355 odst. 2 a o lhůtě stanovené podle článku 356, ve které musí být zboží předloženo celnímu úřadu určení, a rovněž o počtu, typu a značce celních závěr.“
70)
Články 403 a 404 se zrušují.
71)
Článek 406 se nahrazuje tímto:
„Článek 406
1. Kterékoli osobě, která hodlá ve svých prostorách nebo na jiném vymezeném místě přijímat zboží propuštěné do tranzitního režimu Společenství, aniž by toto zboží a tranzitní doprovodný doklad předkládala celnímu úřadu určení, může být udělen status schváleného příjemce.
2. Povinnosti hlavního povinného jsou splněny podle čl. 96 odst. 1 písm. a) kodexu a tranzitní režim Společenství se považuje za ukončený, jakmile ve stanovené lhůtě předá tranzitní doprovodný doklad, který zásilku doprovázel, a zboží v nezměněném stavu schválenému příjemci v jeho prostorách nebo na místě určeném v povolení, jestliže byla dodržena opatření ke ztotožnění zboží.
3. Pro každou zásilku, která mu je předána za podmínek uvedených v odstavci 2, vystaví schválený příjemce na žádost dopravce stvrzenku uvedenou v článku 362, který se použije přiměřeně.“
72)
V článku 407 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. V povolení se zejména stanoví:
a)
jeden nebo více celních úřadů určení příslušných pro zboží, které obdrží schválený příjemce;
b)
lhůta, ve které schválený příjemce obdrží od celního úřadu určení prostřednictvím zprávy ‚povolení k vykládce‘ potřebné údaje ze ‚zprávy o očekávaném příchodu zboží‘ pro účely přiměřeného použití čl. 361 odst. 3;
c)
vyloučené kategorie nebo pohyby zboží.“
73)
Článek 408 se nahrazuje tímto:
„Článek 408
1. Pokud jde o zboží, které došlo do jeho prostor nebo na místo určené v povolení, je schválený příjemce povinen:
a)
neprodleně oznámit příslušnému celnímu úřadu určení příchod zboží prostřednictvím ‚zprávy o příchodu zboží‘ s uvedením mimořádných událostí, ke kterým došlo během přepravy;
b)
před vykládkou vyčkat na zprávu ‚povolení k vykládce‘;
c)
po obdržení zprávy ‚povolení k vykládce‘ zaslat nejpozději třetí den po příchodu zboží celnímu úřadu určení zprávu ‚informace o vykládce‘, včetně veškerých rozdílů, v souladu s pravidly stanovenými v povolení;
d)
uchovat pro potřeby celního úřadu určení nebo mu zaslat výtisk tranzitního doprovodného dokladu, který doprovázel zboží, podle pravidel stanovených v povolení.
2. Celní úřad určení zaznamená do informatizovaného systému data obsažená ve ‚zprávě o výsledcích kontroly‘.“
74)
Článek 408a se zrušuje.
75)
V čl. 441 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
‚Článek 353 odst. 5 a bod 23 přílohy 37 D se vztahují na ložné listy, které se případně přikládají k nákladnímu listu CIM nebo k předávacímu listu TR.“
76)
V článku 442 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Jestliže se zboží přepravuje v tranzitní režimu Společenství, nevylučují články 412 až 441 použití postupů stanovených v článcích 344 až 362, 367 a v bodu 22 přílohy 37 D. Články 415 a 417 nebo 429 a 432 se přesto použijí.“
77)
Článek 450a se nahrazuje tímto:
„Článek 450a
Lhůta uvedená v čl. 215 odst. 1 třetí odrážce kodexu činí:
-
sedm měsíců od data, ke kterému mělo být zboží předloženo celnímu úřadu určení, není-li zaslána žádost o vymáhání dle článku 365a; v opačném případě je tato doba prodloužena nejvýše o jeden měsíc, nebo
-
jeden měsíc po uplynutí lhůty uvedené v čl. 365 odst. 5, poskytl-li hlavní povinný nedostatečné informace nebo neposkytl-li žádné informace.“
78)
V článku 450c se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Pokud nebyl režim ještě vyřízen, celní orgány členského státu odeslání do devíti měsíců ode dne, kdy mělo být zboží předloženo celnímu úřadu určení, oznámí ručiteli, že režim nebyl vyřízen.“
79)
V článku 450d se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Tyto orgány sdělí celnímu úřadu odeslání a celnímu úřadu záruky všechny případy, kdy vznikl celní dluh v souvislosti s celními prohlášeními pro tranzit Společenství přijatými celním úřadem odeslání a o postupu vymáhání dotyčných částek u dlužníka. Mimoto informují celní úřad odeslání o výběru cel a jiných poplatků s cílem umožnit tomuto úřadu vyřízení tranzitní operace.“
80)
V čl. 453 odst. 2 se slova „článků 314b“ nahrazují slovy „článků 314“.
81)
Článek 454 se nahrazuje tímto:
„Článek 454
1. Ustanovení tohoto oddílu se použijí v případě dopravy zboží na podkladě karnetu TIR na celním území Společenství.
2. Zprávy uvedené v tomto oddíle jsou v souladu se strukturou a náležitostmi, které po dohodě určily celní orgány.
3. Držitel karnetu TIR podá údaje karnetu TIR za použití počítačového zpracování dat v souladu se strukturou a odpovídajícími náležitostmi stanovenými v příloze 37A a 37C na celním úřadě odeslání nebo vstupu.
4. Při propuštění zboží pro operaci TIR vytiskne celní úřad odeslání nebo vstupu tranzitní doprovodný doklad, který se připojí k útržkovému listu č. 2, a předá elektronické údaje uvedenému celnímu úřadu určení nebo výstupu prostřednictvím sdělení ‚zprávy o očekávaném příchodu zboží‘.
5. Náležitosti karnetu TIR se použijí za účelem určení jakýchkoli právních následků vyplývajících z nesouladu mezi elektronickými údaji karnetu TIR a náležitostmi karnetu TIR.
6. Ke zproštění povinnosti podat údaje karnetu za použití počítačového zpracování dat smí dojít pouze ve výjimečných případech, kdy:
a)
nefunguje informatizovaný tranzitní systém používaný celními orgány;
b)
nefunguje aplikace pro podání údajů karnetu TIR za použití počítačového zpracování dat;
c)
nefunguje síť mezi aplikací pro podání údajů karnetu TIR za použití počítačového zpracování dat a celními orgány.
7. Zproštění povinnosti podle odst. 6 písm. b) a c) podléhá souhlasu celních orgánů.“
82)
V čl. 454a odst. 2 se vkládá nové písmeno, které zní:
„d)
používají ke komunikaci s celním úřadem určení počítačové zpracování dat.“
83)
Článek 454b se nahrazuje tímto:
„Článek 454b
1. V okamžiku, kdy zboží dorazí do jeho prostor nebo na místo vymezené v povolení uvedeném v článku 454a, je schválený příjemce v souladu s postupem stanoveným v povolení povinen dodržet tyto povinnosti:
a)
neprodleně oznámit celnímu úřadu určení došlou zásilku zboží ‚zprávou o příchodu zboží‘, včetně informací o veškerých nesrovnalostech a událostech, které nastaly během přepravy;
b)
před vykládkou vyčkat na zprávu ‚povolení k vykládce‘;
c)
bezodkladně zapsat výsledky vykládky do svých výkazů;
d)
zaslat nejpozději třetí den po příchodu zboží celnímu úřadu určení zprávu ‚informace o vykládce‘ včetně informací o veškerých nesrovnalostech nebo událostech.
2. Schválený příjemce dbá na to, aby byl karnet TIR a tranzitní doprovodný doklad bezodkladně předložen celním orgánům celního úřadu určení. Tyto celní orgány vyplní kmenový list č. 2 karnetu TIR a zajistí, aby karnet TIR byl navrácen držiteli karnetu TIR nebo osobě, která jedná jeho jménem. Útržkový list č. 2 si ponechá celní úřad určení nebo výstupu.
3. Dnem ukončení operace TIR je dnem zápisu do výkazů uvedených v odst. 1 písm. c).
V případech, kdy během přepravy nastala jakákoli nesrovnalost nebo událost, je však dnem ukončení operace TIR den ‚zprávy o výsledcích kontroly‘ uvedené v čl. 455 odst. 4.
4. Na žádost držitele karnetu TIR vydá schválený příjemce stvrzenku, která potvrzuje příchod zboží do prostor schváleného příjemce a obsahuje odkaz na tranzitní doprovodný doklad a karnet TIR. Stvrzenku nelze použít jako důkaz o ukončení operace TIR ve smyslu čl. 1 písm. d) Úmluvy TIR nebo článku 455b.
5. Celní úřad určení zaznamená do informatizovaného systému data obsažená ve ‚zprávě o výsledcích kontroly‘.
Celní orgány také zašlou údaje dle přílohy 10 Úmluvy TIR.
6. V případě, kdy nefunguje aplikace schváleného příjemce pro zpracování dat, příslušné orgány mohou povolit jiné metody komunikace s celními orgány na celním úřadě určení.“
84)
V článku 454c se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Operace TIR ve smyslu čl. 1 písm. d) Úmluvy TIR je ukončena, pokud jsou splněny požadavky čl. 454b odst. 1 a 2 první věty.“
85)
Článek 455 se nahrazuje tímto:
„Článek 455
1. Celní úřad určení nebo výstupu vyplní kmenový list č. 2, ponechá si útržkový list č. 2 a tranzitní doprovodný doklad a použije ‚zprávu o příchodu zboží‘, čímž vyrozumí celní úřad odeslání nebo vstupu o příchodu zboží v den, kdy je předloženo celnímu úřadu určení nebo výstupu.
2. Je-li operace TIR ukončena u jiného celního úřadu, než který byl původně uveden v tranzitním prohlášení, informuje nový celní úřad určení nebo výstupu o příchodu zboží celní úřad odeslání pomocí ‚zprávy o příchodu zboží‘.
O příchodu bude původně uvedený celní úřad určení nebo výstupu vyrozuměn celním úřadem odeslání nebo vstupu ‚předanou zprávou o příchodu zboží‘.
3. ‚Zprávu o příchodu zboží‘ uvedenou v odstavci 1 a 2 nelze použít jako důkaz ukončení režimu ve smyslu článku 455b.
4. S výjimkou oprávněných případů předá celní úřad určení nebo výstupu ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ celnímu úřadu odeslání nebo vstupu nejpozději třetí den následující po dni, kdy je zboží předloženo celnímu úřadu určení nebo výstupu. Nicméně v případě, kdy se uplatňuje článek 454b, předá celní úřad určení ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ celnímu úřadu odeslání nebo vstupu nejpozději šestý den po příchodu zboží do prostor schváleného příjemce.
Celní orgány také zašlou údaje dle přílohy 10 Úmluvy TIR.
5. V případě, že se uplatňuje čl. 454 odst. 6, vrátí celní orgány členského státu určení nebo výstupu příslušnou část útržkového listu č. 2 karnetu TIR celním orgánům členského státu odeslání nebo vstupu, a to bez prodlení a nejpozději do osmi dnů ode dne, kdy byla operace TIR ukončena.“
86)
Článek 455a se nahrazuje tímto:
„Článek 455a
1. Neobdrží-li celní orgány členského státu odeslání nebo vstupu ‚zprávu o příchodu zboží‘ ve lhůtě stanovené pro předložení zboží celnímu úřadu určení nebo výstupu, nebo ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ ve lhůtě do šesti dnů po obdržení ‚zprávy o příchodu zboží‘, zváží tyto orgány, zda zahájí šetření k získání údajů potřebných buď k vyřízení operace TIR, nebo, není-li to možné:
-
ke zjištění vzniku celního dluhu,
-
ke zjištění dlužníka a
-
k určení celních orgánů příslušných k zaúčtování dluhu.
2. Šetření se zahájí nejpozději sedm dní po uplynutí jedné ze lhůt uvedených v odstavci 1 s výjimkou mimořádných případů, které určí členské státy dohodou. Jestliže celní orgány obdrží informace nebo nabudou podezření o neukončení operace TIR dříve, zahájí šetření okamžitě.
3. Pokud celní orgány členského státu odeslání nebo vstupu obdržely pouze ‚zprávu o příchodu zboží‘, zahájí šetření žádostí o ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ směrovanou na celní úřad určení nebo výstupu, který zaslal ‚zprávu o příchodu zboží‘.
4. Pokud celní orgány na celním úřadu odeslání nebo vstupu neobdrží ‚zprávu o příchodu zboží‘, zahájí šetření žádostí o informace nezbytné k vyřízení operace TIR směrovanou na celní úřad určení nebo výstupu. Tento úřad na žádost odpoví do dvaceti osmi dnů.
5. Nemůže-li být operace TIR vyřízena, držitel karnetu TIR je požádán o poskytnutí informací nezbytných k vyřízení režimu nejpozději dvacet osm dnů po zahájení šetření u celního úřadu určení nebo výstupu. Držitel karnetu TIR na žádost odpoví do dvaceti osmi dnů. Na žádost držitele karnetu TIR může být tato lhůta prodloužena o dalších dvacet osm dnů.
Celní orgány členského státu odeslání nebo vstupu také vyrozumějí dotyčné záruční sdružení, aniž je dotčeno oznámení, jež má být učiněno v souladu s čl. 11 odst. 1 Úmluvy TIR, a vyzvou ji, aby poskytla důkaz o tom, že operace TIR byla ukončena.
6. Použije-li se čl. 454 odst. 6, celní orgány členského státu odeslání nebo vstupu zahájí šetření uvedené v odstavci 1, neobdrží-li důkaz, že operace TIR byla ukončena do dvou měsíců od data přijetí karnetu TIR. K tomuto účelu tyto orgány zašlou celním orgánům členského státu určení nebo výstupu žádost spolu s veškerými nezbytnými informacemi. Jestliže celní orgány obdrží informace nebo nabudou podezření o neukončení operace TIR dříve, zahájí šetření ihned. Šetření se zahájí také v případě, že se dodatečně ukáže, že doklad o ukončení operace TIR byl padělán a že je nutné zahájit šetření, které by dosáhlo cílů uvedených v odstavci 1.
Postup stanovený v odstavci 5 se použije přiměřeně.
Celní orgány členského státu určení nebo výstupu odpoví ve lhůtě do dvaceti osmi dnů.
7. Pokud šetření prokáže, že operace TIR byla řádně ukončena, celní orgány členského státu odeslání nebo vstupu vyřídí režim a neprodleně vyrozumí záruční sdružení a držitele karnetu TIR a případně všechny celní orgány, které zahájily vymáhání podle článků 217 až 232 kodexu.“
87)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 455b
1. Důkaz o ukončení operace TIR ve lhůtě uvedené v karnetu TIR lze celním orgánům věrohodně poskytnout formou dokladu ověřeného celními orgány členského státu určení nebo výstupu, který obsahuje ztotožnění dotyčného zboží a prokazuje, že zboží bylo předloženo celnímu úřadu určení nebo výstupu nebo, použije-li se článek 454a, schválenému příjemci.
2. Operace TIR se rovněž považuje za ukončenou, jestliže držitel karnetu TIR nebo záruční sdružení způsobem uspokojivým pro celní orgány předloží jeden z následujících dokladů identifikujících zboží:
a)
celní doklad o propuštění zboží k celně schválenému určení nebo použití ve třetí zemi;
b)
doklad vydaný ve třetí zemi, potvrzený celními orgány této země a osvědčující, že zboží je považováno za zboží propuštěné do volného oběhu v příslušné třetí zemi.
3. Doklady uvedené v písmeně a) a b) lze nahradit jejich kopiemi nebo fotokopiemi ověřenými subjektem, který potvrdil původní doklady, orgány příslušných třetích zemí nebo orgány některého z členských států.“
88)
Článek 456 se mění takto:
a)
V odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Lhůta uvedená v čl. 215 odst. 1 třetí odrážce celního kodexu činí sedm měsíců od data, ke kterému mělo být zboží předloženo celnímu úřadu určení nebo výstupu.“
b)
Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„Články 450b a 450d se použijí přiměřeně v rámci vymáhání celního dluhu v souvislosti s režimem TIR.“
89)
Článek 457b se nahrazuje tímto:
„Článek 457b
1. Pokud se operace TIR týká stejného zboží, jako je zboží uvedené v článku 340a, nebo pokud to celní orgány považují za nutné, může celní úřad odeslání nebo vstupu pro zásilku stanovit závaznou trasu.
2. Celní orgány členského státu, ve kterém se zásilka nachází, učiní odpovídající záznamy v tranzitním doprovodném dokladu a kmenovém listu č. 1 karnetu TIR v případech, kdy:
a)
dojde ke změně závazné trasy na žádost držitele karnetu TIR;
b)
se přepravce odchýlí od závazné trasy z důvodu zásahu vyšší moci.
Celní úřad určení nebo výstupu zaznamená příslušné informace do informatizovaného systému.
3. V případech uvedených v odst. 2 písm. b) musí být zásilka, tranzitní doprovodný doklad a karnet TIR neprodleně předloženy nejbližším celním orgánům.“
90)
V čl. 458 odst. 1 druhém pododstavci se poslední věta nahrazuje tímto:
„Komise tyto informace sdělí ostatním členským státům prostřednictvím oficiálních internetových stránek Evropské unie.“
91)
V článku 496 se zrušuje písmeno c).
92)
V článku 843 se zrušuje odstavec 2.
93)
V příloze 30A bodě 1 „Úvodní poznámky k tabulkám“ poznámce 5 „Zjednodušené postupy“ se v bodě 5.1 zrušuje číslo „288“.
94)
V příloze 37 hlavě I oddílu A písm. c) se první věta nahrazuje tímto:
„c)
pokud tak výslovně stanoví předpisy Společenství, zejména v rámci tranzitního režimu Společenství pro tranzitní prohlášení podávané cestujícími, a rovněž pro nouzový postup.“
95)
Příloha 37A hlava II oddíl B „Údaje uváděné v tranzitním prohlášení“ se mění takto:
a)
V datové skupině „TRANZITNÍ OPERACE“ se text atributu „Poznávací značka dopr. prostředku překračujícího hranice“ (kolonka 21) nahrazuje tímto:
„Typ/délka: an ..27
V souladu s přílohou 37 je používání tohoto atributu ponecháno na vůli členských států.“
b)
V datové skupině „POLOŽKA ZBOŽÍ - KÓDY CITLIVÉHO ZBOŽÍ“ (kolonka 31) se text nahrazuje tímto:
„Kódy citlivého zboží
(kolonka 31)
Počet: 9
Tato datová skupina se použije v případě, že se tranzitní prohlášení týká zboží uvedeného v příloze 44C.
Kódy citlivého zboží
(kolonka 31)
Typ/délka: n ..2
Kód uvedený v příloze 37C musí být uveden v případě, že zbožový kód nestačí pro jedinečnou identifikaci zboží uvedeného na seznamu v příloze 44C.
Množství citlivého zboží
(kolonka 31)
Typ/délka: n ..11,3
Tento atribut se použije v případě, že se tranzitní prohlášení týká zboží uvedeného na seznamu v příloze 44C.“
c)
V datové skupině „POLOŽKA ZBOŽÍ - NÁKLADOVÉ KUSY“ (kolonka 31) se text atributů „Značky a čísla nákladových kusů“, „Druh nákladových kusů“ a „Počet kusů“ nahrazuje tímto:
„Značky a čísla nákladových kusů
(kolonka 31)
Typ/délka: an ..42
Tento atribut se použije v případě, že atribut ‚Druh nákladových kusů‘ obsahuje jiné kódy uvedené v příloze 37 C, než kódy používané pro ‚volně loženo‘ (VQ, VG, VL, VY, VR nebo VO) nebo ‚nebaleno‘ (NE, NF, NG). Jeho používání je nepovinné, pokud atribut ‚Druh nákladových kusů‘ obsahuje jeden z výše uvedených kódů.
Druh nákladových kusů
(kolonka 31)
Typ/délka: a2
Použijí se kódy stanovené v položce ‚kolonka 31‘ přílohy 38.
Počet nákladových kusů
(kolonka 31)
Typ/délka: n ..5
Tento atribut se použije v případě, že atribut ‚Druh nákladových kusů‘ obsahuje jiné kódy uvedené v příloze 37C, než jsou kódy používané pro ‚volně loženo‘ (VQ, VG, VL, VY, VR nebo VO) nebo pro ‚nebaleno‘ (NE, NF, NG). Nelze ho použít, obsahuje-li atribut ‚Druh nákladových kusů‘ jeden z výše uvedených kódů.“
d)
V datové skupině „POLOŽKA ZBOŽÍ - PŘEDLOŽENÉ DOKLADY/OSVĚDČENÍ A POVOLENÍ“ (kolonka 44) se text položky „Počet: 99“ nahrazuje tímto:
„Tato datová skupina se použije pro zprávy TIR. V ostatních případech se použije v souladu s přílohou 37. Použije-li se tato datová skupina, musí obsahovat alespoň jeden z následujících atributů:“.
96)
V příloze 37C se doplňují nové body, které znějí:
„9.
Pro atribut ‚Typ celního prohlášení‘ (kolonka 1): Pro prohlášení TIR použijte kód ‚TIR‘.
10.
Pro atribut ‚Druh jistoty‘ (kolonka 52): Pro zprávy TIR použijte kód ‚B‘.“
97)
Vkládá se nová příloha ve znění uvedeném v příloze I tohoto nařízení.
98)
Příloha 38 se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
99)
V příloze 44A hlavě I se bod 1 nahrazuje tímto:
„1.
Definice
1.1
Ložným listem se rozumí doklad, který má charakteristické rysy popsané v této příloze.
1.2
Pro účely čl. 353 odst. 2 se může používat s tranzitním prohlášením.“
100)
Příloha 44B se mění takto:
a)
bod 3.1 se nahrazuje tímto:
„3.1
Tiskopisy musí být vytištěny na papíře dostatečně pevném, aby se při běžném používání netrhal ani nemačkal. Papír má bílou barvu.“;
b)
bod 4.3 se nahrazuje tímto:
„4.3
Na tiskopisech musí být uveden název a adresa tiskárny nebo značka umožňující její identifikaci, a identifikační číslo.“
101)
Příloha 44C se nahrazuje zněním uvedeným v příloze III tohoto nařízení.
102)
Příloha 45A se mění takto:
a)
v kapitole I „Vzor tranzitního doprovodného dokladu“ se zrušuje výtisk „B“;
b)
kapitola II se nahrazuje textem uvedeným v příloze IV tohoto nařízení.
103)
Příloha 45B se mění v souladu s přílohou V tohoto nařízení.
104)
V příloze 46B se druhý sloupec tabulky mění takto:
a)
komentář ke kritériu 1 „Dostatečné zkušenosti“ se nahrazuje tímto:
„Dostatečné zkušenosti se prokazují pravidelným a správným používáním tranzitního režimu Společenství ve funkci hlavního povinného po jedno z následujících období před podáním žádosti o zkrácení:
-
šest měsíců v případě, že se použije čl. 380 odst. 2 písm. a) a čl. 381 odst. 1,
-
jeden rok v případě, že se použije čl. 380 odst. 2 písm. b) a čl. 381 odst. 2 písm. a),
-
dva roky v případě, že se použije čl. 380 odst. 3 a čl. 381 odst. 2 písm. b)“;
b)
komentář ke kritériu 2 „Vysoká úroveň spolupráce s celními úřady“ se nahrazuje tímto:
„Hlavní povinný dosáhne vysoké úrovně spolupráce s celními orgány tím, že do řízení svých operací začlení specifická opatření, která usnadní celním orgánům provádění kontrol a ochranu příslušných zájmů.
Tato opatření se za předpokladu, že jsou vyhovující pro celní orgány, mohou mimo jiné týkat:
-
jednotlivých metod vyplňování tranzitních celních prohlášení, nebo
-
obsahu těchto celních prohlášení, pokud hlavní povinný poskytne doplňující informace v případě, kdy jejich poskytování není povinné, nebo
-
způsobů plnění formalit pro umístění zboží do určitého režimu (například hlavní povinný vždy předkládá svá celní prohlášení na stejném celním úřadě).“
105)
Příloha 47A se mění takto:
a)
bod 1 se nahrazuje tímto:
„1.
Situace, v nichž je možné dočasně zakázat používání souborné jistoty se sníženou zaručenou částkou nebo souborné jistoty
1.1
Dočasný zákaz používání souborné jistoty se sníženou zaručenou částkou
‚Zvláštními okolnostmi‘ ve smyslu čl. 94 odst. 6 kodexu se rozumí situace, kdy je ve velkém počtu případů, které zahrnují více než jednoho hlavního povinného a v jejichž případě hrozí nebezpečí narušení plynulého chodu režimu, prokázáno, že i přes případné použití článku 384 a článku 9 kodexu již souborná jistota se sníženou zaručenou částkou uvedená v čl. 94 odst. 4 kodexu není dostačující k uhrazení celního dluhu vzniklého při odnětí zboží uvedeného na seznamu v příloze 44C tranzitnímu režimu Společenství ve stanovené lhůtě.
1.2
Dočasný zákaz používání souborné jistoty
‚Rozsáhlými podvody‘ ve smyslu čl. 94 odst. 7 se rozumí situace, kdy je prokázáno, že i přes případné použití článku 384, článku 9 kodexu a případně čl. 94 odst. 6 kodexu již souborná jistota uvedená v čl. 94 odst. 2 písm. b) kodexu není dostačující k uhrazení celního dluhu vzniklého při odnětí zboží uvedeného na seznamu v příloze 44C tranzitnímu režimu Společenství ve stanovené lhůtě. V této souvislosti je nutné vzít v úvahu, v jakém objemu a za jakých okolností bylo zboží odňato, zejména pokud se jedná o důsledek mezinárodní organizované trestné činnosti.“;
b)
v bodě 2 se zrušuje bod 2.2;
c)
v bodě 3 se zrušuje druhá odrážka;
d)
v bodě 4 se bod 4.3 nahrazuje tímto:
„4.3
Pokud celní úřady tuto výjimku povolí, uvedou do kolonky 8 osvědčení o souborné jistotě tuto větu:
-
NEOMEZENÉ POUŽITÍ - 99209“.
106)
V příloze 51B se bod 1.2.1 nahrazuje tímto:
„1.2.1
Není-li možné použít soubornou jistotu, protože je zboží uvedeno na seznamu v příloze 44C, musí být do kolonky 8 osvědčení uvedeno:
-
Omezená platnost - 99200“.
107)
Příloha 67 - „TISKOPISY ŽÁDOSTÍ A POVOLENÍ“ - se mění takto:
a)
V druhém řádku názvu se mezi slova „Články“ a „292“ vkládají čísla „253b“, „253c“, „253h“ a „253l“.
b)
Po „Všeobecných poznámkách“ a před tiskopisem „Žádost o povolení celního režimu s hospodářským účinkem/zvláštní použití“ se vkládají tiskopisy a vysvětlivky uvedené v příloze VII tohoto nařízení.
c)
Za tiskopisem „Žádost o povolení pasivního zušlechťovacího styku, dodatkový tiskopis“ se název „VYSVĚTLIVKY“ nahrazuje tímto:
„VYSVĚTLIVKY K TISKOPISU PRO CELNÍ REŽIMY S HOSPODÁŘSKÝM ÚČINKEM A ZVLÁŠTNÍ POUŽITÍ“.
Článek 2
Do dne 1. ledna 2012 posoudí celní orgány v souladu s čl. 253 odst. 8 nařízení (EHS) č. 2454/93 opětovně povolení pro zjednodušené celní prohlášení a pro místní celní řízení udělená přede dnem uvedeným v čl. 3 odst. 3 a vydají nová povolení v souladu s nařízením (EHS) č. 2454/93, ve znění tohoto nařízení.
Článek 3
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Ustanovení čl. 1 bodů 2, 3, 5 až 12, 27 až 48, 51 až 76, 92 a 94, bodu 95 písm. a), b) a c) a bodů 97 až 100 a 102 až 106 se použijí ode dne 1. července 2008.
3. Ustanovení čl. 1 bodů 1, 4, 13, 14, 16 až 24, 26, 80 až 85, 87, 89, 90 a 91, bodu 95 písm. d) a bodů 96, 101 a 107 se použijí ode dne 1. ledna 2009.
4. Ustanovení čl. 1 bodů 49, 50, 77, 78, 79, 86 a 88 se použijí ode dne 1. července 2009.
5. Ustanovení čl. 1 bodů 15, 25 a 93 se použijí ode dne 1. ledna 2011.
6. Ustanovení čl. 1 bodu 2 se použije do dne 30. června 2009.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. listopadu 2008.
VERORDNUNG (EG) Nr. 1192/2008 DER KOMMISSION
vom 17. November 2008
zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 mit Durchführungsvorschriften zu der Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 des Rates zur Festlegung des Zollkodex der Gemeinschaften
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 des Rates vom 12. Oktober 1992 zur Festlegung des Zollkodex der Gemeinschaften (1), insbesondere auf Artikel 247,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 der Kommission (2) enthält Vorschriften für einzige Bewilligungen, von denen die Zollverwaltungen mehrerer Mitgliedstaaten betroffen sind, bisher nur für Zollverfahren mit wirtschaftlicher Bedeutung und für das Verfahren der besonderen Verwendung.
(2)
In Anbetracht der Lissabon-Strategie, die darauf abzielt, die EU zur wettbewerbsstärksten Wirtschaft der Welt zu machen, ist es unerlässlich, eine moderne, vereinfachte Umgebung und die Voraussetzungen für einen wirklichen Binnenmarkt zu schaffen, in dem die Wettbewerbsfähigkeit des Handels verbessert und Wettbewerbsverzerrungen zwischen Unternehmen in verschiedenen Mitgliedstaaten vermieden werden. Einzige Bewilligungen für vereinfachte Verfahren und integrierte Bewilligungen gestatten es den Wirtschaftbeteiligten, die Funktionen Buchhaltung, Logistik und Vertrieb zu zentralisieren und zu integrieren, was zu Einsparungen bei den Verwaltungs- und den Transaktionskosten führt und eine echte Erleichterung darstellt. Es ist daher angezeigt, den Anwendungsbereich der Vorschriften über die einzigen Bewilligungen auf das vereinfachte Anmeldeverfahren und das Anschreibeverfahren zu erweitern.
(3)
Infolgedessen sollten die bestehenden Definitionen der „einzigen Bewilligung“ für die Zollverfahren mit wirtschaftlicher Bedeutung und das Verfahren der besonderen Verwendung mit den Definitionen für das vereinfachte Anmeldeverfahren und das Anschreibeverfahren zusammengeführt werden, da diese Verfahren auch kombiniert werden können.
(4)
Die Verordnung (EG) Nr. 1875/2006 der Kommission (3) zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 enthält die Angaben, die beim vereinfachten Anmeldeverfahren die Anmeldung bzw. beim Anschreibeverfahren in der Buchführung mindestens enthalten sein müssen. Bei den einzigen Bewilligungen sollten die Daten, die im Rahmen des vereinfachten Anmeldeverfahrens mindestens anzugeben sind, höchstens denjenigen entsprechen, die einer Zollstelle in einem anderen Mitgliedstaat zur Verfügung gestellt werden können.
(5)
Da die AEO-Zertifikate und insbesondere die Zertifikate für zollrechtliche Vereinfachungen häufig mit einzigen Bewilligungen kombiniert werden, ist es angezeigt, die Vorschriften für Erteilung, Aussetzung und Widerruf beider Arten von Bewilligungen einschließlich der Vorschriften über die Aufzeichnungen, die eine angemessene Kontrolle des Verfahrens ermöglichen, so weit wie möglich zu vereinheitlichen.
(6)
Beförderer, Spediteure oder Zollagenten, die Inhaber eines AEO-Zertifikats sind, haben leichteren Zugang zu zollrechtlichen Vereinfachungen, einschließlich der Inanspruchnahme des vereinfachten Anmeldeverfahrens oder des Anschreibeverfahrens. Es sollte daher präzisiert werden, dass auch Vertretern die Bewilligung für das vereinfachte Anmeldeverfahren oder das Anschreibeverfahren erteilt werden kann, sofern sie bestimmte Voraussetzungen und Kriterien erfüllen.
(7)
Die Verfahren für die Beantragung und Erteilung der einzigen Bewilligungen sind zu verbessern, d. h. die Fristen für die Erteilung von Auskünften zu verkürzen, und gemeinsame Vorschriften vorzusehen, um die Erteilung der Bewilligungen zu beschleunigen. Diese Vorschriften sollten es den Zollbehörden ermöglichen, die mit dem Verfahren der einzigen Bewilligungen verbundenen Vorgänge ohne einen im Vergleich zu den wirtschaftlichen Erfordernissen unverhältnismäßigen Verwaltungsaufwand zu überwachen und zu kontrollieren.
(8)
Die Voraussetzungen und Kriterien für die Erteilung der nationalen Bewilligungen und der einzigen Bewilligungen für das vereinfachte Anmeldeverfahren und das Anschreibeverfahren sollten identisch sein, um eine Harmonisierung im Binnenmarkt zu erreichen.
(9)
Es ist erforderlich, gemeinsame Vorschriften für Änderung, Aussetzung und Widerruf der Bewilligungen für das vereinfachte Anmeldeverfahren und das Anschreibeverfahren festzulegen, damit diese Vorschriften im gesamten Zollgebiet der Gemeinschaft einheitlich gehandhabt werden.
(10)
Um das Verfahren für die Beantragung und Erteilung der einzigen Bewilligungen zu verbessern, muss ein elektronisches Kommunikations- und Datenbanksystem für den Austausch von Information und Kommunikation zwischen den Zollbehörden sowie für die Unterrichtung der Kommission und der Wirtschaftsbeteiligten aufgebaut werden. Dieses System sollte eine Erweiterung des Informations- und Kommunikationssystems für die Erteilung der AEO-Zertifikate sein.
(11)
Die Anwendung des vereinfachten Anmeldeverfahrens und des Anschreibeverfahrens sollte nach einer Übergangszeit nur solchen Wirtschaftsbeteiligten gestattet werden, die Anmeldungen elektronisch abgeben und Nachrichten elektronisch übermitteln, wie es für die Verwirklichung einer vereinfachten papierlosen Umgebung erforderlich ist.
(12)
Es sollte präzisiert werden, dass eine Zollanmeldung mit Genehmigung der an der Erteilung einer Bewilligung beteiligten Zollbehörde(n) in einer anderen Zollstelle als der abgegeben werden kann, bei der die Waren gestellt wurden oder gestellt werden sollen bzw. bei der sie für eine Kontrolle zur Verfügung gestellt werden.
(13)
Was die Versandförmlichkeiten angeht, erscheint es angemessen, bis zu dem Zeitpunkt, an dem die Verordnung (EG) Nr. 1875/2006 anwendbar wird, die summarische Anmeldung in Form einer „Vorab-Ankunftsanzeige“ zu akzeptieren, wenn die Versandförmlichkeiten unter Einsatz von EDV-Techniken durchgeführt werden.
(14)
Gemäß der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 in der Fassung der Verordnung (EG) Nr. 837/2005 des Rates (4), die die Vorschrift enthält, dass die Versandanmeldungen ab dem 1. Juli 2005 unter Verwendung von Informatikverfahren abzugeben sind, müssen alle Wirtschaftsbeteiligten ihre Versandanmeldungen in das System des EDV-gestützten Versandverfahrens der Zollbehörden eingeben. Außerdem sollten Reisende die Möglichkeit haben, papiergestützte Versandanmeldungen bei den Zollbehörden abzugeben, die sicherstellen sollen, dass die Versanddaten zwischen den Zollbehörden unter Einsatz von Informationstechnologie und Datennetzen ausgetauscht werden.
(15)
Das Übereinkommen vom 20. Mai 1987 über ein gemeinsames Versandverfahren (5) wurde dahingehend geändert, dass die Anmeldungen im Rahmen des gemeinsamen Versandverfahrens im Regelverfahren unter Einsatz von EDV-Techniken einzureichen sind, und die entsprechenden gemeinschaftlichen Rechtsvorschriften müssen daher angepasst werden.
(16)
Folglich müssen die Durchführungsvorschriften des gemeinschaftlichen Versandverfahrens, die von der Vorlage papiergestützter Versandanmeldungen, einschließlich der Begleitpapiere, ausgehen, angepasst werden, um die Verpflichtung zu berücksichtigen, die gemeinschaftlichen Versandanmeldungen im Regelverfahren unter Einsatz von EDV-Techniken einzureichen.
(17)
Mit Ausnahme des bei Reisenden anzuwendenden Verfahrens sollten papiergestützte Anmeldungen und Begleitdokumente nur beim Notfallverfahren verwendet werden, das es den Beteiligten erlaubt, Versandvorgänge durchzuführen, wenn das System des EDV-gestützten Versandverfahrens der Zollbehörden oder die EDV-gestützte Anwendung des zugelassenen Versenders oder des Hauptverpflichteten nicht funktionieren und wenn das Netzwerk zwischen diesen und den Zollbehörden nicht funktioniert.
(18)
Es ist notwendig, die TIR-Versandverfahren innerhalb des Zollgebiets der Gemeinschaft elektronisch abzuwickeln, um einen wirksamen Datenaustausch zu ermöglichen und bei den Zollkontrollen das gleiche Niveau wie beim gemeinschaftlichen/gemeinsamen Versandverfahren zu gewährleisten.
(19)
Die TIR-Versandverfahren im Zollgebiet der Gemeinschaft sollten in die mit der Verordnung (EG) Nr. 1875/2006 geschaffene elektronische Umgebung einbezogen werden, damit die Vorabmeldungen für Ein- und Ausfuhren elektronisch übermittelt werden können.
(20)
Durch die Nutzung elektronischer Daten im Rahmen des EDV-gestützten Systems wird es sich künftig erübrigen, bei Beförderungen innerhalb der Gemeinschaft den Trennabschnitt Nr. 2 des Carnet TIR zurückzusenden, wodurch die Zahl der unnötigen Suchverfahren zurückgehen dürfte. Auch Effizienz und Sicherheit der TIR-Verfahren dürften sich erhöhen, weil das EDV-gestützte System eine raschere Überwachung ermöglicht, was zu spürbaren Erleichterungen sowohl für die Zollbehörden als auch für die Wirtschaftsbeteiligten führen wird.
(21)
Es ist vorzusehen, dass der Inhaber des Carnet TIR die Daten des Carnet TIR bei der Abgangs- oder Eingangszollstelle in elektronischer Form abgibt. Rechtliche Konsequenzen, die sich aus Abweichungen zwischen den elektronisch erfassten Carnet-TIR-Daten und dem Carnet TIR ergeben, sollten in Übereinstimmung mit dem TIR-Übereinkommen auf den Daten des Carnet TIR basieren. Die Förmlichkeiten in Bezug auf andere Parteien als die Zollbehörden der Gemeinschaft sollten auch weiterhin auf der Grundlage des Carnet TIR erfüllt werden; dies gilt auch für die Verwendung des Carnet TIR als Nachweis für das Bestehen einer internationalen Bürgschaft.
(22)
Ausnahmen von der Verpflichtung, die Daten des Carnet TIR elektronisch einzureichen, sollten nur in Ausnahmefällen zugelassen werden, wenn entweder das System des EDV-gestützten Versandverfahrens der Zollbehörde oder die Anwendung für die Eingabe der Anmeldung oder die Netzwerkverbindung zwischen diesen beiden Systemen nicht funktioniert.
(23)
Aus Gründen der Klarheit sollte in Artikel 453 Absatz 2 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 betreffend die Feststellung des Gemeinschaftscharakters der im TIR-Verfahren beförderten Waren hingewiesen werden.
(24)
Die Bestimmungen über die Daten, die in dem EDV-System für das elektronische Carnet TIR zu erfassen sind, sollten in die Vorschriften und Codes für elektronische Versandanmeldungen gemäß Anhang 37a und Anhang 37c einbezogen werden.
(25)
Damit Änderungen der Liste der Zentralstellen, die von den Mitgliedstaaten für die Koordinierung der bei Zuwiderhandlungen und Unregelmäßigkeiten im Zusammenhang mit dem Carnet ATA zu treffenden Maßnahmen eingerichtet wurden, leichter und schneller veröffentlicht werden können, sollte die Veröffentlichung im Internet auf der offiziellen Webseite der Europäischen Union erfolgen.
(26)
Die regelmäßige Überprüfung der Liste der Waren mit erhöhtem Betrugsrisiko in Anhang 44c der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93, die gemäß Artikel 340a der genannten Verordnung auf der Grundlage der von den Mitgliedstaaten übermittelten Informationen erfolgt ist, hat gezeigt, dass für bestimmte Waren in dieser Liste kein erhöhtes Betrugsrisiko mehr gegeben ist. Die Liste in Anhang 44c ist daher entsprechend zu ändern.
(27)
Anhang 67 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 enthält einen gemeinsamen Antrags- und Bewilligungsvordruck für Zollverfahren mit wirtschaftlicher Bedeutung und für das Verfahren der besonderen Verwendung. Dieser Vordruck ist zu verwenden, wenn eine oder mehrere Zollverwaltungen betroffen sind. Der Vordruck in Anhang 67 sollte darüber hinaus sowohl dann verwendet werden, wenn ein Antrag auf Bewilligung des vereinfachten Anmeldeverfahrens oder des Anschreibeverfahrens auf nationaler Ebene gestellt wird, als auch, wenn mehr als eine Zollverwaltung betroffen ist.
(28)
Die Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 ist daher dementsprechend zu ändern.
(29)
Da die im Beschluss Nr. 1/2008 des Gemischten Ausschusses EG-EFTA „Gemeinsames Versandverfahren“ vom 16. Juni 2008 zur Änderung des Übereinkommens vom 20. Mai 1987 über ein gemeinsames Versandverfahren festgelegten Änderungen ab 1. Juli 2008 und 1. Juli 2009 gelten, sollten die dementsprechenden Bestimmungen dieser Verordnung ab denselben Zeitpunkten gelten.
(30)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses für den Zollkodex -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 wird wie folgt geändert:
1.
Dem Artikel 1 werden folgende Nummern 13, 14 und 15 angefügt:
„13.
Einzige Bewilligung: eine Bewilligung, die die Zollverwaltungen von mehr als einem Mitgliedstaat für eines der folgenden Verfahren betrifft:
-
das vereinfachte Anmeldeverfahren gemäß Artikel 76 Absatz 1 des Zollkodex oder
-
das Anschreibeverfahren gemäß Artikel 76 Absatz 1 des Zollkodex oder
-
Zollverfahren mit wirtschaftlicher Bedeutung gemäß Artikel 84 Absatz 1 Buchstabe b des Zollkodex oder
-
das Verfahren der besonderen Verwendung gemäß Artikel 21 Absatz 1 des Zollkodex.
14.
Integrierte Bewilligung: eine Bewilligung für mehr als eines der in Nummer 13 genannten Verfahren; die Bewilligung kann in Form einer integrierten einzigen Bewilligung erfolgen, wenn mehr als eine Zollverwaltung betroffen ist.
15.
Bewilligende Zollbehörde: die Zollbehörde, die die Bewilligung erteilt.“
2.
Artikel 183 Absatz 3 erhält folgende Fassung:
„(3) Die summarische Anmeldung für Waren, die vor ihrer Gestellung in einem Versandverfahren befördert wurden, bei dem die Förmlichkeiten unter Einsatz der EDV-Technologien durchgeführt wurden, erfolgt in der Form der Versandanmeldung, die der Bestimmungsstelle mit der ‚Vorab-Ankunftsanzeige‘ mitgeteilt wurden.
Das für die Bestimmungsstelle bestimmte Exemplar des Einheitspapiers oder des Versandbegleitdokuments stellt bei Anwendung von Artikel 353 Absatz 2 die summarische Anmeldung dar.“
3.
Artikel 199 Absätze 1 und 2 erhält folgende Fassung:
„(1) Unbeschadet der Anwendung strafrechtlicher Vorschriften übernimmt der Anmelder mit Abgabe einer von ihm oder von seinem Vertreter unterzeichneten Zollanmeldung oder mit Übermittlung einer EDV-gestützten Versandanmeldung bei einer Zollstelle gemäß den geltenden Vorschriften die Gewähr für
-
die Richtigkeit der in der Zollanmeldung gemachten Angaben,
-
die Echtheit der eingereichten Unterlagen und
-
die Einhaltung aller Verpflichtungen im Zusammenhang mit der Überführung von Waren in das betreffende Zollverfahren.
(2) Verwendet der Anmelder für die Erstellung seiner Zollanmeldungen einschließlich der gemäß Artikel 353 Absatz 2 Buchstabe b erstellten Versandanmeldungen EDV-Systeme, so können die Zollbehörden vorsehen, dass die handschriftliche Unterzeichnung durch ein vergleichbares technisches Verfahren ersetzt wird, das gegebenenfalls auf der Verwendung von Codes beruht. Diese Vereinfachung wird nur zugelassen, wenn die von den Zollbehörden geforderten technischen und verwaltungsmäßigen Voraussetzungen erfüllt sind.
Die Zollbehörden können auch vorsehen, dass die auf EDV-Anlagen der Zollbehörden erstellten Anmeldungen einschließlich der gemäß Artikel 353 Absatz 2 Buchstabe b erstellten Versandanmeldungen statt durch manuelles oder mechanisches Anbringen eines Zollstempels und Unterschrift des zuständigen Beamten direkt durch diese Anlagen bestätigt werden.“
4.
Dem Artikel 201 wird der folgende Absatz 3 angefügt:
„(3) Die Zollbehörden können gestatten, dass die Zollanmeldung in einer anderen Zollstelle abgegeben wird als der, in der die Waren gestellt wurden oder gestellt werden sollen bzw. für eine Kontrolle zur Verfügung gestellt wurden, wenn folgende Bedingungen erfüllt sind:
a)
Die Zollstellen gemäß dem einleitenden Satz liegen in einem Mitgliedstaat;
b)
die Waren sollen von dem Inhaber der einzigen Bewilligung für das vereinfachte Anmeldeverfahren oder das Anschreibeverfahren einem Zollverfahren unterstellt werden.“
5.
Dem Artikel 202 wird der folgende Absatz 3 angefügt:
„(3) Die Versandanmeldung ist bei der Abgangsstelle während der von den Zollbehörden festgelegten Öffnungszeiten abzugeben; dabei sind die betreffenden Waren zu gestellen.
Die Abgangsstelle kann auf Antrag und Kosten des Hauptverpflichteten zulassen, dass die Waren an einem anderen Ort gestellt werden.“
6.
Artikel 203 erhält folgende Fassung:
„Artikel 203
(1) Das Annahmedatum wird auf der Zollanmeldung vermerkt.
(2) Die Versandanmeldung wird von der Abgangsstelle während der von den Zollbehörden festgelegten Öffnungszeiten angenommen und registriert.“
7.
Artikel 205 Absatz 3 fünfter und sechster Gedankenstrich erhält folgende Fassung:
„-
der Möglichkeit, dass die Beteiligten bei mehrere Arten von Waren umfassenden Sendungen zur Erfüllung der Förmlichkeiten des gemeinschaftlichen Versandverfahrens bei Anwendung von Artikel 353 Absatz 2 und Artikel 441 Ladelisten verwenden;
-
der Erstellung von Zollanmeldungen zur Ausfuhr, zur Einfuhr oder zum Versandverfahren bei Anwendung von Artikel 353 Absatz 2 sowie von Unterlagen zum Nachweis des Gemeinschaftscharakters von Waren, die nicht im internen gemeinschaftlichen Versandverfahren befördert werden, mittels öffentlicher oder privater Datenverarbeitungsanlagen, gegebenenfalls formlos auf Papier, unter den von den Mitgliedstaaten festgelegten Bedingungen.“
8.
Artikel 208 Absatz 2 erhält folgende Fassung:
„(2) Werden Waren vor der Überführung in das gemeinschaftliche oder gemeinsame Versandverfahren oder im Anschluss daran in ein anderes Zollverfahren übergeführt, so kann ein Satz verwendet werden, der aus den Exemplaren besteht, die für das Versandverfahren bei Anwendung von Artikel 353 Absatz 2 und das vorangehende oder anschließende Zollverfahren erforderlich sind.“
9.
Artikel 215 Absatz 1 Unterabsätze 2 und 3 erhält folgende Fassung:
„Für alle Exemplare ist weißes Papier zu verwenden. Auf den gemäß Artikel 353 Absatz 2 für den Versand verwendeten Exemplaren haben jedoch die Felder Nrn. 1 (mit Ausnahme des mittleren Teils), 2, 3, 4, 5, 6, 8, 15, 17, 18, 19, 21, 25, 27, 31, 32, 33 (erstes Unterfeld links), 35, 38, 40, 44, 50, 51, 52, 53, 55 und 56 einen grünen Grund.
Die Vordrucke sind mit grüner Tinte zu drucken.“
10.
Artikel 219 Absatz 1 erhält folgende Fassung:
„(1) Die in der Versandanmeldung aufgeführten Waren sind unter Vorlage des Beförderungspapiers zu gestellen.
Die Abgangsstelle kann bei der Erfüllung der Zollförmlichkeiten von der Vorlage dieses Papiers absehen; es muss jedoch zu ihrer Verfügung gehalten werden.
Das Beförderungspapier ist jedoch während der Beförderung den Zollstellen oder jeder anderen zuständigen Behörde auf Verlangen jederzeit vorzulegen.“
11.
Dem Artikel 247 wird der folgende Absatz 5 angefügt:
„(5) Für die Durchführung des gemeinschaftlichen Versandverfahrens gibt die Abgangsstelle die Ergebnisse der Überprüfung (durch Eingabe der entsprechenden Daten) in die Versandanmeldung ein.“
12.
Dem Artikel 249 wird der folgende Absatz 3 angefügt:
„(3) Für das gemeinschaftliche Versandverfahren überlässt die Abgangsstelle die Waren, sofern die Ergebnisse der Prüfung es zulassen, und gibt das Datum der Überlassung in das EDV-System ein.“
13.
In Teil I Titel IX Kapitel 1 wird vor Artikel 253 die folgende Überschrift eingefügt:
„Abschnitt 1
Allgemeines“
14.
Dem Artikel 253 werden die folgenden Absätze 4 bis 8 angefügt:
„(4) Jede Person kann eine Bewilligung für das vereinfachte Anmeldeverfahren oder das Anschreibeverfahren für sich selbst zur eigenen Nutzung oder für die Nutzung als Vertreter beantragen, vorausgesetzt, die vorhandenen Aufzeichnungen und Verfahren gestatten es der bewilligenden Zollbehörde, die vertretenen Personen zu identifizieren und geeignete Zollkontrollen durchzuführen.
Ein solcher Antrag kann unbeschadet des Artikels 64 des Zollkodex auch eine integrierte Bewilligung betreffen.
(5) Die Inanspruchnahme des vereinfachten Anmeldeverfahrens oder des Anschreibeverfahrens setzt die Leistung einer Sicherheit für die Einfuhrzölle und sonstigen Abgaben voraus.
(6) Der Inhaber der Bewilligung erfüllt die in diesem Kapitel aufgeführten Voraussetzungen und Kriterien sowie die Verpflichtungen, die sich aus der Bewilligung ergeben, unbeschadet der Verpflichtungen des Anmelders und der Vorschriften über das Entstehen der Zollschuld.
(7) Der Bewilligungsinhaber setzt die bewilligende Zollbehörde unverzüglich über alle Ereignisse in Kenntnis, die nach Erteilung der Bewilligung eingetreten sind und sich auf deren Aufrechterhaltung oder Inhalt auswirken können.
(8) Die bewilligende Zollbehörde nimmt eine Überprüfung der Bewilligung für das vereinfachte Anmeldeverfahren oder das Anschreibeverfahren vor, wenn
a)
die einschlägigen Gemeinschaftsvorschriften in wichtigen Punkten geändert wurden;
b)
es begründete Hinweise gibt, dass der Bewilligungsinhaber die einschlägigen Voraussetzungen nicht mehr erfüllt.
Bei der Bewilligung des vereinfachten Anmeldeverfahrens oder des Anschreibeverfahrens für einen seit weniger als drei Jahren niedergelassenen Antragsteller ist während des ersten Jahres eine strenge Überwachung vorzusehen.“
15.
In Artikel 253a wird folgender Unterabsatz angefügt:
„Die Inanspruchnahme des vereinfachten Anmeldeverfahrens oder des Anschreibeverfahrens ist nur gestattet, wenn die summarische Anmeldung und die Zollanmeldungen sowie alle Nachrichten elektronisch übermittelt werden.“
16.
In Teil I Titel IX Kapitel 1 wird nach Artikel 253a der folgende Abschnitt 2 angefügt:
„Abschnitt 2
Erteilung, Aussetzung und Widerruf der Bewilligungen für das vereinfachte Anmeldeverfahren oder das Anschreibeverfahren
Artikel 253b
(1) Die Anträge auf Bewilligung des vereinfachten Anmeldeverfahrens oder des Anschreibeverfahrens sind auf dem Vordruck in Anhang 67 oder in dem entsprechenden elektronischen Format zu stellen.
(2) Stellt die bewilligende Zollbehörde fest, dass der Antrag nicht alle erforderlichen Angaben enthält, so fordert sie den Antragsteller innerhalb von 30 Kalendertagen nach Eingang des Antrags unter Angabe von Gründen auf, die entsprechenden Informationen zu übermitteln.
(3) Der Antrag wird nicht genehmigt, wenn
a)
er den Anforderungen des Absatzes 1 nicht entspricht;
b)
er nicht bei den zuständigen Zollbehörden eingereicht wurde;
c)
der Antragsteller wegen einer schweren Straftat im Zusammenhang mit seiner wirtschaftlichen Tätigkeit verurteilt wurde;
d)
gegen den Antragsteller zum Zeitpunkt der Antragstellung ein Insolvenzverfahren anhängig ist.
(4) Vor der Erteilung der Bewilligung für das vereinfachte Anmeldeverfahren oder das Anschreibeverfahren prüfen die Zollbehörden die Bücher des Antragstellers, es sei denn, sie können sich auf die Ergebnisse einer früheren Prüfung stützen.
Artikel 253c
(1) Die Bewilligung für das vereinfachte Anmeldeverfahren wird erteilt, wenn die Voraussetzungen und Kriterien gemäß Artikel 14h mit Ausnahme von Absatz 1 Buchstabe c, gemäß Artikel 14i Buchstaben d, e und g und gemäß Artikel 14j erfüllt sind.
Die Bewilligung für das Anschreibeverfahren wird erteilt, wenn die Voraussetzungen und Kriterien gemäß Artikel 14h mit Ausnahme von Absatz 1 Buchstabe c, Artikel 14i und Artikel 14j erfüllt sind.
Für die Erteilung der Bewilligungen gemäß den Unterabsätzen 1 und 2 wenden die Zollbehörden Artikel 14a Absatz 2 an und verwenden den Vordruck in Anhang 67.
(2) Ist der Antragsteller Inhaber eines AEO-Zertifikats gemäß Artikel 14a Absatz 1 Buchstabe a oder Buchstabe c, so gelten die Voraussetzungen gemäß Absatz 1 als erfüllt.
Artikel 253d
(1) Die bewilligende Zollbehörde setzt eine Bewilligung für das vereinfachte Anmeldeverfahren oder das Anschreibeverfahren aus, wenn
a)
die Voraussetzungen und Kriterien gemäß Artikel 253c Absatz 1 nicht eingehalten werden;
b)
die Zollbehörden hinreichenden Grund zu der Annahme haben, dass der Inhaber der Bewilligung oder eine andere in Artikel 14h Absatz 1 Buchstabe a, b oder d genannte Person eine Handlung begangen hat, die strafrechtlich verfolgt werden kann und mit einem Verstoß gegen die Zollvorschriften in Zusammenhang steht.
In dem Fall gemäß Unterabsatz 1 Buchstabe b dieses Artikels kann die Zollbehörde jedoch entscheiden, die Bewilligung für das vereinfachte Anmeldeverfahren oder das Anschreibeverfahren nicht auszusetzen, wenn sie der Auffassung ist, dass ein Verstoß im Verhältnis zu Zahl oder Umfang der zollrelevanten Vorgänge geringfügig ist und keinen Zweifel am guten Glauben des Bewilligungsinhabers aufkommen lässt.
Bevor sie eine Entscheidung trifft, teilt die bewilligende Zollbehörde dem Bewilligungsinhaber ihre Feststellungen mit. Der Bewilligungsinhaber ist berechtigt, innerhalb von 30 Kalendertagen nach dem Datum der Mitteilung Abhilfe zu schaffen und/oder seinen Standpunkt darlegen.
(2) Schafft der Bewilligungsinhaber in dem Fall gemäß Absatz 1 Unterabsatz 1 Buchstabe a nicht innerhalb von 30 Kalendertagen Abhilfe, so teilt die bewilligende Zollbehörde ihm mit, dass die Bewilligung für das vereinfachte Anmeldeverfahren oder das Anschreibeverfahren für 30 Kalendertage ausgesetzt ist, damit er die erforderlichen Abhilfemaßnahmen treffen kann.
(3) In den Fällen gemäß Absatz 1 Unterabsatz 1 Buchstabe b setzt die bewilligende Zollbehörde die Bewilligung für die Dauer des Gerichtsverfahrens aus. Sie setzt den Bewilligungsinhaber davon in Kenntnis.
(4) Kann der Bewilligungsinhaber die Abhilfemaßnahmen nicht innerhalb von 30 Kalendertagen treffen, aber nachweisen, dass die Voraussetzungen erfüllt werden können, wenn die Aussetzung verlängert wird, so setzt die bewilligende Zollbehörde die Bewilligung für das vereinfachte Anmeldeverfahren oder das Anschreibeverfahren für weitere 30 Kalendertage aus.
(5) Die Aussetzung der Bewilligung gilt nicht für Zollverfahren, die bereits vor dem Zeitpunkt der Aussetzung begonnen wurden, aber noch nicht erledigt sind.
Artikel 253e
(1) Hat der Bewilligungsinhaber die von der bewilligenden Zollbehörde verlangten Maßnahmen getroffen, die für die Erfüllung der in der Bewilligung für das vereinfachte Verfahren oder das Anschreibeverfahren genannten Voraussetzungen und Kriterien erforderlich sind, so widerruft die bewilligende Zollbehörde die Aussetzung und teilt dies dem Bewilligungsinhaber mit. Die Aussetzung kann vor Ablauf der Frist gemäß Artikel 253d Absatz 2 oder Absatz 4 widerrufen werden.
(2) Trifft der Bewilligungsinhaber die erforderlichen Maßnahmen nicht innerhalb des Zeitraums gemäß Artikel 253d Absatz 2 oder Absatz 4, so findet Artikel 253g Anwendung.
Artikel 253f
(1) Ist der Bewilligungsinhaber vorübergehend nicht in der Lage, die Voraussetzungen und Kriterien für die Bewilligung des vereinfachten Anmeldeverfahrens oder des Anschreibeverfahrens zu erfüllen, so kann er die Aussetzung der Bewilligung beantragen. In diesem Fall teilt er dies der bewilligenden Zollbehörde mit und gibt den Zeitpunkt an, ab dem er wieder in der Lage sein wird, die Voraussetzungen und Kriterien zu erfüllen. Er unterrichtet die bewilligende Zollbehörde auch über die vorgesehenen Abhilfemaßnahmen und den Zeitplan für ihre Umsetzung.
(2) Hat der Bewilligungsinhaber nicht innerhalb der in seiner Mitteilung angegebenen Frist Abhilfe geschaffen, so kann die bewilligende Zollbehörde eine angemessene Verlängerung bewilligen, sofern der Bewilligungsinhaber in gutem Glauben gehandelt hat.
Artikel 253g
Unbeschadet des Artikels 9 des Zollkodex und des Artikels 4 dieser Verordnung widerruft die bewilligende Zollbehörde die Bewilligung für das vereinfachte Anmeldeverfahren oder das Anschreibeverfahren, wenn
a)
der Bewilligungsinhaber die Maßnahmen gemäß Artikel 253d Absatz 2 und Artikel 253f Absatz 1 nicht trifft;
b)
der Bewilligungsinhaber oder eine andere Person gemäß Artikel 14h Absatz 1 Buchstaben a, b oder d wegen schwerer oder wiederholter Verstöße gegen die Zollvorschriften rechtskräftig verurteilt worden ist;
c)
der Bewilligungsinhaber dies beantragt.
Bei Anwendung von Unterabsatz 1 Buchstabe b kann die bewilligende Zollbehörde jedoch entscheiden, die Bewilligung für das vereinfachte Anmeldeverfahren oder das Anschreibeverfahren nicht zu widerrufen, wenn sie der Auffassung ist, dass die Verstöße im Verhältnis zu Zahl oder Umfang der zollrelevanten Vorgänge geringfügig sind und keinen Zweifel am guten Glauben des Bewilligungsinhabers aufkommen lassen.“
17.
In Teil I Titel IX wird folgendes Kapitel 1A eingefügt:
„KAPITEL 1A
Einzige Bewilligung für das vereinfachte Anmeldeverfahren oder das Anschreibeverfahren
Abschnitt 1
Antragsverfahren
Artikel 253h
(1) Der Antrag auf eine einzige Bewilligung für das vereinfachte Anmeldeverfahren oder das Anschreibeverfahren ist bei einer der Zollbehörden gemäß Artikel 14d Absätze 1 und 2 zu stellen.
Wird die Bewilligung für das vereinfachte Anmeldeverfahren oder das Anschreibeverfahren jedoch im Zusammenhang mit oder nach einem Antrag auf Erteilung einer einzigen Bewilligung für das Verfahren der besonderen Verwendung oder für ein Zollverfahren mit wirtschaftlicher Bedeutung beantragt, so finden Artikel 292 Absätze 5 und 6 oder die Artikel 500 und 501 Anwendung.
(2) Wird ein Teil der einschlägigen Aufzeichnungen und Unterlagen in einem anderen Mitgliedstaat aufbewahrt als dem, bei dessen Zollbehörde der Antrag gestellt wurde, so füllt der Antragsteller die Felder 5a, 5b und 7 des Antragsvordrucks aus, dessen Muster in Anhang 67 aufgeführt ist.
(3) Der Antragsteller gibt eine leicht erreichbare zentrale Stelle oder eine Kontaktperson in seiner Verwaltung im Antragsmitgliedstaat an, über die der Zollbehörde alle Informationen zur Verfügung gestellt werden, die für den Nachweis erforderlich sind, dass die Voraussetzungen für die Erteilung der einzigen Bewilligung erfüllt sind.
(4) Die Antragsteller übermitteln der Zollbehörde die erforderlichen Daten nach Möglichkeit elektronisch.
(5) Bis zur Einführung eines für das betreffende Zollverfahren erforderlichen Systems für den elektronischen Datenaustausch zwischen den beteiligten Mitgliedstaaten kann die bewilligende Zollbehörde Anträge gemäß Absatz 1 ablehnen, wenn die einzige Bewilligung einen unverhältnismäßigen Verwaltungsaufwand erfordern würde.
Artikel 253i
(1) Die Mitgliedstaaten übermitteln der Kommission ein Verzeichnis der Zollbehörden gemäß Artikel 253h Absatz 1, bei denen die Anträge zu stellen sind, und teilen ihr spätere Änderungen mit. Die Kommission stellt diese Informationen über das Internet zur Verfügung. Diese Behörden fungieren als bewilligende Zollbehörden für die Erteilung der einzigen Bewilligungen für das vereinfachte Anmeldeverfahren und das Anschreibeverfahren.
(2) Die Mitgliedstaaten benennen eine zentrale Stelle, die für den Informationsaustausch der Mitgliedstaaten untereinander und den Informationsaustausch mit der Kommission zuständig ist, und teilen der Kommission diese Stelle mit.
Abschnitt 2
Erteilungsmodalitäten
Artikel 253j
(1) Wird eine einzige Bewilligung für das vereinfachte Anmeldeverfahren oder das Anschreibeverfahren beantragt, so übermittelt die bewilligende Zollbehörde den anderen Zollbehörden, die von diesem Antrag betroffen sind, folgende Informationen:
a)
den Antrag;
b)
den Entwurf der Bewilligung;
c)
alle notwendigen Informationen für die Erteilung der Bewilligung.
Die bewilligende Zollbehörde übermittelt diese Informationen mit Hilfe des Informations- und Kommunikationssystems gemäß Artikel 253m, sobald dieses verfügbar ist.
(2) Die bewilligende Zollbehörde übermittelt die Informationen gemäß Absatz 1 Buchstaben a, b und c innerhalb folgender Fristen:
a)
30 Kalendertage, wenn dem Antragsteller bereits eine Bewilligung für das vereinfachte Anmeldeverfahren oder das Anschreibeverfahren oder ein AEO-Zertifikat gemäß Artikel 14a Absatz 1 Buchstabe a oder Buchstabe c erteilt worden ist;
b)
90 Kalendertage in allen übrigen Fällen.
Kann die bewilligende Zollbehörde diese Fristen nicht einhalten, so kann sie sie um 30 Kalendertage verlängern. In diesem Fall unterrichtet sie den Antragsteller vor Fristablauf über die Gründe für die Verlängerung.
Die Frist beginnt mit dem Tag, an dem die bewilligende Zollbehörde alle erforderlichen Informationen gemäß Absatz 1 Buchstaben a, b und c erhält. Die bewilligende Zollbehörde teilt dem Antragsteller mit, dass sein Antrag angenommen wurde und von welchem Tag an die Frist läuft.
(3) Bis zum 31. Dezember 2009 belaufen sich die Fristen gemäß Absatz 2 Unterabsatz 2 nicht auf höchstens 30 bzw. 90 Kalendertage, sondern auf höchstens 90 bzw. 210 Kalendertage.
Artikel 253k
(1) Die bewilligende Zollbehörde des Mitgliedstaats, in dem der Antrag gestellt wurde, und die Zollbehörden der übrigen Mitgliedstaaten, die von der beantragten einzigen Bewilligung betroffen sind, arbeiten zusammen, um die praktischen Vorschriften und die Berichtspflichten einschließlich eines Kontrollplans für die Überwachung des im Rahmen der einzigen Bewilligung durchgeführten Zollverfahrens festzulegen. Für die Zwecke des bzw. der Zollverfahren tauschen die betroffenen Zollbehörden jedoch höchstens die Angaben gemäß Anhang 30A untereinander aus.
(2) Die Zollbehörden der übrigen von der beantragten einzigen Bewilligung betroffenen Mitgliedstaaten teilen der bewilligenden Zollbehörde etwaige Einwände binnen 30 Kalendertagen nach Eingang des Bewilligungsentwurfs mit. Wird für diese Mitteilung mehr Zeit benötigt, so ist die bewilligende Zollbehörde umgehend und in jedem Fall innerhalb der genannten Frist zu informieren. Diese zusätzliche Frist kann um höchstens 30 Kalendertage verlängert werden. Wenn eine Verlängerung gewährt wird, teilt die bewilligende Zollbehörde dem Antragsteller mit, dass die Frist verlängert wurde.
Wurden Einwände mitgeteilt und erzielen die Zollbehörden innerhalb der genannten Frist keine Einigung, so wird der Antrag abgelehnt, soweit Einwände erhoben wurden.
Reagiert die konsultierte Zollbehörde nicht innerhalb der in Unterabsatz 1 genannten Frist(en), so kann die bewilligende Zollbehörde davon ausgehen, dass keine Einwände gegen die Erteilung einer Bewilligung bestehen, wobei die Verantwortung weiterhin bei der konsultierten Zollbehörde liegt.
(3) Vor der teilweisen oder vollständigen Ablehnung eines Antrags teilt die bewilligende Zollbehörde dem Antragsteller die Gründe für ihre beabsichtigte Entscheidung mit; der Antragsteller erhält Gelegenheit, innerhalb von 30 Kalendertagen ab dem Zeitpunkt der Mitteilung Stellung zu nehmen.
Artikel 253l
(1) Wird eine einzige Bewilligung von einem Antragsteller beantragt, der Inhaber eines AEO-Zertifikats gemäß Artikel 14a Absatz 1 Buchstabe a oder Buchstabe c ist, so wird die Bewilligung erteilt, sobald der erforderliche Informationsaustausch organisiert wurde zwischen
a)
dem Antragsteller und der bewilligenden Zollbehörde;
b)
der bewilligenden Zollbehörde und den übrigen von der einzigen Bewilligung betroffenen Zollbehörden.
Besitzt der Antragsteller kein AEO-Zertifikat gemäß Artikel 14a Absatz 1 Buchstabe a oder Buchstabe c, so wird die Bewilligung erteilt, wenn die bewilligende Zollbehörde überzeugt ist, dass der Antragsteller die Voraussetzungen und Kriterien für die Bewilligung, die in den Artikeln 253, 253a und 253c vorgesehen sind oder auf die in diesen Artikeln verwiesen wird, erfüllen kann, und sobald der erforderliche Informationsaustausch gemäß Unterabsatz 1 dieses Absatzes organisiert wurde.
(2) Nachdem die übrigen beteiligten Zollbehörden ihre Zustimmung gegeben oder keine begründeten Einwände erhoben haben, erteilt die bewilligende Zollbehörde die Bewilligung unter Verwendung des Vordrucks in Anhang 67 innerhalb von 30 Kalendertagen nach Ablauf der in Artikel 253k Absatz 2 oder Absatz 3 genannten Fristen.
Die bewilligende Zollbehörde übermittelt die Bewilligung den Zollbehörden in den anderen betroffenen Mitgliedstaaten mit Hilfe des Informations- und Kommunikationssystems gemäß Artikel 253m, sobald dieses verfügbar ist.
(3) Einzige Bewilligungen für das vereinfachte Anmeldeverfahren und das Anschreibeverfahren werden von allen Mitgliedstaaten anerkannt, die in Feld 10, in Feld 11 oder in beiden Feldern der Bewilligung eingetragen sind.
Abschnitt 3
Informationsaustausch
Artikel 253m
(1) Für den Informationsaustausch und die Kommunikation zwischen den Zollbehörden sowie zur Unterrichtung der Kommission und der Wirtschaftsbeteiligten wird ein elektronisches Informations- und Kommunikationssystem verwendet, das von der Kommission und den Zollbehörden im gegenseitigen Einvernehmen festgelegt wird. Die den Wirtschaftsbeteiligten zur Verfügung gestellte Information beschränkt sich auf die nichtvertraulichen Daten gemäß Titel II Nummer 16 des Merkblatts zum Antragsvordruck für die vereinfachten Verfahren gemäß Anhang 67.
(2) Die Kommission und die Zollbehörden nutzen das System gemäß Absatz 1, um folgende Informationen auszutauschen, zu speichern und abzurufen:
a)
die Antragsdaten;
b)
die für die Erteilung erforderlichen Informationen;
c)
die einzigen Bewilligungen, die für die in Artikel 1 Nummer 13 und Nummer 14 genannten Verfahren erteilt wurden, sowie gegebenenfalls deren Änderung, Aussetzung und Aufhebung;
d)
die Ergebnisse einer Neubewertung gemäß Artikel 253 Absatz 8.
(3) Die Kommission und die Mitgliedstaaten können nach vorheriger Zustimmung des Bewilligungsinhabers das Verzeichnis der einzigen Bewilligungen und die nichtvertraulichen Daten gemäß Titel II Nummer 16 des Merkblatts zum Antragsvordruck für die vereinfachten Verfahren in Anhang 67 über das Internet zugänglich machen. Das Verzeichnis wird regelmäßig aktualisiert.“
18.
In Artikel 260 Absatz 1 werden die Worte „Dem Anmelder“ durch die Worte „Einem Antragsteller“ ersetzt.
19.
Artikel 261 erhält folgende Fassung:
„Artikel 261
(1) Die Bewilligung des vereinfachten Anmeldeverfahrens wird dem Antragsteller erteilt, wenn die Voraussetzungen und Kriterien gemäß den Artikeln 253, 253a und 253c erfüllt sind.
(2) Ist der Antragsteller Inhaber eines AEO-Zertifikats gemäß Artikel 14a Absatz 1 Buchstabe a oder Buchstabe c, so erteilt die bewilligende Zollbehörde die Bewilligung, sobald der erforderliche Informationsaustausch zwischen dem Antragsteller und der bewilligenden Zollbehörde organisiert wurde. Alle Voraussetzungen und Kriterien gemäß Absatz 1 gelten als erfüllt.“
20.
Artikel 264 erhält folgende Fassung:
„Artikel 264
(1) Die Bewilligung des Anschreibeverfahrens wird dem Antragsteller erteilt, wenn die Voraussetzungen und Kriterien gemäß Artikel 253, 253a und 253c erfüllt sind.
(2) Ist der Antragsteller Inhaber eines AEO-Zertifikats gemäß Artikel 14a Absatz 1 Buchstabe a oder Buchstabe c, so erteilt die bewilligende Zollbehörde die Bewilligung, sobald der erforderliche Informationsaustausch zwischen dem Antragsteller und der bewilligenden Zollbehörde organisiert wurde. Alle Voraussetzungen und Kriterien gemäß Absatz 1 gelten als erfüllt.“
21.
Artikel 265 wird gestrichen.
22.
Artikel 269 Absatz 1 erhält folgende Fassung:
„(1) Die Bewilligung des vereinfachten Anmeldeverfahrens wird dem Antragsteller gemäß den Voraussetzungen und Kriterien und entsprechend den Vorschriften in den Artikeln 253, 253a, 253c und 270 erteilt.“
23.
Artikel 270 wird wie folgt geändert:
a)
Die Absätze 2, 3 und 4 werden gestrichen;
b)
Absatz 5 erhält folgende Fassung:
„(5) Ist der Antragsteller Inhaber eines AEO-Zertifikats gemäß Artikel 14a Absatz 1 Buchstabe a oder Buchstabe c, so erteilt die bewilligende Zollbehörde die Bewilligung, sobald der erforderliche Informationsaustausch zwischen dem Antragsteller und der bewilligenden Zollbehörde organisiert wurde. Alle Voraussetzungen und Kriterien gemäß Absatz 1 gelten als erfüllt.“
24.
Artikel 282 Absatz 1 erhält folgende Fassung:
„(1) Dem Antragsteller wird die Bewilligung des vereinfachten Anmeldeverfahrens unter den Voraussetzungen und nach den Modalitäten erteilt, die sich aus den Artikeln 261 und 262 in entsprechender Anwendung ergeben.“
25.
Artikel 288 wird gestrichen.
26.
In Artikel 291 Absatz 2 wird Buchstabe a gestrichen.
27.
Dem Artikel 340b werden folgende Nummern angefügt:
„6. ‚Versandbegleitdokument‘: das vom EDV-System gedruckte Dokument, das die Waren begleitet und auf den Daten der Versandanmeldung beruht;
7. ‚Notfallverfahren‘: ein papiergestütztes Verfahren, das die Abgabe und Kontrolle der Versandanmeldung und die weitere Bearbeitung des Versandverfahrens in den Fällen gestattet, in denen das EDV-gestützte Regelverfahren nicht durchgeführt werden kann.“
28.
Artikel 340c Absatz 1 erhält folgende Fassung:
„(1) In das interne gemeinschaftliche Versandverfahren werden Gemeinschaftswaren übergeführt, die befördert werden
a)
aus einem Teil des Zollgebiets der Gemeinschaft, in dem die Richtlinie 2006/112/EG Anwendung findet, mit Bestimmung in einem anderen Teil des Zollgebiets der Gemeinschaft, in dem die vorgenannten Vorschriften nicht anwendbar sind; oder
b)
aus einem Teil des Zollgebiets der Gemeinschaft, in dem die Richtlinie 2006/112/EG keine Anwendung findet, mit Bestimmung in einem anderen Teil des Zollgebiets der Gemeinschaft, in dem die vorgenannten Vorschriften anwendbar sind; oder
c)
aus einem Teil des Zollgebiets der Gemeinschaft, in dem die Richtlinie 2006/112/EG keine Anwendung findet, mit Bestimmung in einem anderen Teil des Zollgebiets der Gemeinschaft, in dem die vorgenannten Vorschriften ebenfalls nicht anwendbar sind.“
29.
Dem Artikel 342 wird der folgende Absatz 4 angefügt:
„(4) Wird eine Sicherheit durch einen Bürgen bei der Stelle der Bürgschaftsleistung geleistet, so werden dem Hauptverpflichteten
a)
eine ‚Sicherheits-Referenz-Nummer‘ für die Verwendung der Sicherheit und zur Kennzeichnung jeder einzelnen Bürgschaftserklärung zugewiesen und
b)
ein Zugriffscode zusammen mit der ‚Sicherheits-Referenz-Nummer‘ zugewiesen und mitgeteilt.“
30.
Artikel 343 erhält folgende Fassung:
„Artikel 343
Die Mitgliedstaaten geben eine Liste der für das gemeinschaftliche Versandverfahren zuständigen Zollstellen mit deren Kennnummern, Zuständigkeiten und Öffnungszeiten in das EDV-System ein. Jede Änderung ist ebenfalls in das Datensystem einzugeben.
Die Kommission teilt diese Angaben den anderen Mitgliedstaaten auf elektronischem Wege mit.“
31.
Folgender Artikel 343a wird eingefügt:
„Artikel 343a
Die Mitgliedstaaten unterrichten gegebenenfalls die Kommission über die Einrichtung von Zentralstellen und deren Aufgaben bei der Abwicklung und weiteren Bearbeitung des gemeinschaftlichen Versandverfahrens sowie beim Empfang und bei der Verteilung von Dokumenten mit Angabe der Art der betreffenden Dokumente.
Die Kommission teilt diese Angaben den anderen Mitgliedstaaten mit.“
32.
In Teil II Titel II Kapitel 4 Abschnitt 1 wird der folgende Artikel 344a eingefügt:
„Artikel 344a
(1) Im Rahmen des gemeinschaftlichen Versandverfahrens werden die Förmlichkeiten unter Einsatz von EDV-Verfahren durchgeführt.
(2) Die Auskünfte, die im Rahmen des gemeinschaftlichen Versandverfahrens zwischen den Behörden ausgetauscht werden, entsprechen der Struktur und den Angaben, die von den Zollbehörden in gegenseitigem Einvernehmen festgelegt werden.“
33.
Dem Artikel 345 wird der folgende Absatz 4 angefügt:
„(4) Wird die Einzelsicherheit in Form einer Bürgschaft geleistet, kann der Hauptverpflichtete den zusammen mit der ‚Sicherheits-Referenz-Nummer‘ erteilten Zugriffscode nicht ändern, außer im Rahmen der Anwendung von Anhang 47a Nummer 3.“
34.
Artikel 346 Absatz 1 erhält folgende Fassung:
„(1) Für die Einzelsicherheit durch Bürgschaftsleistung ist eine Bürgschaftsurkunde nach dem Vordruck in Anhang 49 zu verwenden.
Die Bürgschaftsurkunde wird von der Stelle der Bürgschaftsleistung aufbewahrt.“
35.
Artikel 347 erhält folgende Fassung:
„Artikel 347
(1) In dem Fall nach Artikel 345 Absatz 3 ist für die Einzelsicherheit eine Bürgschaftsurkunde nach dem Vordruck in Anhang 50 zu verwenden.
Die Bestimmungen von Artikel 346 Absatz 2 gelten sinngemäß.
(2) Der Bürge übermittelt der Stelle der Bürgschaftsleistung nach Maßgabe der von den Zollbehörden festgelegten Modalitäten alle Angaben zu den von ihm ausgestellten Einzelsicherheitstiteln.
Ab dem Tag seiner Ausstellung kann ein Titel längstens ein Jahr lang eingesetzt werden.
(3) Der Bürge teilt dem Hauptverpflichteten für jeden ihm zugewiesenen Einzelsicherheitstitel eine ‚Sicherheits-Referenz-Nummer‘ mit, wobei der dazugehörige Zugriffscode von dem Hauptverpflichteten nicht geändert werden kann.
(4) Für die Anwendung von Artikel 353 Absatz 2 Buchstabe b erteilt der Bürge dem Hauptverpflichteten entsprechend dem Vordruck in Anhang 54 papiergestützte Einzelsicherheitstitel. Die Kennnummer ist auf dem Sicherheitstitel angegeben.
(5) Der Bürge kann Einzelsicherheitstitel ausgeben, die für gemeinschaftliche Versandverfahren mit Waren des Anhangs 44c nicht gelten. Zu diesem Zweck bringt der Bürge auf den betreffenden Einzelsicherheitstiteln diagonal den nachstehenden Vermerk an:
-
Beschränkte Geltung - 99200.
(6) Der Hauptverpflichtete hinterlegt bei der Abgangsstelle die zur vollständigen Deckung des in Artikel 345 Absatz 1 genannten Betrags erforderliche Anzahl Einzelsicherheitstitel im Wert von jeweils 7 000 EUR. Für die Anwendung von Artikel 353 Absatz 2 Buchstabe b müssen die papiergestützten Titel bei der Abgangsstelle hinterlegt und dort aufbewahrt werden; die Abgangsstelle teilt die Kennnummer jeder Einzelsicherheit der auf dem Titel angegebenen Stelle der Bürgschaftsleistung mit.“
36.
Artikel 348 Absatz 3 erhält folgende Fassung:
„(3) Die Kündigung und der Tag ihres Wirksamwerdens werden von den Zollbehörden des Mitgliedstaats, zu dem die Stelle der Bürgschaftsleistung gehört, unverzüglich in das EDV-System eingegeben.“
37.
Artikel 350 wird gestrichen.
38.
Artikel 351 erhält folgende Fassung:
„Artikel 351
Enthalten Sendungen gleichzeitig Waren, die im externen gemeinschaftlichen Versandverfahren befördert werden sollen, und Waren, die im internen gemeinschaftlichen Versandverfahren befördert werden sollen, so wird die Versandanmeldung mit der Kurzbezeichnung T bei jeder Warenposition durch die Kurzbezeichnungen ‚T1‘, ‚T2‘ oder ‚T2F‘ vervollständigt.“
39.
Artikel 352 wird gestrichen.
40.
Artikel 353 erhält folgende Fassung:
„Artikel 353
(1) Eine Versandanmeldung muss der Struktur und den Angaben in Anhang 37a entsprechen.
(2) Die Zollbehörden nehmen eine papiergestützte Versandanmeldung, die auf einem Vordruck entsprechend dem Muster in Anhang 31 und nach Maßgabe des von den Zollbehörden in gegenseitigem Einvernehmen festgelegten Verfahrens erstellt wurde, in den folgenden Fällen an:
a)
Die Waren werden durch Reisende befördert, die keinen unmittelbaren Zugang zum EDV-gestützten System der Zollverwaltungen haben, wobei die in Artikel 353a beschriebenen Modalitäten einzuhalten sind;
b)
es wird das Notfallverfahren angewendet, wobei die Bedingungen und Modalitäten gemäß Anhang 37d zu beachten sind.
(3) Die Verwendung einer papiergestützten Versandanmeldung nach Absatz 2 Buchstabe b bedarf einer Genehmigung durch die Zollbehörden, wenn das EDV-System des Hauptverpflichteten und/oder das Netzwerk nicht funktionieren.
(4) Die papiergestützte Versandanmeldung kann durch einen oder mehrere Ergänzungsvordrucke nach dem Muster in Anhang 33 ergänzt werden. Die Vordrucke sind Bestandteil der Anmeldung.
(5) Anstelle von Ergänzungsvordrucken können als beschreibender Teil der papiergestützten Versandanmeldung Ladelisten verwendet werden, die gemäß Anhang 44a und nach dem Muster in Anhang 45 zu erstellen und Bestandteil der Anmeldung sind.“
41.
In Teil II Titel II Kapitel 4 Abschnitt 2 Unterabschnitt 2 wird folgender Artikel 353a eingefügt:
„Artikel 353a
(1) Zur Anwendung von Artikel 353 Absatz 2 Buchstabe a erstellt der Reisende die Versandanmeldung gemäß Artikel 208 und Anhang 37.
(2) Die Zollbehörden stellen sicher, dass die Versanddaten zwischen den Zollbehörden unter Einsatz von Informationstechnologie und Datennetzen ausgetauscht werden.“
42.
Artikel 356 Absatz 3 wird gestrichen.
43.
Artikel 357 wird wie folgt geändert:
a)
Absatz 1 erhält folgende Fassung:
„(1) Unbeschadet des Absatzes 4 ist die Überlassung der in das gemeinschaftliche Versandverfahren zu überführenden Waren von deren Verschluss abhängig. Die Abgangsstelle sichert die Nämlichkeit in der von ihr für erforderlich gehaltenen Weise und gibt die entsprechenden Daten in die Versandanmeldung ein.“
b)
Absatz 4 erhält folgende Fassung:
„(4) Die Abgangsstelle kann vom Verschluss absehen, wenn die Nämlichkeit der Waren durch ihre Beschreibung in den Daten der Versandanmeldung oder in den Begleitpapieren unter Berücksichtigung etwaiger anderer Maßnahmen zur Nämlichkeitssicherung festgestellt werden kann.
Die Warenbeschreibung gilt als zur Feststellung der Nämlichkeit der Waren geeignet, wenn sie so genau ist, dass Art und Menge der Waren leicht zu erkennen sind.“
44.
Die Artikel 358 und 359 erhalten folgende Fassung:
„Artikel 358
(1) Bei Überlassung der Waren zeigt die Abgangsstelle der angemeldeten Bestimmungsstelle durch eine ‚Vorab-Ankunftsanzeige‘ und allen angemeldeten Durchgangszollstellen mit einer ‚Vorab-Durchgangsanzeige‘ die Einzelheiten zu dem gemeinschaftlichen Versandverfahren an. Diese Nachrichten basieren auf den gegebenenfalls berichtigten Angaben in der Versandanmeldung.
(2) Nach Überlassung der Waren begleitet das Versandbegleitdokument die in das gemeinschaftliche Versandverfahren übergeführten Waren. Es entspricht dem Muster und den besonderen Angaben des Anhangs 45a. Das Dokument wird dem Beteiligten auf eine der folgenden Weisen ausgehändigt:
a)
Es wird dem Hauptverpflichteten von der Abgangsstelle übergeben oder nach Bewilligung durch die Zollbehörden vom EDV-System des Hauptverpflichteten ausgedruckt;
b)
es wird vom EDV-System des zugelassenen Versenders nach Erhalt der Überlassungsnachricht der Abgangsstelle ausgedruckt.
(3) Dem Versandbegleitdokument wird gegebenenfalls eine Liste der Positionen, die dem Muster und den Angaben in Anhang 45b entspricht, beigefügt. Diese Liste ist Bestandteil des Versandbegleitdokuments.
Artikel 359
(1) Die Sendung ist unter Vorlage des Versandbegleitdokuments bei jeder Durchgangszollstelle vorzuführen.
(2) Die Durchgangszollstelle erfasst den Grenzübergang anhand der ‚Vorab-Durchgangsanzeige‘, die sie von der Abgangsstelle erhalten hat. Der Grenzübergang wird der Abgangsstelle mit der ‚Grenzübergangsanzeige‘ mitgeteilt.
(3) Die Durchgangszollstellen führen eine Warenbeschau durch, wenn sie dies für erforderlich betrachten. Die Warenbeschau erfolgt insbesondere anhand der ‚Vorab-Durchgangsanzeige‘.
(4) Erfolgt die Beförderung über eine andere als die im Versandbegleitdokument angegebene angemeldete Durchgangszollstelle, so fordert diese Zollstelle von der Abgangsstelle die ‚Vorab-Durchgangsanzeige‘ an und benachrichtigt die Abgangsstelle durch Übersenden der ‚Grenzübergangsanzeige‘.“
45.
Artikel 360 wird wie folgt geändert:
a)
In Absatz 1 erhält der Einleitungssatz folgende Fassung:
„In den folgenden Fällen hat der Beförderer das Versandbegleitdokument mit einem entsprechenden Vermerk zu versehen und es den Zollbehörden des Landes, auf dessen Gebiet sich das Beförderungsmittel befindet, unter Vorführung der Sendung vorzulegen:“
b)
Absatz 2 erhält folgende Fassung:
„(2) Sind die Zollbehörden der Auffassung, dass das gemeinschaftliche Versandverfahren ohne Weiteres fortgesetzt werden kann, versehen sie, nachdem sie gegebenenfalls die erforderlichen Maßnahmen getroffen haben, das Versandbegleitdokument mit ihrem Sichtvermerk.
Die Zollbehörden der Bestimmungsstelle oder gegebenenfalls der Durchgangszollstelle geben die Vermerke betreffend die Übergabe oder sonstige Ereignisse in das EDV-System der Zollverwaltung ein.“
46.
Die Artikel 361, 362 und 363 erhalten folgende Fassung:
„Artikel 361
(1) Die Waren sind unter Vorlage der erforderlichen Unterlagen der Bestimmungsstelle während der Öffnungszeiten zu gestellen. Die Bestimmungsstelle kann jedoch auf Antrag und Kosten des Beteiligten eine Gestellung außerhalb der Öffnungszeiten zulassen. Die Bestimmungsstelle kann ferner auf Antrag und Kosten des Beteiligten zulassen, dass die Waren unter Vorlage der erforderlichen Unterlagen an einem anderen Ort gestellt werden.
(2) Werden Waren der Bestimmungsstelle erst nach Ablauf der von der Abgangsstelle gesetzten Frist gestellt, so gilt diese Frist als gewahrt, sofern gegenüber der Bestimmungsstelle glaubhaft gemacht wird, dass die Nichteinhaltung auf vom Beförderer oder Hauptverpflichteten nicht zu vertretende Umstände zurückzuführen ist.
(3) Die Bestimmungsstelle behält das Versandbegleitdokument ein und führt die Warenbeschau insbesondere auf der Grundlage der von der Abgangsstelle erhaltenen ‚Vorab-Ankunftsanzeige‘ durch.
(4) Zum Nachweis der Beendigung des Verfahrens gemäß Artikel 366 Absatz 1 versieht die Bestimmungsstelle auf Antrag des Hauptverpflichteten eine Kopie des Versandbegleitdokuments, auf der der folgende Vermerk angebracht wurde, mit ihrem Sichtvermerk:
-
Alternativnachweis - 99202.
(5) Das Versandverfahren kann bei einer anderen als der auf der Versandanmeldung angegebenen Stelle beendet werden. Diese Zollstelle wird damit zur Bestimmungsstelle.
Gehört die neue Bestimmungsstelle zu einem anderen Mitgliedstaat als die ursprünglich vorgesehene Bestimmungsstelle, so fordert die neue Bestimmungsstelle von der Abgangsstelle eine ‚Vorab-Ankunftsanzeige‘ an.
Artikel 362
(1) Die Bestimmungsstelle versieht eine Eingangsbescheinigung auf Antrag der Person, die die Waren und die erforderlichen Unterlagen vorlegt, mit ihrem Sichtvermerk.
(2) Der für die Eingangsbescheinigung zu verwendende Vordruck entspricht den Angaben des Musters in Anhang 47.
(3) Die Eingangsbescheinigung ist vorher vom Beteiligten auszufüllen. Sie darf neben dem der Bestimmungsstelle vorbehaltenen Teil auch andere, die Warensendung betreffende Angaben enthalten. Die Eingangsbescheinigung kann nicht als Nachweis für die Beendigung des Versandverfahrens im Sinne des Artikels 366 Absatz 1 verwendet werden.
Artikel 363
(1) Die Bestimmungsstelle setzt die Abgangsstelle am Tag der Gestellung der Waren bei der Bestimmungsstelle durch die ‚Eingangsbestätigung‘ über deren Ankunft in Kenntnis.
(2) Wird das Versandverfahren an einer anderen als der in der Versandanmeldung genannten Zollstelle beendet, setzt die neue Bestimmungsstelle die Abgangsstelle durch die ‚Eingangsbestätigung‘ über die Ankunft in Kenntnis.
Die Abgangsstelle teilt das Eintreffen der Waren der ursprünglich in der Versandanmeldung angegebenen Bestimmungsstelle mit der Nachricht ‚weitergeleitete Eingangsbestätigung‘ mit.
(3) Die in den Absätzen 1 und 2 genannte ‚Eingangsbestätigung‘ kann nicht als Nachweis für die Beendigung des Versandverfahrens im Sinne des Artikels 366 Absatz 1 verwendet werden.
(4) Die Bestimmungsstelle übermittelt der Abgangsstelle die ‚Kontrollergebnisnachricht‘ spätestens am dritten Tag nach der Gestellung der Waren bei der Bestimmungsstelle, es sei denn, es liegen rechtfertigende Umstände vor. Wird Artikel 408 angewendet, übermittelt die Bestimmungsstelle der Abgangsstelle die ‚Kontrollergebnisnachricht‘ spätestens am sechsten Tag nach Gestellung der Waren.“
47.
Artikel 364 wird gestrichen.
48.
In Teil II Titel II Kapitel 4 Abschnitt 2 erhält der Titel des Kapitels 6 folgende Fassung:
„Suchverfahren“
49.
Artikel 365 erhält folgende Fassung:
„Artikel 365
(1) Ist bei den Zollbehörden des Abgangslands innerhalb der Frist für die Gestellung der Waren bei der Bestimmungsstelle keine ‚Eingangsbestätigung‘ eingegangen oder ist innerhalb von sechs Tagen nach Eingang der ‚Eingangsbestätigung‘ keine ‚Kontrollergebnisnachricht‘ bei ihnen eingegangen, so leiten sie ein Suchverfahren ein, um sich alle zur Erledigung des Verfahrens erforderlichen Informationen zu beschaffen oder, sofern dies nicht möglich ist, um
-
die Umstände des Entstehens der Zollschuld festzustellen,
-
den Zollschuldner zu ermitteln,
-
die für die Erhebung der Schuld zuständigen Zollbehörden festzustellen.
(2) Das Suchverfahren wird spätestens sieben Tage nach Ablauf einer der in Absatz 1 genannten Fristen eingeleitet, ausgenommen in einvernehmlich von den Mitgliedstaaten festgelegten Ausnahmefällen. Dieses Verfahren wird unverzüglich eingeleitet, wenn die Zollbehörden frühzeitig darauf hingewiesen werden oder den Verdacht haben, dass das Versandverfahren nicht beendet wurde.
(3) Ist bei den Zollbehörden des Abgangsmitgliedstaats nur die ‚Eingangsbestätigung‘ eingegangen, leiten sie das Suchverfahren ein, indem sie die Bestimmungsstelle, die die ‚Eingangsbestätigung‘ gesendet hat, um die ‚Kontrollergebnisnachricht‘ ersuchen.
(4) Ist bei den Zollbehörden des Abgangsmitgliedstaats die ‚Eingangsbestätigung‘ nicht eingegangen, leiten sie das Suchverfahren ein, indem sie entweder den Hauptverpflichteten um die erforderlichen Angaben für die Erledigung des Verfahrens ersuchen oder die Bestimmungsstelle, wenn dort ausreichende Informationen für die Ermittlungen vorliegen.
Der Hauptverpflichtete muss spätestens 28 Tage nach Einleiten des Suchverfahrens bei der Bestimmungsstelle um die für die Erledigung des Verfahrens erforderlichen Angaben ersucht werden.
(5) Die Bestimmungsstelle und der Hauptverpflichtete müssen innerhalb von 28 Tagen auf das in Absatz 4 genannte Ersuchen antworten. Hat der Hauptverpflichtete innerhalb dieser Frist ausreichende Angaben gemacht, müssen die Zollbehörden des Abgangsmitgliedstaats diese Angaben berücksichtigen oder, falls die Angaben dies erlauben, das Versandverfahren erledigen.
(6) Wenn die von dem Hauptverpflichteten übermittelten Angaben es nicht erlauben, das Versandverfahren zu erledigen, diese aber von den Zollbehörden des Abgangsmitgliedstaats als ausreichend für die Fortführung des Suchverfahrens angesehen werden, muss an die zuständige Zollstelle unverzüglich ein Ersuchen gerichtet werden.
(7) Ergibt das Suchverfahren, dass das Versandverfahren ordnungsgemäß beendet wurde, so erledigen die Zollbehörden des Abgangsmitgliedstaats das Versandverfahren und teilen dies unverzüglich dem Hauptverpflichteten sowie gegebenenfalls den Zollbehörden mit, die bereits ein Erhebungsverfahren nach Artikel 217 bis 232 Zollkodex eingeleitet haben.“
50.
Folgender Artikel 365a wird eingefügt:
„Artikel 365a
(1) Wird nach Einleitung eines Suchverfahrens und vor Ablauf der Frist gemäß Artikel 450a erster Gedankenstrich den Zollbehörden (nachstehend den ‚ersuchenden Behörden‘) des Abgangsmitgliedstaats in irgendeiner Weise nachgewiesen, an welchem Ort der Sachverhalt eintrat, der die Schuld entstehen ließ, so übermitteln sie - sofern dieser Ort in einem anderen Mitgliedstaat liegt - den für diesen Ort zuständigen Zollbehörden (nachstehend ‚den ersuchten Behörden‘) unverzüglich alle zweckdienlichen Unterlagen.
(2) Die ersuchten Behörden bestätigen den Eingang der Unterlagen und teilen dabei mit, ob sie für die Erhebung zuständig sind. Geht innerhalb von 28 Tagen keine Antwort ein, so müssen die ersuchenden Behörden unverzüglich das Suchverfahren fortsetzen.“
51.
Artikel 366 und 367 erhalten folgende Fassung:
„Artikel 366
(1) Der Nachweis, dass das Versandverfahren innerhalb der in der Versandanmeldung genannten Frist beendet wurde, kann von dem Hauptverpflichteten durch Vorlage einer von den Zollbehörden des Abgangsmitgliedstaats anzuerkennenden Bescheinigung, die mit Sichtvermerk der Zollbehörden des Bestimmungsmitgliedstaats versehen ist, die Angaben zur Identifizierung der betreffenden Waren enthält und aus der hervorgeht, dass die Waren bei der Bestimmungsstelle gestellt oder in Fällen nach Artikel 406 einem zugelassenen Empfänger übergeben worden sind, erbracht werden.
(2) Ein Versandverfahren gilt ebenfalls als beendet, wenn der Hauptverpflichtete eines der folgenden, von den Zollbehörden des Abgangsmitgliedstaats anerkannten Dokumente mit Angaben zur Identifizierung der betreffenden Waren vorlegt:
a)
ein in einem Drittland ausgestelltes Zollpapier, mit dem die Waren eine zulässige zollrechtliche Bestimmung erhalten haben,
b)
ein in einem Drittland ausgestelltes und von den Zollbehörden dieses Landes mit einem Sichtvermerk versehenes Dokument, das bescheinigt, dass sich die Waren in dem betreffenden Drittland im freien Verkehr befinden.
(3) Anstelle der in Absatz 2 genannten Unterlagen können Kopien oder Photokopien vorgelegt werden, die von der Zollbehörde, die die Originaldokumente mit einem Sichtvermerk versehen hat, den Behörden der betreffenden Drittländer oder den Behörden eines der Mitgliedstaaten beglaubigt wurden.
Artikel 367
Die Vorschriften für den Austausch von Versanddaten zwischen den Zollbehörden unter Einsatz von Informationstechnologie und Datennetzen gelten nicht für die vereinfachten Verfahren für bestimmte Beförderungsarten und für die anderen vereinfachten Verfahren gemäß Artikel 97 Absatz 2 Zollkodex, die in Artikel 372 Absatz 1 Buchstaben f und g genannt werden.“
52.
Die Artikel 368a, 369, 369a, 370 und 371 werden gestrichen.
53.
Artikel 372 erhält folgende Fassung:
„Artikel 372
(1) Die Zollbehörden können auf Antrag des Hauptverpflichteten oder des Empfängers die folgenden Vereinfachungen bewilligen:
a)
Inanspruchnahme einer Gesamtbürgschaft oder Befreiung von der Sicherheitsleistung,
b)
Verwendung besonderer Verschlüsse,
c)
Befreiung von der verbindlichen Beförderungsroute,
d)
Status eines zugelassenen Versenders,
e)
Status eines zugelassenen Empfängers,
f)
Anwendung vereinfachter Verfahren für die Warenbeförderung:
i)
im Eisenbahnverkehr oder in Großbehältern,
ii)
auf dem Luftweg,
iii)
auf dem Seeweg,
iv)
über Rohrleitungen,
g)
Anwendung anderer vereinfachter Verfahren im Sinne des Artikels 97 Absatz 2 des Zollkodex.
(2) Vorbehaltlich anderslautender Vorschriften in diesem Abschnitt oder in der Bewilligung gelten die gemäß Absatz 1 Buchstaben a und f bewilligten Vereinfachungen in allen Mitgliedstaaten. Gemäß Absatz 1 Buchstaben b, c und d bewilligte Vereinfachungen gelten nur für gemeinschaftliche Versandverfahren, die in dem Mitgliedstaat beginnen, in dem die Bewilligung erteilt wurde. Eine gemäß Absatz 1 Buchstabe e bewilligte Vereinfachung gilt nur in dem Mitgliedstaat, in dem die Bewilligung erteilt wurde.“
54.
Artikel 373 Absatz 1 Buchstabe b erhält folgende Fassung:
„b)
das Versandverfahren regelmäßig in Anspruch nehmen oder von denen die Zollbehörden wissen, dass sie ihren Verpflichtungen aus dem Verfahren nachkommen können oder die im Falle der Vereinfachung nach Artikel 372 Absatz 1 Buchstabe e regelmäßig im Versandverfahren beförderte Waren erhalten; und“
55.
Artikel 374 Absatz 1 erhält folgende Fassung:
„(1) Der Antrag auf Bewilligung von Vereinfachungen, nachstehend ‚Antrag‘ genannt, muss mit Datum und Unterschrift versehen sein. Der Antrag kann schriftlich gestellt oder unter Verwendung von EDV-Systemen zu den von den Zollbehörden aufgestellten Bedingungen und Modalitäten eingereicht werden.“
56.
Artikel 376 Absatz 3 erhält folgende Fassung:
„(3) Im Falle der Vereinfachungen gemäß Artikel 372 Absatz 1 Buchstaben b, c, und f ist die Bewilligung der Abgangsstelle auf Verlangen vorzulegen.“
57.
Artikel 379 erhält folgende Fassung:
„Artikel 379
(1) Der Hauptverpflichtete nimmt die Gesamtbürgschaft oder die Befreiung von der Sicherheitsleistung im Rahmen eines Referenzbetrags in Anspruch.
(2) Der Referenzbetrag entspricht dem Betrag der Zollschuld, die für die Waren entstehen kann, die der Hauptverpflichtete während eines Zeitraums von mindestens einer Woche in das gemeinschaftliche Versandverfahren überführt.
Der Referenzbetrag wird von der Stelle der Bürgschaftsleistung in Zusammenarbeit mit dem Beteiligten festgelegt, und zwar auf der folgenden Grundlage:
a)
auf der Grundlage der Angaben über die in der Vergangenheit beförderten Waren und einer insbesondere auf den Handels- und Buchhaltungsunterlagen des Beteiligten beruhenden Schätzung des voraussichtlichen Umfangs der Versandverfahren;
b)
unter Berücksichtigung der höchsten Abgabensätze, die im Mitgliedstaat der Stelle der Bürgschaftsleistung für die Waren gelten. Dabei werden in Anwendung des Übereinkommens über ein gemeinsames Versandverfahren beförderte oder zu befördernde Gemeinschaftswaren wie Nichtgemeinschaftswaren behandelt.
Für jede Beförderung im Versandverfahren wird der Betrag der Zollschuld, die für die Waren entstehen kann, berechnet. Sofern die erforderlichen Daten nicht verfügbar sind, wird der Betrag auf 7 000 EUR festgelegt, es sei denn, die Zollbehörden veranschlagen aufgrund anderer ihnen bekannter Informationen einen abweichenden Betrag.
(3) Auf Antrag des Hauptverpflichteten prüft die Stelle der Bürgschaftsleistung den Referenzbetrag und setzt ihn gegebenenfalls neu fest.
(4) Der Hauptverpflichtete stellt sicher, dass die jeweiligen Beträge den Referenzbetrag nicht überschreiten, und berücksichtigt dabei alle Vorgänge, bei denen das Verfahren noch nicht abgeschlossen ist.
Die Referenzbeträge werden für jeden einzelnen Versandvorgang mit den EDV-Systemen der Zollbehörden bearbeitet und möglicherweise überwacht.“
58.
Folgender Artikel 380a wird eingefügt:
„Artikel 380a
Für jede Gesamtbürgschaft und/oder jede Befreiung von der Sicherheitsleistung wird dem Hauptverpflichteten
a)
eine ‚Sicherheits-Referenz-Nummer‘ nach Maßgabe des Referenzbetrags zugewiesen;
b)
ein mit der ‚Sicherheits-Referenz-Nummer‘ verbundener Zugriffscode zugewiesen und von der Stelle der Bürgschaftsleistung mitgeteilt.
Der Hauptverpflichtete kann sich oder seinen Vertretern einen oder mehrere Zugriffscodes für diese Bürgschaft zuweisen.“
59.
Artikel 382 erhält folgende Fassung:
„Artikel 382
(1) Die Gesamtbürgschaft wird von einem Bürgen geleistet.
(2) Für die Gesamtbürgschaft ist eine Bürgschaftsurkunde nach dem Muster in Anhang 48 zu verwenden. Die Bürgschaftsurkunde wird von der Zollstelle der Bürgschaftsleistung aufbewahrt.
(3) Artikel 346 Absatz 2 gilt sinngemäß.“
60.
Artikel 383 wird wie folgt geändert:
a)
Absatz 2 erhält folgende Fassung:
„(2) Die Dauer der Gültigkeit einer Bescheinigung wird auf zwei Jahre befristet. Sie kann jedoch von der Stelle der Bürgschaftsleistung einmal um höchstens zwei Jahre verlängert werden.“
b)
Absatz 3 wird gestrichen.
61.
Artikel 384 wird wie folgt geändert:
a)
Absatz 2 erhält folgende Fassung:
„(2) Der Widerruf der Bewilligung der Verwendung einer Gesamtbürgschaft oder einer Befreiung von der Sicherheitsleistung durch die Zollbehörden oder die Kündigung der Bürgschaft durch die Stelle der Bürgschaftsleistung oder durch den Bürgen werden zusammen mit dem Tag ihres Wirksamwerdens von der Stelle der Bürgschaftsleistung in das EDV-System eingegeben.“
b)
Absatz 3 erhält folgende Fassung:
„(3) Für die Anwendung des Artikels 353 Absatz 2 Buchstabe b ausgestellte Bescheinigungen dürfen ab dem Tag des Wirksamwerdens der Kündigung oder des Widerrufs nicht mehr für die Überführung von Waren in das gemeinschaftliche Versandverfahren verwendet werden und sind unverzüglich vom Hauptverpflichteten der Stelle der Bürgschaftsleistung zurückzugeben.
Jedes Land teilt der Kommission die näheren Angaben zur Identifizierung der weiterhin gültigen Bescheinigungen mit, die noch nicht zurückgegeben oder als gestohlen, abhanden gekommen oder gefälscht gemeldet worden sind. Die Kommission setzt die anderen Mitgliedstaaten davon in Kenntnis.“
c)
Absatz 4 wird gestrichen.
62.
Artikel 385 wird gestrichen.
63.
Artikel 386 Absatz 2 erhält folgende Fassung:
„(2) Der Hauptverpflichtete gibt Anzahl, Art und Zeichen der verwendeten Verschlüsse in die Daten der Versandanmeldung ein.
Er bringt die Verschlüsse spätestens bei der Überlassung der Waren an.“
64.
Artikel 387 Absatz 2 wird gestrichen.
65.
Artikel 398 Absatz 1 erhält folgende Fassung:
„Einer Person, die das gemeinschaftliche Versandverfahren in Anspruch nehmen möchte, ohne der Abgangsstelle oder an einem anderen zugelassenen Ort die in der Versandanmeldung aufgeführten Waren zu gestellen, kann der Status eines zugelassenen Versenders bewilligt werden.“
66.
Artikel 399 Buchstabe b erhält folgende Fassung:
„b)
die Frist, die den Zollbehörden nach Übermittlung der Versandanmeldung durch den zugelassenen Versender zur Verfügung steht, damit diese gegebenenfalls vor Abgang der Waren eine Kontrolle vornehmen können;“
67.
Artikel 400 erhält folgende Fassung:
„Artikel 400
Der zugelassene Versender übermittelt der Abgangsstelle die Versandanmeldung. Die Überlassung der Waren kann erst nach Ablauf der Frist gemäß Artikel 399 Buchstabe b erfolgen.“
68.
Artikel 401 wird gestrichen.
69.
Artikel 402 erhält folgende Fassung:
„Artikel 402
Der zugelassene Versender gibt gegebenenfalls die verbindliche Beförderungsroute nach Artikel 355 Absatz 2 und die gemäß Artikel 356 festgelegte Frist, innerhalb der die Waren bei der Bestimmungsstelle gestellt werden müssen, sowie Anzahl, Art und Zeichen der Verschlüsse in das EDV-System ein.“
70.
Artikel 403 und 404 werden gestrichen.
71.
Artikel 406 erhält folgende Fassung:
„Artikel 406
(1) Einer Person, die im gemeinschaftlichen Versandverfahren beförderte Waren in ihrem Betrieb oder an einem anderen festgelegten Ort in Empfang nehmen möchte, ohne dass der Bestimmungsstelle die Waren gestellt und das Versandbegleitdokument vorgelegt werden, kann der Status eines zugelassenen Empfängers bewilligt werden.
(2) Der Hauptverpflichtete hat seine Pflichten nach Artikel 96 Absatz 1 Buchstabe a des Zollkodex erfüllt, und das Versandverfahren gilt als beendet, sobald die Waren zusammen mit dem Versandbegleitdokument, das die Sendung begleitet hat, dem zugelassenen Empfänger innerhalb der vorgeschriebenen Frist unverändert in seinem Betrieb oder an dem in der Bewilligung näher bestimmten Ort übergeben und die zur Nämlichkeitssicherung getroffenen Maßnahmen beachtet worden sind.
(3) Für jede Sendung, die dem zugelassenen Empfänger gemäß den in Absatz 2 festgelegten Bedingungen übergeben wird, stellt dieser auf Verlangen des Beförderers eine Eingangsbescheinigung in sinngemäßer Anwendung von Artikel 362 aus.“
72.
Artikel 407 Absatz 1 erhält folgende Fassung:
„(1) In der Bewilligung wird insbesondere festgelegt:
a)
die zuständige(n) Bestimmungsstelle(n) für die beim zugelassenen Empfänger eingehenden Waren;
b)
die Frist, in der die Bestimmungsstelle dem zugelassenen Empfänger mit der ‚Entladeerlaubnis‘ die ‚Vorab-Ankunftsanzeige‘ zur sinngemäßen Anwendung von Artikel 361 Absatz 3 mitzuteilen hat;
c)
die ausgeschlossenen Warenarten oder -verkehre.“
73.
Artikel 408 erhält folgende Fassung:
„Artikel 408
(1) Für die in seinem Betrieb oder an den in der Bewilligung näher bezeichneten Orten eingetroffenen Waren muss der zugelassene Empfänger
a)
die Bestimmungsstelle mit der ‚Ankunftsanzeige‘ unverzüglich über das Eintreffen der Waren und alle Ereignisse während der Beförderung unterrichten;
b)
die Nachricht ‚Entladeerlaubnis‘ abwarten, bevor er die Entladung vornimmt;
c)
nach Erhalt der ‚Entladeerlaubnis‘ der Bestimmungsstelle spätestens am dritten Tag, der auf den Tag folgt, an dem die Waren eingetroffen sind, nach den in der Bewilligung enthaltenen Vorschriften den ‚Entladekommentar‘ mit Angabe aller Unstimmigkeiten zustellen;
d)
der Bestimmungsstelle das Exemplar des Versandbegleitdokuments, das die Waren begleitet hat, nach den in der Bewilligung enthaltenen Vorschriften zustellen oder zur Verfügung halten.
(2) Die Bestimmungsstelle gibt die Daten der ‚Kontrollergebnisnachricht‘ in das EDV-System ein.“
74.
Artikel 408a wird gestrichen.
75.
Artikel 441 Absatz 1 Unterabsatz 1 erhält folgende Fassung:
„(1) Artikel 353 Absatz 5 und Nummer 23 von Anhang 37d gelten für Ladelisten, die gegebenenfalls dem Frachtbrief CIM oder dem Übergabeschein TR beigefügt werden.“
76.
Artikel 442 Absatz 1 erhält folgende Fassung:
„(1) In den Fällen, in denen Waren im gemeinschaftlichen Versandverfahren befördert werden, schließen die Artikel 412 bis 441 nicht aus, dass die in den Artikeln 344 bis 362, in Artikel 367 sowie in Nummer 22 von Anhang 37d festgelegten Verfahren in Anspruch genommen werden; jedoch gelten die Artikel 415 und 417 oder die Artikel 429 und 432.“
77.
Artikel 450a erhält folgende Fassung:
„Artikel 450a
Die Frist nach Artikel 215 Absatz 1 dritter Gedankenstrich des Zollkodex beträgt:
-
sieben Monate nach Ablauf der Frist, in der die Waren der Bestimmungsstelle gestellt werden sollten, es sei denn, es wurde ein Antrag auf Erhebung im Sinne von Artikel 365a gestellt, wodurch sich dieser Zeitraum um höchstens einen Monat verlängert, oder
-
einen Monat nach Ablauf der in Artikel 365 Absatz 5 genannten Frist, wenn der Hauptverpflichtete keine oder unzureichende Angaben vorgelegt hat.“
78.
Artikel 450c Absatz 1 erhält folgende Fassung:
„(1) Wird das Versandverfahren nicht erledigt, so müssen die zuständigen Zollbehörden des Abgangsmitgliedstaats den Bürgen innerhalb von neun Monaten nach Ablauf der Frist, in der die Waren der Bestimmungsstelle gestellt werden sollten, über die Nichterledigung des Versandverfahrens unterrichten.“
79.
Artikel 450d Absatz 2 erhält folgende Fassung:
„Diese Behörden unterrichten die Abgangsstelle und die Stelle der Bürgschaftsleistung über alle Fälle, in denen eine Zollschuld hinsichtlich der von der Abgangsstelle angenommenen Anmeldungen zum Versandverfahren entstanden ist, sowie über alle gegenüber dem Schuldner eingeleiteten Erhebungsmaßnahmen. Sie unterrichten außerdem die Abgangsstelle über die Erhebung der Zölle und anderer Abgaben, damit die Abgangsstelle das Versandverfahren erledigen kann.“
80.
In Artikel 453 Absatz 2 werden die Worte „Artikel 314b“ durch die Worte „Artikel 314“ ersetzt.
81.
Artikel 454 erhält folgende Fassung:
„Artikel 454
(1) Die Bestimmungen dieses Abschnitts gelten für Beförderungen im Verfahren des internationalen Warentransports mit Carnet TIR innerhalb des Zollgebiets der Gemeinschaft.
(2) Die Struktur und die erforderlichen Angaben in den Nachrichten, auf die in diesem Abschnitt Bezug genommen wird, werden von den Zollbehörden im gegenseitigen Einvernehmen festgelegt.
(3) Der Inhaber des Carnet TIR muss die Daten des Carnet TIR entsprechend der Struktur und den Angaben in Anhang 37a und Anhang 37c bei der Abgangs- oder Eingangszollstelle elektronisch einreichen.
(4) Bei Überlassung der Waren in das TIR-Verfahren druckt die Abgangs- oder Eingangszollstelle ein Versandbegleitdokument aus, das an den Trennabschnitt Nr. 2 geheftet wird, und übermittelt der angegebenen Bestimmungs- oder Ausgangszollstelle die Daten des Carnet TIR elektronisch unter Verwendung der Nachricht ‚Vorab-Ankunftsanzeige‘.
(5) Die Angaben im Carnet TIR werden verwendet, um etwaige Rechtsfolgen zu bestimmen, die sich aus Abweichungen zwischen den elektronischen Daten des Carnet TIR und den Angaben im Carnet TIR ergeben.
(6) Ausnahmen von der Verpflichtung, die TIR-Versandanmeldung in elektronischer Form einzureichen, sind nur dann zulässig, wenn
a)
das EDV-gestützte Versandsystem der Zollbehörden nicht funktioniert,
b)
die Anwendung für die elektronische Eingabe der Carnet-TIR-Daten nicht funktioniert,
c)
die Netzwerkverbindung zwischen der Anwendung für die elektronische Eingabe der Carnet-TIR-Daten und den Zollbehörden nicht funktioniert.
(7) Eine Ausnahme gemäß Absatz 6 Buchstaben b und c bedarf der vorherigen Zustimmung der Zollbehörden.“
82.
Artikel 454a Absatz 2 wird folgender Buchstabe d angefügt:
„d)
Daten mit der Bestimmungszollstelle elektronisch austauschen.“
83.
Artikel 454b erhält folgende Fassung:
„Artikel 454b
(1) Bei Eintreffen der Waren in seinem Betrieb oder an dem in der in Artikel 454a genannten Bewilligung näher bezeichneten Ort muss der zugelassene Empfänger nach dem in der Bewilligung festgelegten Verfahren Folgendes einhalten:
a)
Er muss die Bestimmungszollstelle unter Verwendung der Nachricht ‚Ankunftsanzeige‘ unverzüglich über das Eintreffen der Waren und über alle während der Beförderung aufgetretenen Unregelmäßigkeiten informieren;
b)
er muss vor dem Entladen die Nachricht ‚Entladeerlaubnis‘ abwarten;
c)
er muss die Angaben betreffend die entladenen Waren unverzüglich in seine Bücher eintragen;
d)
er muss spätestens am dritten Tag nach dem Eintreffen der Waren die Nachricht ‚Entladekommentar‘ einschließlich aller festgestellten Unregelmäßigkeiten an die Bestimmungszollstelle senden.
(2) Der zugelassene Empfänger sorgt dafür, dass das Carnet TIR den Zollbehörden bei der Bestimmungszollstelle unverzüglich zusammen mit dem Versandbegleitdokument vorgelegt wird. Die Zollbehörden bei der Bestimmungszollstelle füllen den Stammabschnitt 2 des Carnet TIR aus und sorgen dafür, dass das Carnet TIR dem Carnetinhaber oder seinem Vertreter zurückgegeben wird. Der Trennabschnitt Nr. 2 verbleibt bei der Bestimmungs- oder Ausgangszollstelle.
(3) Als Datum der Beendigung des TIR-Verfahrens gilt das Datum der Eintragung in die Bücher gemäß Absatz 1 Buchstabe c.
Ist es während der Beförderung zu Unregelmäßigkeiten gekommen, gilt jedoch als Datum der Beendigung des TIR-Verfahrens das Datum der Nachricht ‚Kontrollergebnisse‘ gemäß Artikel 455 Absatz 4.
(4) Auf Antrag des Carnetinhabers stellt der zugelassene Empfänger eine Empfangsbescheinigung aus, die das Eintreffen der Waren im Betrieb des zugelassenen Empfängers bestätigt und eine Bezugnahme auf das Versandbegleitdokument und das Carnet TIR enthält. Die Empfangsbescheinigung kann nicht als Nachweis für die Beendigung des TIR-Verfahrens im Sinne von Artikel 1 Buchstabe d des TIR-Übereinkommens oder von Artikel 455b verwendet werden.
(5) Die Bestimmungszollstelle gibt die Nachricht ‚Kontrollergebnisse‘ in das Computersystem ein.
Die Zollbehörden übermitteln außerdem die in Anhang 10 des TIR-Übereinkommens vorgesehenen Daten.
(6) Funktioniert die EDV-Anwendung bei dem zugelassenen Empfänger nicht, so können die zuständigen Behörden andere Arten der Kommunikation mit den Zollbehörden bei der Bestimmungszollstelle zulassen.“
84.
Artikel 454c Absatz 2 erhält folgende Fassung:
„(2) Das TIR-Verfahren gilt als im Sinne von Artikel 1 Buchstabe d des TIR-Übereinkommens beendet, wenn die Voraussetzungen gemäß Artikel 454b Absatz 1 und Absatz 2 Satz 1 erfüllt wurden.“
85.
Artikel 455 erhält folgende Fassung:
„Artikel 455
(1) Die Bestimmungs- oder Ausgangszollstelle füllt den Stammabschnitt 2 aus, behält den Trennabschnitt Nr. 2 und das Versandbegleitdokument und verwendet die Nachricht ‚Ankunftsanzeige‘, um der Abgangs- oder Eingangszollstelle den Eingang der Waren an dem Tag, an dem sie gestellt wurden, mitzuteilen.
(2) Wird das TIR-Verfahren an einer anderen als der auf der Versandanmeldung angegebenen Zollstelle beendet, so teilt die neue Bestimmungs- oder Ausgangszollstelle der Abgangs- oder Eingangszollstelle das Eintreffen der Waren mit der Nachricht ‚Ankunftsanzeige‘ mit.
Die Abgangs- oder Eingangszollstelle teilt das Eintreffen der Waren der ursprünglich auf der Versandanmeldung angegebenen Bestimmungs- oder Ausgangszollstelle mittels der Nachricht ‚Weitergeleitete Ankunftsanzeige‘ mit.
(3) Die in den Absätzen 1 und 2 genannte Nachricht ‚Ankunftsanzeige‘ kann nicht als Nachweis für die Beendigung des Verfahrens im Sinne von Artikel 455b verwendet werden.
(4) Die Bestimmungs- oder Ausgangszollstelle übermittelt der Eingangs- oder Abgangszollstelle die Nachricht ‚Kontrollergebnisse‘ spätestens am dritten auf den Tag der Gestellung folgenden Tag, es sei denn es liegen Umstände vor, die eine spätere Übermittlung rechtfertigen. Bei Anwendung des Artikels 454b übermittelt die Bestimmungszollstelle der Eingangs- oder Abgangszollstelle die Nachricht ‚Kontrollergebnisse‘ jedoch spätestens am sechsten Tag nach Eintreffen der Waren im Betrieb des zugelassenen Empfängers.
Die Zollbehörden übermitteln außerdem die in Anhang 10 des TIR-Übereinkommens vorgesehenen Daten.
(5) Bei Anwendung des Artikels 454 Absatz 6 senden die Zollbehörden des Bestimmungs- oder Ausgangsmitgliedstaats den entsprechenden Teil des Trennabschnitts Nr. 2 des Carnet TIR unverzüglich, spätestens jedoch innerhalb von acht Tagen nach Beendigung des TIR-Verfahrens, an die Zollbehörden des Eingangs- oder Abgangsmitgliedstaats zurück.“
86.
Artikel 455a erhält folgende Fassung:
„Artikel 455a
(1) Geht die Nachricht ‚Ankunftsanzeige‘ bei den Zollbehörden des Abgangs- oder Eingangsmitgliedstaats nicht bis zum Ablauf der Frist für die Gestellung der Waren bei der Bestimmungs- oder Ausgangszollstelle ein oder erhalten die Zollbehörden die Nachricht ‚Kontrollergebnisse‘ nicht innerhalb von sechs Tagen nach Eingang der Nachricht ‚Ankunftsanzeige/Eingangsbestätigung‘, so prüfen sie, ob ein Suchverfahren eingeleitet werden sollte, um die Informationen zu erhalten, die für die Erledigung des TIR-Verfahrens erforderlich sind, oder, falls keine Informationen über die Erledigung vorliegen, um
-
die Umstände des Entstehens der Zollschuld festzustellen,
-
den Zollschuldner zu ermitteln,
-
die für die buchmäßige Erfassung zuständigen Zollbehörden festzustellen.
(2) Das Suchverfahren ist spätestens sieben Tage nach Ablauf einer der in Absatz 1 genannten Fristen einzuleiten, es sei denn, es liegt ein von den Mitgliedstaaten einvernehmlich definierter Ausnahmefall vor. Die Zollbehörden leiten das Suchverfahren unverzüglich ein, wenn sie schon früher darauf hingewiesen werden oder den Verdacht haben, dass der TIR-Versand nicht beendet wurde.
(3) Haben die Zollbehörden des Eingangs- oder des Abgangsmitgliedstaats nur die Nachricht ‚Ankunftsanzeige‘ erhalten, so leiten sie das Suchverfahren ein, indem sie von der Bestimmungs- oder Ausgangszollstelle, die die Nachricht ‚Ankunftsanzeige‘ übermittelt hat, die Nachricht ‚Kontrollergebnisse‘ anfordern.
(4) Haben die Zollbehörden bei der Eingangs- oder Abgangszollstelle die Nachricht ‚Ankunftsanzeige‘ nicht erhalten, so leiten sie das Suchverfahren ein, indem sie ein Ersuchen um Übermittlung der für die Beendigung des TIR-Verfahrens erforderlichen Informationen an die Bestimmungs- oder Ausgangszollstelle richten. Diese Zollstelle leistet dem Ersuchen innerhalb von 28 Tagen Folge.
(5) Der Inhaber des Carnet TIR wird aufgefordert, alle für die Beendigung des Verfahrens erforderlichen Informationen innerhalb von 28 Tagen nach Beginn des Suchverfahrens an die Bestimmungs- oder Ausgangszollstelle zu übermitteln, wenn das TIR-Verfahren nicht beendet werden kann. Der Inhaber des Carnet TIR leistet dieser Aufforderung innerhalb von 28 Tagen Folge. Dieser Zeitraum kann auf Antrag des Inhabers des Carnet TIR um weitere 28 Tage verlängert werden.
Die Zollbehörden des Ausgangs- oder des Eingangsmitgliedstaats benachrichtigen außerdem unbeschadet der Mitteilung nach Artikel 11 Absatz 1 des TIR-Übereinkommens den betreffenden bürgenden Verband und fordern diesen auf, den Nachweis für die Beendigung des TIR-Versands zu erbringen.
(6) Bei Anwendung von Artikel 454 Absatz 6 leiten die Zollbehörden des Eingangs- oder des Abgangsmitgliedstaats das Suchverfahren gemäß Absatz 1 ein, wenn sie keinen Nachweis erhalten haben, dass das TIR-Verfahren innerhalb von zwei Monaten nach dem Datum der Annahme des Carnet TIR beendet wurde. Hierzu richten diese Zollbehörden an die Zollbehörden des Bestimmungs- oder des Ausgangsmitgliedstaats ein entsprechendes Ersuchen mit allen erforderlichen Angaben. Die Behörden leiten das Suchverfahren schon früher ein, wenn sie darauf hingewiesen werden oder den Verdacht haben, dass der TIR-Versand nicht beendet wurde. Das Suchverfahren wird auch eingeleitet, wenn sich nachträglich herausstellt, dass der Nachweis für die Beendigung des TIR-Versands gefälscht wurde und die Einleitung des Suchverfahrens zur Erreichung der in Absatz 1 genannten Ziele erforderlich ist.
Das Verfahren gemäß Absatz 5 gilt sinngemäß.
Die Zollbehörden des Bestimmungs- oder des Ausgangsmitgliedstaats leisten diesem Ersuchen innerhalb von 28 Tagen Folge.
(7) Ergibt das Suchverfahren, dass das TIR-Verfahren ordnungsgemäß beendet wurde, so schließen die Zollbehörden des Abgangs- oder des Eingangsmitgliedstaats das Verfahren und teilen dies unverzüglich dem bürgenden Verband und dem Inhaber des Carnet TIR sowie gegebenenfalls den Zollbehörden mit, die bereits ein Erhebungsverfahren nach den Artikeln 217 bis 232 des Zollkodex eingeleitet haben.“
87.
Folgender Artikel 455b wird eingefügt:
„Artikel 455b
(1) Der Nachweis, dass der TIR-Versand innerhalb der im Carnet TIR festgesetzten Frist beendet wurde, kann durch Vorlage einer von den Zollbehörden des Bestimmungs- oder des Ausgangsmitgliedstaats anerkannten Bescheinigung erbracht werden, die Angaben zur Identifizierung der betreffenden Waren enthält und aus der hervorgeht, dass die Waren bei der Bestimmungs- oder Ausgangszollstelle gestellt oder in den Fällen nach Artikel 454a dem zugelassenen Empfänger übergeben worden sind.
(2) Der TIR-Versand gilt ebenfalls als beendet, wenn der Inhaber des Carnet TIR oder der bürgende Verband eines der folgenden von den Zollbehörden anerkannten Dokumente vorlegt, das Angaben zur Identifizierung der betreffenden Waren enthält:
a)
ein in einem Drittland ausgestelltes Dokument, mit dem die Waren eine zulässige zollrechtliche Bestimmung erhalten haben,
b)
ein in einem Drittland ausgestelltes und von den Zollbehörden dieses Landes mit einem Sichtvermerk versehenes Dokument, in dem bescheinigt wird, dass sich die Waren in dem betreffenden Drittland im zollrechtlich freien Verkehr befinden.
(3) Die unter den Buchstaben a und b genannten Dokumente können durch Abschriften oder Fotokopien ersetzt werden, die von der Stelle, die das Original mit ihrem Sichtvermerk versehen hat, von den Behörden des betreffenden Drittlands oder von den Behörden eines Mitgliedstaats beglaubigt sind.“
88.
Artikel 456 wird wie folgt geändert:
a)
Dem Absatz 1 wird folgender Unterabsatz angefügt:
„Die Frist nach Artikel 215 Absatz 1 dritter Gedankenstrich des Zollkodex beträgt sieben Monate gerechnet vom letzten Tag der Frist für die Gestellung der Waren bei der Bestimmungs- oder Ausgangszollstelle.“
b)
Absatz 2 erhält folgende Fassung:
„(2) Die Artikel 450b und 450d finden im Rahmen der Abgabenerhebung beim TIR-Verfahren entsprechende Anwendung.“
89.
Artikel 457b erhält folgende Fassung:
„Artikel 457b
(1) Betrifft ein TIR-Versand Waren gemäß Artikel 340a oder halten die Zollbehörden es für notwendig, so kann die Abgangs- oder Eingangszollstelle die Beförderung auf einer festgelegten Route vorschreiben.
(2) Die Zollbehörden des Mitgliedstaats, in dem sich die Sendung befindet, vermerken die entsprechenden Angaben im Versandbegleitdokument und auf dem Stammabschnitt 1 des Carnet TIR, wenn
a)
die Route auf Antrag des Inhabers des Carnet TIR geändert wird;
b)
der Beförderer in Fällen höherer Gewalt von der vorgeschriebenen Route abgewichen ist.
Die Bestimmungs- oder Ausgangszollstelle gibt die entsprechenden Informationen in das EDV-System ein.
(3) In den in Absatz 2 Buchstabe b genannten Fällen werden bei der nächstgelegenen Zollbehörde unverzüglich die Sendung vorgeführt sowie das Versandbegleitdokument und das Carnet TIR vorgelegt.“
90.
In Artikel 458 Absatz 1 Unterabsatz 2 erhält der letzte Satz folgende Fassung:
„Die Kommission stellt diese Informationen den übrigen Mitgliedstaaten im Internet auf der Webseite der Europäischen Union zur Verfügung.“
91.
In Artikel 496 wird Buchstabe c gestrichen.
92.
Artikel 843 Absatz 2 wird gestrichen.
93.
In Anhang 30A Nummer 1 Einleitende Bemerkungen zu den Tabellen, Bemerkung 5 Vereinfachte Verfahren, Nummer 5.1 wird die Zahl „288“ gestrichen.
94.
Anhang 37 Titel I Abschnitt A Buchstabe c erster Satz erhält folgende Fassung:
„c)
wenn eine Gemeinschaftsvorschrift dies ausdrücklich vorsieht, insbesondere im Rahmen des gemeinschaftlichen Versandverfahrens für die Versandanmeldung für Reisende und für das Notfallverfahren“.
95.
Anhang 37a Titel II Abschnitt B „Bemerkungen zu den einzelnen Daten der Versandanmeldung“ wird wie folgt geändert
a)
in der Datengruppe „VERSANDVORGANG“ erhält die Bemerkung zu „Kennzeichen bei Grenzüberschreitung“ (Feld Nr. 21) folgende Fassung:
„Art/Länge: an ..27
Die Verwendung dieses Attributs ist den Mitgliedstaaten nach Maßgabe des Anhangs 37 freigestellt.“
b)
die Datengruppe „WARENPOSITION - EMPFINDLICHE WAREN CODES“ (Feld 31) erhält folgende Fassung:
„EMPFINDLICHE WAREN - Codes
(Feld 31)
Zahl: 9
Die Datengruppe ist zu verwenden, wenn die Versandanmeldung Waren des Anhangs 44c betrifft.
Code der empfindlichen Waren
(Feld 31)
Art/Länge: n ..2
Es ist der Code in Anhang 37c zu verwenden, wenn die Warennummer nicht ausreicht, um eine Ware des Anhangs 44c eindeutig zu identifizieren.
Empfindliche Menge
(Feld 31)
Art/Länge: n .. 11,3
Das Attribut ist zu verwenden, wenn die Versandanmeldung Waren des Anhangs 44c betrifft.“
c)
In der Datengruppe „POSITION - PACKSTÜCKE“ (Feld 31) erhalten die Attribute „Zeichen und Nummern der Packstücke“, „Art der Packstücke“ und „Anzahl der Packstücke“ folgende Fassung:
„Zeichen und Nummern der Packstücke
(Feld 31)
Art/Länge: an ..42
Das Attribut ist zu verwenden, wenn das Attribut ‚Art der Packstücke‘ andere als die in Anhang 37c aufgeführten Codes für ‚Massengut‘ (VQ, VG, VL, VY, VR oder VO) oder ‚nicht verpackt oder nicht abgepackt‘ (NE, NF, NG) enthält. Die Verwendung ist freigestellt, wenn beim Attribut ‚Art der Packstücke‘ einer der vorgenannten Codes verwendet wurde.
Verpackungsart
(Feld 31)
Art/Länge: a2
Es sind die Codes aus dem Verzeichnis der ‚Verpackungscodes‘ in Anhang 38 Abschnitt ‚Feld 31‘ zu verwenden.
Anzahl der Packstücke
(Feld 31)
Art/Länge: n ..5
Das Attribut ist zu verwenden, wenn das Attribut ‚Art der Packstücke‘ andere als die in Anhang 37c aufgeführten Codes für ‚Massengut‘ (VQ, VG, VL, VY, VR oder VO) oder ‚nicht verpackt oder nicht abgepackt‘ (NE, NF, NG) enthält. Es kann nicht verwendet werden, wenn beim Attribut ‚Art der Packstücke‘ einer der vorgenannten Codes verwendet wurde.“
d)
In der Datengruppe „WARE-VORGELEGTE UNTERLAGEN/BESCHEINIGUNGEN“ (Feld 44) wird der Text unter „Zahl: 99“ ersetzt durch den Eintrag:
„Die Datengruppe ist für TIR-Nachrichten zu verwenden. In anderen Fällen ist die Datengruppe nach Maßgabe des Anhangs 37 zu verwenden. Wird die Datengruppe verwendet, ist mindestens eines der folgenden Attribute zu verwenden:“
96.
In Anhang 37c werden folgende Nummern angefügt:
„9.
Für das Attribut ‚Art der Anmeldung‘ (Feld 1): Für TIR-Anmeldungen ist der Code ‚TIR‘ zu verwenden.
10.
Für das Attribut ‚Art der Sicherheitsleistung‘ (Feld 52): Für TIR-Nachrichten ist der Code ‚B‘ zu verwenden.“
97.
Anhang 37d wird in der Fassung des Anhangs I dieser Verordnung eingefügt.
98.
Anhang 38 wird in der Fassung des Anhangs II dieser Verordnung geändert.
99.
Anhang 44a Titel I Nummer 1 erhält folgende Fassung:
„1.
Begriffsbestimmung
1.1.
Die Ladeliste ist ein Dokument, das die in diesem Anhang aufgeführten Merkmale aufweist.
1.2.
Sie kann zusammen mit der Versandanmeldung im Rahmen der Anwendung von Artikel 353 Absatz 2 verwendet werden.“
100.
Anhang 44b wird wie folgt geändert:
a)
Nummer 3.1 erhält folgende Fassung:
„3.1.
Das Papier für die Vordrucke muss so fest sein, dass es bei normalem Gebrauch weder einreißt noch knittert. Das zu verwendende Papier ist weiß.“
b)
Nummer 4.3 erhält folgende Fassung:
„4.3.
Die Vordrucke müssen den Namen und die Anschrift oder das Kennzeichen der Druckerei enthalten und eine Identifikationsnummer tragen.“
101.
Anhang 44c erhält die Fassung des Anhangs III dieser Verordnung.
102.
Anhang 45a wird wie folgt geändert:
a)
in Kapitel I wird der Vordruck „B“ des Musters des Versandbegleitdokuments gestrichen.
b)
Kapitel II erhält die Fassung des Anhangs IV dieser Verordnung.
103.
Anhang 45b erhält die Fassung des Anhangs V dieser Verordnung.
104.
In Anhang 46b wird die zweite Spalte der Tabelle wie folgt geändert:
a)
die Anmerkungen zu Kriterium 1 „Ausreichende Erfahrung“ erhält folgende Fassung:
„Eine ausreichende Erfahrung wird durch die ordnungsgemäße und regelmäßige Anwendung des gemeinschaftlichen Versandverfahrens durch den Beteiligten als Hauptverpflichteten während der nachstehenden, dem Antrag vorausgehenden Zeiträume nachgewiesen:
-
sechs Monate für die Anwendung von Artikel 380 Absatz 2 Buchstabe a und Artikel 381 Absatz 1,
-
ein Jahr für die Anwendung von Artikel 380 Absatz 2 Buchstabe b und Artikel 381 Absatz 2 Buchstabe a,
-
zwei Jahre für die Anwendung von Artikel 380 Absatz 3 und Artikel 381 Absatz 2 Buchstabe b.“
b)
die Anmerkung zu Kriterium 2 „Enge Zusammenarbeit mit den Zollbehörden“ erhält folgende Fassung:
„Die Zusammenarbeit zwischen dem Hauptverpflichteten und den Zollbehörden gilt als eng, wenn der Hauptverpflichtete zur Verwaltung seiner Versandvorgänge besondere Maßnahmen trifft, die diesen Behörden bessere Möglichkeiten zur Kontrolle und zum Schutz der auf dem Spiel stehenden Interessen bieten.
Diese Maßnahmen, die von den Zollbehörden anerkannt werden müssen, bestehen insbesondere aus
-
besonderen Methoden für die Erstellung der Versandanmeldung; oder
-
dem Inhalt der Versandanmeldung, wenn der Hauptverpflichtete hierin zusätzliche Angaben in Fällen macht, in denen sie nicht obligatorisch sind; oder
-
besonderen Methoden bei der Erfüllung der Förmlichkeiten für die Überführung der Waren in das Versandverfahren (der Hauptverpflichtete legt seine Versandanmeldungen bei nur einer Zollstelle vor).“
105.
Anhang 47a wird wie folgt geändert:
a)
Nummer 1 erhält folgende Fassung:
„1.
Fälle, in denen die Inanspruchnahme der Gesamtbürgschaft für einen reduzierten Betrag oder der Gesamtbürgschaft vorübergehend untersagt werden kann
1.1.
Vorübergehende Untersagung der Inanspruchnahme der Gesamtbürgschaft für einen reduzierten Betrag
Unter ‚besonderen Umständen‘ im Sinne des Artikels 94 Absatz 6 des Zollkodex ist eine Situation zu verstehen, in welcher der gemäß Artikel 94 Absatz 4 reduzierte Betrag der Gesamtbürgschaft nachweislich in einer Vielzahl von - mehrere Hauptverpflichtete betreffenden - Fällen, selbst bei Anwendung des Artikels 384 und des Artikels 9 des Zollkodex, nicht mehr ausreicht, um die fristgerechte Begleichung der Schulden sicherzustellen, die durch die Entziehung von Waren des Anhangs 44c aus dem gemeinschaftlichen Versandverfahren entstanden sind, und dadurch das ordnungsgemäße Funktionieren des Versandverfahrens in Frage gestellt wird.
1.2.
Vorübergehende Untersagung der Inanspruchnahme der Gesamtbürgschaft
Unter dem Begriff ‚umfangreiche Betrügereien‘ im Sinne des Artikels 94 Absatz 7 des Zollkodex ist eine Situation zu verstehen, in der die in Artikel 94 Absatz 2 Buchstabe b genannte Gesamtbürgschaft nachweislich, selbst bei Anwendung des Artikels 384, des Artikels 9 sowie gegebenenfalls des Artikels 94 Absatz 6 des Zollkodex, nicht mehr ausreicht, um die fristgerechte Begleichung der Schulden sicherzustellen, die durch Entziehung von Waren des Anhangs 44c aus dem gemeinschaftlichen Versandverfahren entstanden sind; hierbei sind das Ausmaß der Entziehungshandlungen und die Bedingungen zu berücksichtigen, unter denen diese erfolgten, insbesondere, wenn sie sich aus Aktivitäten der internationalen organisierten Kriminalität ergeben.“
b)
In Nummer 2 wird Nummer 2.2 gestrichen.
c)
In Nummer 3 wird der zweite Gedankenstrich gestrichen.
d)
In Nummer 4 erhält Nummer 4.3 folgende Fassung:
„4.3.
Wird die Ausnahme von den Zollbehörden bewilligt, so bringen sie in Feld 8 der Bürgschaftsbescheinigung den nachstehenden Vermerk an:
-
UNBESCHRÄNKTE VERWENDUNG - 99209“.
106.
Anhang 51b Nummer 1.2.1 erhält folgende Fassung:
„1.2.1.
Darf die Gesamtbürgschaft für die Waren des Anhangs 44c nicht in Anspruch genommen werden, so ist in Feld 8 der Bescheinigung der nachstehende Vermerk einzutragen:
-
Beschränkte Geltung - 99200“
107.
Anhang 67 - VORDRUCKE FÜR ANTRÄGE UND BEWILLIGUNGEN - wird wie folgt geändert:
a)
In der zweiten Zeile der Überschrift werden zwischen den Worten „Artikel“ und „292“ die Zahlen „253b“, „253c“, „253h“ und „253l“ eingefügt.
b)
Nach den allgemeinen Hinweisen und vor dem Vordruck „Antrag auf Bewilligung eines Zollverfahrens mit wirtschaftlicher Bedeutung/einer Überführung in den zollrechtlich freien Verkehr zur besonderen Verwendung“ werden die im Anhang VI dieser Verordnung enthaltenen Vordrucke und Erläuterungen eingefügt.
c)
Nach dem Vordruck „Antrag auf Bewilligung einer passiven Veredelung, Zusatzblatt“ erhält die Überschrift „ERLÄUTERUNGEN“ die folgende Fassung:
„ERLÄUTERUNGEN ZU DEN VORDRUCKEN FÜR ANTRÄGE AUF VEREINFACHTE ZOLLVERFAHREN“.
Artikel 2
Bis zum 1. Januar 2012 überprüfen die Zollbehörden in Anwendung von Artikel 253 Absatz 8 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 die Bewilligungen, die vor dem in Artikel 3 Absatz 3 dieser Verordnung genannten Datum erteilt wurden, und erteilen neue Bewilligungen in Anwendung der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 in der Fassung dieser Verordnung.
Artikel 3
(1) Diese Verordnung tritt am siebten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
(2) Artikel 1 Nummern 2, 3, 5 bis 12, 27 bis 48, 51 bis 76, 92, 94, 95 Buchstaben a, b und c, 97 bis 100 und 102 bis 106 gilt ab 1. Juli 2008.
(3) Artikel 1 Nummern 1, 4, 13, 14, 16 bis 24, 26, 80 bis 85, 87, 89, 90, 91, 95 Buchstabe d, 96, 101 und 107 gilt ab 1. Januar 2009.
(4) Artikel 1 Nummern 49, 50, 77, 78, 79, 86 und 88 gilt ab 1. Juli 2009.
(5) Artikel 1 Nummern 15, 25 und 93 gilt ab 1. Januar 2011.
(6) Artikel 1 Nummer 2 gilt bis zum 30. Juni 2009.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 17. November 2008