NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 555/2008
ze dne 27. června 2008,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 479/2008 o společné organizaci trhu s vínem, pokud jde o programy podpory, obchod se třetími zeměmi, produkční potenciál a kontroly v odvětví vína
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 479/2008 ze dne 29. dubna 2008 o společné organizaci trhu s vínem, o změně nařízení (ES) č. 1493/1999, (ES) č. 1782/2003, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 3/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2392/86 a (ES) č. 1493/1999 (1), a zejména na články 22, 84, 89, 97, 107, 117 a čl. 121 písm. b) a c) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením (ES) č. 479/2008 se mění předchozí režim pro odvětví vína stanovený v nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem (2) a zrušuje uvedené nařízení ke dni 1. srpna 2008.
(2)
Stávající prováděcí pravidla pro odvětví vína jsou obsažena v několika nařízeních, která byla často pozměňována. Tato prováděcí pravidla týkající se tržních mechanismů, obchodu se třetími zeměmi, produkčního potenciálu a kontrol v odvětví vína je třeba změnit v důsledku úprav provedených v režimu odvětví vína nařízením (ES) č. 479/2008 i z hlediska získaných zkušeností. Je třeba přijmout prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 479/2008.
(3)
Níže uvedená nařízení Komise by proto měla být zrušena a nahrazena novým nařízením:
-
(ES) č. 1227/2000 ze dne 31. května 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají produkčního potenciálu (3);
-
(ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu (4);
-
(ES) č. 2729/2000 ze dne 14. prosince 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro kontroly v odvětví vína (5);
-
(ES) č. 883/2001 ze dne 24. dubna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro obchod se třetími zeměmi s výrobky v odvětví vína (6).
(4)
Hlava II nařízení (ES) č. 479/2008 obsahuje ustanovení o novém programu podpory k financování zvláštních podpůrných opatření v odvětví vína, o němž se rozhoduje na úrovni členských států. Uvedený rámec je třeba doplnit ustanovením prováděcích pravidel.
(5)
Je třeba zavést postup pro první předložení programu podpory. Rovněž by měl být zaveden postup pro každoroční změny programů podpory na následující rok, aby mohly být upraveny s ohledem na jakékoli nové podmínky, které nebylo možné předvídat v době, kdy byly programy předkládány. Všechny tyto změny by měly podléhat určitým omezením a podmínkám, aby bylo zajištěno, že budou zachovány celkové cíle schválených programů.
(6)
Na základě čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy rozhodnout, že vypracují programy podpory na územní úrovni, kterou pokládají za nejvhodnější. Vzhledem k tomu, že členské státy odpovídají za schvalování těchto plánů, měly by v tomto případě stanovit pravidla pro předkládání a schvalování plánů, jakož i pro minimální údaje v těchto plánech.
(7)
Článek 10 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví nové podpůrné opatření pro propagaci na trzích třetích zemí. Je třeba určit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto nového opatření.
(8)
Je třeba vypracovat pravidla v oblasti odkazů na konkrétní původ výrobků, které jsou předmětem informačních a propagačních kampaní, aby se předešlo narušení hospodářské soutěže.
(9)
V zájmu právní jistoty je třeba, aby byly informace šířené v rámci propagační kampaně v souladu s právními předpisy třetích zemí, na které jsou zaměřeny.
(10)
Je třeba stanovit kritéria pro výběr žádostí a jejich přezkoumání členskými státy tak, aby se zajistilo dodržování pravidel Společenství a účinnost prováděných podpůrných opatření.
(11)
Pro zajištění účinnosti opatření Společenství musí členské státy zajistit, aby schválené propagační kampaně odpovídaly jejich celostátním a regionálním programům propagace a doplňovaly je. V zájmu dosažení synergického účinku mohou členské státy připravit kolektivní propagační kampaň, přičemž je třeba učinit opatření umožňující spolupráci mezi dotyčnými členskými státy. Přednost by měla být dána mikropodnikům a malým a středním podnikům, které potřebují podporu Společenství více než velké podniky.
(12)
Aby se zamezilo zdvojování plateb v souvislosti s propagačními opatřeními financovanými v rámci nařízení Rady (ES) č. 3/2008 ze dne 17. prosince 2007 o informačních a propagačních opatřeních na podporu zemědělských produktů na vnitřním trhu a ve třetích zemích (7) nebo nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (8), je třeba stanovit vzájemné vyloučení těchto plateb.
(13)
Článek 11 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví podpůrné opatření pro restrukturalizaci a přeměnu vinic. Ustanovení čl. 11 odst. 3 druhého pododstavce tohoto nařízení zejména stanoví, že se podpora pro restrukturalizaci a přeměnu vinic nevztahuje na běžnou obnovu starých vinic po skončení jejich přirozené životnosti.
(14)
Kromě toho mohou členské státy přijmout pravidla o minimální rozloze pozemku, aby byla zajištěna skutečná účinnost tohoto systému na produkční potenciál.
(15)
Při provádění článku 11 nařízení (ES) č. 479/2008 disponují členské státy širokým prostorem pro rozhodování ohledně rozsahu a výše podpory, včetně platby paušálních částek, stanovení nejvyšší částky podpory na hektar nebo rozlišení výše podpory na základě objektivních kritérií v rámci omezení podle hlavy II kapitoly I uvedeného nařízení a příslušných prováděcích ustanovení. Přesto by měla být stanovena společná pravidla. Je žádoucí určit opatření a stanovit lhůty pro jejich provedení a odpovídající kontrolu. Uvedená pravidla by se měla též týkat využití práv na opětovnou výsadbu, která vyplývají z vyklučení určité plochy, pokud je uvedeno v projektu, aby bylo možno poskytnout vyšší podporu z důvodu vyšších nákladů s tím spojených.
(16)
Pro účely ověření by měla výplata podpory proběhnout zpravidla až po provedení příslušného opatření nebo celého souboru opatření. Platbu lze však provést dříve, pokud je složena jistota na provedení příslušného opatření nebo celého souboru opatření.
(17)
Měla by být stanovena podrobná ustanovení pro účast na financování systému restrukturalizace a přeměny vinic. Je třeba přijmout opatření pro účinné vynakládání finančních prostředků vyhrazených pro uvedený systém, a zejména opatření týkající se vyplácení záloh.
(18)
Článek 12 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví nové podpůrné opatření pro zelenou sklizeň. Vzhledem k zásadě subsidiarity je třeba členským státům uložit odpovědnost za správní opatření týkající se postupu vyřizování žádostí o podporu na zelenou sklizeň. Členské státy by měly mít možnost určit datum, dokdy požadují od producentů, aby dokončili uvedené operace, aby byl vzhledem k časovým omezením a blížící se sklizni dostatek času pro provedení nezbytných kontrol před poskytnutím plateb.
(19)
S ohledem na prostředky vynakládané v režimu zelené sklizně je třeba stanovit systematické ověření dotyčných ploch na místě po provedení zelené sklizně. Toto ověření musí potvrdit, že bylo provedeno úplné zničení vinných hroznů. Zároveň by mělo potvrdit, že byly řádně dodrženy všechny rostlinolékařské požadavky a požadavky ochrany životního prostředí. Pro účely ověření by měla být prémie vyplacena až po kontrole provedení zelené sklizně.
(20)
Kromě toho by měla být stanovena maximální výše podpory s cílem zajistit, aby se tato podpora neujala jako stálá alternativa pro odbyt výrobků vedle jejich uvádění na trh.
(21)
Článek 13 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví nové podpůrné opatření pro vytvoření vzájemných fondů. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se tohoto nového opatření. Tato pravidla by měla v maximální možné míře umožňovat pružnost a rychlé používání v případě krizí, a proto by měla umožňovat přijímání rozhodnutí ze strany samotných členských států a organizací producentů. Zároveň by však měla zabránit zneužívání a měla by stanovit limity pro používání, a to i ve finanční rovině. Vzhledem k tomu, že úroveň organizace producentů v nových členských státech je obecně nižší než v ostatních členských státech, je třeba jim poskytnout vyšší strop podpory.
(22)
Článek 14 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví nové podpůrné opatření pro pojištění sklizně. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto nového opatření. Tato pravidla by měla v maximální možné míře umožňovat pružnost. Zároveň by však měla zabránit zneužívání a měla by stanovit limity pro používání, a to i ve finanční rovině.
(23)
Článek 15 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví nové podpůrné opatření pro hmotné a nehmotné investice do podniků. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto nového opatření v souladu se stejným opatřením zavedeným v oblasti rozvoje venkova. Je třeba stanovit způsobilé druhy investic, včetně investic do vývoje nových výrobků, postupů a technologií, a vymezit orientační způsobilé náklady.
(24)
Článek 16 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví podpůrné opatření pro destilaci vedlejších výrobků. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto nového opatření, a zejména podmínky odstranění vedlejších výrobků, jakož i účel a maximální výši podpory pro destilaci matolin, vína a vinných kalů.
(25)
Článek 17 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví přechodné podpůrné opatření pro destilaci na konzumní alkohol. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto nového opatření, a zejména účel a případné úpravy podpory.
(26)
Článek 18 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví přechodné podpůrné opatření pro nouzovou destilaci. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto opatření, a zejména postup a způsoby této podpory a kritéria, k nimž je třeba přihlédnout při stanovení její výše.
(27)
Článek 19 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví přechodné podpůrné opatření pro použití moštu k obohacení. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto opatření, a zejména účel a maximální výši podpory, jakož i specifické kontroly výrobku použitého pro zvýšení obsahu alkoholu.
(28)
Pro účely monitorování provádění hlavy II nařízení (ES) č. 479/2008 a náležité řízení trhu je mimořádně důležité, aby měla Komise k dispozici příslušné údaje o provádění programů podpory. V této souvislosti je také nezbytné upřesnit, jaké údaje musí obsahovat zprávy a hodnocení programů podpory, aby mohla být posouzena jejich efektivnost a účinnost.
(29)
Kromě specifických ustanovení tohoto nařízení by měla být uplatňována rovněž obecná pravidla týkající se rozpočtové kázně, zejména v případě neúplných nebo nesprávných prohlášení členských států.
(30)
Pravidla finanční správy systému by se měla řídit prováděcími předpisy k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (9).
(31)
Podle čl. 76 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 se u hroznových šťáv a moštů, u nichž je použití celní sazby závislé na dovozní ceně výrobku, ověřuje skutečná výše této ceny kontrolou každé zásilky nebo podle paušální dovozní hodnoty. Současná situace v dovozu hroznové šťávy a hroznového moštu do Společenství, zejména nepravidelnost těchto dovozů z hlediska objemu, frekvence a míst dovozu a původu těchto výrobků, neumožňuje stanovit reprezentativní paušální dovozní hodnoty odrážející skutečnou výši dovozní ceny. Za těchto okolností by měla být tato cena ověřována kontrolou jednotlivých zásilek.
(32)
Dovozní cena, na jejímž základě se dovážené výrobky zařazují do společného celního sazebníku, se musí rovnat ceně FOB těchto výrobků společně s náklady na pojištění a přepravu na místo vstupu na celní území Společenství.
(33)
Podle čl. 82 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008 musí být k dováženým výrobkům uvedeným v daném článku přiloženo osvědčení a zpráva o výsledku rozboru vypracovaná subjektem nebo útvarem pověřenými třetí zemí, z níž jsou výrobky vyváženy. Je třeba stanovit požadavky pro sestavování zprávy o výsledku rozboru.
(34)
Pro zjednodušení kontrol by mělo být umožněno, aby byly výrobky dovážené ze třetích zemí, které se přepravují v omezeném množství a jsou baleny v malých nádobách, osvobozeny od předkládání osvědčení a zprávy o výsledku rozboru.
(35)
V zájmu co nejlepší harmonizace by mělo být osvobození od předkládání osvědčení a zprávy o výsledku rozboru pro vinařské výrobky dovážené do Společenství v souladu s celními pravidly o osvobození a předpisy pro průvodní doklady pro zásilky vinařských výrobků uvnitř Společenství.
(36)
Použití postupů elektronického zpracování dat v různých oblastech administrativní činnosti postupně nahrazuje ruční vkládání dat. Je proto žádoucí, aby bylo rovněž možné použít počítačové a elektronické postupy při vydávání a použití dokladů V I 1 a V I 2.
(37)
Některé třetí země s účinným systémem kontroly producentů vína, prováděným jejich subjekty nebo útvary uvedenými v čl. 82 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008, vyjádřily zájem oprávnit samotné producenty k vydávání osvědčení a zpráv o výsledku rozboru. S ohledem na zjednodušení obchodu s těmito třetími zeměmi a za předpokladu, že mají se Společenstvím dobré obchodní vztahy a mají se Společenstvím uzavřeny dohody, které obsahují ustanovení o posílení spolupráce při prevenci podvodného jednání, je vhodné umožnit, aby se doklady vydávané samotnými producenty považovaly za doklady vydávané uvedenými subjekty nebo útvary třetích zemí, podobně jako je to již možné u vína pocházejícího ze Společenství. V těchto případech by měly být poskytnuty dostatečné záruky a prováděny řádné kontroly vydávání těchto dokladů.
(38)
Měly by být zveřejněny seznamy jmen a adres subjektů a laboratoří oprávněných ve třetích zemích vydávat osvědčení a zprávy o výsledku rozboru, aby příslušné subjekty ve Společenství, které dohlížejí na dovoz vinařských výrobků, mohly v případě nutnosti provádět potřebné kontroly.
(39)
Měla by být stanovena forma a v případě potřeby obsah osvědčení a zprávy o výsledku rozboru a požadavky pro jejich použití, aby byla zjednodušena kontrola, kterou provádějí příslušné orgány členských států.
(40)
U každé zásilky dováženého výrobku by mělo být kontrolováno osvědčení a případně zpráva o výsledku rozboru, aby se zamezilo podvodnému jednání. Proto je třeba, aby tento doklad nebo doklady byly přiloženy ke každé zásilce do doby, než je převzata pod kontrolu Společenství.
(41)
Pro zohlednění obchodních zvyklostí by měly být příslušné orgány při rozdělení zásilky vína oprávněny nechat za vlastního dohledu pořídit výpisy z osvědčení a zprávy o výsledku rozboru, které se přikládají ke všem novým zásilkám vzniklým rozdělením.
(42)
Pro zajištění rychlé a účinné ochrany spotřebitelů je nezbytné stanovit možnost pozastavení nových opatření v případě podvodného jednání nebo ohrožení zdraví spotřebitelů.
(43)
Rovněž by měla být stanovena jednoduchá pravidla pro doklady předkládané při dovozu z jiné třetí země, než je země původu vinařského výrobku, neprošel-li tento výrobek podstatným zpracováním.
(44)
Vývozcům a orgánům by měla být usnadněna práce tím, že se skutečnost, že alkohol přidaný k likérovému vínu a alkoholizovanému vínu pro destilaci je vinného původu, uvede v dokladu V I 1 a nepožaduje se pro tento účel zvláštní doklad. Ze stejného důvodu by měl doklad V I 1 sloužit jako osvědčení pro označení původu, které se požaduje při dovozu vína se sníženou celní sazbou. U některého vína se však nepožaduje osvědčení ani zpráva o výsledku rozboru, je-li předloženo osvědčení označení původu. Mělo by být stanoveno, že doklad V I 1 lze používat pro osvědčování označení původu uvedeného likérového vína a že část zprávy o výsledku rozboru není třeba vyplňovat.
(45)
Pro dovozy vína v rámci koncesí stanovených v dohodách s některými třetími zeměmi je nutno předložit osvědčení, že dotyčné víno splňuje podmínky pro přístup ke koncesím, vydané úředním subjektem nebo subjektem úředně uznaným oběma smluvními stranami a uvedeným ve společně vypracovaném seznamu.
(46)
Je vhodné, aby členské státy zaslaly Komisi seznamy úředních nebo úředně uznaných subjektů, které navrhují k vydávání takových osvědčení, aby tak Komise mohla tyto seznamy vypracovat a vyměnit s dotyčnými třetími zeměmi. V zájmu usnadnění úkolů takových subjektů je vhodné, aby byly seznamy předkládány ve vhodné formě a na vhodném záznamovém nosiči.
(47)
Článek 85 a 86 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví postup pro řešení protiprávní výsadby. Je třeba stanovit podrobná pravidla pro sankce, které lze uložit producentům, kteří nesplnili novou povinnost legalizace nebo klučení týkající se vinic osázených bez příslušného práva na výsadbu před 1. zářím 1998, a pro zaslání příslušných sdělení členskými státy Komisi. Aniž jsou dotčeny předchozí sankce uložené členskými státy, sankce použitelná v případě nesplnění povinnosti vyklučit protiprávně osázenou plochu by měla být dostatečně vysoká, aby motivovala producenty ke splnění této povinnosti. Tato sankce by se tedy měla rovnat alespoň dvojnásobku průměrné hodnoty prémie za vyklučení.
(48)
Ustanovení čl. 87 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví, aby v případě, kdy mohou být výrobky z protiprávně osázených vinic uvedeny do oběhu pouze pro účely destilace, byly požadovány důkazy o neuvádění výrobků do oběhu. Pro zesílení kontroly by měly být možné způsoby neuvádění do oběhu omezeny na tři případy, a to na dodávku za účelem destilace, zelenou sklizeň na náklady dotyčného producenta nebo spotřebu domácnosti vinaře, pokud celková plocha vinice nepřesahuje 0,1 hektaru. Je vhodné stanovit termín pro předkládání smluv o destilaci uvedených ve zmíněném článku. V zájmu zajištění účinné organizace kontroly je třeba, aby producenti provádějící zelenou sklizeň informovali včas příslušné úřady o svém záměru. Pro zlepšení možnosti kontroly by měly mít členské státy možnost stanovit producentům povinnost zaslat předem oznámení, který ze tří způsobů neuvádění do oběhu hodlají použít, a rovněž dále omezit výběr producentů týkající se možných způsobů neuvádění do oběhu.
(49)
Pro zajištění spravedlivého a kontrolovatelného využívání rozpočtu Společenství by měly být v případě, že členské státy nesplní ohlašovací povinnost týkající se protiprávní výsadby, stanoveny sankce s finančními dopady.
(50)
Podle čl. 91 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou být práva na novou výsadbu udělena v rámci opatření ke scelování pozemků nebo k vyvlastnění ve veřejném zájmu. Aby bylo zamezeno obcházení zákazu výsadby v čl. 90 odst. 1 uvedeného nařízení, neměl by rozsah těchto práv na novou výsadbu překročit rozsah nezbytný k osázení plochy odpovídající 105 % plochy, o niž přišli producenti v důsledku uvedených opatření.
(51)
Podle čl. 91 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou být práva na novou výsadbu využita také pro pokusy a zakládání porostů za účelem produkce roubů. Plochy osázené v souladu s uvedeným udělením práv na novou výsadbu lze používat pouze pro stanovené účely a vinařské výrobky vyrobené z hroznů pocházejících z těchto ploch by neměly být uváděny na trh. Probíhající vinohradnické pokusy a zakládání porostů za účelem produkce roubů by měly pokračovat podle stávajících předpisů.
(52)
Podle čl. 91 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou být práva na novou výsadbu udělena také na plochy, z nichž získané víno nebo výrobky z révy vinné jsou určeny výhradně ke spotřebě v rodině vinaře. Vzhledem k tomu, že je produkce pro samozásobení v některých členských státech značně rozšířena, může tato úprava vést v některých případech k nadměrnému administrativnímu zatížení. Proto je třeba členským státům umožnit připouštět takové plochy i bez udělení příslušného práva na výsadbu, jestliže se jedná o malé plochy, vinohradnictví není provozováno k obchodním účelům a není tím narušena rovnováha trhu. Příslušné plochy a producenti by měli být přiměřeně kontrolováni a nedodržení předpisů by mělo být potrestáno sankcemi, včetně vyklučení dotyčné plochy.
(53)
Práva na opětovnou výsadbu by neměla být udělena pro plochy, které byly povinně vyklučeny z důvodu porušení požadavků nařízení (ES) č. 479/2008. Ze stejného důvodu by neměla být udělena práva na opětovnou výsadbu na vyklučené plochy, na které byla udělena práva na novou výsadbu k jiným účelům než pro produkci vína k obchodním účelům.
(54)
Podle čl. 92 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 je producentům, kteří se zaváží do budoucna k vyklučení nějaké plochy vinic, uděleno právo na opětovnou výsadbu. Toto právo by mělo být uděleno pouze v případě, že dotyčný producent nemá dostatečná práva na osázení plochy odpovídající ploše, kterou hodlá vyklučit. Na každé právo na opětovnou výsadbu udělené na základě takového závazku by měla být složena jistota, aby bylo zajištěno splnění uvedeného závazku. Dokud souběžně existuje plocha určená k vyklučení a nově osázená plocha, může být uváděno na trh pouze víno z jedné z těchto ploch, aby se zabránilo narušení rovnováhy na trhu.
(55)
Podle článku 93 nařízení (ES) č. 479/2008 jsou za účelem zlepšení řízení produkčního potenciálu vytvářeny nebo zachovávány státní a/nebo regionální rezervy práv na výsadbu. Ve snaze zabránit narušení rovnováhy trhu by neměl převod práv prostřednictvím systému rezerv vést k celkovému nárůstu produkčního potenciálu na území členských států. Podobný zákaz zvyšování produkčního potenciálu již byl stanoven v případě převodu práv mezi podniky v čl. 92 odst. 5 uvedeného nařízení. Přitom mohou členské státy využít při převodu práv na výsadbu koeficientu krácení.
(56)
Podle čl. 93 odst. 5 nařízení (ES) č. 479/2008 členské státy nepoužijí systém rezerv, pokud mohou prokázat, že na svém území disponují účinným systémem pro správu práv na výsadbu. Přitom mají členské státy možnost na částech svého území použít systém rezerv a na jiných částech svého území použít jiný účinný systém. Členské státy, které chtějí využít možnosti podle uvedeného článku, by měly být schopny prokázat existenci takového systému a nezbytnost případných odchylek od hlavy V kapitoly I uvedeného nařízení.
(57)
Podle čl. 90 odst. 6 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy rozhodnout, že ponechají zákaz výsadby révy moštových odrůd nejpozději do 31. prosince 2018. Je vhodné stanovit, aby členské státy, které zamýšlejí využít této možnosti, sdělily včas svůj záměr Komisi.
(58)
Článek 100 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví, že prémii za klučení lze udělit pouze na plochy, které jsou udržované. Aby mohly úřady ověřit mimo rámec povinných kontrol na místě, zda je nějaká plocha náležitě udržována, je třeba stanovit povinnost předložit důkaz o produkci dané vinice. To by mělo být zajištěno prostřednictvím prohlášení o sklizni z předchozích let nebo, není-li z dostatečně zdůvodněných příčin prohlášení o sklizni k dispozici, pomocí jiných prostředků stanovených členskými státy pro tento účel, jejichž důvěryhodnost musí členské státy důkladně ověřit.
(59)
Podle čl. 104 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy vyloučit horské oblasti a příkré svahy z režimu klučení. Tato výjimka by se měla týkat teras vybudovaných na příkrých svazích, bez nichž by bylo pěstování příliš obtížné nebo by vedlo k závažné erozi. Je vhodné stanovit na základě obecně přijatých odborných standardů kritéria pro oblasti, které mohou být předmětem těchto výjimek. Kromě toho podle čl. 104 odst. 5 a odst. 6 uvedeného nařízení mohou členské státy vyloučit také určité oblasti na základě požadavků ochrany životního prostředí a Řecko může vyloučit vinice na ostrovech v Egejském moři a na řeckých ostrovech v Jónském moři, s výjimkou ostrovů Kréta a Euboia. Tyto výjimky je třeba řádně doložit a pravidelně sdělovat Komisi.
(60)
Vzhledem ke zkušenostem získaným v rámci používání dřívějšího opatření na konečné vzdání se vinohradnictví by měl být systém rozsahu prémie zachován. Nový rozsah prémie za klučení vychází z rozsahu prémie platného v rámci režimu před vstupem nařízení (ES) č. 479/2008 v platnost, k němuž se doplní + 20 % v roce 2009, + 10 % v roce 2010 a 0 % v roce 2011.
(61)
Vzhledem k zásadě subsidiarity je třeba členským státům uložit odpovědnost za správní opatření týkající se postupu pro poskytování prémie za klučení. Členské státy by měly mít možnost určit datum, dokdy požadují od producentů, aby dokončili klučení, aby byl dostatek času na provedení nezbytných kontrol před poskytnutím plateb, které musí být provedeny do 15. října.
(62)
Pro zajištění efektivního využití prostředků vyhrazených na opatření na klučení je třeba, aby členské státy stanovily systém umožňující ověřit, zda jsou žádosti o prémii opodstatněné, včetně případného písemného závazku a povinnosti producenta nést náklady vzniklé v souvislosti s vyřizováním jeho žádosti pro případ, že bude žádost stažena bez náležitého zdůvodnění.
(63)
V zájmu ověření by měla být prémie vyplacena až po provedení vyklučení.
(64)
Podle čl. 104 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 mají členské státy možnost zamítnout všechny další žádosti o režim klučení na svém území nebo v dané oblasti, pokud celková plocha vyklučených vinic dosáhne na jejich území 8 % nebo v dané oblasti 10 %. Je vhodné požádat členské státy, aby takovéto rozhodnutí sdělily Komisi.
(65)
Pro účely monitorování provádění hlavy II a hlavy V nařízení (ES) č. 479/2008 a náležité řízení trhu je mimořádně důležité, aby byly Komisi poskytovány příslušné údaje o produkčním potenciálu. V této souvislosti je také nezbytné upřesnit, jaké údaje musí obsahovat soupis podle článku 109 uvedeného nařízení.
(66)
Pro vytvoření jednotnější základny pro výplatu podpory na opatření týkající se restrukturalizace a přeměny vinic, zelené sklizně a prémie za klučení je vhodné vymezit na úrovni Společenství pravidla pro měření ploch, neboli stanovit, jaká plocha odpovídá vinici.
(67)
Je třeba zavést opatření ke kontrolám nezbytným pro zajištění řádného uplatňování nařízení (ES) č. 479/2008 a tohoto nařízení, jakož i příslušné sankce platné v případě zjištěných nesrovnalostí. Uvedená opatření by měla zahrnovat jak konkrétní kontroly a sankce stanovené na úrovni Společenství, tak i dodatečné vnitrostátní kontroly a sankce. Tyto kontroly a sankce by měly být odrazující, účinné a přiměřené.
(68)
Všechny kontroly produkčního potenciálu by měly vycházet zejména z registru vinic.
(69)
S ohledem na důležitost kontrolování produkčního potenciálu a na prostředky vynakládané v režimu klučení je třeba stanovit systematické ověření dotyčných ploch na místě před klučením a po něm. Avšak v členských státech, které mají k dispozici spolehlivý grafický nástroj a aktualizované informace o dotyčné ploše, by mělo být možné provést kontrolu před klučením administrativně. Co se týká kontroly po klučení, lze použít pro ověření, zda byly vinice skutečně vyklučeny, dálkové snímání, a proto by mělo být jeho použití povoleno pro tuto fázi kontroly (ex post). Vzhledem k obtížím při výpočtu plochy pomocí dálkového snímání by měla být tato metoda povolena pouze v případě klučení celých vinic nebo je-li rozlišení dálkového snímání 1 m2 a vyšší. V každém případě je třeba provést skutečně na místě buď alespoň kontrolu před vyklučením, nebo kontrolu po něm.
(70)
V zájmu jednotného používání ustanovení v odvětví vína je žádoucí stanovit pravidla pro upřesnění již platných kontrolních postupů na úrovni jednotlivých členských států a Společenství a zajistit přímou spolupráci orgánů pověřených kontrolou v odvětví vína.
(71)
Za účelem řádného používání právní úpravy v odvětví vína je třeba stanovit pravidla, podle kterých si budou vnitrostátní orgány a Komise poskytovat vzájemnou úřední pomoc. Je žádoucí, aby tato pravidla nebránila uplatňování zvláštních ustanovení o výdajích Společenství, trestních věcech a správních sankcích v jednotlivých členských státech.
(72)
Je třeba, aby členské státy zajistily efektivnost činnosti orgánů pověřených kontrolou v odvětví vína. Za tímto účelem by měly jmenovat orgán, který bude zajišťovat kontakt s ostatními členskými státy a s Komisí. Velmi důležitá je také koordinace kontrolní činnosti mezi příslušnými orgány ve všech členských státech, kde kontroly v odvětví vína vykonává více orgánů.
(73)
Je třeba, aby členské státy přijaly nezbytná opatření, aby pracovníci příslušných orgánů měli přiměřené vyšetřovací pravomoci nezbytné pro zajištění dodržování pravidel a jejich jednotné používání v celém Společenství.
(74)
Na rozvoji obchodu mezi členskými státy, zejména trvale vzrůstajícím počtu mezinárodních podniků v tomto odvětví, a na tom, že pravidla řízení tohoto odvětví nabízejí možnost realizovat, ať s podporou nebo bez ní, činnosti v jiném místě než v místě původu výrobku nebo je na jiné místo přenášet, je zřetelná vzájemná závislost trhů s vínem. Proto je nezbytná větší harmonizace kontrolních postupů a užší spolupráce mezi různými kontrolními orgány.
(75)
V zájmu účinné spolupráce mezi členskými státy při provádění ustanovení v odvětví vína je žádoucí, aby příslušný orgán jednoho členského státu mohl na požádání spolupracovat s příslušnými orgány jiného členského státu. Pro tuto spolupráci a pomoc je třeba stanovit odpovídající pravidla.
(76)
Z důvodu složitosti některých záležitostí a naléhavosti jejich řešení je nezbytné, aby příslušný subjekt, který požaduje pomoc, mohl po dohodě s druhým subjektem mít při šetření pověřené zástupce, jež určí.
(77)
V případě vážného rizika podvodu nebo podvodu týkajícího se jednoho nebo několika členských států musí být různé dotčené subjekty schopny automaticky poskytnout úřední pomoc bez předchozího dožádání.
(78)
S ohledem na povahu informací vyměňovaných na základě tohoto nařízení je třeba chránit jejich důvěrnost služebním tajemstvím.
(79)
K harmonizaci kontrolních rozborů v celém Společenství byla nařízením (ES) č. 2729/2000 vytvořena databanka analytických hodnot při Společném výzkumném středisku (SVS), ve které jsou evidovány vzorky a zprávy členských států o výsledcích rozboru.
(80)
Použití referenčních metod izotopového rozboru zajistí účinnější kontrolu obohacení vinařských výrobků, prokázání přídavku vody do těchto výrobků nebo spolu s rozborem jiných vlastností izotopů lze prověřit pravdivost údajů o původu. Za účelem zjednodušení vyhodnocení výsledků těchto rozborů by tyto výsledky měly být porovnány s výsledky dřívějších rozborů provedených stejnou metodou u výrobků obdobných vlastností, jejichž původ a způsob produkce byly prokázány.
(81)
Izotopový rozbor vína nebo vinařských výrobků je třeba provádět podle referenčních analytických metod stanovených v článku 31 nařízení (ES) č. 479/2008.
(82)
Aby bylo zjednodušeno vyhodnocování výsledků rozborů prováděných ve Společenství v laboratořích k tomu vybavených a zaručena srovnatelnost výsledků rozborů, je třeba stanovit jednotná pravidla pro odběr vzorků hroznů a pro vinifikaci a uchovávání těchto vzorků.
(83)
Aby byla zaručena kvalita a srovnatelnost analytických údajů, je třeba, aby laboratoře, které jsou členskými státy pověřeny izotopovým rozborem vzorků pro databanku, vyhovovaly uznávaným kritériím kvality.
(84)
Izotopový rozbor je metoda rozboru používaná pro kontrolu a potírání podvodů v odvětví vína, která vyžaduje vysoce specializované vědecké znalosti a technické vybavení. Většina členských států, které vstoupily do Společenství v roce 2004 nebo 2007, nemá pro tuto metodu náležité vybavení. V zájmu zajištění jednotného používání kontrolních postupů je třeba, aby Společné výzkumné středisko provádělo rozbor pro tyto členské státy, dokud nebudou plně vybaveny a schopny provádět tento úkol.
(85)
Vzhledem k tomu, že izotopový rozbor vinařských výrobků a jeho vyhodnocení jsou technicky složité postupy, musí být při zaručení ochrany údajů databanka SVS přístupná pro úřední laboratoře používající tuto metodu rozboru a na žádost i pro jiné úřední orgány členských států, aby bylo harmonizováno vyhodnocení výsledků rozborů.
(86)
Nařízení (ES) č. 2729/2000 obsahuje pravidla pro odběr vzorků zasílaných do úřední laboratoře v jiném členském státě a společná pravidla pro odběr vzorků k izotopovému rozboru. Tato pravidla je třeba převzít a odběr vzorků pro databanku Společenství považovat za zvláštní případ odběru vzorků vinařských výrobků v rámci přímé spolupráce příslušných orgánů.
(87)
Aby byla zaručena objektivita kontrol, měli by pracovníci příslušného orgánu členského státu mít možnost požádat příslušný orgán jiného členského státu o odběr vzorků. Žádající pracovník by měl mít možnost disponovat odebranými vzorky a určit laboratoř pro rozbor.
(88)
Je třeba stanovit podrobná pravidla pro úřední odběr vzorků v rámci spolupráce mezi příslušnými orgány členských států a pro použití těchto vzorků. Těmito pravidly se zajistí reprezentativnost a možnost ověření výsledků úředních rozborů v celém Společenství.
(89)
Aby bylo možné zjednodušit vyúčtování nákladů na odběr a zaslání vzorků, rozbor a organoleptické zkoušky a zajištění příslušného odborníka, je třeba přijmout zásadu, že tyto náklady jdou na vrub orgánu, který objednal odběr vzorků nebo služby odborníka.
(90)
Měla by být upřesněna průkaznost skutečností zjištěných při kontrolách v rámci tohoto nařízení.
(91)
Aby bylo zajištěno řádné provádění kontrol a odběrů vzorků hroznů na vinicích, je třeba stanovit, že zúčastněné osoby nebudou bránit kontrolám, které se jich týkají, a že jsou povinny usnadnit odběr vzorků a poskytnout informace vyžadované v rámci tohoto nařízení.
(92)
Měla by být přijata ustanovení, která se týkají druhu, formy a prostředků sdělení, jež jsou nezbytná k provádění tohoto nařízení. Tato sdělení by měla zahrnovat sdělení členských států zasílaných Komisi.
(93)
Pro zajištění spravedlivého a kontrolovatelného využívání rozpočtu Společenství je třeba v případě, že členské státy nesplní ohlašovací povinnosti, stanovit sankce s finančními dopady.
(94)
Členské státy by měly uchovávat informace potřebné ke kontrole a prověřování provádění ustanovení tohoto nařízení po přiměřenou dobu za účelem umožnění kontroly.
(95)
Platby uskutečněné podle hlavy II a hlavy V nařízení (ES) č. 479/2008 by měly být příjemcům vyplaceny v plné výši. Pro snížení administrativní zátěže by měly mít členské státy možnost vyplácet producentům podporu na pojištění prostřednictvím pojišťoven v souladu s určitými podmínkami.
(96)
Měla by být přijata ustanovení pro řešení případů zjevných chyb a případů vyšší moci, jakož i dalších výjimečných okolností, aby se zajistilo spravedlivé zacházení s producenty. Měla by být stanovena pravidla pro řešení uměle vytvořených situací, aby se vyloučila možnost těžit z nich jakékoli výhody.
(97)
Měla by být přijata ustanovení k zajištění plynulého přechodu z předchozího režimu na nový režim stanovený tímto nařízením a k provádění přechodných ustanovení stanovených v článku 128 nařízení (ES) č. 479/2008.
(98)
Řídící výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů nedodal své stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti a používání pojmů
1. Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla týkající se používání těchto ustanovení nařízení (ES) č. 479/2008:
a)
podpůrná opatření (hlava II),
b)
obchod se třetími zeměmi (hlava IV),
c)
produkční potenciál (hlava V),
d)
soupis stanovený v článku 109,
e)
kontroly v odvětví vína (článek 117) a
f)
měření ploch stanovené v čl. 121 písm. c).
Tímto nařízením není dotčeno používání:
a)
zvláštních ustanovení o vztazích mezi členskými státy při potírání podvodů v odvětví vína, pokud mohou usnadnit používání tohoto nařízení,
b)
pravidel pro:
i)
trestní řízení nebo vzájemnou soudní pomoc mezi členskými státy ve věcech trestních,
ii)
řízení o správních sankcích.
2. Pojmy použité v nařízení (ES) č. 479/2008 mají v tomto nařízení stejný význam.
HLAVA II
PROGRAMY PODPORY
KAPITOLA I
Postup předkládání
Článek 2
První předložení programů podpory
1. Předložení návrhu programu podpory uvedeného v čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 se vztahuje na pět rozpočtových roků v období 2009 až 2013.
Členské státy předloží Komisi svůj návrh programu podpory v elektronické podobě s použitím formuláře uvedeného v příloze I tohoto nařízení.
Podobně předloží členské státy Komisi své finanční plánování pro návrh programu podpory uvedený v prvním pododstavci na formuláři v příloze II.
2. Poté, co členské státy přijmou nebo přizpůsobí své právní předpisy týkající se návrhu programu podpory uvedeného v odstavci 1, oznámí je Komisi.
3. Členské státy, které se rozhodnou převést celou částku svého národního finančního rámce od rozpočtového roku 2010 a na celé období uvedené v příloze II nařízení (ES) č. 479/2008 do režimu jednotné platby, předloží formulář obsažený v příloze II tohoto nařízení, řádně vyplněný v příslušném řádku a v definitivní podobě do 30. června 2008.
4. Členské státy, které se rozhodnou zavést své programy podpory včetně regionálních zvláštností, mohou předložit informace za jednotlivé regiony také na formuláři uvedeném v příloze III tohoto nařízení.
5. Členské státy jsou odpovědné za výdaje mezi datem přijetí jejich programu podpory Komisí a datem jeho použitelnosti podle čl. 5 odst. 2 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 3
Změny programů podpory
1. Upravené programy uvedené v čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 se předloží Komisi na formuláři v příloze I tohoto nařízení, popřípadě včetně upraveného finančního plánování na formuláři v příloze IV tohoto nařízení.
Členské státy uvedené v čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008 nemusí předkládat formulář v příloze IV.
Členské státy jsou odpovědné za výdaje mezi datem přijetí jejich upraveného programu podpory Komisí a datem jeho použitelnosti podle čl. 5 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 479/2008.
2. Kromě případů mimořádných opatření z důvodu přírodních pohrom se změny v programech podpory mohou předkládat pouze dvakrát za daný rozpočtový rok. Pokud členský stát potřebuje změnit svůj program podpory, předloží ho nejpozději do 1. března a do 30. června každého roku, případně spolu s:
a)
aktualizovaným zněním programu podpory na formuláři uvedeném v příloze I a finanční tabulky na formuláři uvedeném v příloze IV;
b)
důvody navrhovaných změn.
Veškeré převody týkající se opatření podle článku 9 nařízení (ES) č. 479/2008 se oznámí do 1. prosince roku předcházejícího kalendářnímu roku, v němž bude režim jednotné platby použitelný.
KAPITOLA II
Způsobilá opatření
Oddíl 1
Propagace na trzích třetích zemí
Článek 4
Způsobilé akce a trhy
Vína uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 jsou způsobilá pro propagaci na trzích třetích zemí za předpokladu, že:
a)
výrobky jsou určeny pro přímou spotřebu, v cílových třetích zemích pro ně existují vývozní příležitosti nebo potenciální nová odbytiště a mají vysokou přidanou hodnotu;
b)
původ výrobku je uveden jako součást informační nebo propagační akce v případě vína se zeměpisným označením;
c)
operace, na niž byla podpora poskytnuta, je jednoznačně vymezena, včetně specifikace příslušných výrobků, způsobu uvedení na trh a odhadovaných nákladů;
d)
podpora propagačních a informačních opatření netrvá u daného příjemce v dané třetí zemi déle než tři roky;
e)
informační a/nebo propagační prostředky vycházejí z podstatných znaků vína a jsou v souladu s platnými právními předpisy v třetích zemích, na něž jsou zaměřeny;
f)
příjemci musí mít dostatečný potenciál k řešení zvláštních překážek v obchodu se třetími zeměmi a zdroje pro zajištění co nejúčinnějšího provedení opatření. Členské státy zejména kontrolují, zda je k dispozici dostatek výrobků z hlediska kvality a množství pro dlouhodobé uspokojení tržní poptávky po propagační akci.
Příjemci mohou být soukromé společnosti i profesní organizace, organizace producentů, mezioborové organizace, nebo rozhodne-li tak členský stát, veřejné orgány. V žádném případě neučiní členské státy veřejný orgán jediným příjemcem propagačního opatření.
Přednost se dává mikropodnikům, malým a středním podnikům ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES (10) a společným obchodním značkám.
Aby nedocházelo ke zneužívání režimu, nepovolují se obvykle po dobu trvání akcí, na něž byla poskytnuta podpora, změny prvků uvedených v písmenech a) a c), pokud se neprokáže, že tyto změny umožní lepší provedení.
Článek 5
Výběrové řízení
1. Členské státy stanoví postup pro podání žádosti, který obsahuje především tato pravidla pro:
a)
ověření souladu s požadavky a kritérii stanovenými v článku 4;
b)
lhůty pro podání žádostí a pro prozkoumání vhodnosti každé navrhované akce;
c)
dotčené výrobky a jejich uvádění na trh v souladu s ustanoveními tohoto nařízení, vnitrostátními předpisy a příslušnou specifikací;
d)
uzavírání smluv včetně případných vzorů smluv, poskytnutí jistot a opatření na výplatu záloh;
e)
hodnocení všech daných akcí, na něž byla poskytnuta podpora.
2. Členské státy vyberou žádost především podle těchto kritérií:
a)
soulad mezi navrhovanými strategiemi a stanovenými cíli;
b)
kvalita navrhovaných opatření;
c)
jejich pravděpodobný dopad a úspěšnost při zvyšování poptávky po dotčených výrobcích;
d)
ujištění, že zúčastněné hospodářské subjekty pracují účinně a mají k dispozici požadované technické kapacity a že náklady na opatření, které provedou samy, nepřesahují běžné tržní sazby.
3. Po prozkoumání žádostí vyberou členské státy ty žádosti, které nabízejí nejlepší nákladovou efektivnost, a sestaví v rámci dostupných finančních zdrojů seznam, který sdělí Komisi na formuláři uvedeném v příloze VIII, aby mohly být informovány ostatní členské státy a posílila se soudržnost opatření.
4. Dva nebo více členských států se může rozhodnout pro společnou propagační akci. Zaváží se přispívat k financování a dohodnou se na postupech administrativní spolupráce pro usnadnění procesu monitorování, provádění a kontroly.
5. Členské státy zajistí, aby byly všechny vnitrostátní nebo regionální kampaně, na něž je poskytnuta podpora, v souladu s opatřeními financovanými v rámci nařízení (ES) č. 3/2008 nebo nařízení (ES) č. 1698/2005 a s opatřeními financovanými v rámci vnitrostátních a regionálních kampaní.
6. Podpora podle článku 10 nařízení (ES) č. 479/2008 se neposkytne na operaci podporovanou podle čl. 20 písm. c) bodu iii) nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo podle čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 3/2008.
7. Členské státy mohou stanovit, že podpora bude poskytnuta před provedením jakékoli akce, pokud příjemce složil jistotu.
8. V případě, že členské státy poskytnou vnitrostátní podporu na propagaci, uvedou ji v příslušné části příloh I, V, VII a VIII tohoto nařízení.
Oddíl 2
Restrukturalizace a přeměna vinic
Článek 6
Definice
Pro účely čl. 11 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 479/2008 se „běžnou obnovou starých vinic po skončení jejich přirozené životnosti“ rozumí opětovné osázení stejného pozemku stejnou odrůdou a při stejném způsobu pěstování révy. Členské státy mohou nahrazované vinice blíže specifikovat, zejména pokud jde o jejich stáří.
Článek 7
Postup a žádosti
1. Členské státy stanoví:
a)
lhůty pro provádění restrukturalizací, které nepřekročí pět let;
b)
subjekty nebo fyzické osoby, které mohou předkládat návrhy žádostí;
c)
objektivní kritéria pro jejich upřednostnění, zejména v souladu s čl. 104 odst. 9 nařízení (ES) č. 479/2008;
d)
obsah žádosti, která zahrnuje podrobný popis navrhovaných opatření a lhůty pro jejich provedení;
e)
postup pro podání a schválení žádosti, přičemž se stanovují především lhůty pro předložení žádostí a objektivní kritéria pro jejich upřednostnění;
f)
požadavek, že ve všech žádostech jsou pro každý rozpočtový rok uvedena opatření, která mají být v uvedeném rozpočtovém roce provedena, plocha dotčená každým opatřením a postupy pro sledování provádění.
2. Členské státy mohou stanovit minimální rozlohu plochy opravňující nárok na podporu na restrukturalizaci a přeměnu vinic, minimální rozlohu plochy po restrukturalizaci a přeměně a všechny odchylky od tohoto požadavku, které jsou řádně zdůvodněné a založené na objektivních kritériích.
Článek 8
Výše podpory
S výhradou ustanovení článku 11 nařízení (ES) č. 479/2008 a této kapitoly stanoví členské státy pravidla pro podrobný rozsah a výši podpory, která má být poskytnuta. Pravidla mohou zejména stanovit platbu paušálních částek, maximální výši podpory na hektar a úpravu podpory na základě objektivních kritérií. V případě, že použitá práva na výsadbu nevyplývají z restrukturalizace, a aby nedošlo k narušení hospodářské soutěže, je podpora odpovídajícím způsobem snížena s přihlédnutím ke skutečnosti, že v důsledku použití práv na výsadbu nevznikly žádné náklady na klučení.
Podpora se vyplácí na osázené plochy vymezené v souladu s čl. 75 odst. 1.
Pravidla jsou stanovena tak, aby zajišťovala splnění cíle režimu.
Článek 9
Finanční řízení
1. Podpora se vyplácí až poté, co je ověřeno, že jednotlivá akce nebo všechny akce, jichž se týká žádost o podporu, v souladu s výběrem, který provedl členský stát pro řízení opatření, byly provedeny a na místě zkontrolovány.
V případech, kdy je podpora běžně splatná až po provedení všech akcí, se nicméně podpora vyplatí pro jednotlivé provedené akce, pokud zbývající akce nebylo možno provést z důvodu vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu čl. 40 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003 (11).
Pokud kontroly ukáží, že celková akce, jíž se žádost o podporu týká, nebyla provedena v celém rozsahu z jiných důvodů než vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu čl. 40 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003, a v případě, že podpora byla vyplacena po jednotlivých akcích, které jsou součástí celkové akce, jíž se žádost o podporu týká, rozhodnou členské státy o zpětném získání vyplacené podpory.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy stanovit, že podpora pro danou akci nebo pro všechny akce, jichž se žádost o podporu týká, se vyplácí producentům před provedením uvedené akce, pokud provádění bylo zahájeno a příjemce složil jistotu. Pro účely nařízení (EHS) č. 2220/85 (12) je povinností provést dotčené akce do konce druhého hospodářského roku od vyplacení zálohy.
Uvedené období může členský stát upravit v případech, kdy:
a)
dotčené plochy jsou součástí oblasti postižené přírodní pohromou uznanou příslušnými orgány dotčeného členského státu;
b)
plánované akce nelze provést kvůli zdravotním problémům týkajícím se rostlinného materiálu, které byly potvrzeny subjektem uznaným dotčeným členským státem.
Pokud producent obdržel již dříve zálohu na podporu pro jinou akci týkající se téže plochy, může být podpora vyplacena předem pouze za předpokladu, že byla tato předchozí akce provedena v celém rozsahu.
Pokud kontroly ukáží, že opatření, jehož se žádost o podporu týká a na něž byla vyplacena záloha, nebylo provedeno v celém rozsahu, mohou členské státy rozhodnout o uložení sankce.
Článek 10
Přechodná opatření
Členské státy mohou povolit přeměnu žádosti o podporu na probíhající restrukturalizace již plánované v rámci článku 11 nařízení (ES) č. 1493/1999 na novou žádost podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008, pokud:
a)
je tato přeměna financována v rámci prostředků dostupných v programu podpory pro opatření uvedené v čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008;
b)
pokračování opatření splňuje po případných úpravách podmínky stanovené v tomto článku.
Oddíl 3
Zelená sklizeň
Článek 11
Definice zelené sklizně
Pro účely článku 12 nařízení (ES) č. 479/2008 a tohoto oddílu se ponechání vinných hroznů na révových keřích na konci běžného produkčního cyklu (neprovedení sklizně) nepovažuje za zelenou sklizeň.
Kromě toho se plocha pozemku, na niž byla poskytnuta podpora na zelenou sklizeň, nezahrne do výpočtu limitů výnosů uvedených v technické specifikaci vín se zeměpisným označením.
Článek 12
Podmínky pro provedení zelené sklizně
1. Pokud jde o opatření pro zelenou sklizeň, členské státy:
a)
přijmou prováděcí ustanovení k tomuto opatření, včetně:
i)
předchozího oznámení zelené sklizně;
ii)
výše zaplacené náhrady;
iii)
pravidel, která zajistí, že dotčené plochy budou udržovány v dobrém vegetativním stavu a použité opatření nebude mít žádný negativní dopad na životní prostředí ani žádné negativní rostlinolékařské důsledky, a která umožní kontrolu správného provádění opatření; vzhledem k těmto cílům mohou členské státy použít omezení tohoto opatření na základě objektivních a nediskriminujících kritérií, včetně časového rozvrhu pro různé odrůdy, ekologických či rostlinolékařských rizik nebo metody;
b)
stanoví termín pro žádosti o zelenou sklizeň mezi 15. dubnem a 31. květnem každého roku;
c)
zjistí do 31. května předpokládanou situaci na trhu, která opodstatňuje provedení zelené sklizně za účelem obnovy rovnováhy na trhu a zabránění krizi;
d)
zajistí, že je dané opatření prováděno správně, prostřednictvím kontroly toho, zda je zelená sklizeň prováděna úspěšně; plochy, na něž byla poskytnuta podpora na zelenou sklizeň, jsou po jejím provedení systematicky ověřovány na místě; tato kontrola se vztahuje na pozemky, které jsou předmětem žádosti o podporu.
Kontrola podle prvního pododstavce písm. d) zahrnuje:
i)
ověření existence dotčené vinice a náležitého udržování uvedené plochy;
ii)
ověření, že všechny vinné hrozny byly zcela odstraněny nebo zničeny;
iii)
zjištění, jaká metoda byla použita; každý zemědělec žádající o podporu na zelenou sklizeň vede evidenci nákladů na tuto akci.
Aby bylo zajištěno, že na pozemku, na nějž byla poskytnuta podpora, nezůstaly žádné hrozny, které lze uvést na trh, probíhají všechny kontroly v období mezi 15. červnem a 31. červencem každého roku a v každém případě jsou na každé dané ploše dokončeny do obvyklého období zrání bobulí (stádium M podle Baggioliniho, BBCH 83).
2. Zelená sklizeň se neuplatní na stejný pozemek dva roky za sebou.
3. V případě úplného nebo částečného zničení úrody způsobeného zejména přírodní katastrofou ve smyslu čl. 2 odst. 8 nařízení Komise (ES) č. 1857/2006 (13) před datem zelené sklizně se podpora neposkytuje.
4. V případě úplného nebo částečného zničení, k němuž dojde mezi výplatou podpory na zelenou sklizeň a obdobím sklizně, nelze poskytnout finanční náhradu z pojištění sklizně za ušlé příjmy u plochy, na kterou již byla poskytnuta podpora.
Článek 13
Postup pro podání žádosti
1. Členské státy stanoví postup pro podání žádosti, který zejména stanoví prémii, již lze poskytnout dotčenému producentovi, a požadované informace, které musí být v žádosti obsaženy. Žádost obsahuje informace o ploše, průměrném výnosu, metodě, která bude použita, moštové odrůdě a druhu vína z ní vyrobeného.
2. Členské státy ověří, zda jsou žádosti opodstatněné. Pro tento účel mohou od producenta požadovat při podání žádosti písemný závazek. V případě, že je žádost stažena bez náležitého zdůvodnění, mohou stanovit, že dotčený producent ponese náklady vzniklé v souvislosti s vyřizováním jeho žádosti.
Článek 14
Náhrady
1. Každý rok vypočítají členské státy přímé náklady zelené sklizně podle různých manuálních, mechanických a chemických metod, které povolí v souvislosti s čl. 12 odst. 1 písm. a) bodem iii). V případě, že je na danou oblast použito více metod, vypočítá se náhrada na základě nejlevnější metody.
2. Členské státy vymezí ztrátu příjmů způsobenou zelenou sklizní na základě objektivních a nediskriminujících kritérií.
S výhradou čl. 12 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví členské státy výši podpory uvedené v čl. 12 odst. 3 uvedeného nařízení na základě standardních nákladů a standardních předpokladů ztráty příjmů. Členské státy zajistí, aby výpočty:
a)
obsahovaly pouze ověřitelné údaje;
b)
byly založeny na hodnotách stanovených na základě náležitého odborného posouzení;
c)
jasně uváděly zdroj těchto hodnot;
d)
byly odlišeny tak, aby případně braly v úvahu regionální nebo místní podmínky.
Prémie se vyplácí na osázenou plochu vymezenou v souladu s čl. 75 odst. 1 tohoto nařízení.
Oddíl 4
Vzájemné fondy
Článek 15
Výše podpory
Opatření uvedené v článku 13 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy do svých programů podpory zavést podle těchto pravidel:
a)
doba podpory nesmí přesáhnout tři roky;
b)
podpora na správní náklady na zřizování vzájemných fondů je v prvním, druhém a třetím roce provozu vzájemného fondu omezena na tento podíl z příspěvku producentů do vzájemného fondu za první, druhý a třetí rok jeho provozu:
i)
10 %, 8 % a 4 % v členských státech, které přistoupily ke Společenství dne 1. května 2004 nebo později;
ii)
5 %, 4 % a 2 % v ostatních členských státech;
c)
členské státy mohou stanovit strop pro částky správních nákladů, které lze získat za vytvoření vzájemných fondů;
d)
členské státy přijmou prováděcí pravidla k uvedenému opatření.
Oddíl 5
Pojištění sklizně
Článek 16
Podmínky způsobilosti
Opatření uvedené v článku 14 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy do svých programů podpory zavést podle těchto pravidel:
a)
pokud jde o opatření k pojištění sklizně, členské státy přijmou podrobná ustanovení k provádění uvedených opatření, včetně ustanovení nezbytných k zajištění toho, aby opatření k pojištění sklizně nenarušila hospodářskou soutěž na pojistném trhu;
b)
producenti, kteří žádají o režim, předloží svoji pojistnou smlouvu vnitrostátním úřadům, aby mohly členské státy splnit podmínku uvedenou v čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008;
c)
aby byly dodrženy podmínky uvedené v čl. 14 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008, stanoví členské státy strop částek, které lze získat na podporu. Členské státy mohou případně stanovit tuto výši na základě standardních nákladů a standardních předpokladů ztráty příjmů. Členské státy zajistí, aby výpočty:
i)
obsahovaly pouze ověřitelné údaje;
ii)
byly založeny na hodnotách stanovených na základě náležitého odborného posouzení;
iii)
jasně uváděly zdroj těchto hodnot;
iv)
byly odlišeny tak, aby případně braly v úvahu regionální nebo místní podmínky.
Pro účely článku 14 nařízení (ES) č. 479/2008 má spojení „nepříznivý klimatický jev srovnatelný s přírodní pohromou“ stejný význam jako v čl. 2 odst. 8 nařízení Komise (ES) č. 1857/2006.
V případě, že členské státy poskytnou vnitrostátní podporu na pojištění sklizně, uvedou informace o této podpoře v příslušné části příloh I, V a VII tohoto nařízení.
Oddíl 6
Investice
Článek 17
Způsobilá opatření
Investice, na něž byla poskytnuta podpora, jsou v souladu s normami Společenství platnými pro dotčené investice.
Způsobilé výdaje jsou výdaje na:
a)
výstavbu, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku;
b)
nákup, včetně nákupu na leasing, nových strojů a vybavení včetně počítačového softwaru až do tržní hodnoty aktiva; ostatní náklady spojené s leasingovou smlouvou, například marže pronajímatele, náklady na refinancování úroků, režijní náklady a náklady na pojištění, nejsou způsobilými výdaji;
c)
obecné náklady spojené s výdaji podle písmen a) a b), jako poplatky za architekty, inženýry a konzultace, studie proveditelnosti, získání patentových práv a licencí.
V náležitě zdůvodněných případech odchylně od písmene b) a pouze pro mikropodniky a malé a střední podniky ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES (14) mohou členské státy stanovit podmínky, za nichž lze za způsobilé považovat výdaje na nákup použitého vybavení.
Jednoduché investice na obnovu nejsou způsobilým výdajem, aby bylo zajištěno, že cíl opatření, tj. lepší přizpůsobení tržní poptávce a zvýšení konkurenceschopnosti, je uvedenými investicemi v rámci zpracovatelského řetězce splněn.
Článek 18
Způsobilá opatření pro vývoj nových výrobků
Náklady na vývoj nových výrobků, postupů a technologií podle čl. 15 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 479/2008 se týkají přípravných operací, například navrhování, vývoje a zkoušek výrobků, procesů nebo technologií, jakož i hmotných nebo nehmotných investic s nimi souvisejících, před použitím nově vytvořených výrobků, procesů a technologií pro obchodní účely.
Jednoduché investice na obnovu nejsou způsobilým výdajem, aby bylo zajištěno, že cíl opatření, tj. lepší přizpůsobení tržní poptávce a zvýšení konkurenceschopnosti, je těmito podporami splněn.
Článek 19
Finanční řízení
S výjimkou případů vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu čl. 40 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003, k nimž dojde v období, kdy musí být investice uskutečněna, se podpora vyplácí až poté, co je ověřeno, že všechny investice, jichž se týká žádost o podporu, byly provedeny a na místě zkontrolovány.
Příjemci podpory na investice mohou požádat příslušné platební agentury o výplatu zálohy, je-li tato možnost uvedena ve vnitrostátním programu podpory.
Částka zálohy nepřekročí 20 % veřejné podpory související s investicí a podmínkou jejího vyplacení je poskytnutí bankovní záruky nebo rovnocenné záruky ve výši 110 % částky zálohy.
Záruka je uvolněna, jakmile příslušná platební agentura zjistí, že částka skutečných výdajů odpovídajících veřejné podpoře na investici přesahuje částku zálohy.
Článek 20
Slučitelnost a soudržnost
Podpora se neposkytuje na akce v rámci uvádění výrobků na trh, na které byla poskytnuta podpora podle článku 10 nařízení (ES) č. 479/2008.
V případě, že členské státy poskytnou vnitrostátní podporu na investice, sdělí tuto skutečnost v příslušné části formulářů uvedených v přílohách I, V a VII tohoto nařízení.
Oddíl 7
Odstranění vedlejších výrobků
Článek 21
Stanovení minimálního procentního obsahu alkoholu
1. S výhradou bodu 1 přílohy VI části D nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví členské státy objem alkoholu, který musí obsahovat vedlejší výrobky, ve vztahu k objemu alkoholu obsaženému v získaném víně. Členské státy mohou přizpůsobit minimální procento alkoholu na základě objektivních a nediskriminujících kritérií.
2. Nebude-li dosaženo procenta stanoveného členskými státy při uplatnění odstavce 1, musí příslušná osoba podléhající této povinnosti dodat odpovídající množství vína ze své vlastní produkce, aby se dosáhlo uvedeného procentního obsahu.
3. K určení objemu alkoholu obsaženého ve vedlejších výrobcích ve vztahu k objemu alkoholu obsaženému v získaném víně se stanoví v různých vinařských zónách paušální přirozený obsah alkoholu v % objemových takto:
a)
8,0 % pro zónu A;
b)
8,5 % pro zónu B;
c)
9,0 % pro zónu C I;
d)
9,5 % pro zónu C II;
e)
10,0 % pro zónu C III.
Článek 22
Odstranění vedlejších výrobků
Producenti jsou povinni pod dozorem stáhnout vedlejší výrobky výroby vína nebo jiného zpracování hroznů za těchto podmínek:
a)
vedlejší výrobky jsou staženy neprodleně a nejpozději do konce hospodářského roku, kdy byly získány; členské státy mohou stanovit dřívější termín; stažení vedlejších výrobků se s údajem o odhadovaném množství zaznamená do evidence vedené podle čl. 112 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008, nebo jej potvrdí příslušný orgán;
b)
při stažení vedlejších výrobků jsou dodrženy platné právní předpisy Společenství, a zejména právní předpisy týkající se ochrany životního prostředí.
Stažení vinného kalu je považováno za uskutečněné, pokud kaly byly denaturovány, aby se zamezilo jejich užití při vinifikaci, a pokud je dodání takto denaturovaných kalů třetím stranám zaznamenáno do evidence vedené v souladu s čl. 112 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění kontroly těchto transakcí. Mohou zavést systém předchozího uznání dotčených třetích stran.
Členské státy mohou rozhodnout, že producenti, kteří v průběhu dotyčného hospodářského roku nevyrobí sami více než 25 hektolitrů vína nebo moštu na svých pozemcích, nemusí své vedlejší výrobky stahovat.
Článek 23
Odstranění vedlejších výrobků destilací
1. Producenti mohou splnit povinnost odstranit část nebo celé množství vedlejších výrobků vinifikace nebo jiného zpracování hroznů dodáním vedlejších výrobků k destilaci.
2. Členské státy mohou požadovat, aby bylo dodání části nebo celého množství vedlejších výrobků vinifikace nebo jiného zpracování hroznů k destilaci povinné pro všechny nebo některé producenty na základě objektivních a nediskriminujících kritérií. Tuto povinnost lze též splnit dodáním vína pro výrobu octa.
3. Příslušné členské státy mohou zavést systém certifikace palíren postupem, který stanoví.
Článek 24
Účel podpory
1. Podpora uvedená v článku 16 nařízení (ES) č. 479/2008 se vyplácí pod podmínkou uvedenou v odstavci 3 a v rámci omezení odst. 1 druhého pododstavce téhož článku palírnám, které zpracovávají výrobky dodané k destilaci na surový alkohol s obsahem alkoholu nejméně 92 % objemových.
2. Příslušná podpora zahrnuje jednorázovou částku určenou k náhradě nákladů na sběr těchto výrobků, která je z palírny převedena producentovi, pokud příslušné náklady nese producent.
3. Členské státy mohou stanovit, že bude podpora poskytnuta předem, pokud příjemce složil jistotu.
4. Členské státy přijmou prováděcí pravidla k opatření stanovenému v tomto článku.
Článek 25
Částka podpory
1. Maximální částka podpory uvedené v článku 16 nařízení (ES) č. 479/2008 vyplácené palírnám se stanoví na procento objemové a na hektolitr takto:
a)
u surového alkoholu získaného z matolin: 1,1 EUR na % objemové a hektolitr;
b)
u surového alkoholu získaného z vína a vinného kalu: 0,5 EUR na % objemové a hektolitr.
2. Členské státy stanoví v rámci omezení stanovených v odstavci 1 na základě objektivních a nediskriminujících kritérií částku podpory a výši jednorázové náhrady za náklady na sběr uvedené v čl. 24 odst. 2 a sdělí je Komisi v příslušné části formulářů v přílohách I, V a VII. Tyto částky lze na základě objektivních a nediskriminujících kritérií upravit podle různých typů produkce.
Oddíl 8
Destilace na konzumní alkohol
Článek 26
Účel podpory
1. Podpora uvedená v článku 17 nařízení (ES) č. 479/2008 se poskytne za podmínek uvedených v uvedeném nařízení na základě objektivních a nediskriminujících kritérií producentům, jejichž produkce je určena ke konečnému užití pro produkci vinných destilátů pro odvětví konzumního alkoholu.
2. Podporu lze vyplatit producentům vína, kteří sami nejsou producenty hroznů.
3. Členské státy mohou stanovit, že bude podpora poskytnuta předem, pokud příjemce složil jistotu.
4. Členské státy přijmou prováděcí pravidla k opatření stanovenému v tomto článku.
Článek 27
Částka podpory
Členské státy stanoví částku podpory na hektar a sdělí ji Komisi v příslušné části příloh I, V a VII. Tyto částky mohou být na základě objektivních a nediskriminujících kritérií upraveny, zejména podle oblasti produkce a podmínek produkce.
Oddíl 9
Nouzová destilace
Článek 28
Definice opatření
1. S výhradou podmínky uvedené v čl. 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 a v rámci dostupných prostředků rozpočtu uvedených v odstavcích 4 a 5 téhož článku členské státy, které zahájí nouzovou destilaci na celém svém území nebo na jeho částech u jedné nebo více kategorií vína na základě objektivních a nediskriminujících kritérií, informují o této skutečnosti Komisi prostřednictvím úpravy svých programů podpory.
2. Členské státy mohou požadovat, aby byla tato destilace povinná pro všechny nebo některé jejich producenty na základě objektivních a nediskriminujících kritérií.
3. Členské státy přijmou prováděcí pravidla k opatření stanovenému v tomto článku.
Článek 29
Způsoby podpory
1. Podpora uvedená v článku 18 nařízení (ES) č. 479/2008 se vyplatí pod podmínkou uvedenou v odstavci 3 téhož článku palírnám, které zpracovávají víno na surový alkohol s obsahem alkoholu nejméně 92 % objemových.
2. Podpora může zahrnovat minimální cenu, kterou palírny převedou producentům vína.
3. Členské státy mohou stanovit, že bude podpora poskytnuta předem, pokud příjemce složil jistotu.
Článek 30
Částka podpory
1. Členské státy stanoví částku podpory a případně minimální cenu pro producenty vína uvedenou v článku 29 tohoto nařízení a sdělí je Komisi v příslušné části formulářů v přílohách I, V a VII. Tyto částky lze upravit, zejména podle oblasti produkce a kategorie vína, na základě objektivních a nediskriminujících kritérií. V každém případě se podpora stanoví tak, aby cena zaplacená producentům vína nepřekročila tržní cenu v odpovídající oblasti produkce a kategorii vína.
2. V případě potřeby sníží členské státy odpovídajícím způsobem minimální cenu producentům, jimž byla poskytnuta podpora uvedená v článku 19 nařízení (ES) č. 479/2008, u vín, jejichž obsah alkoholu byl zvýšen přidáním sacharózy nebo moštu.
Článek 31
Vnitrostátní podpora
V případě, že členské státy poskytnou vnitrostátní podporu na nouzovou destilaci, zaznamenají údaje o všech žádostech a jejich výsledcích. Tyto informace sdělí v příslušném řádku v přílohách II, III a IV.
Oddíl 10
Používání zahuštěného hroznového moštu
Článek 32
Účel podpory
1. Podpora podle článku 19 nařízení (ES) č. 479/2008 se poskytuje výrobcům vína, kteří používají ve Společenství vyrobený zahuštěný hroznový mošt a rektifikovaný moštový koncentrát ke zvýšení přirozeného obsahu alkoholu ve výrobcích uvedených v příloze V části A nařízení (ES) č. 479/2008.
2. Členské státy mohou stanovit, že bude podpora poskytnuta předem, pokud příjemce složil jistotu.
3. Členské státy přijmou prováděcí pravidla k opatření stanovenému v tomto článku.
Článek 33
Částka podpory
1. Maximální částka podpory uvedené v čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 se stanoví na % objemová možného obsahu alkoholu a hektolitr pro tyto kategorie výrobků takto:
a)
zahuštěný hroznový mošt: 1,699 EUR na % objemové a hektolitr,
b)
rektifikovaný moštový koncentrát z hroznů: 2,206 EUR na % objemové a hektolitr.
2. Členské státy stanoví v rámci omezení stanovených v odstavci 1 na základě objektivních a nediskriminujících kritérií částku podpory pro každou kategorii výrobků a sdělí ji Komisi v příslušné části formulářů uvedených v přílohách I, V a VII. Tyto částky lze přizpůsobit podle regionů nebo vinařských oblastí na základě objektivních a nediskriminujících kritérií.
3. Možný obsah alkoholu výrobků uvedených v odstavci 1 se stanoví tak, že se údaje z převodní tabulky v příloze I nařízení (ES) č. 1623/2000 použijí na hodnoty získané refraktometrickou metodou při 20° C podle metody stanovené v příloze nařízení Komise (ES) č. 558/93 (15). V kontrolách prováděných příslušnými orgány je přípustná odchylka 0,2 % objemového.
Článek 34
Kontroly
Příslušné orgány členských států učiní všechna nezbytná opatření k zajištění kontrol potřebných pro ověření zejména identity a objemu výrobku použitého pro zvýšení obsahu alkoholu a dodržení přílohy V částí A a B nařízení (ES) č. 479/2008.
KAPITOLA III
Podávání zpráv, hodnocení a obecná ustanovení
Článek 35
Podávání zpráv a hodnocení
1. Zprávu uvedenou v čl. 21 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 předloží členské státy Komisi prostřednictvím formuláře v příloze V a v příloze VI tohoto nařízení. Informace obsažené v příslušných tabulkách uvádějí údaje o opatřeních programu podpory pro každý rok:
a)
výkaz výdajů podle rozpočtových roků již vzniklých v programovém období, které nesmí v žádném případě překročit limit celkové finanční částky přidělené členskému státu podle přílohy II nařízení (ES) č. 479/2008;
b)
odhady podpory pro následné rozpočtové roky do konce plánovaného období provádění programu podpory až do limitu celkové finanční částky přidělené členskému státu podle přílohy II nařízení (ES) č. 479/2008 a v souladu s aktuálními předloženými podklady podle článku 3 tohoto nařízení.
2. Ve stejném sdělení uvedou členské státy technické údaje týkající se provádění opatření v rámci programu podpory na formuláři uvedeném v příloze VII. Údaje o provádění propagačního opatření uvedou členské státy na formuláři v příloze VIII.
3. Odkazy na určitý rozpočtový rok jsou považovány za odkazy na platby členského státu uskutečněné mezi 16. říjnem daného roku a 15. říjnem roku následujícího.
4. Zprávy podle čl. 21 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 podávají členské státy Komisi zprávy na tomtéž formuláři uvedeném v příloze V a v příloze VI tohoto nařízení. Kromě toho jsou v závěrech uvedeny tyto údaje:
-
C1: Hodnocení nákladů a přínosů programu podpory;
-
C2: Způsoby zvyšování účinnosti programu podpory.
5. Členské státy sdělí Komisi opatření přijatá pro zajištění souladu s ustanoveními uvedenými v čl. 9 odst. 1 a čl. 12 odst. 1 písm. d). Sdělení je zpracováno na formuláři v příloze VIIIa a VIIIb.
6. Členské státy uvedené v čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008 nemají povinnost předkládat formuláře uvedené v přílohách V, VI, VII, VIII, VIIIa a VIIIb tohoto nařízení.
7. Členské státy vedou záznamy o všech programech podpory, včetně pozměněných, a o všech opatřeních prováděných v rámci programů.
Článek 36
Vyloučení
Finanční podpora z vnitrostátních programů podpory nesmí být poskytnuta producentům s protiprávně osázenými plochami uvedenými v článcích 85 a 86 nařízení (ES) č. 479/2008 a na plochy určené k založení porostů za účelem produkce roubů uvedené v čl. 60 odst. 3 tohoto nařízení.
Článek 37
Odklad platby příjemcům
Pro každé opatření s výjimkou článku 9 nařízení (ES) č. 479/2008 členské státy:
a)
stanoví lhůtu pro podání žádosti;
b)
po datu podání platné a úplné žádosti vyplatí podporu příjemcům:
i)
do sedmi měsíců na opatření, která lze dokončit a zkontrolovat v rámci jednoho roku;
ii)
v přiměřené lhůtě, kterou stanoví členské státy a sdělí Komisi v příslušných částech přílohy I, na opatření, která nelze dokončit a zkontrolovat v rámci jednoho roku.
HLAVA III
OBCHOD SE TŘETÍMI ZEMĚMI
KAPITOLA I
Vstupní cena hroznové šťávy a hroznového moštu
Článek 38
Definice
Pro účely této hlavy se „zásilkou“ rozumí množství výrobku zaslané jedním odesílatelem jednomu příjemci v rámci jednoho celního prohlášení předloženého za účelem propuštění do volného oběhu. Každé prohlášení může zahrnovat pouze zboží téhož původu podle článků 23 a 24 nařízení (EHS) č. 2913/92 (16) a téhož kódu kombinované nomenklatury.
Článek 39
Prověřování jednotlivých zásilek
1. U výrobků kódů KN 2009 61, 2009 69 a 2204 30 uvedených v příloze I části III oddílu I přílohy 2 společného celního sazebníku, které podléhají opatření pro vstupní cenu, se skutečná celní hodnota prověřuje kontrolou každé zásilky.
2. Vstupní cena v příloze 2 nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (17) pro výrobky uvedené v odstavci 1 se stanoví na základě celní hodnoty.
KAPITOLA II
Osvědčení a zpráva o rozboru pro víno, hroznovou šťávu a hroznový mošt při dovozu
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 40
Požadované doklady
Osvědčení a zpráva o výsledku rozboru podle čl. 82 odst. 3 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 479/2008 tvoří jediný doklad, jehož:
a)
část „osvědčení“ je vystavena subjektem třetí země, ze které výrobek pochází;
b)
část „zpráva o výsledku rozboru“ je vystavena úřední laboratoří uznanou třetí zemí, ze které výrobek pochází.
Článek 41
Obsah zprávy o výsledku rozboru
Zpráva o výsledku rozboru obsahuje tyto údaje:
a)
pro víno a částečně zkvašený hroznový mošt:
i)
celkový obsah alkoholu v % objemových;
ii)
skutečný obsah alkoholu v % objemových;
b)
pro hroznový mošt a hroznovou šťávu: hustotu;
c)
pro víno, hroznový mošt a hroznovou šťávu:
i)
celkový suchý extrakt;
ii)
celkový obsah kyselin;
iii)
obsah těkavých kyselin;
iv)
obsah kyseliny citronové;
v)
celkový obsah oxidu siřičitého;
vi)
přítomnost odrůd získaných mezidruhovým křížením (přímé pěstitelské hybridy nebo jiné odrůdy, které nepatří k druhu Vitis vinifera).
Článek 42
Výjimky
1. Osvědčení ani zpráva o výsledku rozboru se nemusí předkládat u výrobků pocházejících a dovážených ze třetích zemí v nádobách o objemu nejvýše pět litrů, označených etiketou a opatřených jednorázovým uzávěrem, jestliže celkové přepravované množství, které může být tvořeno vícero jednotlivými zásilkami, není větší než 100 litrů.
2. V případě, že výrobky nesplňují podmínky stanovené v odstavci 1, nemusí se osvědčení a zpráva o výsledku rozboru předkládat pro:
a)
víno, hroznový mošt a hroznovou šťávu v množství nejvýše 30 litrů na cestujícího, přepravované v jeho osobních zavazadlech ve smyslu článku 45 nařízení Rady (EHS) č. 918/83 (18);
b)
víno v množství nejvýše 30 litrů na zásilku odesílanou soukromou osobou jiné soukromé osobě ve smyslu článku 29 nařízení (EHS) č. 918/83;
c)
víno a hroznovou šťávu, které jsou součástí osobního majetku soukromých osob při přenesení jejich obvyklého místa pobytu z nějaké třetí země na území Společenství ve smyslu článku 2 nařízení (EHS) č. 918/83;
d)
víno a hroznovou šťávu pro veletrhy podle článku 95 nařízení (EHS) č. 918/83, pokud jsou příslušné výrobky přepravovány v nádobách o objemu nejvýše dva litry, označených etiketou a opatřených jednorázovým uzávěrem;
e)
víno, hroznový mošt a hroznovou šťávu v jiných nádobách dovážené pro účely vědeckotechnických pokusů v množství nejvýše 100 litrů;
f)
víno a hroznovou šťávu dovážené v souladu s ustanoveními Vídeňské úmluvy o diplomatických stycích ze dne 18. dubna 1961, Vídeňské úmluvy o konzulárních stycích ze dne 24. dubna 1963, jiných konzulárních úmluv nebo Newyorské úmluvy o zvláštních misích ze dne 16. prosince 1969;
g)
víno a hroznovou šťávu uskladněné na palubě lodí a letadel v mezinárodní přepravě;
h)
víno a hroznovou šťávu pocházející z Evropského společenství a plněné do lahví na jeho území, vyvezené do třetí země, vrácené na celní území Společenství a propuštěné do volného oběhu.
Oddíl 2
Požadavky a pravidla vyplňování a používání osvědčení a zprávy o výsledku rozboru při dovozu vína, hroznové šťávy a hroznového moštu
Článek 43
Doklad V I 1
1. Osvědčení a zpráva o výsledku rozboru pro každou zásilku určenou pro dovoz do Společenství se vyplňují na samostatném dokladu V I 1.
Doklad uvedený v prvním pododstavci se vyplňuje na formuláři V I 1, který odpovídá vzoru z přílohy IX. Je podepsán odpovědným pracovníkem úředního subjektu a odpovědným pracovníkem uznané laboratoře podle článku 48.
2. Není-li dotyčný výrobek určen k přímé lidské spotřebě, není nutné vyplňovat část zprávy o výsledku rozboru na formuláři V I 1.
Jestliže je víno přepravováno v nádobách o objemu nejvýše 60 litrů, označených etiketou a opatřených jednorázovým uzávěrem, a pokud pochází ze země uvedené v příloze XII, která poskytla zvláštní záruky přijaté Společenstvím, musí být v části zprávy o výsledku rozboru na formuláři V I 1 vyplněny pouze tyto údaje:
a)
skutečný obsah alkoholu v % objemových,
b)
celkový obsah kyselin,
c)
celkový obsah oxidu siřičitého.
Článek 44
Popis dokladů
1. Formuláře V I 1 se skládají z jednoho prvopisu a jednoho průpisu, které se vyplňují na stroji nebo ručně.
2. Formulář V I 2 je výpisem vyhotoveným podle vzoru uvedeného v příloze X, obsahuje údaje z dokladu V I 1 nebo jiného výpisu V I 2 a je opatřen razítkem celního úřadu ve Společenství. Formuláře V I 2 sestávají z jednoho prvopisu a dvou průpisů.
3. Doklady V I 1 a výpisy V I 2 musí splňovat technické podmínky podle přílohy XI.
4. Prvopis i průpis se přikládají k výrobku. Formuláře V I 1 a V I 2 se vyplňují na stroji nebo ručně nebo podobnými technickými prostředky uznávanými úředním subjektem. Ručně vyplňované formuláře se vyplňují perem nebo propisovací tužkou a hůlkovým písmem. Není povoleno vymazávání nebo přepisování údajů. Případné změny je nutno provést přeškrtnutím chybných údajů a případně vložením nových údajů. Každá takto provedená změna musí být potvrzena osobou, která ji provedla, a opatřena razítkem úředního subjektu, laboratoře nebo celních orgánů.
5. Doklady V I 1 a výpisy V I 2 mají pořadové číslo, které v případě dokladů V I 1 přiděluje úřední subjekt, jehož odpovědný pracovník podepisuje osvědčení, a v případě výpisů V I 2 celní úřad, který je opatří razítkem v souladu s čl. 47 odst. 2 a 3.
6. Aniž jsou dotčeny odstavce 2, 3, 4 a 5, doklady V I 1 a V I 2 mohou být vydávány a používány za pomoci systémů elektronického zpracování dat v souladu s prováděcími pravidly stanovenými příslušnými orgány členských států. Obsah elektronické podoby dokladů V I 1 a V I 2 musí být stejný jako obsah dokladů v listinné podobě.
Článek 45
Zjednodušený postup
1. Za osvědčení nebo zprávy o výsledku rozboru vydané subjekty a laboratořemi uvedenými na seznamu podle článku 48 se rovněž považují doklady V I 1 vyplněné producenty vína ve třetích zemích uvedených v příloze XII, které poskytly zvláštní záruky, jež Společenství přijalo, jestliže uvedení producenti obdrželi jednotlivě schválení od příslušných orgánů dotyčných třetích zemí a podléhají kontrole těchto orgánů.
2. Schválení producenti uvedení v odstavci 1 použijí formulář V I 1, kde v bodě 9 uvádí název a adresu úředního subjektu třetí země, jenž jim schválení udělil. Producenti při vyplňování formuláře dále udávají:
a)
v bodě 1 svůj název, adresu a registrační číslo ve třetí zemi uvedené v příloze XII,
b)
v bodě 10 alespoň údaje uvedené v čl. 43 odst. 2.
Producenti se podepisují na určeném místě v bodě 9 a 10, přičemž se vyškrtnou slova „jméno a funkce odpovědného pracovníka“.
Razítko, název ani adresa laboratoře se nepožadují.
Článek 46
Odchylky
Ustanovení čl. 43 odst. 2 a článku 45 se nemusí použít v případě, že výrobky, na které se tato opatření vztahují, byly předmětem podvodného jednání, které může ohrozit zdraví spotřebitelů, nebo enologických postupů, které nejsou uvedeny v čl. 82 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 47
Používání
1. Po dokončení celních formalit požadovaných pro propuštění zásilky, na niž se vztahují prvopis a průpis dokladu V I 1 nebo výpisu V I 2, do volného oběhu se tento prvopis a průpis předají příslušným orgánům členského státu, ve kterém byly vyřízeny celní formality.
Uvedené orgány v případě potřeby podepíší zadní stranu dokladu V I 1 nebo výpisu V I 2. Prvopis vrátí příslušné osobě a průpis tohoto dokladu uchovají nejméně po dobu pěti let.
2. Jestliže je zásilka před propuštěním do volného oběhu v celku posílána dále, předá nový odesílatel celním orgánům, které na zásilku dohlížejí, doklad V I 1 nebo výpis V I 2 vztahující se k dané zásilce a případně také formulář V I 2 vyplněný následně.
Poté, co tyto orgány ověří, že údaje uvedené v dokladu V I 1 souhlasí s údaji uvedenými na formuláři V I 2 nebo že údaje uvedené ve výpisu V I 2 souhlasí s údaji uvedenými na formuláři V I 2 vyplněném následně, opatří formulář V I 2 razítkem, čímž se tento formulář stane rovnocenným s výpisem V I 2, a příslušně potvrdí tento doklad nebo předchozí výpis. Orgány vrátí výpis a prvopis dokladu V I 1 nebo předchozí výpis V I 2 novému odesílateli a uchovávají průpis dokladu nebo předchozího výpisu po dobu nejméně pěti let.
Formulář V I 2 není však nutné vyplňovat, vyváží-li se zásilka výrobku opětně do třetí země.
3. Je-li zásilka před propuštěním do volného oběhu rozdělena, předá příslušná osoba celním orgánům, které na zásilku dohlížejí, prvopis a průpis dokladu V I 1 nebo výpisu V I 2 k této zásilce, která se rozděluje, společně s formulářem V I 2 a dvěma následně vyplněnými průpisy pro každou novou zásilku.
Poté, co tyto orgány ověří, že údaje uvedené v dokladu V I 1 nebo výpisu V I 2 souhlasí s údaji uvedenými ve formuláři V I 2 následně vyplněném pro každou novou zásilku, opatří tento formulář razítkem, čímž se stává rovnocenným s výpisem V I 2, a příslušně potvrdí zadní stranu dokladu V I 1 nebo výpisu V I 2, podle kterého byl vystaven. Příslušné osobě vrátí výpis V I 2 společně s dokladem V I 1 nebo následně vyplněným výpisem V I 2 a uchovávají průpisy všech těchto dokladů po dobu nejméně pěti let.
Článek 48
Seznam příslušných subjektů
1. Komise na základě sdělení příslušných orgánů třetích zemí vypracuje a aktualizuje seznamy názvů a adres úředních subjektů, laboratoří a producentů vína, kteří jsou oprávněni k vystavení dokladu V I 1. Komise názvy a adresy těchto úředních subjektů a laboratoří zveřejňuje na internetu.
2. Sdělení příslušných orgánů třetích zemí uvedené v odstavci 1 obsahuje:
a)
názvy a adresy úředních subjektů a laboratoří schválených nebo jmenovaných k vydávání dokladů V I 1,
b)
názvy, adresy a úřední registrační čísla producentů vína, kteří byli oprávněni k vydávání dokladů V I 1.
Seznamy uvedené v odstavci 1 obsahují pouze příslušné subjekty a laboratoře uvedené v tomto odstavci prvním pododstavci písm. a), které byly příslušnými orgány dotyčné třetí země oprávněny poskytovat Komisi a členským státům na žádost jakékoli údaje potřebné k posouzení údajů uvedených v dokladu.
3. Seznamy se aktualizují, zejména v případě změny adresy a/nebo názvů subjektů nebo laboratoří.
Článek 49
Nepřímý dovoz
Vyváží-li se víno ze třetí země, na jejímž území bylo vyrobeno (dále jen „země původu“), do jiné třetí země (dále jen „vyvážející země“), ze které se následně vyváží do Společenství, mohou příslušné orgány vyvážející země vyplnit doklad V I 1 pro příslušné víno na základě dokladu V I 1 nebo rovnocenného dokladu vyplněného příslušnými orgány země původu, aniž musí provést další rozbor vína, je-li víno:
a)
již naplněno do lahví a označeno etiketami v zemi původu a zůstává v tomto stavu; nebo
b)
vyváženo hromadně ze země původu a plněno a označeno etiketami ve vyvážející zemi bez dalšího zpracování.
Příslušný orgán vyvážející země v dokladu V I 1 osvědčí, že jde o víno uvedené v prvním pododstavci a že splňuje podmínky uvedeného ustanovení.
Prvopis nebo ověřený opis dokladu V I 1 nebo rovnocenného dokladu země původu se připojuje k dokladu V I 1 vyvážející země.
Zeměmi původu jsou ve smyslu tohoto článku pouze země na seznamu subjektů a laboratoří oprávněných třetími zeměmi k vystavení průvodních dokladů k jednotlivým zásilkám dováženého vína, který byl zveřejněn podle čl. 48 odst. 1.
Článek 50
Zvláštní pravidla pro některá vína
1. U likérového vína a alkoholizovaného vína pro destilaci se doklady V I 1 uznávají za platné pouze v případě, že úřední subjekt uvedený v článku 48 zapsal do bodu 14 toto:
„Osvědčuje se, že alkohol přidaný do tohoto vína je vinného původu“.
Tento záznam je doplněn těmito údaji:
a)
úplným názvem a adresou subjektu, který doklad vydal;
b)
podpisem odpovědného pracovníka tohoto subjektu;
c)
razítkem tohoto subjektu.
2. Doklad V I 1 lze použít jako osvědčení, že dovezené víno má zeměpisné označení v souladu s Dohodou o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (TRIPS) Světové obchodní organizace (WTO) nebo právními předpisy Společenství o zeměpisných označeních nebo s dohodou o uznání a ochraně zeměpisných označení mezi Evropským společenstvím a třetí zemí, z níž víno pochází.
V tomto případě se v bodě 14 uvede tento text:
„Osvědčuje se, že víno s tímto dokladem bylo vyrobeno ve vinařské oblasti … a bylo mu uděleno zeměpisné označení uvedené v bodě 6 v souladu s předpisy země původu“.
Tento záznam je doplněn údaji podle odst. 1 druhého pododstavce.
Článek 51
Shoda dovážených vín
Mají-li příslušné orgány členského státu podezření, že výrobek pocházející ze třetí země neodpovídá čl. 82 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 479/2008, uvědomí o tom neprodleně Komisi.
KAPITOLA III
Zvláštní ustanovení pro vývoz
Článek 52
Oznámení úředních subjektů
1. Členské státy zašlou Komisi seznamy úředních nebo úředně uznaných subjektů, které navrhují k vydávání osvědčení potvrzujících, že dotyčné víno splňuje podmínky přístupu ke koncesím stanoveným v dohodách se třetími zeměmi.
2. Komise jménem Společenství spolupracuje s dotyčnou třetí zemí na vypracování a výměně seznamu úředních subjektů oprávněných vydávat osvědčení uvedená v odstavci 1 a rovnocenné osvědčení vydané dotyčnou třetí zemí.
3. Komise seznam uvedený v odstavci 2 zveřejní a pravidelně aktualizuje.
KAPITOLA IV
Přechodná ustanovení
Článek 53
Shoda dokladů V I 1 a V I 2
Doklady V I 1 a V I 2, které byly v době uvedení do oběhu ve shodě s platnými předpisy, ale v důsledku použitelnosti tohoto nařízení jim již neodpovídají, mohou být používány do 31. prosince 2008.
Článek 54
Uvolnění jistoty
Na žádost zúčastněných stran se jistoty složené na vydání dovozních nebo vývozních licencí uvolní počínaje 1. srpnem 2008, pokud platnost těchto licencí do tohoto data neuplynula.
HLAVA IV
PRODUKČNÍ POTENCIÁL
KAPITOLA I
Protiprávní výsadba
Článek 55
Sankce za nesplnění povinnosti klučení
1. Sankce uvedené v čl. 85 odst. 3 a čl. 86 odst. 4 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 479/2008 se stanoví tak, aby zajišťovaly náležitý postih za porušení dotyčných ustanovení.
Aniž jsou dotčeny případné dřívější sankce uložené členskými státy, stanoví členské státy sankce uvedené v čl. 85 odst. 3 a čl. 86 odst. 4 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 479/2008 na základě těchto zásad:
a)
základní finanční sankce je uložena ve výši nejméně 12 000 EUR na hektar,
b)
členské státy mohou uvedenou sankci zvýšit na základě obchodní hodnoty vína produkovaného na dotčených vinicích.
2. Členské státy uloží sankci uvedenou v čl. 85 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008:
a)
za protiprávní výsadbu existující v době vstoupení tohoto nařízení v platnost poprvé dne 1. ledna 2009;
b)
za protiprávní výsadbu provedenou po vstoupení tohoto nařízení v platnost poprvé s účinností od data této výsadby.
Sankce se znovu ukládá každých 12 měsíců počítáno od uvedených dat a v souladu s kritérii stanovenými v odstavci 1 tohoto článku až do splnění povinnosti klučení.
3. Členské státy uloží sankci uvedenou v čl. 86 odst. 4 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 479/2008 za nesplnění povinnosti klučení poprvé dne 1. července 2010 a poté každých 12 měsíců až do jejího splnění v souladu s kritérii stanovenými v odstavci 1 tohoto článku.
4. Sankce vybrané ve smyslu tohoto článku si ponechají dotyčné členské státy.
Článek 56
Sankce za nedodržení zákazu uvádění do oběhu
1. Sankce uvedené v čl. 87 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 se stanoví tak, aby zajišťovaly náležitý postih ze porušení dotyčných ustanovení.
2. Sankce uvedené v odstavci 1 se uloží dotyčnému producentovi, který má více než 0,1 hektaru plochy vinic, a buď:
a)
nepředloží smlouvu o destilaci ve lhůtě uvedené v čl. 57 odst. 1 druhém pododstavci nebo se tyto smlouvy nevztahují na celou dotyčnou produkci uvedenou v prohlášení o sklizni nebo produkci; nebo
b)
neinformuje příslušný orgán o zamýšlené zelené sklizni ve lhůtě uvedené v čl. 57 odst. 1 třetím pododstavci nebo neprovede zelenou sklizeň uspokojivě.
3. Členské státy uloží sankce uvedené v odstavci 1:
a)
v případě nepředložení smlouvy o destilaci jeden měsíc po uplynutí lhůty stanovené v čl. 57 odst. 1 druhém pododstavci,
b)
v případě nedodržení pravidel týkajících se zelené sklizně dne 1. září dotyčného kalendářního roku.
4. Sankce vybrané ve smyslu tohoto článku si ponechají dotyčné členské státy.
Článek 57
Neuvádění do oběhu nebo destilace
1. V případě čl. 87 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 jsou hrozny nebo výrobky z nich určeny pouze pro:
a)
destilaci výhradně na náklady producenta;
b)
zelenou sklizeň v souladu s definicí v čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 na náklady dotyčného producenta;
c)
spotřebu domácnosti vinaře; tato možnost je přijatelná, pouze nepřesahuje-li plocha vinic daného producenta 0,1 hektaru.
V případě destilace uvedené v prvním pododstavci písm. a):
-
předloží producenti smlouvu o destilaci uvedenou v čl. 87 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 do konce hospodářského roku, kdy byly výrobky vyprodukovány;
-
výrobky vyprodukované před legalizací vinice podle čl. 86 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 podléhají povinnosti destilace.
V případě zelené sklizně uvedené v prvním pododstavci písm. b) informují producenti příslušný orgán předem o svém záměru před datem stanoveným členskými státy podle čl. 12 odst. 1 písm. b). Členské státy kontrolují zelenou sklizeň podle čl. 12 odst. 1 písm. d) tohoto nařízení.
2. Aniž je dotčeno ustanovení odstavce 1, mohou členské státy pro usnadnění kontroly stanovit producentům povinnost oznámit příslušnému orgánu daného členského státu před datem stanoveným členskými státy podle čl. 12 odst. 1 písm. b), kterou z možností uvedených v tomto článku v odstavci 1 prvním pododstavci písm. a) až c) zvolí.
Členské státy mohou také omezit výběr producentů na jednu až dvě možnosti uvedené v odstavci 1 prvním pododstavci písm. a) až c).
3. V případě, že má daný producent vinice, jejichž výrobky lze uvádět na trh, jsou příslušné orgány odpovědné zajistit, aby výrobky z protiprávní výsadby nebyly přidány k výrobkům z těchto ostatních vinic, které jsou uváděny na trh.
Článek 58
Sdělení
1. Členské státy sdělí každoročně Komisi do 1. března plochy, za něž byla placena sankce, a výši sankce, která byla skutečně uložena, v tabulce 1 přílohy XIII. Dále sdělí Komisi své právní předpisy vztahující se na tyto sankce.
2. Není-li v příslušných tabulkách přílohy XIII tohoto nařízení uvedeno jinak, jsou ve sdělení podle čl. 85 odst. 4, čl. 86 odst. 5 a čl. 87 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008 uvedeny údaje za předchozí hospodářský rok.
Pokud jsou sdělení podle čl. 85 odst. 4 a čl. 86 odst. 5 nařízení (ES) č. 479/2008 předkládána poprvé, a to nejpozději do 1. března 2009, informace obsažené v příslušných tabulkách uvádějí:
a)
všechny protiprávní výsadby po 31. srpnu 1998 zjištěné od tohoto data do konce hospodářského roku 2007/2008 a stále nevyklučené do 31. července 2008, jsou-li tyto údaje k dispozici;
b)
všechny protiprávní výsadby provedené před 1. zářím 1998, u nichž byla žádost o legalizaci podle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1493/1999 přijata nebo zamítnuta daným členským státem v období mezi 1. srpnem 2007 a 31. červencem 2008.
Pro účely sdělení uvedeného v druhém pododstavci písm. a) se použije tabulka 2 přílohy XIII tohoto nařízení.
Pro účely sdělení uvedeného v druhém pododstavci písm. b) se použije tabulka 4 přílohy XIII tohoto nařízení.
Komise si vyhrazuje právo vyžádat si informace o dotyčné protiprávní výsadbě na základě dříve platných, avšak nesplněných ohlašovacích povinností na základě čl. 2 odst. 7 nařízení (ES) č. 1227/2000.
Pro pozdější každoroční sdělení se použijí tabulky 3, 5, 6 a 7 přílohy XIII tohoto nařízení.
3. Členské státy mohou rozhodnout, zda do sdělení uvedených v odstavci 1 a 2 zahrnou informace týkající se jednotlivých regionů.
Článek 59
Omezení podpůrných opatření pro členské státy
V případě, že členské státy nesdělí v příslušné lhůtě některou z tabulek uvedených v článku 58, kromě tabulky 2, na formuláři uvedeném v příloze XIII tohoto nařízení, obsahující informace uvedené v čl. 85 odst. 4, čl. 86 odst. 5 a čl. 87 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008 a náležitě vyplněnou, může být jejich příděl prostředků na podpůrná opatření uvedená v článku 7 nařízení (ES) č. 479/2008 snížen, jak je uvedeno v čl. 89 písm. a) nařízení (ES) č. 479/2008. Komise může rozhodnout, že podle rozsahu nesplnění uvedené povinnosti propadne za každý měsíc prodlení částka až do celkové výše 1 % přídělu na podpůrná opatření daného členského státu, počínaje hospodářským rokem následujícím po roce, kdy mělo být sdělení učiněno.
KAPITOLA II
Přechodný režim práv na výsadbu
Článek 60
Práva na novou výsadbu
1. Pokud členské státy udělí práva na novou výsadbu pro plochy určené k novým výsadbám, které jsou prováděny v rámci scelování pozemků nebo v rámci vyvlastnění ve veřejném zájmu podle platných vnitrostátních právních předpisů, musí dohlédnout na to, aby tato práva nebyla poskytnuta na plochy, které jsou z hlediska čisté kultury větší než 105 % plochy vinic, které byly předmětem scelování pozemků nebo vyvlastnění ve veřejném zájmu.
2. Pokud členské státy udělí práva na novou výsadbu pro plochy určené k pokusům, výrobky získané z vinných hroznů z těchto ploch nesmí být uváděny na trh během celého období provádění pokusů.
3. Pokud členské státy udělí práva na novou výsadbu pro plochy určené k založení porostů za účelem produkce roubů, nesmí být vinné hrozny z těchto vinic sklízeny nebo musí být zničeny, pokud sklizeny byly, během celého období produkce těchto ploch určených k založení porostů za účelem produkce roubů.
4. Práva na novou výsadbu udělená podle odstavce 2 a 3 jsou platná pouze během období provádění pokusů nebo během období produkce ploch určených k založení porostů za účelem produkce roubů.
Po uplynutí období uvedeného v prvním pododstavci:
a)
použije producent právo na opětovnou výsadbu nebo právo na výsadbu udělené z rezervy, aby mohlo být víno získané z této plochy uváděno na trh; nebo
b)
bude vinná réva na těchto plochách vyklučena. Náklady na toto klučení ponese příslušný producent. Až do vyklučení dotyčné plochy mohou být výrobky získané z vinných hroznů z této plochy uváděny do oběhu pouze za účelem destilace, a to na náklady producenta. Z těchto výrobků nesmí být vyroben alkohol, jehož skutečný obsah alkoholu v % objemových nepřesahuje 80 %.
5. Práva na novou výsadbu udělená před 1. srpnem 2000 pro plochy určené k provádění pokusů nebo plochy určené k založení porostů za účelem produkce roubů a všechny podmínky užívání těchto práv nebo ploch osázených v rámci těchto práv zůstávají v platnosti po dobu provádění pokusů nebo období produkce ploch určených k založení porostů za účelem produkce roubů. Po skončení období provádění pokusů nebo období produkce ploch určených k založení porostů za účelem produkce roubů se na tyto plochy vztahují pravidla v odst. 4 druhém pododstavci.
6. Aby se zamezilo nepřiměřenému administrativnímu zatížení v souvislosti s čl. 91 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 479/2008, může členský stát namísto udělení práv na novou výsadbu stanovit, že plochy, ze kterých jsou víno nebo výrobky z révy vinné určeny výhradně ke spotřebě v domácnosti vinaře, nepodléhají ustanovením o klučení uvedeným v čl. 85 odst. 1 uvedeného nařízení. Členské státy takto mohou učinit pouze tehdy, jestliže:
a)
plocha připadající na jednotlivého vinaře nepřekračuje maximální plochu stanovenou příslušným členským státem, která však nesmí být v žádném případě větší než 0,1 hektaru; a
b)
příslušný vinař nevyrábí víno k obchodním účelům.
7. Uvádění vína nebo výrobků z révy vinné z ploch stanovených v odstavci 6 na trh je zakázáno. Členské státy použijí vhodný systém k dohledu nad tímto zákazem. Jestliže bude zjištěno porušení tohoto zákazu, bude nezávisle na sankcích uložených členským státem použito ustanovení odst. 4 druhého pododstavce písm. b). Členské státy vedou záznamy o všech případech podle tohoto odstavce.
Článek 61
Evidenční a ohlašovací povinnost členských států týkající se práv na novou výsadbu
Členské státy vedou záznamy o všech případech, kdy byla udělena práva na novou výsadbu podle článku 60.
Členské státy sdělí Komisi za každý hospodářský rok tyto údaje:
a)
celková plocha, na kterou byla udělena práva na novou výsadbu podle čl. 60 odst. 1, 2 a 3 a
b)
celková plocha, na kterou byla udělena práva na novou výsadbu podle čl. 91 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008; jestliže však členský stát využije výjimku podle čl. 60 odst. 6 tohoto nařízení, sděluje místo toho odhad příslušné celkové plochy, který je založen na výsledcích prováděného dohledu.
Pro zpracování tohoto sdělení se použije tabulka 8 přílohy XIII. Členské státy mohou rozhodnout, zda do sdělení zahrnou informace týkající se jednotlivých oblastí. Sdělení za předchozí hospodářský rok musí být předáno Komisi nejpozději do 1. března každého roku.
Článek 62
Vyklučení bez vzniku práva na opětovnou výsadbu
Jestliže se vyklučí plocha podle čl. 24 odst. 4, čl. 85 odst. 1 nebo čl. 86 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008 nebo čl. 60 odst. 4 druhého pododstavce písm. b) tohoto nařízení, práva na opětovnou výsadbu se neudělují. Práva na opětovnou výsadbu se neudělí rovněž při vyklučení následujících ploch:
a)
plochy vinic, které byly předmětem scelování pozemků nebo vyvlastnění ve veřejném zájmu, pokud byla za tyto plochy udělena práva na novou výsadbu podle čl. 60 odst. 1 tohoto nařízení;
b)
plochy určené k vinohradnickým pokusům během období provádění pokusů;
c)
plochy určené k založení porostů za účelem produkce roubů během produkčního období těchto ploch;
d)
plochy, jejichž produkce je určena výhradně ke spotřebě v rodině vinaře;
e)
plochy, na něž byla poskytnuta prémie za klučení podle čl. 92 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 63
Předem udělená práva na opětovnou výsadbu
1. Podle čl. 92 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy udělit práva na opětovnou výsadbu producentům, kteří se zaváží vyklučit plochu vinic před uplynutím třetího hospodářského roku od osázení nové plochy. To lze učinit pouze tehdy, jestliže daný producent může prokázat, že nevlastní žádná nebo dostatečná práva na výsadbu, která by mohla být použita k osázení celé dotčené plochy révou vinnou. Členský stát neudělí producentu práva ve větším rozsahu, než je třeba k osázení celé dotčené plochy révou vinnou, přičemž se přihlíží k právům, která již producent vlastní. Producent specifikuje příslušnou plochu, která má byt vyklučena.
2. Producent přebírající na sebe závazek podle odstavce 1 složí jistotu. Závazek k vyklučení příslušné plochy je zásadním požadavkem ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85. Výši jistoty stanoví příslušný členský stát na základě objektivních kritérií. Jistota se stanoví v přiměřené a dostatečné výši, aby zamezila producentovi nesplnit svůj závazek.
3. Až do splnění závazku klučení dbají členské státy na to, aby v žádném hospodářském roce nedošlo k souběžné produkci vína k obchodním účelům z ploch určených k vyklučení a z nově vysázených ploch, přičemž zajistí, aby výrobky z hroznů získaných z těchto ploch mohly být uvedeny do oběhu pouze za účelem destilace na náklady producenta. Z těchto výrobků nesmí být vyroben alkohol, jehož skutečný obsah alkoholu v % objemových nepřesahuje 80 %.
4. Pokud nebude závazek klučení splněn během stanovené lhůty, bude s nevyklučenou plochou zacházeno, jako kdyby byla osázena v rozporu s omezením výsadby podle čl. 90 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008.
5. Členské státy kontrolují výsadbu a klučení příslušných ploch.
6. Členské státy vedou záznamy o všech případech, které souvisejí s odstavcem 1 až 5.
Článek 64
Převod práv na opětovnou výsadbu
1. Při uplatňování čl. 92 odst. 5 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy při převodu práv na opětovnou výsadbu mezi podniky použít odpovídající koeficient krácení.
2. Členské státy vedou záznamy o všech převodech práv na opětovnou výsadbu mezi podniky.
Článek 65
Rezervy práv na výsadbu
1. Členské státy dbají na to, aby převod práv přes státní rezervu a/nebo regionální rezervy nevedl na jejich území k všeobecnému nárůstu produkčního potenciálu. V případě potřeby mohou členské státy použít koeficient krácení.
2. Členské státy sdělí Komisi vytvoření státní a/nebo regionální rezervy práv na výsadbu, případně že se rozhodly systém rezerv již nepoužívat.
3. Jestliže se některý členský stát rozhodne nepoužít systém rezerv, musí Komisi prokázat, že na celém jeho území existuje efektivní systém pro správu práv na výsadbu.
4. Členské státy vedou záznamy o všech případech, ve kterých byla udělena práva na výsadbu z rezervy, o všech případech převodu práv na výsadbu z jedné rezervy do jiné a o všech případech, ve kterých byla práva na výsadbu přidělena do rezerv. Zaznamenávají též všechny platby za přidělení práv na výsadbu do rezerv nebo za udělení práv na výsadbu z rezervy.
5. S použitím tabulky 9 přílohy XIII sdělí členské státy Komisi za každý hospodářský rok
a)
práva na výsadbu přidělená do rezerv;
b)
práva na výsadbu udělená z rezervy za úhradu nebo bez úhrady.
Článek 66
Zachování systému práv na výsadbu
Členské státy, které chtějí zachovat zákaz výsadby na svém území nebo jeho části uvedený v čl. 90 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 po 31. prosinci 2015 v souladu s možností stanovenou v čl. 90 odst. 6 uvedeného nařízení, sdělí svůj záměr Komisi do 1. března 2015.
KAPITOLA III
Režim klučení
Článek 67
Způsobilost
1. Prémii za klučení lze poskytnout pouze tehdy, jsou-li k dispozici důkazy, že je dotyčná plocha vinic řádně udržována. Aniž je dotčeno ustanovení o kontrole v čl. 81 odst. 3 tohoto nařízení, požaduje se pro tento účel prohlášení o sklizni podle článku 2 nařízení Komise (ES) č. 1282/2001 (19) nejméně za dva hospodářské roky předcházející vstupu nařízení (ES) č. 479/2008 v platnost a tři hospodářské roky předcházející vyklučení.
2. Bez ohledu na odstavec 1 mohou členské státy stanovit, že producenti, kteří jsou zproštěni povinnosti podávat prohlášení o sklizni podle čl. 2 odst. 2 písm. c) nebo čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 1282/2001, mohou prokázat svoji produkci hroznů na základě prohlášení uvedeného v čl. 2 odst. 2 písm. c) nebo prohlášení o produkci uvedeného v čl. 4 odst. 1 zmíněného nařízení.
V případě, že z dostatečně zdůvodněných příčin není k dispozici prohlášení o sklizni ani prohlášení uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. c) nebo v čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1282/2001, mohou členské státy stanovit alternativní prostředky, aby bylo zajištěno, že byla daná vinice řádně udržována. Členské státy jsou odpovědné za důkladnou kontrolu důvěryhodnosti těchto alternativních prostředků.
3. Před schválením žádosti o platbu zajistí členské státy splnění kritérií způsobilosti podle čl. 100 písm. a), b), d), e) a f) nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 68
Zdůvodnění výjimek
1. Plochy v horských oblastech a na příkrých svazích, které lze prohlásit za nezpůsobilé pro režim klučení podle čl. 104 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008, zahrnují:
a)
horské oblasti v nadmořské výšce alespoň 500 m, s výjimkou náhorních plošin,
b)
plochy se sklonem alespoň 25 %,
c)
plochy s terasami.
2. Sdělení uvedené v čl. 104 odst. 8 nařízení (ES) č. 479/2008 obsahuje orientační údaje o velikosti těchto ploch a předkládá se ve formátu uvedeném v příloze XIV tohoto nařízení.
Článek 69
Výše prémie
1. Aniž jsou dotčeny vnitrostátní podpory, které lze poskytnout podle článku 106 nařízení (ES) č. 479/2008, musí rozmezí prémie poskytnuté podle článku 101 uvedeného nařízení odpovídat rozmezí uvedenému v příloze XV tohoto nařízení.
2. Historický výnos uvedený v čl. 101 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 se stanoví na základě průměrného výnosu daného podniku nebo, jsou-li k dispozici příslušné údaje, na základě průměrného výnosu pozemku nebo průměrného výnosu určité kategorie vína v rámci daného podniku, pro něž se žádá o prémii za klučení. Průměrný výnos se vypočítá na základě průměrného výnosu v pěti letech v období 2003/2004 až 2007/2008 s vyloučením roků s nejnižším a nejvyšším výnosem.
Odchylně od prvního pododstavce:
a)
členské státy, které vstoupily do Společenství v roce 2004 nebo 2007 a nemají systém prohlášení o sklizni za celé období 2003/2004 až 2007/2008, vypočítají historický výnos na základě průměrného výnosu v letech 2005/2006 až 2007/2008;
b)
producent, jehož produkce byla postižena v referenčním období po více než rok případem vyšší moci nebo mimořádnými událostmi, které se vyskytnou v referenčním období, je oprávněn požádat, aby byl historický výnos stanoven na základě průměrných výnosů hospodářských roků v období uvedeném v prvním pododstavci nebo případně v tomto pododstavci písm. a), které nebylo ovlivněno případem vyšší moci nebo mimořádnými okolnostmi.
3. Průměrný výnos se stanoví na základě prohlášení o sklizni.
Bez ohledu na první pododstavec mohou členské státy stanovit, že producenti, kteří jsou zproštěni povinnosti podávat prohlášení o sklizni podle čl. 2 odst. 2 písm. c) nebo čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 1282/2001, mohou prokázat svoji produkci vinných hroznů na základě prohlášení uvedeného v čl. 2 odst. 2 písm. c) nebo prohlášení o produkci uvedeného v čl. 4 odst. 1 zmíněného nařízení.
Členské státy mohou stanovit, že v případě členů družstva nebo jiných seskupení, k nimž patří nebo s nimiž jsou ve spojení, kteří nemají prohlášení uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 1282/2001, lze přihlédnout k průměrnému výnosu daného družstva nebo seskupení, pokud dané družstvo nebo seskupení potvrdí, že jim daný producent v dotyčných letech vinné hrozny skutečně dodával. V tomto případě, je-li k dispozici příslušný údaj, se přihlédne k průměrnému výnosu u určité kategorie vína v rámci daného družstva nebo seskupení, která je předmětem žádosti o prémii za klučení.
Členské státy mohou stanovit, že v případě, že z dobře zdůvodněných příčin, které mohou členské státy ověřit, kromě těch, které jsou uvedeny v druhém a třetím pododstavci, není k dispozici ani prohlášení o sklizni ani prohlášení uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. c) nebo v čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1282/2001, stanoví se historický výnos jako průměrný výnos dotyčné oblasti.
Členské státy odpovídají za důkladné ověření důvěryhodnosti prohlášení a alternativních zdrojů údajů použitých pro stanovení historického výnosu podle tohoto článku.
4. Prémie se vyplácí na osázenou plochu vymezenou v souladu s článkem 75.
Článek 70
Postup pro podání a vyřizování žádosti
1. Členské státy určí postup pro podání žádosti, který stanoví především:
a)
údaje, které je třeba k žádosti přiložit;
b)
následné oznámení dotyčnému producentu o uplatnitelné prémii;
c)
datum, k němuž musí být klučení provedeno.
2. Členské státy ověří, zda jsou žádosti opodstatněné. Pro tento účel mohou stanovit, že dotyčný producent musí při podání žádosti předložit písemný závazek. V případě, že je žádost stažena bez náležitého zdůvodnění, mohou stanovit, že dotyčný producent ponese náklady vzniklé v souvislosti s vyřizováním jeho žádosti.
Článek 71
Postup v případě žádosti o jednotnou procentní sazbu pro schvalování
1. Při uplatnění procentní sazby pro schvalování podle čl. 102 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008 postupují každoročně členské státy takto:
a)
pokud to dostupné rozpočtové prostředky přidělené členskému státu umožňují, schválí se všechny žádosti o vyklučení celé vinice určitého producenta, a to bez omezení. Nejsou-li dostupné rozpočtové prostředky přidělené členskému státu dostatečné pro schválení všech těchto žádostí, rozdělí členské státy dostupný rozpočet na základě objektivních a nediskriminujících kritérií stanovených v jejich vnitrostátních předpisech;
b)
po odečtení částek uvedených v písmenu a) tohoto odstavce z dostupných rozpočtových prostředků přidělených členskému státu, pokud to zbývající dostupné rozpočtové prostředky umožní, se schválí všechny žádosti žadatelů ve věku nejméně 55 let v případě, že tak členské státy stanovily podle čl. 102 odst. 5 písm. b) bodu ii) nařízení (ES) č. 479/2008, a to bez omezení. Nejsou-li dostupné rozpočtové prostředky přidělené členskému státu dostatečné pro schválení všech těchto žádostí, rozdělí členské státy dostupný rozpočet na základě objektivních a nediskriminujících kritérií stanovených v jejich vnitrostátních předpisech;
c)
po odečtení částek uvedených v písmenech a) a b) z dostupných rozpočtových prostředků přidělených členskému státu rozdělí členské státy zbývající dostupný rozpočet na základě objektivních a nediskriminujících kritérií stanovených v jejich vnitrostátních předpisech.
2. Členské státy stanoví objektivní a nediskriminující kritéria uvedená v čl. 102 odst. 5 písm. b) nařízení (ES) č. 479/2008 tak, aby žádosti, které lze schválit, nebyly kráceny. Členské státy sdělí Komisi kritéria uvedená v odstavci 1 do 15. října každého roku pomocí tabulky 10 přílohy XIII tohoto nařízení.
Článek 72
Výplata prémie
Výplata prémie za klučení se provede po ověření, že klučení bylo provedeno, a nejpozději do 15. října roku, v němž byla žádost schválena členskými státy podle čl. 102 odst. 5 nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 73
Sdělení
1. Sdělení uvedená v čl. 102 odst. 2, 5 a 6 nařízení (ES) č. 479/2008 se předkládají ve formátu tabulek 10 až 12 přílohy XIII tohoto nařízení. Členské státy mohou rozhodnout, zda do těchto tabulek zahrnou informace o jednotlivých regionech.
2. V případě, že členské státy poskytnou vnitrostátní podporu na vyklučení, uvedou tuto informaci v tabulkách uvedených v odstavci 1.
3. Pokud se členský stát rozhodne podle čl. 104 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 zamítnout další žádosti, sdělí své rozhodnutí Komisi.
4. Členské státy sdělí Komisi opatření přijatá pro zajištění souladu s ustanovením čl. 104 odst. 9 nařízení (ES) č. 479/2008. Sdělení se předkládá ve formátu tabulky 12 přílohy XIII tohoto nařízení.
5. Členské státy sdělí Komisi nejpozději do 1. prosince každého roku roční zprávu o výsledcích kontrol režimu klučení provedených v předchozím rozpočtovém roce. Sdělení se předkládá ve formátu tabulky 13 přílohy XIII tohoto nařízení.
KAPITOLA IV
Soupis a měření osázených ploch
Článek 74
Soupis
Údaje v soupisu podle článku 109 nařízení (ES) č. 479/2008 jsou uvedeny k 31. červenci předchozího hospodářského roku.
Soupis obsahuje informace uvedené v tabulkách 14 až 16 přílohy XIII tohoto nařízení. Členské státy mohou rozhodnout, zda do těchto tabulek zahrnou informace o jednotlivých regionech.
Článek 75
Osázená plocha
1. Pro účely opatření restrukturalizace a přeměny vinic, zelené sklizně a klučení uvedených v článku 11, 12 a 98 nařízení (ES) č. 479/2008 je vinice definována vnějším obvodem plochy osázené révovými keři, k níž je přidána nárazníková zóna o šířce odpovídající polovině vzdálenosti mezi řádky. Osázená plocha se stanoví podle čl. 30 odst. 1 prvního pododstavce nařízení Komise (ES) č. 796/2004 (20).
2. V případě, že je historický výnos uvedený v čl. 101 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoven na základě plochy, která neodpovídá definici uvedené v odstavci 1 tohoto článku, mohou členské státy provést přepočet výnosu tak, že vydělí produkci daného podniku nebo pozemku nebo kategorie vína plochou vinic, jak je definována v odstavci 1, kde byl daný objem vína vyprodukován.
HLAVA V
KONTROLY V ODVĚTVÍ VÍNA
KAPITOLA I
Zásady kontroly
Článek 76
Kontroly
Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení tohoto nařízení nebo jiné právní předpisy Společenství, zavedou členské státy kontroly a opatření v míře nezbytné pro zajištění řádného používání nařízení (ES) č. 479/2008 a tohoto nařízení. Kontroly a opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující, aby poskytovaly odpovídající ochranu finančních zájmů Společenství.
Členské státy zajistí zejména, aby:
a)
bylo možno kontrolovat veškerá kritéria způsobilosti stanovená právními předpisy Společenství nebo vnitrostátními právními předpisy nebo vnitrostátním rámcem;
b)
příslušné orgány odpovědné za provádění kontrol měly k dispozici dostatečný počet pracovníků s odpovídající kvalifikací a zkušenostmi pro účinné provádění kontrol;
c)
byly stanoveny kontroly k zamezení neoprávněného dvojího financování opatření podle tohoto nařízení a z jiných režimů Společenství nebo vnitrostátních režimů;
d)
byly kontroly a opatření v souladu s povahou dotyčných podpůrných opatření. Členské státy stanoví metody a prostředky ověřování a určí, na které osoby se mají kontroly vztahovat;
e)
se kontroly prováděly systematicky nebo výběrem vzorku. V případě kontrol výběrem vzorku zajistí členské státy jejich počtem, druhem a četností, že jsou pro celé jejich území reprezentativní a že, pokud možno, odpovídají objemu vinařských výrobků uváděných na trh nebo držených za účelem prodeje;
f)
akce přijaté k financování Společenstvím odpovídaly skutečnosti a byly v souladu s právními předpisy Společenství.
Článek 77
Obecné zásady
1. Ověřování se provádí prostřednictvím správních kontrol, případně prostřednictvím kontrol na místě.
2. Správní kontroly jsou systematické a zahrnují mimo jiné křížové kontroly údajů z integrovaného administrativního a kontrolního systému uvedeného v kapitole 4 hlavy II nařízení Rady (ES) č. 1782/2003.
3. Kromě případů, kdy systematické kontroly na místě stanoví nařízení (ES) č. 479/2008 nebo toto nařízení, provádějí příslušné orgány kontroly na místě výběrem přiměřeného procenta příjemců podpory / producentů na základě analýzy rizik podle článku 79 tohoto nařízení.
4. U opatření stanovených v článku 16, 17, 18 a 19 nařízení (ES) č. 479/2008 je velikost výběrového souboru nejméně 5 % žádostí o podporu. Výběrový soubor musí zároveň představovat alespoň 5 % částek, na něž byla poskytnuta podpora.
5. U opatření stanovených v článku 15 nařízení (ES) č. 479/2008 se použijí obdobně články 26, 27 a 28 nařízení (ES) č. 1975/2006 (21).
6. Na kontroly na místě stanovené v tomto článku se použijí ustanovení čl. 26 odst. 3 a 4 nařízení (ES) č. 796/2004.
7. Ve všech vhodných případech členské státy použijí integrovaný administrativní a kontrolní systém (IACS).
Článek 78
Kontroly na místě
1. Kontroly na místě se provádějí bez ohlášení. Lze však dát předběžné upozornění, které se omezuje jen na nejnutnější informace, aby nebyl ohrožen cíl kontroly. Toto předchozí ohlášení nelze provést dříve než 48 hodin před zahájením kontroly s výjimkou řádně odůvodněných případů nebo opatření, kdy jsou stanoveny systematické kontroly na místě.
2. Kontroly na místě stanovené tímto nařízením se případně provádějí společně s ostatními kontrolami stanovenými právními předpisy Společenství.
3. Dotyčná žádost nebo žádosti o podporu jsou zamítnuty, pokud příjemci nebo jejich zástupci brání provedení kontroly na místě.
Článek 79
Výběr kontrolního výběrového souboru
1. Kontrolní výběrový soubor pro kontroly na místě podle tohoto nařízení vybere příslušný orgán na základě analýzy rizik a v případě, že se kontroly konkrétně týkají financování Společenstvím, na základě reprezentativnosti podaných žádostí o podporu. Účinnost analýzy rizik se každoročně hodnotí a aktualizuje:
a)
stanovením relevance každého rizikového faktoru;
b)
srovnáním výsledků vzorku uvedeného v druhém pododstavci vybraného na základě rizika a vzorku vybraného náhodně;
c)
zohledněním konkrétní situace v daném členském státě.
K zajištění reprezentativnosti vyberou členské státy náhodně 20 % až 25 % z minimálního počtu příjemců/producentů, u nichž má být provedena kontrola na místě.
2. Příslušný orgán vede záznamy o důvodech, proč byli ke kontrole na místě vybráni konkrétní příjemci/producenti. Inspektor pověřený provedením kontroly na místě je o uvedených důvodech informován před začátkem kontroly.
Článek 80
Zpráva o kontrole
1. O každé kontrole na místě se vyhotoví zpráva o kontrole, která umožní přezkoumání podrobností provedených kontrol.
Pokud jde o kontroly týkající se financování Společenstvím, zpráva uvádí zejména:
a)
kontrolované režimy podpor a žádosti;
b)
přítomné osoby;
c)
případně zkontrolované zemědělské plochy, změřené zemědělské plochy a výsledky měření na každé změřené ploše, jakož i použité metody měření;
d)
ověření, zda byla daná plocha řádně udržována, v případě režimu klučení;
e)
zkontrolovaná množství a výsledky kontrol;
f)
zda byl příjemce/producent zpraven o inspekci předem, a pokud ano, jaká byla lhůta pro předběžné upozornění;
g)
jakékoli další kontrolní opatření, které bylo provedeno.
2. Jsou-li zjištěny rozpory mezi informacemi uvedenými v žádosti a skutečnou situací zjištěnou v průběhu kontroly na místě nebo dálkovým snímáním, obdrží pěstitel jedno vyhotovení zprávy o kontrole a má možnost ji podpisem potvrdit, dříve než příslušný orgán vyvodí závěry ze zjištění ohledně případného krácení podpory nebo vyloučení z ní.
Článek 81
Kontroly týkající se produkčního potenciálu
1. Za účelem ověření dodržení ustanovení o produkčním potenciálu v hlavě V nařízení (ES) č. 479/2008, včetně dodržení zákazu nové výsadby uvedeném v čl. 90 odst. 1 uvedeného nařízení, využívají členské státy registr vinic.
2. V případě udělování práv na opětovnou výsadbu podle článku 92 nařízení (ES) č. 479/2008 se plochy systematicky ověří před vyklučením a po jeho provedení. Kontrola se týká pozemků, na něž mají být udělena práva na opětovnou výsadbu.
Kontrola před vyklučením zahrnuje ověření existence dotyčné vinice.
Kontrola se provádí prostřednictvím klasické kontroly na místě. Pokud však má daný členský stát spolehlivý aktualizovaný elektronický registr vinic, lze kontrolu provést administrativně a povinná kontrola na místě před vyklučením může být omezena na 5 % žádostí (ročně) za účelem potvrzení spolehlivosti systému správních kontrol. Pokud kontroly na místě odhalí významné nesrovnalosti nebo rozpory v některém regionu nebo v jeho části, zvýší příslušný orgán přiměřeně počet kontrol na místě v průběhu daného roku a v roce následujícím.
3. Plochy, na něž byla poskytnuta prémie za klučení, se systematicky kontrolují před vyklučením a po jeho provedení. Tato kontrola se vztahuje na pozemky, pro které byla žádána podpora.
Kontrola před vyklučením zahrnuje ověření existence dotyčné vinice, určení osázené plochy podle článku 75 a ověření, zda byla daná plocha náležitě udržována.
Kontrola se provádí prostřednictvím klasické kontroly na místě. Pokud však má daný členský stát k dispozici grafický nástroj umožňující změření pozemku podle článku 75 v elektronickém registru vinic a spolehlivé aktualizované informace o řádném udržování daného pozemku, lze kontrolu provést administrativně a povinná kontrola na místě před vyklučením může být omezena na 5 % žádostí za účelem potvrzení spolehlivosti systému správních kontrol. Pokud kontroly na místě odhalí významné nesrovnalosti nebo rozpory v některém regionu nebo v jeho části, zvýší příslušný orgán přiměřeně počet kontrol na místě v průběhu daného roku.
4. Ověření, zda bylo vyklučení skutečně provedeno, se provádí klasickou kontrolou na místě nebo je lze v případě vyklučení celé vinice nebo za předpokladu, že rozlišení dálkového snímání je 1 m2 nebo vyšší, provést pomocí dálkového snímání.
5. Aniž je dotčeno ustanovení odstavce 3 třetího pododstavce a odstavce 4, v případě ploch, na něž byla poskytnuta prémie za klučení, se alespoň jedna ze dvou kontrol uvedených v odst. 3 prvním pododstavci provede klasicky na místě.
Článek 82
Kontrolní subjekty
1. Pověří-li některý z členských států kontrolou dodržování předpisů v odvětví vína více příslušných subjektů, zajistí koordinaci jejich činnosti.
2. Každý členský stát jmenuje jeden kontaktní subjekt, který je ve styku s kontaktními subjekty ostatních členských států a Komisí. Tento subjekt zejména dostává a předává žádosti o spolupráci při uplatňování této hlavy a zastupuje členský stát ve vztahu k ostatním členským státům nebo Komisi.
Článek 83
Pravomoci kontrolních pracovníků
Každý členský stát přijme všechna vhodná opatření, která usnadní práci pracovníkům příslušných subjektů. Zejména zajistí, aby tito pracovníci případně v součinnosti s pracovníky jiných útvarů, které k tomu pověří:
a)
měli přístup na vinice, do zařízení pro vinifikaci, skladování a zpracování vinařských výrobků a k dopravním prostředkům pro tyto výrobky;
b)
měli přístup do obchodních prostorů (nebo skladů) a k dopravním prostředkům kohokoli, kdo za účelem prodeje drží, uvádí na trh nebo přepravuje vinařské výrobky nebo výrobky, které mohou být určeny k použití v odvětví vína;
c)
mohli sestavovat soupis vinařských výrobků a látek nebo výrobků, které mohou být použity k jejich přípravě;
d)
mohli odebírat vzorky vinařských výrobků a látek nebo výrobků, které mohou být použity k jejich přípravě, jakož i výrobků držených za účelem prodeje, uvádění na trh nebo přepravy;
e)
se mohli seznámit s účetními údaji nebo jinými podklady potřebnými pro kontrolu a zhotovovat jejich opisy nebo výtahy z nich;
f)
mohli přijmout vhodná ochranná opatření pro přípravu, držení, přepravu, označování, obchodní úpravu a uvádění na trh vinařského výrobku nebo výrobku určeného k produkci vinařských výrobků, je-li odůvodněné podezření ze závažného porušení předpisů Společenství, zejména v případě podvodů nebo ohrožení zdraví.
KAPITOLA II
Úřední pomoc mezi kontrolními subjekty
Článek 84
Úřední pomoc na dožádání
1. Provádí-li příslušný subjekt některého z členských států na svém území kontroly, může požádat o informace příslušný subjekt jiného členského státu, kterého by se kontroly mohly přímo nebo nepřímo týkat. Úřední pomoc na základě této žádosti bude poskytnuta bez prodlevy.
Komise je informována o všech případech, kdy se kontroly podle prvního pododstavce týkají výrobku pocházejícího ze třetí země a kdy jeho uvádění na trh může mít pro ostatní členské státy zvláštní význam.
Dožádaný subjekt sdělí všechny informace, které mohou žádajícímu subjektu umožnit splnění úkolu.
2. Na odůvodněnou žádost žádajícího subjektu provádí dožádaný subjekt zvláštní dohled nebo kontroly zaměřené na dosažení stanovených cílů, případně činí kroky nezbytné k zajištění provádění tohoto dohledu nebo kontrol.
3. Dožádaný subjekt postupuje stejným způsobem, jako by jednal ve vlastní věci.
4. Ve shodě s dožádaným subjektem může žádající subjekt pověřit pracovníky:
a)
aby buď v prostorách správních orgánů členského státu, v němž je dožádaný subjekt usazen, shromažďovali informace o provádění předpisů v odvětví vína nebo o kontrolách, včetně pořizování opisů přepravních a jiných dokladů nebo výpisů z evidence,
b)
nebo aby byli přítomni při provádění činností požadovaných podle odstavce 2 poté, co v přiměřené době před jejich zahájením informují dožádaný subjekt.
Opisy uvedené v prvním pododstavci písm. a) mohou být zhotoveny jen se souhlasem dožádaného subjektu.
5. Za provádění kontrol vždy odpovídají pracovníci dožádaného subjektu.
6. Pracovníci žádajícího subjektu:
a)
předloží písemné pověření, v němž je uvedena jejich totožnost a funkce;
b)
disponují, aniž jsou dotčena omezení, která členský stát dožádaného subjektu ukládá svým vlastním pracovníkům při provádění příslušných kontrol:
i)
právem přístupu podle čl. 83 písm. a) a b);
ii)
právem na informace o výsledcích kontrol, které jsou prováděny pracovníky dožádaného subjektu na základě čl. 83 písm. c) a e).
c)
postupují při kontrole podle pravidel a profesních zvyklostí očekávaných od pracovníků v příslušném členském státu a jsou vázáni služebním tajemstvím.
7. Žádosti ve smyslu tohoto článku jsou předávány dožádanému subjektu dotyčného členského státu přes kontaktní subjekt dotyčného členského státu. Tentýž postup se vztahuje na:
a)
odpovědi na tyto žádosti,
b)
sdělení o používání odstavců 2 a 4.
Nehledě na první pododstavec mohou členské státy v zájmu účinnější a rychlejší spolupráce povolit, aby některý příslušný subjekt:
a)
zaslal své žádosti nebo sdělení přímo na příslušný subjekt jiného členského státu;
b)
přímo odpověděl na žádosti nebo sdělení, které mu byly zaslány příslušným subjektem jiného členského státu.
Článek 85
Úřední pomoc bez předchozího dožádání
Příslušný subjekt členského státu uvědomí neprodleně prostřednictvím svého kontaktního subjektu kontaktní subjekt příslušného členského státu, pokud má odůvodněné podezření nebo zjistí, že:
a)
výrobek uvedený v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 neodpovídá předpisům v odvětví vína nebo že byl předmětem podvodného jednání za účelem získání tohoto výrobku nebo jeho uvedení na trh; a
b)
nedodržení těchto předpisů má zvláštní význam pro jeden nebo více členských států a může vést ke správním opatřením nebo právním krokům.
Článek 86
Společná ustanovení
1. K informacím podle čl. 84 odst. 1 a článku 85 se co možná nejdříve připojují a doplňují podklady nebo jiné důkazy, jakož i údaje o správních opatřeních nebo právním řízení, které se vztahují zejména k:
a)
složení a organoleptickým vlastnostem dotyčného výrobku,
b)
označení a obchodní úpravě výrobku,
c)
dodržování nebo nedodržování pravidel pro produkci a uvádění výrobku na trh.
2. Kontaktní subjekty, kterých se týká záležitost, pro niž byla zahájena úřední pomoc, se neprodleně vzájemně informují:
a)
o průběhu šetření,
b)
o správních nebo právních řízeních v důsledku dotyčných činností.
3. Cestovní náklady vzniklé uplatňováním čl. 84 odst. 2 a 4 jdou:
a)
na vrub členského státu, který jmenoval pracovníka pro opatření uvedená v těchto odstavcích, nebo
b)
na žádost kontaktního subjektu tohoto členského státu na vrub rozpočtu Společenství, pokud Komise uznala formálně předem zájem Společenství na dané kontrolní činnosti.
KAPITOLA III
Databanka analytických hodnot
Článek 87
Účel databanky
1. Databanku analytických hodnot vinařských výrobků vede Společné výzkumné středisko (SVS).
2. V této databance jsou uložena data získaná z izotopového rozboru částic ethanolu a vody ve vinařských výrobcích v souladu s referenčními metodami rozboru uvedenými v článku 31 nařízení (ES) č. 479/2008.
3. Databanka slouží ke sjednocení vyhodnocování výsledků rozborů získaných v úředních laboratořích členských států při použití referenčních metod rozboru uvedených v článku 31 nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 88
Vzorky
1. Členské státy zajistí odběr, ošetření a zpracování vzorků čerstvých hroznů na víno pro založení databanky analytických hodnot v souladu s pokyny uvedenými v příloze XVI.
2. Vzorky čerstvých hroznů se odebírají z vinic, které se nacházejí v pěstitelské oblasti s jasně určeným typem půdy, polohou, způsobem vedení révy, odrůdou, věkem a pěstitelskými metodami.
3. Množství vzorků, které má být každý rok pro databanku odebráno, je stanoveno v příloze XVII. Výběr vzorků musí brát zřetel na zeměpisnou polohu vinic v členských státech uvedených v příloze XVII. Každý rok bude alespoň 25 % vzorků odebíráno ze stejných pozemků jako v předchozím roce.
4. Vzorky projdou rozborem pomocí metod uvedených v článku 31 nařízení (ES) č. 479/2008 v laboratořích určených členskými státy. Určené laboratoře musí vyhovovat obecným kritériím provozu zkušebních laboratoří, která jsou stanovena normou ISO/IEC 17025, a zejména se musí účastnit systému zkoušení způsobilosti ve vztahu k metodám izotopových rozborů. Písemný důkaz splnění těchto kritérií bude předložen Společnému výzkumnému středisku pro účely kontroly kvality a validace poskytnutých údajů.
5. Zpráva o výsledku rozboru se vypracuje v souladu s přílohou XIX. Pro každý vzorek se vypracuje popisný list v souladu s dotazníkem v příloze XVIII.
6. Opis zprávy s výsledky a vyhodnocením rozborů spolu s opisem popisného listu se předávají Společnému výzkumnému středisku.
7. Členské státy a Společné výzkumné středisko zajistí, aby:
a)
informace v databance analytických hodnot zůstaly uchovány,
b)
každý vzorek byl uchováván po dobu alespoň tří let od data, kdy je daný vzorek odebrán,
c)
se databanka používala pouze za účelem sledování uplatňování předpisů v odvětví vína na úrovni Společenství a na vnitrostátní úrovni nebo ke statistickým či vědeckým účelům,
d)
byla učiněna opatření pro zajištění ochrany údajů, zejména proti odcizení a neoprávněnému zásahu do údajů,
f)
jednotlivé záznamy byly zpřístupněny bez zbytečného prodlení nebo zbytečných nákladů osobám, kterých se týkají, aby mohly být opraveny veškeré nepřesnosti.
Článek 89
Izotopový rozbor
Pro období do 31. července 2010 platí, že členské státy, které vyrábějí víno, vstoupily do Společenství v roce 2004 nebo 2007 a nejsou vybaveny k provádění izotopového rozboru, zasílají své vzorky vína k rozboru do Společného výzkumného střediska, dokud si odpovídající vybavení nepořídí.
V takovém případě mohou jmenovat příslušný subjekt, který bude disponovat údaji o vzorcích odebraných na jejich území.
Článek 90
Sdělování výsledků
1. Informace obsažené v databance jsou na požádání zpřístupněny laboratořím určeným členskými státy.
2. Společné výzkumné středisko vypracuje a aktualizuje každý rok seznam laboratoří členských států určených pro zpracování vzorků a měření pro databanku analytických hodnot.
3. V řádně zdůvodněných případech mohou být informace uvedené v odstavci 1, budou-li reprezentativní, zpřístupněny na požádání také ostatním úředním orgánům členských států.
4. Sdělování informací se týká pouze relevantních analytických údajů potřebných k vyhodnocení rozboru vzorku podobných vlastností a původu. Každé sdělení informací obsahuje upozornění na minimální požadavky pro používání databanky.
Článek 91
Dodržení postupů
Členské státy zajistí, aby byly výsledky izotopového rozboru v jejich vlastních databankách získávány rozborem vzorků odebraných a zpracovaných v souladu s ustanoveními této kapitoly.
KAPITOLA IV
Odběr vzorků ke kontrolním účelům
Článek 92
Žádost o odběr vzorku
1. V rámci uplatňování kapitoly II mohou pracovníci příslušného subjektu členského státu požádat příslušný subjekt jiného členského státu o odběr vzorku podle příslušných ustanovení tohoto členského státu.
2. Žádající subjekt disponuje odebranými vzorky a určuje především laboratoř, ve které bude proveden jejich rozbor.
3. Odběr vzorků a nakládání se vzorky se řídí přílohou XX.
Článek 93
Náklady na odběr, odeslání a rozbor vzorků
1. Náklady na odběr vzorků, nakládání s nimi a jejich odeslání a na analytické a organoleptické zkoušky jdou na vrub příslušného subjektu členského státu, který požádal o odběr vzorku. Tyto náklady se vypočítají podle sazeb platných v tom členském státě, na jehož území jsou činnosti prováděny.
2. Náklady na odeslání vzorků podle článku 89 jdou na vrub Společenství.
KAPITOLA V
Obecná ustanovení
Článek 94
Průkaznost
Zjištění pracovníků příslušného subjektu členského státu při provádění této kapitoly se může dovolávat příslušný subjekt jiného členského státu. V takovém případě nemůže být těmto zjištěním přisuzována nižší hodnota jen proto, že nepocházejí z daného členského státu.
Článek 95
Osoby podléhající kontrole
1. Fyzické nebo právnické osoby a seskupení těchto osob, na jejichž profesní činnost se mohou vztahovat kontroly uvedené v tomto nařízení, nesmí těmto kontrolám bránit a jsou povinny je v každé etapě usnadňovat.
2. Pěstitelé révy na vinicích, ze kterých pracovníci příslušného subjektu odebírají vzorky:
a)
nesmí odběru vzorků nijak bránit a
b)
musí sdělit pracovníkům veškeré informace vyžadované na základě tohoto nařízení.
HLAVA VI
OBECNÁ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 96
Platba příjemcům podpory
Platby podle hlavy II, s výjimkou článku 9, a podle hlavy V nařízení (ES) č. 479/2008 se vyplácejí příjemcům v plné výši.
Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy rozhodnout o platbě podpory uvedené v čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 prostřednictvím pojišťoven jako zprostředkujících subjektů, pokud:
a)
jsou dodrženy podmínky uvedené v čl. 14 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008;
b)
je částka podpory převedena producentovi v plné výši;
c)
pojišťovna vyplatí podporu producentovi předem, nebo prostřednictvím bankovního převodu nebo převodu poštovní poukázkou do patnácti dní po obdržení platby od členského státu.
Využití těchto zprostředkujících subjektů pro výplatu podpory nesmí narušit podmínky hospodářské soutěže na pojistném trhu.
Platby podléhají předchozí kontrole stanovené v tomto nařízení, s výjimkou plateb předem, kdy byla složena jistota.
Článek 97
Zpětné získávání neoprávněně vyplacených plateb
Neoprávněně vyplacené platby včetně úroků se získají zpět od dotyčných příjemců. Pravidla stanovená v článku 73 nařízení (ES) č. 796/2004 se použijí obdobně.
Uplatňováním správních sankcí a zpětným získáváním neoprávněně vyplacených částek není dotčeno sdělování nesrovnalostí Komisi podle nařízení Komise č. 1848/2006 (22).
Článek 98
Vnitrostátní sankce
Aniž jsou dotčeny sankce uvedené v nařízení (ES) č. 479/2008 nebo v tomto nařízení, stanoví členské státy, pokud jde o nesrovnalosti způsobené ve vztahu k požadavkům uvedeným v nařízení (ES) č. 479/2008 a v tomto nařízení, uplatňování sankcí na vnitrostátní úrovni, které jsou účinné, přiměřené a odrazující, aby poskytovaly odpovídající ochranu finančních zájmů Společenství.
Článek 99
Uměle vytvořené situace
Aniž jsou dotčena jakákoli zvláštní opatření stanovená v nařízení (ES) č. 479/2008 nebo v tomto nařízení, neprovádí se žádná platba ve prospěch příjemců, u nichž je zjištěno, že uměle vytvořili podmínky požadované pro poskytnutí takových plateb, aby tak získali výhodu, která je v rozporu s cíli dotyčného opatření.
Článek 100
Sdělení
1. Aniž jsou dotčena jakákoli konkrétní ustanovení tohoto nařízení, jsou sdělení podle tohoto nařízení činěna ve formátu uvedeném v přílohách, ve formě souborů vytvořených v aplikaci tabulkového procesoru. Předávají se Komisi též v elektronické podobě. V případě, že nějaký členský stát shromažďuje údaje o jednotlivých regionech, zašle Komisi také tabulku shrnující údaje o těchto regionech.
Sdělení, která nebyla učiněna stanovenými prostředky a ve stanovené formě, mohou být pokládána za zcela neučiněná, aniž je dotčen odstavec 4.
2. V případě určité tabulky, kde by členský stát musel vyplnit pouze nulové hodnoty, nemusí tuto tabulku vyplňovat a pouze oznámí Komisi, že daná tabulka pro něj není relevantní. Toto zjednodušené sdělení se učiní ve stejné lhůtě jako sdělení stanovené pro dotyčnou tabulku.
3. Aniž jsou dotčena jakákoli konkrétní ustanovení tohoto nařízení, přijmou členské státy veškerá opatření, aby byly schopny dodržet lhůty pro sdělení stanovené v tomto nařízení.
4. Jestliže členský stát nepředloží sdělení v souladu s požadavky nařízení (ES) č. 479/2008 nebo tohoto nařízení nebo pokud se sdělení zdá být nesprávné s ohledem na objektivní skutečnosti známé Komisi, může Komise částečně nebo zcela pozastavit měsíční platby uvedené v článku 14 nařízení (ES) č. 1290/2005, pokud jde o odvětví vína, a to až do doby, kdy je sdělení učiněno správně.
5. Členské státy uchovávají údaje zaznamenané podle tohoto nařízení nejméně deset hospodářských let následujících po roku jejich zaznamenání.
6. Sděleními požadovanými v tomto nařízení nejsou dotčeny závazky členských států stanovené v nařízení Rady (EHS) č. 357/79 o statistických zjišťováních ploch vinic (23).
Článek 101
Zjevné chyby
Veškerá sdělení, žádosti a požadavky předložené členskému státu podle nařízení (ES) č. 479/2008 nebo tohoto nařízení, včetně žádostí o podpory, mohou být po svém podání kdykoli upraveny v případě, že v nich příslušný orgán zjistí zjevné chyby.
Článek 102
Vyšší moc a mimořádné události
Má-li být podle nařízení (ES) č. 479/2008 nebo tohoto nařízení udělena sankce, tato sankce se neudělí v případě vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu čl. 40 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 103
Zrušení a odkazy
1. Nařízení (ES) č. 1227/2000, (ES) č. 1623/2000, (ES) č. 2729/2000 a (ES) č. 883/2001 se zrušují.
Avšak,
a)
příslušná pravidla stanovená v nařízeních (ES) č. 1227/2000 a (ES) č. 1623/2000 zůstávají v platnosti, pokud opatření způsobilá podle nařízení (ES) č. 1493/1999 byla zahájena nebo provedena před 1. srpnem 2008;
b)
tabulka 10 přílohy nařízení (ES) č. 1227/2000 zůstává v platnosti, nestanoví-li jinak prováděcí nařízení o etiketách a obchodní úpravě vín, které má být přijato na základě článku 63 nařízení (ES) č. 479/2008;
c)
příloha I nařízení (ES) č. 1623/2000 zůstává v platnosti do 31. července 2012.
2. Odkazy na nařízení zrušená podle odstavce 1 se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze XXII.
Článek 104
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. srpna 2008.
Avšak článek 2 a hlava IV kapitola III se použijí od 30. června 2008.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. června 2008.
VERORDNUNG (EG) Nr. 555/2008 DER KOMMISSION
vom 27. Juni 2008
mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 479/2008 des Rates über die gemeinsame Marktorganisation für Wein hinsichtlich der Stützungsprogramme, des Handels mit Drittländern, des Produktionspotenzials und der Kontrollen im Weinsektor
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 479/2008 des Rates vom 29. April 2008 über die gemeinsame Marktorganisation für Wein, zur Änderung der Verordnungen (EG) Nr. 1493/1999, (EG) Nr. 1782/2003, (EG) Nr. 1290/2005, (EG) Nr. 3/2008 und zur Aufhebung der Verordnungen (EWG) Nr. 2392/86 und (EG) Nr. 1493/1999 (1), insbesondere auf die Artikel 22, 84, 89, 97, 107, 117 und 121 Buchstaben b und c,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Mit der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 wurde die frühere Regelung für den Weinsektor, die in der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 des Rates vom 17. Mai 1999 über die gemeinsame Marktorganisation für Wein (2) festgelegt war, geändert und die letztgenannte Verordnung zum 1. August 2008 aufgehoben.
(2)
Die geltenden Durchführungsbestimmungen für den Weinsektor sind in verschiedenen Verordnungen enthalten, die häufig geändert wurden. Diese Durchführungsbestimmungen zu den Marktmechanismen, der Handelsregelung mit Drittländern, dem Produktionspotenzial und den Kontrollen im Weinsektor sind infolge der Änderungen der Weinregelung durch die Verordnung (EG) Nr. 479/2008 und aufgrund der gewonnenen Erfahrungen zu ändern. Es sind Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 479/2008 zu erlassen.
(3)
Daher sind die folgenden Verordnungen der Kommission aufzuheben und durch eine neue Verordnung zu ersetzen:
a)
(EG) Nr. 1227/2000 vom 31. Mai 2000 mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 des Rates über die gemeinsame Marktorganisation für Wein hinsichtlich des Produktionspotentials (3),
b)
(EG) Nr. 1623/2000 vom 25. Juli 2000 mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 über die gemeinsame Marktorganisation für Wein bezüglich der Marktmechanismen (4),
c)
(EG) Nr. 2729/2000 vom 14. Dezember 2000 mit Durchführungsbestimmungen für die Kontrollen im Weinsektor (5),
d)
(EG) Nr. 883/2001 vom 24. April 2001 mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 des Rates hinsichtlich der Handelsregelung für Erzeugnisse des Weinsektors mit Drittländern (6).
(4)
Titel II der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 sieht neue Stützungsprogramme vor, die auf Ebene der Mitgliedstaaten festgelegt werden, um besondere Stützungsmaßnahmen für den Weinsektor zu finanzieren. Dazu sind entsprechende Durchführungsbestimmungen zu erlassen.
(5)
Es ist ein Verfahren für die erstmalige Einreichung der Stützungsprogramme festzulegen. Ferner ist ein Verfahren zur jährlichen Änderung der Stützungsprogramme für das jeweils folgende Jahr vorzusehen, damit diese angepasst werden können, um etwaigen neuen Umständen, die zum Zeitpunkt ihrer Vorlage nicht absehbar waren, Rechnung zu tragen. Alle diese Änderungen sollten bestimmten Einschränkungen und Bedingungen unterliegen, damit sichergestellt ist, dass die allgemeinen Ziele der genehmigten Programme erhalten bleiben.
(6)
Nach Artikel 5 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 können die Stützungsprogramme von den Mitgliedstaaten auf der geografischen Ebene ausgearbeitet werden, die sie als am geeignetsten erachten. Da die Mitgliedstaaten für die Genehmigung der Programme zuständig sind, sollten sie Vorschriften für deren Vorlage und Genehmigung und für deren Inhalt festlegen.
(7)
Artikel 10 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 sieht eine neue Stützungsmaßnahme zur Absatzförderung auf Drittlandsmärkten vor. Dazu sind Durchführungsbestimmungen festzulegen.
(8)
Um jede Gefahr von Wettbewerbsverzerrungen auszuschließen, sind Regeln für den Hinweis auf den besonderen Ursprung der Erzeugnisse festzulegen, die Gegenstand von Informations- und Absatzförderungsmaßnahmen sind.
(9)
Im Interesse der Rechtssicherheit müssen die im Rahmen der Absatzförderungsmaßnahmen verbreiteten Informationen den Rechtsvorschriften der betreffenden Drittländer genügen.
(10)
Für die Auswahl der Anträge und deren Prüfung durch den Mitgliedstaaten sind Kriterien festzulegen, um sicherzustellen, dass die Gemeinschaftsvorschriften eingehalten und die geförderten Maßnahmen wirksam durchgeführt werden.
(11)
Damit die Maßnahmen der Gemeinschaft effizient durchgeführt werden, müssen die Mitgliedstaaten gewährleisten, dass die genehmigten Absatzförderungsprogramme mit nationalen oder regionalen Programmen kohärent sind und diese ergänzen. Um Synergien zu schaffen, sollten die Mitgliedstaaten gemeinsame Absatzförderungsmaßnahmen entwickeln und miteinander zusammenarbeiten können. Der Vorzug sollte kleinsten, kleinen und mittleren Unternehmen gegeben werden, da diese die Förderung durch die Gemeinschaft mehr brauchen als größere Unternehmen.
(12)
Um Doppelzahlungen mit den im Rahmen der Verordnung (EG) Nr. 3/2008 des Rates vom 17. Dezember 2007 über Informations- und Absatzförderungsmaßnahmen für Agrarerzeugnisse im Binnenmarkt und in Drittländern (7) bzw. der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 des Rates vom 20. September 2005 über die Förderung der Entwicklung des ländlichen Raums durch den Europäischen Landwirtschaftsfonds für die Entwicklung des ländlichen Raums (ELER) (8) finanzierten Absatzförderungsmaßnahmen zu vermeiden, ist ein gegenseitiger Ausschluss festzulegen.
(13)
Artikel 11 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 sieht eine Stützungsmaßnahme für die Umstrukturierung und Umstellung von Rebflächen vor. Nach Artikel 11 Absatz 3 Unterabsatz 2 derselben Verordnung gilt diese Maßnahme nicht für die normale Erneuerung ausgedienter Altrebflächen.
(14)
Die Mitgliedstaaten sollten Vorschriften über die Mindestgröße der geförderten Parzellen erlassen, um sicherzustellen, dass sich die Maßnahme tatsächlich auf das Produktionspotenzial auswirkt.
(15)
Bei der Durchführung von Artikel 11 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 verfügen die Mitgliedstaaten über einen weiten Ermessensspielraum bezüglich des genauen Anwendungsbereichs und der Höhe der Unterstützung, z. B. durch Zahlung von Pauschalbeträgen, Festsetzung der Unterstützungshöchstbeträge je Hektar oder Differenzierung der Unterstützung auf der Grundlage objektiver Kriterien im Rahmen der Einschränkungen von Titel II Kapitel I der Verordnung und der entsprechenden Durchführungsbestimmungen. Es sollten jedoch gemeinsame Vorschriften festgelegt werden. Außerdem sollten Maßnahmen mit Fristen für die Durchführung und die ordnungsgemäße Überwachung erlassen werden. Die Vorschriften sollten auch die Nutzung der Wiederbepflanzungsrechte aufgrund von in dem Vorhaben vorgesehenen Rodungen umfassen, um angesichts der damit verbundenen höheren Kosten eine höhere Unterstützung zu erlauben.
(16)
Aus Gründen der Kontrolle sollte die Unterstützung im Regelfall erst nach vollständiger Durchführung der betreffenden Maßnahme oder Reihe von Maßnahmen ausgezahlt werden. Die Zahlung kann allerdings vorab erfolgen, sofern eine Sicherheit geleistet wird, um sicherzustellen, dass die Maßnahme durchgeführt wird.
(17)
Für die Beteiligung an der Finanzierung der Umstrukturierungs- und Umstellungsregelung sind nähere Vorschriften festzulegen. Es müssen Maßnahmen getroffen werden, die sicherstellen, dass die für die Regelung vorgesehenen Mittel zweckentsprechend verwendet werden; dabei sind auch Vorschriften für Vorschusszahlungen zu erlassen.
(18)
Artikel 12 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 sieht eine neue Stützungsmaßnahme für die grüne Weinlese vor. Im Rahmen der Subsidiarität sind die diesbezüglichen Verwaltungsverfahren von den Mitgliedstaaten zu regeln. Sie sollten insbesondere den Zeitpunkt festlegen können, zu dem die Erzeuger die Maßnahme abgeschlossen haben müssen, um angesichts der zeitlichen Zwänge und der Nähe des Erntezeitraums über genügend Zeit für die nötigen Kontrollen vor Tätigung der Zahlungen zu verfügen.
(19)
In Anbetracht der Finanzmittel für die grüne Weinlese sind nach deren Durchführung systematische Vor-Ort-Kontrollen der betreffenden Flächen vorzusehen. Diese Kontrollen müssen sicherstellen, dass die Weintrauben vollständig vernichtet worden sind. Sie sollten außerdem gewährleisten, dass den Anforderungen des Pflanzen- und des Umweltschutzes Rechnung getragen wird. Die Unterstützung sollte erst ausgezahlt werden, nachdem die Ausführung der grünen Weinlese kontrolliert worden ist.
(20)
Ferner sollten Höchstbeträge für die Unterstützung festgesetzt werden, um sicherzustellen, dass diese nicht zu einer dauerhaften Alternative zum Absatz der Erzeugnisse wird.
(21)
Artikel 13 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 sieht eine neue Stützungsmaßnahme für Fonds auf Gegenseitigkeit vor. Dazu sind Durchführungsbestimmungen festzulegen. Diese Bestimmungen sollten möglichst flexibel sein und im Krisenfall rasch angewendet werden können; daher sollten Entscheidungen von den Mitgliedstaaten und den Erzeugerorganisationen selbst getroffen werden können. Die Bestimmungen sollten jedoch Missbräuche verhindern und Grenzen auch in finanzieller Hinsicht setzen. Da die Erzeuger in den neuen Mitgliedstaaten insgesamt über einen niedrigeren Organisationsgrad als in der übrigen Gemeinschaft verfügen, ist in diesen Mitgliedstaaten eine höhere Obergrenze für die Unterstützung vorzusehen.
(22)
Artikel 14 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 sieht eine neue Stützungsmaßnahme für die Ernteversicherung vor. Dazu sind Durchführungsbestimmungen festzulegen. Diese Bestimmungen sollten möglichst flexibel sein. Die Bestimmungen sollten jedoch Missbräuche verhindern und Grenzen auch in finanzieller Hinsicht setzen.
(23)
Artikel 15 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 sieht eine neue Stützungsmaßnahme für materielle und immaterielle Investitionen in Unternehmen vor. Dazu sind Durchführungsbestimmungen zu erlassen, die mit der entsprechenden Maßnahme im Rahmen der Förderung der ländlichen Entwicklung kohärent sind. Dabei sollten die Art der förderfähigen Investitionen, einschließlich zur Entwicklung neuer Erzeugnisse, Verfahren und Techniken, und die Höhe der zuschussfähigen Kosten festgelegt werden.
(24)
Artikel 16 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 sieht eine neue Stützungsmaßnahme für die Destillation von Nebenerzeugnissen vor. Dazu sind Durchführungsbestimmungen festzulegen, insbesondere die Bedingungen für den Absatz der Nebenerzeugnisse sowie Zweck und Höchstbetrag der Beihilfen für die Destillation von Trester, Wein und Weintrub.
(25)
Artikel 17 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 sieht eine befristete Stützungsmaßnahme für die Destillation von Trinkalkohol vor. Dazu sind Durchführungsbestimmungen festzulegen, insbesondere der Zweck und die möglichen Anpassungen der Beihilfe.
(26)
Artikel 18 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 sieht eine befristete Stützungsmaßnahme für die Dringlichkeitsdestillation vor. Dazu sind Durchführungsbestimmungen festzulegen, insbesondere das Verfahren und die Modalitäten der Beihilfe sowie die Kriterien für die Festsetzung des Beihilfebetrags.
(27)
Artikel 19 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 sieht eine befristete Stützungsmaßnahme für die Verwendung von Traubenmost zur Anreicherung vor. Dazu sind Durchführungsbestimmungen festzulegen, insbesondere der Zweck und der Höchstbetrag der Beihilfe sowie die besonderen Kontrollen bei den für die Erhöhung des Alkoholgehalts verwendeten Erzeugnissen.
(28)
Zur Überwachung der Durchführung von Titel II der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 und zur ordnungsgemäßen Verwaltung des Marktes benötigt die Kommission geeignete Daten über die Durchführung der Stützungsprogramme. Dazu sind die Einzelheiten der Informationen zur Mitteilung und Beurteilung der Stützungsprogramme festzulegen, damit deren Leistungsfähigkeit und Wirksamkeit bewertet werden kann.
(29)
Neben den spezifischen Bestimmungen dieser Verordnung sollten die generellen Vorschriften für die Haushaltsdisziplin, insbesondere im Fall von unvollständigen oder unrichtigen Erklärungen der Mitgliedstaaten, zur Anwendung kommen.
(30)
Für die Einzelheiten der finanziellen Verwaltung gelten die Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 1290/2005 des Rates vom 21. Juni 2005 über die Finanzierung der Gemeinsamen Agrarpolitik (9).
(31)
Gemäß Artikel 76 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 wird bei Traubensaft und -most, bei denen die Anwendung der Zölle vom Einfuhrpreis abhängt, die Richtigkeit dieses Preises entweder durch eine Kontrolle jeder einzelnen Sendung oder anhand eines pauschalen Einfuhrwertes überprüft. Die Besonderheiten bei der aktuellen Einfuhr von Traubensaft und -most in die Gemeinschaft, insbesondere die fehlende Regelmäßigkeit sowohl von Umfang und Zeitpunkt dieser Einfuhren als auch von Einfuhrort und Ursprung der Erzeugnisse, machen es unmöglich, repräsentative pauschale Einfuhrwerte für die Höhe des Einfuhrpreises zu berechnen. Unter diesen Umständen ist dieser Preis für jede einzelne Partie gesondert zu überprüfen.
(32)
Der Einfuhrpreis, der für die Einreihung der Einfuhrerzeugnisse in den Gemeinsamen Zolltarif zugrunde gelegt wird, sollte ihrem FOB-Preis zuzüglich der Kosten für Versicherung und Transport bis zum Ort der Verbringung in das Zollgebiet der Gemeinschaft entsprechen.
(33)
Gemäß Artikel 82 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 muss den in demselben Artikel genannten Einfuhrerzeugnissen eine Bescheinigung und ein Analysebulletin einer vom Ausfuhrdrittland benannten Einrichtung oder Dienststelle beiliegen. Es sind die Anforderungen festzulegen, denen das Analysebulletin genügen muss.
(34)
Zur Erleichterung der Kontrollen sollte von der Möglichkeit Gebrauch gemacht werden, dass bestimmte aus Drittländern eingeführte Erzeugnisse, die in begrenzten Mengen befördert und in kleinen Behältnissen verpackt sind, von der Vorlage der Bescheinigung und des Analysebulletins freigestellt werden.
(35)
Die Befreiung von der Vorlage der Bescheinigung und des Analysebulletins für in die Gemeinschaft einzuführende Weinbauerzeugnisse sollte in dem Bemühen um eine Harmonisierung den Freistellungsregeln angeglichen werden, die für die Zollabfertigung und für die Begleitpapiere bei der Beförderung von Weinbauerzeugnissen innerhalb der Gemeinschaft gelten.
(36)
Die Verwendung elektronischer Datenverarbeitungssysteme in der Verwaltung ersetzt nach und nach die Datenerfassung von Hand. Daher sollten elektronische Verfahren auch bei der Ausstellung und Verwendung der Dokumente V.I.1 und V.I.2 eingesetzt werden können.
(37)
Bestimmte Drittländer, die ihre Weinerzeuger einer wirksamen Kontrolle durch ihre Einrichtungen oder Dienststellen gemäß Artikel 82 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 unterziehen, haben den Wunsch geäußert, die Weinerzeuger ermächtigen zu können, die Bescheinigung und das Analysebulletin selbst auszustellen. Um den Handel mit diesen Drittländern zu erleichtern, erscheint es - sofern diese Länder mit der Gemeinschaft Vereinbarungen getroffen haben, die Bestimmungen über eine verstärkte Zusammenarbeit bei der Bekämpfung von betrügerischen Praktiken vorsehen, und mit der Gemeinschaft gute Handelsbeziehungen unterhalten - zweckmäßig zuzulassen, dass entsprechend den Bestimmungen für Weine mit Gemeinschaftsursprung die von den Erzeugern ausgestellten Dokumente als von den genannten Einrichtungen oder Dienststellen ausgestellte Dokumente angesehen werden können. In diesen Fällen müssen entsprechende Garantien gegeben sein und die Ausstellung der genannten Dokumente wirksam überwacht werden.
(38)
Die Namen und Anschriften der Stellen und Laboratorien, die in Drittländern ermächtigt sind, Bescheinigungen und Analysebulletins auszustellen, sind zu veröffentlichen, damit die in der Gemeinschaft für die Überwachung der Einfuhr zuständigen Behörden bei Bedarf die notwendigen Überprüfungen vornehmen können.
(39)
Um die Überwachung durch die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten zu erleichtern, sind die Form und erforderlichenfalls der Inhalt der Bescheinigung und des Analysebulletins sowie die Bedingungen für ihre Verwendung festzulegen.
(40)
Um betrügerische Praktiken zu vermeiden, ist zu kontrollieren, ob die Bescheinigung und gegebenenfalls das Analysebulletin jeweils die eingeführte Erzeugnispartie betreffen. Zu diesem Zweck müssen die Dokumente jede Partie begleiten, bis sie der gemeinschaftlichen Kontrollregelung unterstellt wird.
(41)
Um den Handelsbräuchen Rechnung zu tragen, sind die zuständigen Behörden bei der Aufteilung einer Weinpartie zu ermächtigen, unter ihrer Kontrolle einen Auszug der Bescheinigung und des Analysebulletins erstellen zu lassen, der jede neue durch die Aufteilung entstandene Partie begleiten muss.
(42)
Angesichts der Notwendigkeit, einen raschen und wirksamen Schutz der Verbraucher zu gewährleisten, muss die Möglichkeit vorgesehen werden, die Anwendung dieser Maßnahmen auszusetzen, wenn ein Gesundheitsrisiko für die Verbraucher oder die Gefahr von betrügerischen Praktiken besteht.
(43)
Es sind auch einfache Regeln für die Unterlagen vorzusehen, die vorzulegen sind, wenn die Einfuhren aus einem anderen Drittland als dem Ursprungsland des Weinbauerzeugnisses stammen, sofern das Erzeugnis keiner wesentlichen Be- oder Verarbeitung unterzogen worden ist.
(44)
Es empfiehlt sich, die Exporteure und die Behörden zu entlasten, indem auf dem Dokument V.I.1 ein Vermerk vorgesehen wird, dass der dem Likörwein und dem Brennwein zugesetzte Alkohol aus Erzeugnissen des Weinbaus gewonnen worden ist, anstatt für diese Bestätigung ein eigenes Dokument zu verlangen. Aus den gleichen Überlegungen sollte die Möglichkeit vorgesehen werden, das Dokument V.I.1 zu benutzen, um die Angabe über den Ursprung zu bescheinigen, die bei der Einfuhr von Weinen mit ermäßigtem Zollsatz vorgeschrieben ist. Jedoch sind einige Weine von der Vorlage der Bescheinigung und des Analysebulletins freigestellt, sofern eine Bescheinigung der Ursprungsangabe vorgelegt wird. Dabei ist vorzusehen, dass das Dokument V.I.1 zur Bescheinigung der Ursprungsangabe bei den vorgenannten Likörweinen verwendet werden kann, ohne dass das Feld bezüglich des Analysebulletins ausgefüllt werden muss.
(45)
Die Weineinfuhren im Rahmen von Zugeständnissen gemäß den Abkommen mit bestimmten Drittländern sind an die Vorlage einer Bescheinigung gebunden, die bestätigt, dass der Wein den Bedingungen für die Zugeständnisse entspricht, und von einer amtlichen Stelle oder einer Stelle ausgestellt wurde, die von beiden Vertragsparteien amtlich anerkannt und in einem gemeinsam erstellten Verzeichnis geführt wird.
(46)
Die Mitgliedstaaten sollten der Kommission eine Liste der amtlichen oder amtlich anerkannten Stellen übermitteln, die sie für die Ausstellung dieser Bescheinigungen vorschlagen, damit die Kommission das Verzeichnis mit den betreffenden Drittländern erstellen und austauschen kann. Um die Arbeit dieser Stellen zu erleichtern, sollten die Listen in geeignetem Format und auf geeigneten Datenträgern übermittelt werden.
(47)
In den Artikeln 85 und 86 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 ist das Vorgehen bei widerrechtlichen Anpflanzungen geregelt. Es sind Durchführungsbestimmungen über die Sanktionen für Erzeuger, die der neuen Regulierungs- bzw. Rodungspflicht für Rebflächen, die vor dem 1. September 1998 ohne entsprechende Pflanzungsrechte bepflanzt wurden, nicht nachkommen, und über die diesbezüglichen Mitteilungen der Mitgliedstaaten an die Kommission zu erlassen. Unbeschadet früherer Sanktionen der Mitgliedstaaten muss die Strafe bei Nichteinhaltung der Pflicht zur Rodung widerrechtlich angepflanzter Flächen hoch genug sein, um die Erzeuger zur Erfüllung der Pflicht anzuhalten. Daher sollte das Strafgeld mindestens das Doppelte der Rodungsprämie betragen.
(48)
Nach Artikel 87 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 muss der Nachweis des Nichtinverkehrbringens verlangt werden, wenn die Erzeugnisse von widerrechtlich angepflanzten Rebflächen nur zur Destillation in Verkehr gebracht werden dürfen. Im Interesse einer wirksamen Kontrolle sollten die Möglichkeiten des Nichtinverkehrbringens auf drei Fälle beschränkt werden, nämlich auf die Lieferung zur Destillation, die grüne Weinlese auf Rechnung des betreffenden Erzeugers und den Eigenverbrauch, wenn die gesamte Rebfläche eines Erzeugers 0,1 Hektar nicht überschreitet. Für die in dem genannten Artikel vorgeschriebene Vorlage von Destillationsverträgen ist eine Frist festzusetzen. Um die Kontrolle effektiv durchführen zu können, sollten die Erzeuger, die sich für die grüne Weinlese entscheiden, die zuständigen Behörden rechtzeitig über ihre Absicht unterrichten. Im Interesse der besseren Kontrollierbarkeit sollten die Mitgliedstaaten vorschreiben können, dass die Erzeuger vorab mitteilen müssen, von welcher der drei Möglichkeiten des Nichtinverkehrbringens sie Gebrauch machen wollen. Ferner sollten die Mitgliedstaaten die Möglichkeiten des Nichtinverkehrbringens für die Erzeuger weiter einschränken können.
(49)
Um eine angemessene und kontrollierbare Verwendung der Gemeinschaftsmittel zu gewährleisten, sollten Sanktionen mit finanziellen Folgen für den Fall vorgesehen werden, dass die Mitgliedstaaten ihren Mitteilungspflichten bezüglich widerrechtlicher Anpflanzungen nicht nachkommen.
(50)
Nach Artikel 91 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 können Neuanpflanzungsrechte für Flächen im Rahmen der Flurbereinigung oder der Enteignung im öffentlichen Interesse erteilt werden. Damit eine Aushöhlung des Pflanzungsverbots nach Artikel 90 Absatz 1 der Verordnung vermieden wird, sollten jedoch nicht mehr Neuanpflanzungsrechte erteilt werden als notwendig sind, um 105 % der den Erzeugern im Rahmen dieser Maßnahmen verlorengegangenen Fläche zu bepflanzen.
(51)
Nach Artikel 91 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 können Neuanpflanzungsrechte ferner für Weinbauversuche und für die Erzeugung von Edelreisern erteilt werden. Die im Rahmen dieser Neuanpflanzungsrechte bepflanzten Flächen sollten nur für die festgelegten Zwecke genutzt werden. Weinbauerzeugnisse, die von Trauben dieser Flächen gewonnen wurden, dürfen nicht in Verkehr gebracht werden. Laufende Weinbauversuche und bereits angelegte Bestände von Edelreisern sollten nach den geltenden Vorschriften weitergeführt werden dürfen.
(52)
Nach Artikel 91 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 können Neuanpflanzungsrechte auch für Flächen erteilt werden, deren Wein oder Weinerzeugnisse ausschließlich zum Verbrauch im Haushalt des Erzeugers bestimmt sind. Da die Erzeugung zum Eigenverbrauch in bestimmten Mitgliedstaaten jedoch weit verbreitet ist, könnte diese Regelung dort zu einem übermäßigen Verwaltungsaufwand führen. Deshalb sollte den Mitgliedstaaten gestattet werden, solche Flächen auch ohne Erteilung entsprechender Pflanzungsrechte zu dulden, sofern es sich um kleine Flächen handelt, der Weinbau nicht gewerblich betrieben und somit das Marktgleichgewicht nicht gestört wird. Die betreffenden Flächen und Erzeuger sollten angemessen überwacht und die Nichteinhaltung der Vorschriften durch Sanktionen wie z. B. die Rodung der betreffenden Flächen geahndet werden.
(53)
Für Flächen, die aufgrund eines Verstoßes gegen die Verordnung (EG) Nr. 479/2008 zwangsweise gerodet wurden, sollten keine Wiederbepflanzungsrechte erteilt werden. Aus dem gleichen Grund sollten für gerodete Flächen, für die Pflanzungsrechte für andere Zwecke als die gewerbsmäßige Weinerzeugung erteilt wurden, keine Wiederbepflanzungsrechte gewährt werden.
(54)
Nach Artikel 92 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 werden Erzeugern, die sich zur künftigen Rodung einer Rebfläche verpflichten, Wiederbepflanzungsrechte gewährt. Diese Wiederbepflanzungsrechte sollten nur erteilt werden, soweit der Erzeuger nicht genügend Pflanzungsrechte besitzt, um eine Fläche entsprechend der zu rodenden Fläche bepflanzen zu können. Damit die Rodungsverpflichtung eingehalten wird, sollte für die daran geknüpften Wiederbepflanzungsrechte eine Sicherheit geleistet werden. Solange die zu rodende neben der neu bepflanzten Fläche weiterbesteht, sollte nur Wein von einer dieser Flächen vermarktet werden dürfen, um eine Störung des Marktgleichgewichts zu vermeiden.
(55)
Nach Artikel 93 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 schaffen bzw. unterhalten die Mitgliedstaaten nationale und/oder regionale Reserven von Pflanzungsrechten zur besseren Bewirtschaftung des Produktionspotentials. Um Störungen des Marktgleichgewichts zu vermeiden, sollte die Übertragung von Pflanzungsrechten im Rahmen des Reservesystems insgesamt nicht zu einem Anstieg des Produktionspotentials in den einzelnen Mitgliedstaaten führen. Dies gilt ebenso bei der Übertragung von Rechten zwischen Betrieben nach Artikel 92 Absatz 5 der Verordnung. In diesen Fällen haben die Mitgliedstaaten die Möglichkeit, bei der Übertragung von Pflanzungsrechten einen Kürzungskoeffizenten anzuwenden.
(56)
Nach Artikel 93 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 braucht ein Mitgliedstaat das Reservesystem nicht anzuwenden, wenn er nachweisen kann, dass er in seinem gesamten Gebiet über ein effizientes System zur Verwaltung der Pflanzungsrechte verfügt. Dabei hat der Mitgliedstaat die Möglichkeit, in bestimmten Teilen seines Gebiets das Reservesystem und in anderen Teilen ein anderes wirksames System anzuwenden. Mitgliedstaaten, die von der Möglichkeit nach dem genannten Artikel Gebrauch machen wollen, sollten nachweisen können, dass sie über ein solches System verfügen und etwaige Abweichungen von Titel V Kapitel I der Verordnung notwendig sind.
(57)
Nach Artikel 90 Absatz 6 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 können die Mitgliedstaaten beschließen, das Pflanzungsverbot für Keltertraubensorten längstens bis zum 31. Dezember 2018 beizubehalten. Mitgliedstaaten, die von dieser Möglichkeit Gebrauch machen wollen, sollten dies der Kommission rechtzeitig mitteilen.
(58)
Nach Artikel 100 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 darf die Rodungsprämie nur für bewirtschaftete Flächen gewährt werden. Damit die Behörden überprüfen können, ob eine Fläche ordnungsgemäß bewirtschaftet wird, ist neben den vorgeschriebenen Vor-Ort-Kontrollen der Nachweis der Erzeugung auf den betreffenden Rebflächen vorzusehen. Der Nachweis sollte durch die Vorlage von Ernteerklärungen der vorangegangenen Jahre oder, wenn diese aus berechtigten Gründen nicht vorliegen, durch andere Mittel, deren Verlässlichkeit von den Mitgliedstaaten genau geprüft wurde, erfolgen.
(59)
Nach Artikel 104 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 können die Mitgliedstaaten Rebflächen in Berggebieten und Steillagen von der Rodungsregelung ausnehmen. Diese Ausnahme sollte auch für Terrassen gelten, ohne die der Anbau bei starker Hangneigung zu schwierig wäre oder zu gravierenden Erosionsproblemen führen würde. Für die auszunehmenden Flächen sind geeignete Kriterien nach allgemein anerkannten fachlichen Standards festzulegen. Nach Artikel 104 Absätze 5 und 6 der Verordnung können die Mitgliedstaaten auch Flächen aufgrund von Umweltbelangen und kann Griechenland Rebflächen auf den Ägäischen Inseln und den Ionischen Inseln mit Ausnahme von Kreta und Euböa ausnehmen. Diese Ausnahmen sollten hinreichend begründet sein und der Kommission regelmäßig mitgeteilt werden.
(60)
Aufgrund der Erfahrungen bei der Anwendung der früheren Maßnahme zur endgültigen Aufgabe von Rebflächen sollte das System der abgestuften Prämienbeträge beibehalten werden. Die neuen Stufen der Rodungsprämie sind auf Basis der vor Inkrafttreten der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 geltenden Prämienstufen zuzüglich 20 % im Jahr 2009, 10 % im Jahr 2010 und 0 % im Jahr 2011 festzulegen.
(61)
Im Rahmen der Subsidiarität sollten die Mitgliedstaaten für die Verwaltungsregelung zur Anwendung der Rodungsprämie zuständig sein. Dabei sollten sie den Zeitpunkt, bis zu dem die Erzeuger die Rodungsmaßnahmen abgeschlossen haben müssen, selbst festsetzen können, um über genügend Zeit für die Durchführung der erforderlichen Kontrollen vor den Zahlungen zu verfügen, die bis zum 15. Oktober getätigt werden müssen.
(62)
Um den wirksamen Einsatz der Mittel für die Rodungsregelung zu gewährleisten, sollten die Mitgliedstaaten ein System vorsehen, mit dem kontrolliert wird, ob die Prämienanträge hinreichend begründet sind, gegebenenfalls einschließlich einer schriftlichen Verpflichtung des Erzeugers: sowie der Vorschrift, dass die Kosten für die Bearbeitung des Antrags von dem betreffenden Erzeuger zu tragen sind, falls der Antrag ohne berechtigten Grund zurückgezogen wird.
(63)
Aus Gründen der Kontrolle sollte die Prämie erst nach der Rodung gezahlt werden.
(64)
Nach Artikel 104 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 kann ein Mitgliedstaat weitere Anträge für die Rodungsregelung ablehnen, wenn die kombinierte Rodungsfläche in seinem gesamten Gebiet oder in einer bestimmten Region 8 % bzw. 10 % erreicht. Die Mitgliedstaaten sollten diese Entscheidung der Kommission mitteilen.
(65)
Zur Überwachung der Durchführung von Titel II und V der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 und zur ordnungsgemäßen Marktverwaltung benötigt die Kommission geeignete Daten zum Produktionspozential. Dazu sollte auch festgelegt werden, welche Einzelangaben die Aufstellung nach Artikel 109 der Verordnung enthalten muss.
(66)
Um eine einheitliche Grundlage für die Zahlungen zur Unterstützung der Umstrukturierung und Umstellung von Rebflächen, der grünen Weinlese und der Rodungsprämie zu schaffen, sind Vorschriften auf Gemeinschaftsebene über die Messung der Flächen einschließlich der Definition der Rebflächen festzulegen.
(67)
Es sollten Maßnahmen für die Kontrollen zur Gewährleistung einer ordnungsgemäßen Anwendung der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 und der vorliegenden Verordnung sowie angemessene Sanktionen für den Fall von Unregelmäßigkeiten festgelegt werden. Diese Maßnahmen sollten sowohl spezifische Kontrollen und Sanktionen auf Gemeinschaftsebene als auch zusätzliche nationale Kontrollen und Sanktionen umfassen. Die Kontrollen und Sanktionen sollten abschreckend, wirksam und angemessen sein.
(68)
Die Kontrollen zum Produktionspotenzial sollten sich hauptsächlich auf die Weinbaukartei stützen.
(69)
Wegen der Wichtigkeit der Kontrolle des Produktionspotenzials und der Finanzmittel für die Rodungsregelung ist eine systematische Vor-Ort-Kontrolle der betreffenden Flächen vor und nach der Rodung vorzusehen. In Mitgliedstaaten, die über zuverlässige grafische Instrumente und aktualisierte Daten über die betreffenden Flächen verfügen, sollte jedoch vor der Rodung eine Verwaltungskontrolle möglich sein. Bei der Kontrolle nach der Rodung kann mittels Fernerkundung überprüft werden, ob die Rebflächen tatsächlich gerodet wurden; daher ist ihr Einsatz zu diesem Zweck zu erlauben. Da die Berechnung der Flächen durch Fernerkundung schwierig ist, sollte diese Methode jedoch nur bei der Rodung vollständiger Rebparzellen oder bei einer Bildauflösung von mindestens 1 m2 zugelassen werden. In jedem Fall muss mindestens eine Kontrolle entweder vor oder nach der Rodung vor Ort durchgeführt werden.
(70)
Zur einheitlichen Durchführung der Bestimmungen im Weinsektor ist die Anwendung der auf einzelstaatlicher und Gemeinschaftsebene bereits geltenden Kontrollverfahren und die direkte Zusammenarbeit zwischen den mit den Kontrollen beauftragten Stellen zu regeln.
(71)
Zur ordnungsgemäßen Anwendung der Vorschriften im Weinsektor ist vorzusehen, dass die einzelstaatlichen Kontrollstellen und die Kommission sich gegenseitig Amtshilfe leisten. Die diesbezüglichen Regeln berühren nicht die Anwendung besonderer Bestimmungen über die Gemeinschaftsausgaben oder einzelstaatliche Straf- und Bußgeldverfahren.
(72)
Die Mitgliedstaaten müssen sicherstellen, dass die mit den Kontrollen im Weinsektor beauftragten Stellen wirksam arbeiten. Dazu benennen sie eine Stelle, die die Kontakte zu den anderen Mitgliedstaaten und zur Kommission wahrnimmt. Ferner müssen die Kontrollmaßnahmen entsprechend koordiniert werden, wenn in einem Mitgliedstaat mehrere Stellen für die Kontrollen im Weinsektor zuständig sind.
(73)
Die Mitgliedstaaten sollten die nötigen Maßnahmen treffen, damit das Personal der zuständigen Stellen über angemessene Ermittlungsbefugnisse verfügt, um die Einhaltung der Rechtsvorschriften sicherzustellen und zu deren einheitlichen Anwendung in der ganzen Gemeinschaft beizutragen.
(74)
An der Entwicklung des Handels zwischen den Mitgliedstaaten, insbesondere der ständig zunehmenden Tätigkeit multinationaler Unternehmen in diesem Bereich, und den in der Marktverwaltung vorgesehenen Möglichkeiten, Maßnahmen mit oder ohne Beihilfe an einem anderen Ort als dem Ursprungsort der Erzeugnisse durchzuführen, wird die wechselseitige Abhängigkeit auf dem Weinmarkt deutlich. Daher ist eine stärkere Harmonisierung der Kontrollverfahren und eine engere Zusammenarbeit zwischen den verschiedenen Kontrollstellen erforderlich.
(75)
Im Interesse der wirksamen Zusammenarbeit zwischen den Mitgliedstaaten bei der Anwendung der Bestimmungen im Weinsektor sollten die zuständigen Stellen eines Mitgliedstaats auf Ersuchen mit den zuständigen Stellen anderer Mitgliedstaaten zusammenarbeiten können. Für diese Zusammenarbeit und Amtshilfe sind entsprechende Regeln festzulegen.
(76)
Wegen der Komplexität bestimmter Vorgänge und der Dringlichkeit ihrer Aufklärung erscheint es unerlässlich, dass eine zuständige Stelle, die um Amtshilfe nachgesucht hat, von ihr beauftragte Bedienstete im Einvernehmen mit der ersuchten Stelle an den Ermittlungen teilnehmen lassen kann.
(77)
Bei Betrugsfällen oder schweren Betrugsrisiken, die einen oder mehrere Mitgliedstaaten betreffen, ist vorzusehen, dass sich die betroffenen zuständigen Stellen spontane Amtshilfe ohne vorheriges Ersuchen leisten.
(78)
Aufgrund der Beschaffenheit der in Anwendung dieser Verordnung ausgetauschten Informationen muss deren Vertraulichkeit durch das Berufsgeheimnis geschützt werden.
(79)
Zur Harmonisierung der Kontrollanalysen in der gesamten Gemeinschaft wurde mit der Verordnung (EG) Nr. 2729/2000 eine Datenbank der Analysewerte bei der Gemeinsamen Forschungsstelle (GFS) eingerichtet, in der die Proben und Analysebulletins der Mitgliedstaaten erfasst werden.
(80)
Durch die Anwendung von Referenzmethoden der Isotopenanalyse lassen sich die Anreicherung von Weinbauerzeugnissen besser kontrollieren, der Zusatz von Wasser nachweisen oder in Verbindung mit der Analyse anderer Isotopenmerkmale die Richtigkeit der Ursprungsangaben überprüfen. Um die Auswertung der Ergebnisse dieser Analysemethoden zu erleichtern, sollten sie mit den Ergebnissen früherer Analysen verglichen werden können, die mit denselben Methoden bei Erzeugnissen ähnlicher Beschaffenheit erzielt wurden, deren Ursprung und Herstellung nachgewiesen sind.
(81)
Die Isotopenanalyse von Wein oder Weinerzeugnissen ist anhand der Referenzmethoden durchzuführen, die in Artikel 31 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 vorgesehen sind.
(82)
Um die Auswertung dieser Analysen zu erleichtern, die in den hierfür ausgestatteten Laboratorien in der Gemeinschaft durchgeführt werden, und die Analyseergebnisse vergleichbar zu machen, sind einheitliche Regeln für die Entnahme der Traubenproben sowie für die Weinbereitung aus den Proben und deren Aufbewahrung festzulegen.
(83)
Um die Qualität und die Vergleichbarkeit der Analysedaten zu gewährleisten, müssen die Laboratorien, die von den Mitgliedstaaten mit der Isotopenanalyse der Proben für die gemeinsame Datenbank beauftragt sind, anerkannten Qualitätskriterien genügen.
(84)
Die Isotopenanalyse ist eine analytische Methode, die zur Kontrolle und zur Betrugsbekämpfung im Weinsektor eingesetzt wird und hochspezialisierte wissenschaftliche Kenntnisse und technische Einrichtungen erfordert. Die meisten Mitgliedstaaten, die der Gemeinschaft 2004 bzw. 2007 beigetreten sind, verfügen noch nicht über die geeigneten Einrichtungen. Um eine einheitliche Anwendung der Kontrollverfahren zu gewährleisten, sollte die Gemeinsame Forschungsstelle die Analysen für diese Mitgliedstaaten durchführen, bis sie hierfür vollständig eingerichtet und qualifiziert sind.
(85)
Da die Isotopenanalyse von Weinbauerzeugnissen und ihre Auswertung technisch schwierige Vorgänge sind, und um die Auswertung der Analyseergebnisse zu harmonisieren, sollte die Datenbank der GFS für die amtlichen Laboratorien, die diese Analysemethode anwenden, und auf Antrag für andere amtlichen Stellen der Mitgliedstaaten unter Wahrung der Grundsätze des Datenschutzes zugänglich sein.
(86)
Die Verordnung (EWG) Nr. 2729/2000 regelt die Entnahme von Proben, die zur Isotopenanalyse oder zur Analyse durch ein amtliches Labor in einem anderen Mitgliedstaat bestimmt sind. Diese Verfahren sind in die vorliegende Verordnung zu übernehmen, wobei die Entnahme von Proben für die gemeinsame Datenbank als Sonderfall der Probenahme von Weinbauerzeugnissen im Rahmen der direkten Zusammenarbeit der zuständigen Stellen der Mitgliedstaaten zu betrachten ist.
(87)
Um die Objektivität der Kontrollen zu gewährleisten, müssen die Bediensteten der zuständigen Stelle eines Mitgliedstaats die zuständige Stelle eines anderen Mitgliedstaats um die Entnahme von Proben ersuchen können. Der ersuchende Bedienstete muss über die entnommenen Proben verfügen und unter anderem das Labor bestimmten können, in dem sie analysiert werden.
(88)
Die amtliche Probenahme im Rahmen der Zusammenarbeit zwischen den zuständigen Stellen der Mitgliedstaaten und die Verwendung dieser Proben sind näher zu regeln, wobei die Repräsentativität und die Möglichkeit zur Nachprüfung der amtlichen Analyseergebnisse in der ganzen Gemeinschaft zu gewährleisten ist.
(89)
Um die Abrechnung der Kosten für die Entnahme und den Versand der Proben, die analytischen und organoleptischen Prüfungen und die Bestellung eines Sachverständigen zu vereinfachen, ist nach dem Grundsatz zu verfahren, dass diese Kosten von der Stelle getragen werden, die die Probenahme oder die Bestellung des Sachverständigen veranlasst hat.
(90)
Die Beweiskraft der Feststellungen bei der Durchführung der Kontrollen im Rahmen dieser Verordnung ist näher festzulegen.
(91)
Um die ordnungsgemäße Durchführung der Kontrollen und der Entnahme von Traubenproben zu gewährleisten, ist vorzusehen, dass die Betroffenen die Kontrollen nicht behindern, die Probenahmen erleichtern und die im Rahmen dieser Verordnung benötigten Informationen liefern.
(92)
Es sollten Bestimmungen bezüglich Art, Form und Übermittlung der zur Durchführung dieser Verordnung erforderlichen Mitteilungen, einschließlich der Mitteilungen der Mitgliedstaaten an die Kommission, festgelegt werden.
(93)
Um eine angemessene und kontrollierbare Verwendung der Gemeinschaftsmittel zu gewährleisten, sollten Sanktionen mit finanziellen Folgen für den Fall vorgesehen werden, dass die Mitgliedstaaten ihren Mitteilungspflichten nicht nachkommen.
(94)
Die Informationen, die für die Kontrolle und Prüfung der Umsetzung dieses Titels erforderlich sind, sollten von den Mitgliedstaaten während eines angemessenen Zeitraums zur Überprüfung aufbewahrt werden.
(95)
Die Unterstützung gemäß den Titeln II und V der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 sollte den Begünstigten vollständig ausgezahlt werden. Um unnötigen Verwaltungsaufwand zu vermeiden, sollte es den Mitgliedstaaten gestattet werden, die Unterstützung für Versicherungen unter bestimmten Bedingungen durch Versicherungsgesellschaften an die Erzeuger zu zahlen.
(96)
Das Vorgehen bei offensichtlichen Fehlern, Fällen höherer Gewalt und sonstigen außergewöhnlichen Umständen sollte geregelt werden, um eine angemessene Behandlung der Erzeuger zu gewährleisten. Es sollten Regeln für künstlich herbeigeführte Situationen festgelegt werden, um zu vermeiden, dass aus solchen Situation Vorteil gezogen wird.
(97)
Es sollten Bestimmungen erlassen werden, die den reibungslosen Übergang von der bisherigen zu der in dieser Verordnung festgelegten neuen Regelung und die Umsetzung der Übergangsbestimmungen von Artikel 128 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 gewährleisten.
(98)
Der Verwaltungsausschuss für die gemeinsame Organisation der Agrarmärkte hat innerhalb der von seinem Vorsitzenden gesetzten Frist nicht Stellung genommen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
TITEL I
EINLEITENDE BESTIMMUNGEN
Artikel 1
Geltungsbereich und Verwendung von Begriffen
(1) In dieser Verordnung sind die Durchführungsbestimmungen zu folgenden Regelungen der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 festgelegt:
a)
Stützungsmaßnahmen (Titel II),
b)
Handel mit Drittländern (Titel IV),
c)
Produktionspotenzial (Titel V),
d)
Aufstellung gemäß Artikel 109,
e)
Kontrollen im Weinsektor (Artikel 117),
f)
Messung der Flächen gemäß Artikel 121 Buchstabe c.
Diese Verordnung berührt nicht die Anwendung von
a)
besonderen Bestimmungen über die Beziehungen zwischen den Mitgliedstaaten bei der Betrugsbekämpfung im Weinsektor, sofern sie die Anwendung dieser Verordnung erleichtern;
b)
Vorschriften über
i)
strafrechtliche Verfahren oder gegenseitige Rechtshilfe der Mitgliedstaaten in Strafsachen,
ii)
Bußgeldverfahren.
(2) Für die in dieser Verordnung verwendeten Begriffe gilt die gleiche Definition wie in der Verordnung (EG) Nr. 479/2008.
TITEL II
STÜTZUNGSPROGRAMME
KAPITEL I
Einreichungsverfahren
Artikel 2
Erstmalige Einreichung der Stützungsprogramme
(1) Der Entwurf des Stützungsprogramms gemäß Artikel 5 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 wird für die Haushaltsjahre 2009 bis 2013 eingereicht.
Die Mitgliedstaaten übermitteln der Kommission auf elektronischem Wege ihren Entwurf des Stützungsprogramms nach dem Muster in Anhang I der vorliegenden Verordnung.
Die Mitgliedstaaten übermitteln der Kommission ebenso ihre Finanzplanung zu dem Entwurf des Stützungsprogramms gemäß Unterabsatz 1 anhand des Formulars in Anhang II.
(2) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission ihre Rechtsvorschriften zu dem Entwurf des Stützungsprogramms gemäß Absatz 1 nach dessen Einführung oder Änderung mit.
(3) Die Mitgliedstaaten, die sich für die Übertragung des Gesamtbetrags ihres nationalen Finanzrahmens in die Betriebsprämienregelung ab dem Haushaltsjahr 2010 für den gesamten Zeitraum gemäß Anhang II der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 entschieden haben, übermitteln das entsprechend ausgefüllte Formular gemäß Anhang II der vorliegenden Verordnung einmalig bis zum 30. Juni 2008.
(4) Mitgliedstaaten, die in ihrem Stützungsprogramm regionale Besonderheiten berücksichtigt haben, können die Einzelheiten nach Regionen in dem Formular gemäß Anhang III übermitteln.
(5) Die Mitgliedstaaten tragen die Verantwortung für die Ausgaben zwischen dem Zeitpunkt des Eingangs ihres Stützungsprogramms bei der Kommission und dem Beginn seiner Anwendbarkeit gemäß Artikel 5 Absatz 2 Unterabsatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008.
Artikel 3
Änderung der Stützungsprogramme
(1) Überarbeitete Stützungsprogramme gemäß Artikel 5 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 werden der Kommission nach dem Muster in Anhang I der vorliegenden Verordnung übermittelt, gegebenenfalls einschließlich der überarbeiteten Finanzplanung anhand des Formulars in Anhang IV dieser Verordnung.
Im Fall von Artikel 5 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 müssen die Mitgliedstaaten das Formular gemäß Anhang IV nicht übermitteln.
Die Mitgliedstaaten tragen die Verantwortung für die Ausgaben zwischen dem Zeitpunkt des Eingangs ihres überarbeiteten Stützungsprogramms bei der Kommission und dem Beginn seiner Anwendbarkeit gemäß Artikel 5 Absatz 2 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008.
(2) Außer im Fall von Dringlichkeitsmaßnahmen aufgrund von Naturkatastrophen sind Änderungen des Stützungsprogramms höchstens zweimal im Haushaltsjahr vorzulegen. Wenn ein Mitgliedstaat Änderungen seines Stützungsprogramms für erforderlich hält, muss er diese spätestens bis zum 1. März bzw. 30. Juni des Jahres übermitteln, gegebenenfalls
a)
zusammen mit der aktualisierten Fassung des Stützungsprogramms nach dem Muster in Anhang I und der Finanztabelle anhand des Formulars in Anhang IV;
b)
unter Angabe der Gründe für die vorgeschlagenen Änderungen.
Übertragungen betreffend die Maßnahme gemäß Artikel 9 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 werden bis zum 1. Dezember vor dem Kalenderjahr der Anwendung der Betriebsprämienregelung mitgeteilt.
KAPITEL II
Förderfähige Maßnahmen
Abschnitt 1
Absatzförderung auf Drittlandsmärkten
Artikel 4
Förderfähige Maßnahmen und Märkte
Weine gemäß Artikel 10 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 kommen für die Absatzförderung in Drittländern unter folgenden Voraussetzungen in Betracht:
a)
Die Erzeugnisse sind zum Direktverbrauch bestimmt, es gibt für sie Ausfuhrmöglichkeiten bzw. potenzielle neue Absatzmöglichkeiten auf den betreffenden Drittlandsmärkten, und sie weisen einen hohen Mehrwert auf.
b)
Bei Informations- bzw. Absatzförderungsmaßnahmen für Weine mit geografischer Angabe wird auf deren Ursprung hingewiesen.
c)
Die geförderte Maßnahme ist genau definiert, einschließlich der in Betracht kommenden Erzeugnisse, der Marketingkampagne und der veranschlagten Kosten.
d)
Die Förderung der Absatzförderung und Information in einem bestimmten Drittland ist für jeden Begünstigten auf drei Jahre begrenzt.
e)
Die Inhalte der Information und/oder Absatzförderung basieren auf den inhärenten Eigenschaften des Weins und genügen den Rechtsvorschriften der betreffenden Drittländer.
f)
Die Begünstigten müssen über ausreichende Kapazität zur Bewältigung der besonderen Anstrengungen im Handel mit Drittländern und über die nötigen Mittel zur möglichst effizienten Durchführung der Maßnahme verfügen. Insbesondere müssen die Mitgliedstaaten kontrollieren, dass qualitativ und quantitativ genügende Erzeugnisse zur Verfügung stehen, um nach der Absatzförderung der längerfristigen Marktnachfrage nachzukommen.
Die Begünstigten können privatwirtschaftliche Unternehmen, Berufsorganisationen, Erzeugervereinigungen, Branchenverbände oder von einem Mitgliedstaat bestimmte öffentliche Stellen sein. Eine öffentliche Stelle darf jedoch nicht als alleinige Begünstigte der Absatzförderungsmaßnahme bestimmt werden.
Kleinstunternehmen, kleinen und mittleren Unternehmen im Sinne der Empfehlung 2003/361/EG der Kommission (10) sowie gemeinsamem Markenbezeichnungen wird Vorrang eingeräumt.
Um Missbräuche der Regelung zu verhindern, dürfen die Voraussetzungen gemäß Buchstaben a und c während der Dauer der geförderten Maßnahme grundsätzlich nur dann geändert werden, wenn nachgewiesen ist, dass diese Änderungen eine bessere Durchführung ermöglichen.
Artikel 5
Auswahlverfahren
(1) Die Mitgliedstaaten legen das Antragsverfahren fest, in dem insbesondere Vorschriften enthalten sind betreffend:
a)
Die Prüfung der Übereinstimmung mit den Voraussetzungen und Kriterien gemäß Artikel 4;
b)
Fristen für die Einreichung der Anträge und für die Prüfung der Eignung der vorgeschlagenen Maßnahmen;
c)
Vorschriften über die betreffenden Erzeugnisse und ihre Vermarktung gemäß den Bestimmungen dieser Verordnung, den einzelstaatlichen Bestimmungen und den geltenden Spezifikationen;
d)
Vorschriften zum Abschluss der Verträge einschließlich etwaiger Standardformulare, Sicherheitsleistungen und Vorschusszahlungen;
e)
Vorschriften zur Bewertung der einzelnen geförderten Maßnahmen.
(2) Die Mitgliedstaaten wählen die Programme insbesondere nach folgenden Kriterien aus:
a)
Kohärenz der vorgeschlagenen Konzepte mit den festgelegten Zielen,
b)
Qualität der vorgeschlagenen Maßnahmen,
c)
zu erwartende Wirkung auf die Nachfrage nach den betreffenden Erzeugnissen,
d)
Gewährleistung, dass die Durchführenden effizient arbeiten und über die erforderliche fachliche Kapazität verfügen und die Kosten der geplanten Maßnahme den marktüblichen Preis nicht überschreiten.
(3) Nach Prüfung der Anträge wählen den Mitgliedstaaten die wirtschaftlich günstigsten Angebote aus, erstellen eine Auswahlliste im Rahmen der verfügbaren Mittel und übermitteln sie der Kommission anhand des Formulars in Anhang VIII, um die anderen Mitgliedstaaten unterrichten können und die Kohärenz der Maßnahmen zu erhöhen.
(4) Zwei oder mehr Mitgliedstaaten können eine gemeinsame Absatzförderungsmaßnahme wählen. Sie verpflichten sich, zur Finanzierung beizutragen, und vereinbaren Verfahren zur Verwaltungszusammenarbeit, um die Begleitung, Durchführung und Kontrolle zu erleichtern.
(5) Die Mitgliedstaaten stellen sicher, dass geförderte nationale oder regionale Absatzförderungsmaßnahmen mit den Maßnahmen übereinstimmen, die im Rahmen der Verordnung (EG) Nr. 3/2008 bzw. (EG) Nr. 1698/2005 oder nationaler und regionaler Programme finanziert werden.
(6) Die Unterstützung nach Artikel 10 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 wird nicht für Maßnahmen gewährt, die gemäß Artikel 20 Buchstabe c Ziffer iii der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 oder Artikel 2 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 3/2008 gefördert werden.
(7) Die Mitgliedstaaten können die Unterstützung vor der Durchführung einer Maßnahme im Voraus zahlen, sofern vom Begünstigten eine Sicherheit geleistet wurde.
(8) Wenn Mitgliedstaaten einzelstaatliche Beihilfen zur Absatzförderung gewähren, teilen sie diese in den betreffenden Abschnitten der Formulare in den Anhängen I, V, VII und VIII mit.
Abschnitt 2
Umstrukturierung und Umstellung von Rebflächen
Artikel 6
Definition
Im Sinne von Artikel 11 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 bedeutet die normale Erneuerung ausgedienter Altrebflächen die Wiederbepflanzung derselben Parzelle mit derselben Sorte nach denselben Anbautechniken. Die Mitgliedstaaten können weitere Einzelheiten festlegen, insbesondere bezüglich des Alters der ersetzten Rebflächen.
Artikel 7
Verfahren und Anträge
(1) Die Mitgliedstaaten legen Folgendes fest:
a)
Fristen für die Durchführung der Umstrukturierungsmaßnahmen, die fünf Jahre nicht überschreiten dürfen;
b)
welche Einrichtungen oder Personen Anträge stellen können;
c)
objektive Kriterien zur Vorrangigkeit, insbesondere nach Artikel 104 Absatz 9 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008;
d)
den Inhalt der Anträge, die ausführliche Beschreibungen der vorgeschlagenen Maßnahmen und Fristen für ihre Durchführung umfassen müssen;
e)
das Verfahren für die Einreichung und Genehmigung der Anträge, wobei insbesondere Fristen für die Antragstellung und objektive Kriterien für ihre vorrangige Behandlung festzulegen sind;
f)
die Vorschrift, dass alle Anträge die durchzuführenden Maßnahmen für jedes Haushaltsjahr und die betreffenden Flächen für jede Maßnahme enthalten müssen, sowie Verfahren zur Überwachung der Durchführung.
(2) Die Mitgliedstaaten können eine Mindestfläche für die Unterstützung der Umstrukturierung und Umstellung sowie die Mindestfläche, die sich aus den Umstrukturierungs- und Umstellungsmaßnahmen ergibt, und etwaige Abweichungen davon, die ordnungsgemäß zu begründen sind und sich auf objektive Kriterien stützen müssen, festlegen.
Artikel 8
Höhe der Unterstützung
Vorbehaltlich der Bestimmungen von Artikel 11 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 und des vorliegenden Kapitels erlassen die Mitgliedstaaten Vorschriften über den genauen Anwendungsbereich und über die Höhe der zu gewährenden Unterstützung. Diese Vorschriften können insbesondere die Zahlung von Pauschalbeträgen, Höchstbeträge für die Unterstützung je Hektar und deren Anpassung anhand objektiver Kriterien vorsehen. Falls die verwendeten Pflanzungsrechte sich nicht aus der Umstrukturierung ergeben, und um Wettbewerbsverzerrungen zu vermeiden, wird die Unterstützung entsprechend gekürzt, um zu berücksichtigen, dass die verwendeten Pflanzungsrechte keine Rodungskosten verursacht haben.
Die Unterstützung wird für die bepflanzte Fläche nach der Begriffsbestimmung in Artikel 75 Absatz 1 gezahlt.
Durch die Vorschriften ist sicherzustellen, dass die Ziele der Regelung erreicht werden.
Artikel 9
Finanzielle Abwicklung
(1) Die Unterstützung wird gezahlt, nachdem die Durchführung einzelner oder aller für die Unterstützung beantragten Maßnahmen - je nach Wahl des Mitgliedstaats für die Verwaltung der Regelung - abgeschlossen und vor Ort überprüft worden ist.
Wird die Unterstützung normalerweise erst nach Durchführung aller Maßnahmen gezahlt, so erfolgt die Zahlung jedoch für durchgeführte einzelne Maßnahmen, wenn die übrigen Maßnahmen wegen höherer Gewalt oder außergewöhnlicher Umstände im Sinne von Artikel 40 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 (11) nicht durchgeführt werden konnten.
Wird bei der Überprüfung festgestellt, dass die beantragte Gesamtmaßnahme aus anderen Gründen als höherer Gewalt oder außergewöhnlicher Umstände im Sinne von Artikel 40 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 nicht vollständig durchgeführt worden ist, und wurde eine Unterstützung nach der Durchführung einzelner Maßnahmen im Rahmen der beantragten Gesamtmaßnahme gezahlt, so ziehen die Mitgliedstaaten die gezahlte Unterstützung wieder ein.
(2) Abweichend von Absatz 1 können die Mitgliedstaaten vorsehen, dass die Unterstützung für einzelne oder alle beantragten Maßnahmen vor deren Durchführung den Erzeugern im Voraus gezahlt wird, sofern mit der Durchführung begonnen wurde und der Erzeuger eine Sicherheit geleistet hat. Die Verpflichtung im Sinne der Verordnung (EWG) Nr. 2220/85 (12) ist die Durchführung der betreffenden Maßnahmen vor Ende des zweiten Wirtschaftsjahres, das auf die Vorauszahlung folgt.
Dieser Zeitraum kann vom Mitgliedstaat angepasst werden, wenn
a)
die betreffenden Flächen in Gebieten liegen, in denen eine Naturkatastrophe eingetreten ist, die von den zuständigen Behörden des betreffenden Mitgliedstaats anerkannt wurde;
b)
gesundheitliche Probleme beim Pflanzenmaterial, die die Durchführung der vorgesehenen Maßnahme verhindern, von einer Stelle bescheinigt worden sind, die von dem betreffenden Mitgliedstaat anerkannt ist.
Damit die Unterstützung im Voraus gezahlt werden kann, müssen frühere Maßnahmen betreffend dieselbe Parzelle, für die der Erzeuger bereits eine Vorauszahlung erhalten hat, vollständig durchgeführt worden sein.
Wird bei der Überprüfung festgestellt, dass die beantragte Maßnahme, für die eine Vorauszahlung getätigt wurde, nicht vollständig durchgeführt worden ist, so kann der Mitgliedstaat eine Sanktion verhängen.
Artikel 10
Übergangsmaßnahmen
Die Mitgliedstaaten können gestatten, dass bereits laufende Umstrukturierungsmaßnahmen nach Artikel 11 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 in einen neuen Antrag gemäß Artikel 11 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 umgewandelt werden, sofern
a)
die Umwandlung im Rahmen der Mittel finanziert wird, die im Stützungsprogramm für die Maßnahme gemäß Artikel 11 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 vorgesehen sind;
b)
die Fortführung der Maßnahme nach etwa erforderlichen Anpassungen die Voraussetzungen dieses Artikels erfüllt.
Abschnitt 3
Grüne Weinlese
Artikel 11
Definition
Im Sinne von Artikel 12 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 und des vorliegenden Abschnitts gilt der Verzicht auf die Ernte gewerblich angebauter Weintrauben am Ende des normalen Produktionszyklus nicht als grüne Weinlese.
Ferner wird die Fläche von Parzellen, die eine Unterstützung für die grüne Weinlese erhalten, bei der Berechnung der Ertragsgrenzen in den technischen Spezifikationen von Wein mit geografischer Angabe nicht berücksichtigt.
Artikel 12
Durchführung der grünen Weinlese
(1) Die Mitgliedstaaten treffen folgende Regelungen für die grüne Weinlese:
a)
Sie legen eingehende Bestimmungen zur Durchführung dieser Maßnahme fest, unter anderem
i)
die vorherige Anmeldung der grünen Weinlese;
ii)
die Höhe der Ausgleichszahlung;
iii)
zur Erhaltung der betreffenden Flächen in gutem vegetativem Zustand, zur Vermeidung negativer Folgen für die Umwelt oder für den Pflanzenschutz und zur Kontrolle der ordnungsgemäßen Anwendung der Maßnahme; zu diesem Zweck können die Mitgliedstaaten die Anwendung der Maßnahme nach objektiven und nicht diskriminierenden Kriterien einschränken, u. a. bezüglich der Erntezeiten nach Sorten, der Risiken für die Umwelt oder den Pflanzenschutz und des Verfahrens.
b)
Sie setzen die Frist für die Einreichung der Anträge auf grüne Weinlese zwischen dem 15. April und dem 31. Mai jedes Jahres fest.
c)
Sie bestimmen bis zum 31. Mai jedes Jahres die Marktaussichten, die die grüne Weinlese zur Wiederherstellung des Marktgleichgewichts oder zur Krisenprävention rechtfertigen.
d)
Sie stellen durch geeignete Kontrollen sicher, dass die grüne Weinlese ordnungsgemäß durchgeführt und erfolgreich abgeschlossen wird; die betreffenden Flächen werden nach der Durchführung der Maßnahme systematisch vor Ort überprüft; die Überprüfung bezieht sich auf die Parzellen, für die eine Unterstützung beantragt wurde.
Bei den Kontrollen gemäß Unterabsatz 1 Buchstabe d wird überprüft,
i)
ob die betreffende Rebfläche existiert und ordnungsgemäß bewirtschaftet wird;
ii)
ob alle Traubenbüschel vollständig entfernt oder vernichtet wurden;
iii)
welches Verfahren angewandt wurde; jeder Erzeuger, der eine Unterstützung für die grüne Weinlese beantragt, muss einen Nachweis über die Kosten der Maßnahme aufbewahren.
Um sicherzustellen, dass auf den geförderten Parzellen keine marktfähigen Weintrauben verbleiben, müssen alle Kontrollen jährlich zwischen dem 15. Juni und dem 31. Juli stattfinden und in jedem Fall auf allen Flächen zum normalen Beginn der Reifezeit (Baggiolini Stufe M, BBCH Stufe 83) abgeschlossen sein.
(2) Die grüne Weinlese darf nicht in zwei aufeinander folgenden Jahren auf derselben Parzelle angewandt werden.
(3) Die Unterstützung wird nicht gewährt, wenn die Kulturen vor dem Zeitpunkt der grünen Weinlese insbesondere durch Naturkatastrophen im Sinne von Artikel 2 Nummer 8 der Verordnung (EG) Nr. 1857/2006 der Kommission (13) vernichtet oder beschädigt wurden.
(4) Bei Vernichtung oder Beschädigung der Kulturen zwischen der Zahlung der Unterstützung für die grüne Weinlese und der Erntezeit wird für die betreffenden Flächen kein finanzieller Ausgleich für den Einkommensverlust im Rahmen der Ernteversicherung gewährt.
Artikel 13
Antragsverfahren
(1) Die Mitgliedstaaten legen das Antragsverfahren fest, insbesondere die für den jeweiligen Erzeuger geltende Unterstützung und die dem Antrag beizufügenden Informationen. Der Antrag muss genaue Angaben über die Fläche, den durchschnittlichen Ertrag, das angewandte Verfahren sowie die Traubensorte und die Art des daraus hergestellten Weins enthalten.
(2) Die Mitgliedstaaten überprüfen, ob die Anträge hinreichend begründet sind. Zu diesem Zweck können sie vorsehen, dass die Erzeuger bei der Antragstellung eine schriftliche Verpflichtung abgeben. Wenn ein Antrag ohne berechtigten Grund zurückgezogen wird, können sie vorsehen, dass die Bearbeitungskosten von dem betreffenden Erzeuger zu tragen sind.
Artikel 14
Ausgleichszahlung
(1) Die Mitgliedstaaten berechnen jedes Jahr die direkten Kosten der grünen Weinlese entsprechend den Verfahren (manuell, mechanisch, chemisch), die sie nach Artikel 12 Absatz 1 Buchstabe a Ziffer iii zugelassen haben. Werden auf einer bestimmten Fläche mehrere Verfahren angewandt, so wird die Ausgleichszahlung auf Basis des kostengünstigsten Verfahrens berechnet.
(2) Die Mitgliedstaaten bestimmen den durch die grüne Weinlese entstandenen Einkommensverlust nach objektiven und nicht diskriminierenden Kriterien.
Vorbehaltlich Artikel 12 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 setzen die Mitgliedstaaten die Höhe der Unterstützung nach Artikel 12 Absatz 3 der Verordnung auf der Grundlage von Standardkosten und Standardannahmen für Einkommensverluste fest. Die Mitgliedstaaten stellen sicher, dass die Berechnungen
a)
nur überprüfbare Elemente umfassen,
b)
sich auf Zahlen stützen, die mit geeignetem Sachverstand ermittelt wurden,
c)
die Quelle der Zahlen deutlich angeben,
d)
nach regionalen bzw. lokalen Standortbedingungen differenziert sind.
Die Unterstützung wird für die bepflanzte Fläche nach der Definition in Artikel 75 Absatz 1 der vorliegenden Verordnung gezahlt.
Abschnitt 4
Risikofonds auf Gegenseitigkeit
Artikel 15
Höhe der Unterstützung
Die Mitgliedstaaten können die Maßnahme gemäß Artikel 13 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 nach folgenden Regeln in ihr Stützungsprogramm aufnehmen:
a)
Die Dauer der Unterstützung ist auf drei Jahre zu befristen.
b)
Die Unterstützung zu den Verwaltungskosten für die Einrichtung von Risikofonds ist auf die folgenden Anteile des jeweiligen Beitrags der Erzeuger zum Risikofonds im ersten, zweiten bzw. dritten Jahr seiner Laufzeit begrenzt:
i)
10 %, 8 % bzw. 4 % in den Mitgliedstaaten, die der Gemeinschaft am 1. Mai 2004 oder später beigetreten sind;
ii)
5 %, 4 % bzw. 2 % in den anderen Mitgliedstaaten.
c)
Die Mitgliedstaaten können Höchstbeträge für die Unterstützung zu den Verwaltungskosten für die Einrichtung von Risikofonds festsetzen.
d)
Die Mitgliedstaaten erlassen eingehende Bestimmungen zur Durchführung dieser Maßnahme.
Abschnitt 5
Ernteversicherung
Artikel 16
Voraussetzungen für die Unterstützung
Die Mitgliedstaaten können die Maßnahme gemäß Artikel 14 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 nach folgenden Regeln in ihr Stützungsprogramm aufnehmen:
a)
Die Mitgliedstaaten erlassen eingehende Bestimmungen zur Durchführung dieser Maßnahme, unter anderem zur Vermeidung von Wettbewerbsverzerrungen auf dem Versicherungsmarkt.
b)
Die Erzeuger, die diese Maßnahme beantragen, legen ihren Versicherungsvertrag den einzelstaatlichen Behörden vor, damit die Mitgliedstaaten die Bedingungen gemäß Artikel 14 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 einhalten können.
c)
Die Mitgliedstaaten können Höchstbeträge für die Unterstützung festsetzen, um die Voraussetzungen gemäß Artikel 14 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 einzuhalten. Gegebenenfalls können Mitgliedstaaten die Höhe der Unterstützung auf der Grundlage von Standardkosten und Standardannahmen für Einkommensverluste festsetzen. Die Mitgliedstaaten stellen sicher, dass die Berechnungen
i)
nur überprüfbare Elemente umfassen,
ii)
sich auf Zahlen stützen, die mit geeignetem Sachverstand ermittelt wurden,
iii)
die Quelle der Zahlen deutlich angeben,
iv)
nach regionalen bzw. lokalen Standortbedingungen differenziert sind.
Im Sinne von Artikel 14 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 gilt für „Naturkatastrophen gleichzusetzende widrige Witterungsverhältnisse“ die gleiche Definition wie in Artikel 1 Nummer 8 der Verordnung (EG) Nr. 1857/2006 der Kommission.
Wenn Mitgliedstaaten einzelstaatliche Beihilfen zur Ernteversicherung gewähren, teilen sie diese in den betreffenden Abschnitten der Formulare in den Anhängen I, V und VII der vorliegenden Verordnung mit.
Abschnitt 6
Investitionen
Artikel 17
Förderfähige Maßnahmen
Die geförderten Maßnahmen müssen den geltenden Gemeinschaftsvorschriften für die betreffenden Investitionen genügen.
Folgende Ausgaben sind förderfähig:
a)
Errichtung, Erwerb einschließlich Leasing oder Modernisierung von unbeweglichem Vermögen;
b)
Kauf oder Leasingkauf neuer Maschinen und Anlagen, einschließlich Computersoftware, bis zum marktüblichen Wert des Wirtschaftsguts; andere Kosten im Zusammenhang mit dem Leasingvertrag, wie die Gewinnspanne des Leasinggebers, Zinskosten der Refinanzierung, Gemeinkosten oder Versicherungskosten, sind keine förderfähigen Ausgaben;
c)
allgemeine Aufwendungen im Zusammenhang mit den Ausgaben nach Buchstaben a und b, etwa für Architekten- und Ingenieurleistungen, Beratung, Durchführbarkeitsstudien, Erwerb von Patentrechten und Lizenzen.
Die Mitgliedstaaten können die Bedingungen festlegen, unter denen in hinreichend begründeten Fällen abweichend von Unterabsatz 1 Buchstabe b und nur für Kleinstunternehmen, kleine und mittlere Unternehmen im Sinne der Empfehlung 2003/361/EG der Kommission (14) der Erwerb von gebrauchten Anlagen als förderfähige Ausgabe anerkannt werden kann.
Einfache Ersatzinvestitionen sind keine förderfähigen Ausgaben; die Investitionen auf der Verarbeitungsstufe müssen den Zielen der Maßnahme, d. h. Verbesserungen in Bezug auf die Anpassung an die Marktnachfrage und erhöhte Wettbewerbsfähigkeit, entsprechen.
Artikel 18
Förderfähige Maßnahmen für die Entwicklung neuer Erzeugnisse
Die Kosten für die Entwicklung neuer Erzeugnisse, Verfahren und Techniken nach Artikel 15 Absatz 1 Buchstabe b der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 betreffen vorbereitende Maßnahmen wie den Entwurf, die Entwicklung von Produkten, Verfahren oder Technologien und die Durchführung von Tests sowie materielle und/oder immaterielle Investitionen vor der kommerziellen Nutzung.
Einfache Ersatzinvestitionen sind keine förderfähigen Ausgaben; die Unterstützung muss den Zielen der Maßnahme, d. h. Verbesserungen in Bezug auf die Anpassung an die Marktnachfrage und erhöhte Wettbewerbsfähigkeit, entsprechen.
Artikel 19
Finanzielle Abwicklung
Außer in Fällen höherer Gewalt oder außergewöhnlicher Umstände im Sinne von Artikel 40 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003, die während des vorgesehenen Investitionszeitraums eintreten, wird die Unterstützung gezahlt, nachdem die Durchführung aller für die Unterstützung beantragten Investitionen abgeschlossen und vor Ort überprüft worden ist.
Begünstigte der Unterstützung für Investitionen können bei der zuständigen Zahlstelle die Zahlung eines Vorschusses beantragen, sofern diese Möglichkeit im nationalen Stützungsprogramm vorgesehen ist.
Der Vorschuss darf 20 % der öffentlichen Unterstützung für die Investition nicht überschreiten und wird erst nach Leistung einer Bankgarantie oder einer entsprechenden Sicherheit in Höhe von 110 % des Vorschussbetrags gezahlt.
Die Sicherheit wird freigegeben, wenn die Zahlstelle feststellt, dass der Betrag der tatsächlichen Ausgaben, die der öffentlichen Unterstützung für die Investition entsprechen, den Vorschussbetrag überschreitet.
Artikel 20
Vereinbarkeit und Kohärenz
Die Unterstützung wird nicht für Absatzförderungsmaßnahmen gewährt, die nach Artikel 10 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 unterstützt wurden.
Wenn Mitgliedstaaten einzelstaatliche Beihilfen für Investitionen gewähren, teilen sie diese in den betreffenden Abschnitten der Formulare in den Anhängen I, V und VII der vorliegenden Verordnung mit.
Abschnitt 7
Absatz von Nebenerzeugnissen
Artikel 21
Festsetzung eines Mindestalkoholgehalts
(1) Vorbehaltlich Anhang VI.D Nummer 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 setzten die Mitgliedstaaten das Mindestalkoholvolumen der Nebenerzeugnisse im Verhältnis zum Alkoholgehalt des erzeugten Weins fest. Die Mitgliedstaaten können den Mindestalkoholgehalt nach objektiven und nicht diskriminierenden Kriterien modulieren.
(2) Falls der von den Mitgliedstaaten gemäß Absatz 1 festgesetzte Prozentsatz nicht erreicht wird, muss der Destillationspflichtige eine entsprechende Menge Wein aus eigener Erzeugung destillieren lassen, um den betreffenden Prozentsatz zu erreichen.
(3) Zur Bestimmung der Volumenanteile an Alkohol der Nebenerzeugnisse im Verhältnis zum Alkoholgehalt des erzeugten Weins wird der natürliche pauschale Alkoholgehalt des Weins für die verschiedenen Weinbauzonen wie folgt festgesetzt:
a)
8,0 % für die Zone A,
b)
8,5 % für die Zone B,
c)
9,0 % für die Zone C I,
d)
9,5 % für die Zone C II,
e)
10,0 % für die Zone C III.
Artikel 22
Beseitigung von Nebenerzeugnissen
Die Erzeuger müssen die Nebenerzeugnisse der Weinbereitung oder der sonstigen Verarbeitung von Weintrauben unter Aufsicht nach folgenden Vorschriften beseitigen:
a)
Die Nebenerzeugnisse sind unverzüglich, spätestens jedoch am Ende des Wirtschaftsjahres, in dem sie angefallen sind, zu beseitigen. Die Mitgliedstaaten können einen früheren Termin festsetzen. Die Beseitigung wird mit Angabe der geschätzten Mengen entweder in der Buchführung nach Artikel 112 Absatz 2 der der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 vermerkt oder durch die zuständige Behörde bescheinigt.
b)
Bei der Beseitigung sind die geltenden Gemeinschaftsvorschriften, insbesondere in Bezug auf die Umwelt, einzuhalten.
Die Beseitigung des betreffenden Weintrubs gilt als erfolgt, wenn der Trub denaturiert wird, um seine Verwendung bei der Weinbereitung unmöglich zu machen, und wenn die Lieferung des denaturierten Trubs an Dritte in der Buchführung nach Artikel 112 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 vermerkt wird. Die Mitgliedstaaten treffen die erforderlichen Maßnahmen, um die Kontrolle dieser Transaktionen zu gewährleisten. Sie können die vorherige Anerkennung der betreffenden Dritten vorsehen.
Die Mitgliedstaaten können beschließen, dass Erzeuger, die während eines Weinwirtschaftsjahrs in ihrem eigenen Betrieb nicht mehr als 25 Hektoliter Wein oder Traubenmost erzeugen, ihre Nebenerzeugnissen nicht beseitigen müssen.
Artikel 23
Destillation von Nebenerzeugnissen
(1) Die Erzeuger können ihre Verpflichtung zur Beseitigung der Nebenerzeugnisse der Weinbereitung oder der sonstigen Verarbeitung von Weintrauben ganz oder teilweise durch die Lieferung der Nebenerzeugnisse zur Destillation erfüllen.
(2) Die Mitgliedstaaten können nach objektiven und nicht diskriminierenden Kriterien die vollständige oder teilweise Destillation der Nebenerzeugnisse der Weinbereitung oder der sonstigen Verarbeitung von Weintrauben für einen Teil oder alle ihrer Erzeuger verbindlich vorschreiben. Diese Verpflichtung kann auch durch die Lieferung des Weins an die Essigindustrie erfüllt werden.
(3) Die betreffenden Mitgliedstaaten können ein Bescheinigungssystem für die Brennereien nach einem von ihnen festzulegenden Verfahren vorsehen.
Artikel 24
Gegenstand der Unterstützung
(1) Die Unterstützung gemäß Artikel 16 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 wird unter der Bedingung von Absatz 3 und innerhalb der Begrenzung nach Absatz 1 Unterabsatz 2 desselben Artikels an Brennereien gezahlt, die die zur Destillation gelieferten Erzeugnisse zu Rohalkohol mit einem Alkoholgehalt von mindestens 92 % vol. verarbeiten.
(2) Die Unterstützung umfasst einen Pauschalbetrag zur Deckung der Kosten für die Anlieferung der Erzeugnisse, der von der Brennerei an den Erzeuger weitergegeben wird, wenn diese Kosten vom Letzteren getragen werden.
(3) Die Mitgliedstaaten können die Vorauszahlung der Unterstützung gegen Leistung einer Sicherheit durch den Begünstigten vorsehen.
(4) Die Mitgliedstaaten erlassen Durchführungsbestimmungen zu der in diesem Artikel vorgesehenen Maßnahme.
Artikel 25
Höhe der Unterstützung
(1) Der Höchstbetrag der an die Brennereien zu zahlenden Unterstützung gemäß Artikel 16 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 wird nach Volumenprozenten Alkohol und Hektoliter wie folgt festgesetzt:
a)
für Rohalkohol aus Trester: 1,048 EUR/%vol/hl,
b)
für Rohalkohol aus Wein und Weintrub: 0,442 EUR/%vol/hl.
(2) Die Mitgliedstaaten setzen nach objektiven und nicht diskriminierenden Kriterien im Rahmen des Höchstbetrags gemäß Absatz 1 die Höhe der Unterstützung und des Pauschalbetrags nach Artikel 24 Absatz 2 fest und teilen diese in den betreffenden Abschnitten der Formulare in den Anhängen I, V und VII der Kommission mit. Die Höhe der Unterstützung und des Pauschalbetrags kann nach objektiven und nicht diskriminierenden Kriterien an die verschiedenen Produktionstypen angepasst werden.
Abschnitt 8
Destillation von Trinkalkohol
Artikel 26
Gegenstand der Unterstützung
(1) Die Unterstützung gemäß Artikel 17 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 wird unter den dort festgelegten Bedingungen und nach objektiven und nicht diskriminierenden Kriterien an Erzeuger gezahlt, deren Erzeugung zur Herstellung von Weindestillaten für den Trinkalkoholsektor bestimmt ist.
(2) Die Unterstützung kann an Weinerzeuger gezahlt werden, die nicht selbst Erzeuger von Weintrauben sind.
(3) Die Mitgliedstaaten können die Vorauszahlung der Unterstützung gegen Leistung einer Sicherheit durch den Begünstigten vorsehen.
(4) Die Mitgliedstaaten erlassen Durchführungsbestimmungen zu der in diesem Artikel vorgesehenen Maßnahme.
Artikel 27
Höhe der Unterstützung
Die Mitgliedstaaten setzen die Höhe der Unterstützung je Hektar fest und teilen diese in den betreffenden Abschnitten der Formulare in den Anhängen I, V und VII der Kommission mit. Die Höhe der Unterstützung kann nach objektiven und nicht diskriminierenden Kriterien insbesondere an die verschiedenen Produktionsgebiete und -bedingungen angepasst werden.
Abschnitt 9
Dringlichkeitsdestillation
Artikel 28
Definition der Maßnahme
(1) Vorbehaltlich der Bedingungen des Artikels 18 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 und im Rahmen der nach den Absätzen 4 und 5 desselben Artikels bereitgestellten Haushaltsmittel unterrichten die Mitgliedstaaten, die nach objektiven und nicht diskriminierenden Kriterien in einem Teil oder der Gesamtheit ihres Gebiets eine Dringlichkeitsdestillation für eine oder mehrere Weinkategorien eröffnen, die Kommission mittels einer Änderung ihres Stützungsprogramms.
(2) Die Mitgliedstaaten können diese Destillation für einen Teil oder alle ihrer Erzeuger nach objektiven und nicht diskriminierenden Kriterien verbindlich vorschreiben.
(3) Die Mitgliedstaaten erlassen Durchführungsbestimmungen zu der in diesem Artikel vorgesehenen Maßnahme.
Artikel 29
Modalitäten der Unterstützung
(1) Die Unterstützung gemäß Artikel 18 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 wird unter den Bedingungen von Absatz 3 desselben Artikels an Brennereien gezahlt, die Wein zu Rohalkohol mit einem Alkoholgehalt von mindestens 92 % vol. verarbeiten.
(2) Die Unterstützung kann einen Mindestpreis umfassen, der von der Brennerei an den Weinerzeuger weitergegeben wird.
(3) Die Mitgliedstaaten können die Vorauszahlung der Unterstützung gegen Leistung einer Sicherheit durch den Begünstigten vorsehen.
Artikel 30
Höhe der Unterstützung
(1) Die Mitgliedstaaten setzen die Höhe der Unterstützung und gegebenenfalls den Mindestpreis für die Weinerzeuger nach Artikel 29 fest und teilen diese in den betreffenden Abschnitten der Formulare in den Anhängen I, V und VII der Kommission mit. Die Höhe der Unterstützung und des Mindestpreises kann nach objektiven und nicht diskriminierenden Kriterien insbesondere an die verschiedenen Produktionsgebiete und Weinkategorien angepasst werden. In jedem Fall wird die Höhe der Unterstützung so festgesetzt, dass der an die Weinerzeuger gezahlte Preis den Marktpreis für die betreffenden Produktionsgebiete und Weinkategorien nicht überschreitet.
(2) Gegebenenfalls wird der Mindestpreis für Wein, dessen Alkoholgehalt durch Zusatz von Saccharose oder Traubenmost erhöht wurde, bei Erzeugern, die die Unterstützung nach Artikel 19 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 erhalten haben, von den Mitgliedstaaten entsprechend gesenkt.
Artikel 31
Staatliche Beihilfen
Wenn Mitgliedstaaten einzelstaatliche Beihilfen für die Dringlichkeitsdestillation gewähren, zeichnen sie die Einzelheiten jeder Anwendung und ihres Ergebnisses auf und teilen diese in den betreffenden Abschnitten der Formulare in den Anhängen II, III und IV mit.
Abschnitt 10
Verwendung von konzentriertem Traubenmost
Artikel 32
Gegenstand der Unterstützung
(1) Die Unterstützung gemäß Artikel 19 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 wird an Weinerzeuger gezahlt, die in der Gemeinschaft hergestellten konzentrierten Traubenmost oder rektifizierten konzentrierten Traubenmost zur Erhöhung des natürlichen Alkoholgehalts der in Anhang V Abschnitt A der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 genannten Erzeugnisse verwenden.
(2) Die Mitgliedstaaten können die Vorauszahlung der Unterstützung gegen Leistung einer Sicherheit durch den Begünstigten vorsehen.
(3) Die Mitgliedstaaten erlassen Durchführungsbestimmungen zu der in diesem Artikel vorgesehenen Maßnahme.
Artikel 33
Höhe der Unterstützung
(1) Der Höchstbetrag der Unterstützung gemäß Artikel 19 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 wird nach potenziellen Volumenprozenten Alkohol (%vol) und je Hektoliter wie folgt festgesetzt:
a)
für konzentrierter Traubenmost: 1,699 EUR/%vol/hl,
b)
für rektifiziertes Traubenmostkonzentrat: 2,206 EUR/%vol/hl.
(2) Die Mitgliedstaaten setzen nach objektiven und nicht diskriminierenden Kriterien im Rahmen des Höchstbetrags gemäß Absatz 1 die Höhe der Unterstützung für die Mehrzahl des Kategorien fest und teilen diese in den betreffenden Abschnitten der Formulare in den Anhängen I, V und VII der Kommission mit. Die Höhe der Unterstützung kann nach objektiven und nicht diskriminierenden Kriterien an die verschiedenen Regionen oder Weinbauzonen angepasst werden.
(3) Der potenzielle Alkoholgehalt der in Absatz 1 genannten Erzeugnisse wird bestimmt, indem die Angaben aus der Umrechnungstabelle in Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 1623/2000 auf die durch die Refraktometer-Methode gemäß dem Anhang der Verordnung (EG) Nr. 558/93 der Kommission (15) bei 20 °C ermittelten Zahlenwerte angewandt werden. Bei den Kontrollen durch die zuständigen Behörden ist ein Toleranzwert von 0,2 %vol zulässig.
Artikel 34
Kontrollen
Die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten treffen alle erforderlichen Maßnahmen, um die notwendigen Kontrollen zu gewährleisten und insbesondere die Nämlichkeit und Menge des Erzeugnisses, das zur Erhöhung des Alkoholgehalts verwendet wird, sowie die Einhaltung der Bestimmungen von Anhang V Abschnitte A and B der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 zu überprüfen.
KAPITEL III
Berichterstattung, Bewertung und allgemeine Bestimmungen
Artikel 35
Berichterstattung und Bewertung
(1) Der Bericht gemäß Artikel 21 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 wird der Kommission von den Mitgliedstaaten nach dem Muster in den Anhängen V und VI der vorliegenden Verordnung vorgelegt. Die Angaben in den betreffenden Tabellen beziehen sich auf die Maßnahmen des Stützungsprogramms für die einzelnen Jahre:
a)
eine Aufstellung der im Programmzeitraum bereits getätigten Ausgaben nach Haushaltsjahr, die in keinem Fall den Gesamtbetrag der zugewiesenen Haushaltsmittel je Mitgliedstaat nach Anhang II der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 übersteigen dürfen;
b)
die voraussichtlichen Beträge der Unterstützung für die folgenden Haushaltsjahre bis zum Ende des vorgesehenen Anwendungszeitraums des Stützungsprogramms, im Rahmen des Gesamtbetrags der zugewiesenen Haushaltsmittel je Mitgliedstaat nach Anhang II der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 und entsprechend der letzten Aktualisierung des Programms gemäß Artikel 3 der vorliegenden Verordnung.
(2) In demselben Bericht werden von den Mitgliedstaaten technische Angaben zur Durchführung der Maßnahmen des Stützungsprogramms nach dem Muster in Anhang VII vorgelegt. Die Einzelheiten zur Durchführung der Absatzförderungsmaßnahme werden von den Mitgliedstaaten nach dem Muster in Anhang VIII vorgelegt.
(3) Bezüge auf ein bestimmtes Haushaltsjahr gelten als Bezüge auf die von den Mitgliedstaaten zwischen dem 16. Oktober eines Jahres und dem 15. Oktober des darauffolgenden Jahres tatsächlich getätigten Zahlungen.
(4) Die Mitteilungen gemäß Artikel 21 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 werden der Kommission von den Mitgliedstaaten ebenfalls nach dem Muster in den Anhängen V und VI der vorliegenden Verordnung vorgelegt. Zusätzlich werden in die Schlussfolgerungen folgende Angaben aufgenommen:
-
C1: Bewertung von Kosten und Nutzen des Stützungsprogramms,
-
C2: Möglichkeiten zur Erhöhung der Effizienz des Stützungsprogramms.
(5) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission die Maßnahmen mit, die sie zur Einhaltung von Artikel 9 Absatz 1 und Artikel 12 Absatz 1 Buchstabe d getroffen haben. Diese Angaben sind nach dem Muster in den Anhängen VIIIa und VIIIb vorzulegen.
(6) Die Mitgliedstaaten im Sinne von Artikel 5 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 sind von der Vorlage der Angaben gemäß den Anhängen V, VI, VII, VIII, VIIIa und VIIIb der vorliegenden Verordnung befreit.
(7) Die Mitgliedstaaten führen Aufzeichnungen über alle Stützungsprogramme, unabhängig davon, ob sie geändert wurden oder nicht, und über alle im Rahmen der Programme durchgeführten Maßnahmen.
Artikel 36
Ausschluss
Für Erzeuger mit widerrechtlichen Rebflächen im Sinne der Artikel 85 and 86 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 und für Bestände zur Erzeugung von Edelreisern nach Artikel 60 Absatz 3 der vorliegenden Verordnung wird keine finanzielle Unterstützung im Rahmen der nationalen Stützungsprogramme gewährt.
Artikel 37
Frist für die Zahlungen an die Begünstigten
Für jede Maßnahme mit Ausnahme von Artikel 9 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 wird von den Mitgliedstaaten
a)
die Antragsfrist festgelegt;
b)
nach dem Zeitpunkt der Einreichung eines gültigen und vollständigen Antrags die Unterstützung an die Begünstigten ausgezahlt:
i)
innerhalb von sieben Monaten für Maßnahmen, die binnen eines Jahres vollständig durchgeführt und kontrolliert werden können;
ii)
innerhalb eines angemessenen Zeitraums, der vom Mitgliedstaat festzusetzen und der Kommission in den betreffenden Abschnitten des Formulars in Anhang I mitzuteilen ist, für Maßnahmen, die nicht innerhalb eines Jahres durchgeführt und kontrolliert werden können.
TITEL III
HANDEL MIT DRITTLÄNDERN
KAPITEL I
Einfuhrpreisregelung für Traubensaft und Traubenmost
Artikel 38
Definition
Im Sinne dieses Titels ist eine „Partie“ die Menge eines Erzeugnisses, die von ein und demselben Absender an ein und denselben Empfänger versandt wird und deren Gestellung im Rahmen ein und derselben Zollanmeldung zur Überführung in den zollrechtlich freien Verkehr erfolgt. Jede Zollanmeldung muss sich auf Waren je eines Ursprungs im Sinne der Artikel 23 und 24 der Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 (16) und eines KN-Codes beziehen.
Artikel 39
Überprüfung je Partie
(1) Für die in Anhang I Teil III Abschnitt I Anhang 2 des Gemeinsamen Zolltarifs aufgeführten Erzeugnisse der KN-Codes 2009 61, 2009 69 und 2204 30, die der Einfuhrpreisregelung unterliegen, wird die Richtigkeit des Zollwerts für jede einzelne Partie überprüft.
(2) Der Einfuhrpreis nach Anhang II der Verordnung (EWG) Nr. 2658/87 des Rates (17) für die Erzeugnisse gemäß Absatz 1 wird auf der Grundlage des Zollwerts bestimmt.
KAPITEL II
Bescheinigung und Analysebulletin für Wein, Traubensaft und Traubenmost bei der Einfuhr
Abschnitt 1
Allgemeine Bestimmungen
Artikel 40
Vorgeschriebene Dokumente
Die Bescheinigung und das Analysebulletin gemäß Artikel 82 Absatz 3 Buchstaben a und b der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 sind Gegenstand eines einzigen Dokuments, dessen Teil
a)
„Bescheinigung“ von einer Einrichtung des Ursprungsdrittlandes ausgestellt ist;
b)
„Analysebulletin“ von einem amtlich anerkannten Laboratorium des Ursprungsdrittlandes ausgestellt ist.
Artikel 41
Inhalt des Analysebulletins
Das Analysebulletin enthält folgende Angaben:
a)
für Wein und teilweise gegorenen Traubenmost:
i)
Gesamtalkoholgehalt,
ii)
vorhandener Alkoholgehalt;
b)
für Traubenmost und Traubensaft: Dichte;
c)
für Wein, Traubenmost und Traubensaft:
i)
Gesamttrockenmasse,
ii)
Gesamtsäuregehalt,
iii)
Gehalt an flüchtiger Säure,
iv)
Zitronensäuregehalt,
v)
Gesamtschwefeldioxidgehalt.
vi)
Vorhandensein von Sorten, die aus interspezifischen Kreuzungen hervorgegangen sind (Direktträgerhybriden), oder anderen Sorten, die nicht zur Art Vitis vinifera gehören.
Artikel 42
Ausnahmen
(1) Die Vorlage der Bescheinigung und des Analysebulletins ist nicht erforderlich bei Erzeugnissen mit Drittlandsursprung und -herkunft in Behältnissen bis zu fünf Litern, die etikettiert und mit einem nicht wiederverwendbaren Verschluss versehen sind, wenn die beförderte Gesamtmenge, die aus mehreren Einzelpartien bestehen kann, 100 Liter nicht übersteigt.
(2) Wenn die Bedingungen gemäß Absatz 1 nicht erfüllt sind, ist die Vorlage der Bescheinigung und des Analysebulletins nicht erforderlich bei
a)
Wein, Traubenmost und Traubensaft, die im persönlichen Gepäck von Reisenden im Sinne von Artikel 45 der Verordnung (EWG) Nr. 918/83 des Rates (18) mitgeführt werden, bis zu 30 Litern je Reisender;
b)
Wein in Sendungen von Privatpersonen an Privatpersonen im Sinne von Artikel 29 der Verordnung (EWG) Nr. 918/83, bis zu 30 Litern je Sendung;
c)
Wein und Traubensaft im Übersiedlungsgut von Privatpersonen, die im Sinne von Artikel 2 der Verordnung (EWG) Nr. 918/83 ihren gewöhnlichen Wohnsitz aus einem Drittland in das Zollgebiet der Gemeinschaft verlegen;
d)
Wein und Traubensaft, die für Ausstellungen im Sinne von Artikel 95 der Verordnung (EWG) Nr. 918/83 bestimmt sind, sofern die Erzeugnisse in Behältnissen bis zu zwei Litern abgefüllt sind, die etikettiert und mit einem nicht wiederverwendbaren Verschluss versehen sind;
e)
Wein, Traubenmost oder Traubensaft in anderen Behältnissen, die zu wissenschaftlichen und technischen Versuchszwecken eingeführt werden, bis zu 100 Litern;
f)
Wein und Traubensaft, die nach dem Wiener Übereinkommen vom 18. April 1961 über diplomatische Beziehungen, dem Wiener Übereinkommen vom 24. April 1963 über konsularische Beziehungen oder anderen Konsularübereinkommen oder dem New Yorker Übereinkommen vom 16. Dezember 1969 über Sondermissionen eingeführt werden;
g)
Wein und Traubensaft als Bevorratung von Schiffen oder Flugzeugen im grenzüberschreitenden Verkehr;
h)
Wein und Traubensaft mit Ursprung und Abfüllung in der Europäischen Gemeinschaft, die in ein Drittland ausgeführt worden sind und in das Zollgebiet der Gemeinschaft zurückverbracht und zum zollrechtlich freien Verkehr abgefertigt wurden.
Abschnitt 2
Bedingungen sowie Einzelheiten der Ausstellung und Verwendung der Bescheinigung und des Analysebulletins bei der Einfuhr von Wein, Traubensaft und Traubenmost
Artikel 43
Dokument V I 1
(1) Für jede Partie, die zur Einfuhr in die Gemeinschaft bestimmt ist, werden die Bescheinigung und das Analysebulletin auf ein und demselben Dokument V I 1 ausgestellt.
Das Dokument gemäß Unterabsatz 1 wird auf einem Vordruck V I 1 nach dem Muster in Anhang IX ausgestellt. Es wird von einem Beamten einer amtlichen Stelle und einem Beamten eines anerkannten Laboratoriums gemäß Artikel 48 unterzeichnet.
(2) Ist das Erzeugnis nicht für den unmittelbaren menschlichen Verbrauch bestimmt, so braucht der Teil „Analysebulletin“ des Vordrucks V I 1 nicht ausgefüllt zu werden.
Sofern der Wein in etikettierten Behältnissen mit einem Fassungsvermögen von höchstens 60 Litern und einem nicht wiederverwendbaren Verschluss abgefüllt ist und aus einem Land stammt, das in der Liste in Anhang XII aufgeführt ist und besondere Garantien bietet, die von der Gemeinschaft akzeptiert wurden, sind in den Teil „Analysebulletin“ des Vordrucks V I 1 nur die folgenden Angaben einzutragen:
a)
vorhandener Alkoholgehalt,
b)
Gesamtsäuregehalt,
c)
Gesamtschwefeldioxidgehalt.
Artikel 44
Beschreibung der Dokumente
(1) Die Vordrucke V I 1 bestehen aus einem Original und einer Durchschrift, die im Durchschreibeverfahren auszufüllen sind.
(2) Der Vordruck V I 2 ist ein Teildokument, das dem Muster in Anhang X entspricht, die Angaben eines Dokuments V I 1 oder eines anderen Teildokuments V I 2 enthält und den Sichtvermerk einer Zollstelle in der Gemeinschaft trägt. Die Vordrucke V I 2 bestehen aus einem Original und zwei Durchschriften.
(3) Die Dokumente V I 1 und die Teildokumente V I 2 müssen den technischen Regeln in Anhang XI genügen.
(4) Das Original und die Durchschrift begleiten das Erzeugnis. Die Vordrucke V I 1 und V I 2 sind mit der Schreibmaschine oder handschriftlich oder anhand gleichwertiger technischer Mittel auszufüllen. Handschriftlich sind sie mit Tinte oder Kugelschreiber und in Druckbuchstaben auszufüllen. Eintragungen dürfen weder unkenntlich gemacht noch überschrieben werden. Änderungen sind so vorzunehmen, dass die irrtümlichen Eintragungen gestrichen und gegebenenfalls die beabsichtigten Eintragungen zugefügt werden. Jede derartige Änderung muss durch Unterschrift desjenigen, der sie vorgenommen hat, bestätigt und von der amtlichen Stelle, dem Laboratorium oder der Zollbehörde mit einem Sichtvermerk versehen werden.
(5) Die Dokumente V I 1 und die Teildokumente V I 2 werden mit einer laufenden Nummer versehen, die für die Dokumente V I 1 von der amtlichen Stelle zugeteilt wird. Ein zuständiger Sachbearbeiter dieser Stelle unterzeichnet die Bescheinigung. Für die Teildokumente V I 2 wird die laufende Nummer von der Zollstelle zugeteilt, die den Sichtvermerk nach Artikel 46 Absätze 2 und 3 anbringt.
(6) Unbeschadet der Absätze 2, 3, 4 und 5 können für die Erteilung und Verwendung der Dokumente V I 1 and V I 2 EDV-Verfahren nach den Vorschriften der zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten eingesetzt werden. Der Inhalt der elektronischen V I 1 and V I 2 muss mit dem Inhalt der schriftlich ausgefertigten Dokumente übereinstimmen.
Artikel 45
Vereinfachtes Verfahren
(1) Dokumente V I 1, die von Weinerzeugern ausgestellt wurden, die in den in Anhang XII aufgeführten Drittländern niedergelassen sind, die besondere, von der Gemeinschaft akzeptierte Garantien bieten, gelten als Bescheinigungen oder Analysebulletins, die von den Stellen und Laboratorien in dem Verzeichnis gemäß Artikel 48 ausgestellt wurden, sofern diese Erzeuger einzeln von den zuständigen Behörden in den genannten Drittländern zur Ausstellung dieser Dokumente ermächtigt worden sind und der Kontrolle dieser Behörden unterliegen.
(2) Die gemäß Absatz 1 ermächtigten Erzeuger verwenden den Vordruck V I 1, in dessen Feld 9 Name und Anschrift der zuständigen Behörde des Drittlands angegeben sind, die die Ermächtigung erteilt hat. Sie füllen ihn aus, indem sie außerdem Folgendes eintragen:
a)
in Feld 1 neben ihrem Namen und ihrer Anschrift ihre Registriernummer im Drittland gemäß Anhang XII,
b)
in Feld 10 mindestens die in Artikel 43 Absatz 2 vorgesehenen Angaben.
Die Erzeuger unterzeichnen an den hierfür vorgesehenen Stellen in den Feldern 9 und 10, nachdem sie die Worte „Name und Dienstbezeichnung des zuständigen Sachbearbeiters“ gestrichen haben.
Das Anbringen von Stempeln und die Angabe von Name und Anschrift des Laboratoriums ist nicht erforderlich.
Artikel 46
Ausnahmen
Die Anwendung von Artikel 42 Absatz 2 und Artikel 44 kann ausgesetzt werden, wenn festgestellt wird, dass die Erzeugnisse, die unter diese Maßnahmen fallen, Gegenstand von Fälschungen, die die Gesundheit der Verbraucher gefährden können, oder von önologischen Verfahren waren, die in Artikel 82 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 nicht genannt sind.
Artikel 47
Vorschriften für die Verwendung
(1) Bei der Abfertigung einer Partie zum zollrechtlich freien Verkehr werden den zuständigen Behörden des Mitgliedstaats, auf dessen Hoheitsgebiet die Abfertigung erfolgt, das Original und die Durchschrift des betreffenden Dokuments V I 1 bzw. Teildokuments V I 2 ausgehändigt.
Die Behörden vermerken auf der Rückseite des Dokuments V I 1 und - soweit erforderlich - auf der Rückseite des Teildokuments V I 2 die festgestellten Mengen. Sie händigen dem Verfügungsberechtigten das Original wieder aus und bewahren die Durchschrift mindestens fünf Jahre lang auf.
(2) Wird eine Erzeugnispartie vor ihrer Abfertigung zum zollrechtlich freien Verkehr ungeteilt weiterversandt, so händigt der neue Absender den Zollbehörden, unter deren Aufsicht sich die betreffende Partie befindet, das Dokument V I 1 bzw. Teildokument V I 2 für diese Partie sowie, falls erforderlich, einen danach ausgefüllten Vordruck V I 2 aus.
Nachdem die Zollbehörden die Übereinstimmung der Angaben im Dokument V I 1 mit denen im Vordruck V I 2 bzw. der Angaben im Teildokument V I 2 mit denen im danach ausgefüllten Vordruck V I 2 festgestellt haben, bestätigen sie auf diesem die Richtigkeit der Angaben; der so ausgefüllte Vordruck gilt nunmehr als Teildokument V I 2. Sie vermerken sodann auf dem Dokument V I 1 bzw. dem vorhergehenden Teildokument V I 2 die festgestellten Mengen. Sie geben dem neuen Absender das Teildokument sowie das Original des Dokuments V I 1 bzw. des vorherigen Teildokuments V I 2 zurück und bewahren die Durchschrift dieser Dokumente mindestens fünf Jahre lang auf.
Wird ein Erzeugnis in ein Drittland wiederausgeführt, so braucht jedoch kein Vordruck V I 2 ausgefüllt zu werden.
(3) Wird eine Erzeugnispartie vor ihrer Abfertigung zum freien Verkehr geteilt, so händigt der Verfügungsberechtigte den Zollbehörden, unter deren Aufsicht sich die aufzuteilende Partie befindet, das Original und die Durchschrift des Dokuments V I 1 bzw. des Teildokuments V I 2 für diese Partie sowie für jede neue Partie das Original und zwei Durchschriften eines danach ausgefüllten Vordrucks V I 2 aus.
Nachdem die Zollbehörden die Übereinstimmung der Angaben im Dokument V I 1 bzw. im Teildokument V I 2 mit denen in dem für jede neue Partie danach ausgefüllten Vordruck V I 2 festgestellt haben, bestätigen sie auf diesem die Richtigkeit der Angaben; der so ausgefüllte Vordruck gilt nunmehr als Teildokument V I 2. Sie vermerken sodann auf der Rückseite des Dokuments V I 1 bzw. des Teildokuments V I 2, anhand dessen das neue Teildokument ausgestellt worden ist, die festgestellten Mengen. Sie geben dem Verfügungsberechtigten das Teildokument V I 2 sowie das Dokument V I 1 bzw. das vorher ausgestellte Teildokument V I 2 zurück und bewahren die Durchschrift dieser Dokumente mindestens fünf Jahre lang auf.
Artikel 48
Verzeichnisse der zuständigen Stellen
(1) Die Kommission erstellt aufgrund der Mitteilungen der zuständigen Behörden der Drittländer Verzeichnisse mit Namen und Anschriften der amtlichen Stellen und Laboratorien sowie der Weinerzeuger, die zur Ausstellung der Dokumente V I 1 ermächtigt sind. Die Kommission veröffentlicht die Namen und Anschriften der amtlichen Stellen und Laboratorien im Internet.
(2) Die Mitteilungen der zuständigen Behörden der Drittländer nach Absatz 1 enthalten
a)
Name und Anschrift der anerkannten oder zur Ausstellung von Dokumenten V I 1 benannten amtlichen Stellen und Laboratorien;
b)
Name, Anschrift und amtliche Registriernummer der Weinerzeuger, die befugt sind, die Dokumente V I 1 selbst auszustellen.
Die in Unterabsatz 1 Buchstabe a genannten amtlichen Stellen und Laboratorien werden nur in die Verzeichnisse gemäß Absatz 1 aufgenommen, wenn sie von den zuständigen Behörden des betreffenden Drittlands ermächtigt worden sind, der Kommission und den Mitgliedstaaten auf Verlangen jede für eine Bewertung der in den Dokumenten gemachten Angaben zweckdienliche Auskunft zu erteilen.
(3) Die Verzeichnisse werden insbesondere in Bezug auf Änderungen der Anschriften oder Bezeichnungen der Stellen und Laboratorien aktualisiert.
Artikel 49
Vorschriften bei indirekter Einfuhr
Falls ein Wein aus einem Drittland, in dessen Hoheitsgebiet er erzeugt wurde („Ursprungsland“), in ein anderes Drittland („Ausfuhrland“) ausgeführt wurde, aus dem er anschließend in die Gemeinschaft ausgeführt wurde, können die zuständigen Behörden des Ausfuhrlandes das Dokument V I 1 für den betreffenden Wein auf der Grundlage eines von den zuständigen Behörden des Ursprungslandes erteilten Dokuments V I 1 oder gleichwertigen Dokumentes ausstellen, ohne zusätzliche Analysen des Weins vornehmen zu lassen, wenn der betreffende Wein
a)
im Ursprungsland bereits abgefüllt und etikettiert wurde und unverändert geblieben ist oder
b)
in Großbehältnissen aus dem Ursprungsland ausgeführt und im Ausfuhrland abgefüllt und etikettiert wurde, ohne anschließend einer anderen Behandlung unterzogen zu werden.
Die zuständige Behörde des Ausfuhrlandes muss auf dem Dokument V I 1 bescheinigen, dass es sich um einen Wein im Sinne von Absatz 1 handelt und die dort genannten Bedingungen erfüllt sind.
Das Original oder eine beglaubigte Abschrift des Dokuments V I 1 oder des gleichwertigen Dokuments des Ursprungslandes ist dem Dokument V I 1 des Ausfuhrlandes beizufügen.
Ursprungsländer im Sinne dieses Artikels sind nur die Länder, die in der gemäß Artikel 48 Absatz 1 veröffentlichten Liste der amtlichen Stellen und Laboratorien, die von den Drittländern zur Ausstellung der jeden Weinexport in die Gemeinschaft begleitenden Dokumente benannt wurden, aufgeführt sind.
Artikel 50
Sonderregeln für bestimmte Weine
(1) Bei Likörwein und Brennwein wird das Dokument V I 1 nur dann als gültig anerkannt, wenn die in Artikel 48 genannten amtlichen Stellen in Feld 14 folgenden Vermerk eingetragen haben:
„Es wird bescheinigt, dass der diesem Wein zugesetzte Alkohol aus Weinbauerzeugnissen gewonnen worden ist.“
Dieser Vermerk wird durch folgende Angaben ergänzt:
a)
Name und vollständige Anschrift der Stelle, die die Bescheinigung ausgestellt hat;
b)
Unterschrift eines zuständiges Sachbearbeiters dieser Stelle;
c)
Stempel dieser Stelle.
(2) Mit dem Dokument V I 1 kann bescheinigt werden, dass ein eingeführter Wein eine geografische Angabe trägt, die dem WTO-Übereinkommen über handelsbezogene Aspekte der Rechte an geistigem Eigentum (TRIPS), den Gemeinschaftsvorschriften über geografische Angaben oder einer Vereinbarung über die Anerkennung und den Schutz geografischer Angaben zwischen der Europäischen Gemeinschaft und dem Ursprungsdrittland des Weins entspricht.
In diesem Fall wird in Feld 14 folgender Vermerk eingetragen:
„Es wird bescheinigt, dass der in diesem Dokument genannte Wein im Weinbaugebiet … erzeugt wurde und ihm nach den Vorschriften des Ursprungslands die in Feld 6 angegebene geografische Angabe zuerkannt worden ist.“
Dieser Vermerk muss durch die Angaben gemäß Absatz 1 Unterabsatz 2 ergänzt werden.
Artikel 51
Konformität des eingeführten Weins
Haben die zuständigen Behörden eines Mitgliedstaats den Verdacht, dass ein Erzeugnis aus einem Drittland die Bestimmungen von Artikel 82 Absätze 1 und 2 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 nicht erfüllt, so unterrichten sie unverzüglich die Kommission.
KAPITEL III
Besondere Ausfuhrbestimmungen
Artikel 52
Mitteilung der amtlichen Stellen
(1) Die Mitgliedstaaten übermitteln der Kommission das Verzeichnis der amtlichen oder amtlich anerkannten Stellen, die sie für die Ausstellung der Bescheinigungen vorschlagen, mit denen bestätigt wird, dass der betreffende Wein den in den Abkommen mit Drittländern festgelegten Anforderungen entspricht.
(2) Die Kommission im Namen der Gemeinschaft erstellt bzw. tauscht mit dem betreffenden Drittland das Verzeichnis der amtlichen Stellen aus, die befugt sind, die Bescheinigungen gemäß Absatz 1 bzw. die entsprechende Bescheinigung des Drittlands auszustellen.
(3) Die Kommission veröffentlicht und aktualisiert regelmäßig das Verzeichnis gemäß Absatz 2.
KAPITEL IV
Übergangsbestimmungen
Artikel 53
Konformität der Dokumente V I 1 and V I 2
Die Dokumente V I 1 und V I 2, die den geltenden Vorschriften zum Zeitpunkt ihrer Erteilung entsprachen, diesen Vorschriften zu Beginn der Anwendung dieser Verordnung jedoch nicht mehr genügen, können bis zum 31. Dezember 2008 weiter verwendet werden.
Artikel 54
Freigabe der Sicherheiten
Die bei der Erteilung von Ein- und Ausfuhrlizenzen geleisteten Sicherheiten werden auf Antrag der Beteiligten ab 1. August 2008 freigegeben, sofern die Gültigkeitsdauer der Lizenzen bis zu diesem Datum nicht abgelaufen ist.
TITEL IV
PRODUKTIONSPOTENZIAL
KAPITEL I
Widerrechtliche Anpflanzungen
Artikel 55
Sanktionen bei Verstößen gegen die Rodungspflicht
(1) Die Sanktionen gemäß Artikel 85 Absatz 3 und Artikel 86 Absatz 4 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 werden in angemessener Höhe im Verhältnis zu den betreffenden Verstößen festgesetzt.
Unbeschadet etwaiger früherer Sanktionen der Mitgliedstaaten setzen diese die Sanktionen gemäß Artikel 85 Absatz 3 und Artikel 86 Absatz 4 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 nach folgenden Grundsätzen fest:
a)
der Grundbetrag der Geldbuße beträgt mindestens 12 000 EUR/ha;
b)
die Mitgliedstaaten können den Betrag nach Maßgabe des Handelswerts der auf den betreffenden Rebflächen erzeugten Weine erhöhen.
(2) Die Mitgliedstaaten verhängen die Sanktion gemäß Artikel 85 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008
a)
für widerrechtliche Anpflanzungen, die zum Zeitpunkt des Inkrafttretens dieser Verordnung existierten, erstmalig am 1. Januar 2009;
b)
für widerrechtliche Anpflanzungen nach Inkrafttreten dieser Verordnung erstmalig mit Wirkung des Zeitpunkts der betreffenden Anpflanzungen.
Die Sanktion wird nach den Bestimmungen von Absatz 1 des vorliegenden Artikels ab den genannten Zeitpunkten erneut alle zwölf Monate erhoben, bis die Rodungspflicht eingehalten worden ist.
(3) Die Mitgliedstaaten verhängen die Sanktion gemäß Artikel 86 Absatz 4 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 nach den Bestimmungen von Absatz 1 des vorliegenden Artikels bei Nichteinhaltung der Rodungspflicht erstmalig am 1. Juli 2010 und danach alle zwölf Monate, bis die Rodungspflicht eingehalten worden ist.
(4) Die gemäß diesem Artikel erhobenen Sanktionen werden von den betreffenden Mitgliedstaaten einbehalten.
Artikel 56
Sanktionen bei Verstößen gegen das Verbot des Inverkehrbringens
(1) Die Sanktionen gemäß Artikel 77 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 werden in angemessener Höhe im Verhältnis zu den betreffenden Verstößen festgesetzt.
(2) Die Sanktionen gemäß Absatz 1 werden verhängt, wenn ein Erzeuger, dessen Rebfläche mehr als 0,1 Hektar beträgt,
a)
den Destillationsvertrag nicht innerhalb der in Artikel 57 Absatz 1 Unterabsatz 2 festgesetzten Frist vorgelegt hat oder der Vertrag nicht die betreffende gesamte Erzeugung abdeckt, die in der Ernte- bzw. Produktionsmeldung angegeben wurde, oder
b)
die zuständige Behörde über eine beabsichtigte grüne Weinlese nicht innerhalb der in Artikel 57 Absatz 1 Unterabsatz 3 festgesetzten Frist unterrichtet hat oder die grüne Weinlese nicht ordnungsgemäß durchführt.
(3) Die Mitgliedstaaten verhängen die Sanktion gemäß Absatz 1
a)
bei Nichtvorlage des Destillationsvertrags einen Monat nach Ablauf der Frist gemäß Artikel 57 Absatz 1 Unterabsatz 2,
b)
bei Nichteinhaltung der Bestimmungen über die grüne Weinlese am 1. September des betreffenden Kalenderjahres.
(4) Die gemäß diesem Artikel erhobenen Sanktionen werden von den betreffenden Mitgliedstaaten einbehalten.
Artikel 57
Nichtinverkehrbringen und Destillation
(1) Im Fall von Artikel 87 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 dürfen die Weintrauben bzw. daraus hergestellten Erzeugnisse ausschließlich einer der folgenden Bestimmungen zugeführt werden:
a)
Destillation ausschließlich auf Kosten des Erzeugers;
b)
grüne Weinlese entsprechend Artikel 12 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 auf Kosten des Erzeugers;
c)
Eigenverbrauch im Haushalt des Erzeugers, sofern dessen Rebfläche nicht mehr als 0,1 Hektar beträgt.
Im Fall der Destillation gemäß Unterabsatz 1 Buchstabe a
-
muss der Destillationsvertrag gemäß Artikel 87 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 vom Erzeuger bis zum Ende des Weinwirtschaftsjahrs vorgelegt werden, in dem die Erzeugnisse erzeugt wurden;
-
unterliegen Erzeugnisse, die vor der Regularisierung der Rebfläche gemäß Artikel 86 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 erzeugt wurden, der Destillationspflicht.
Im Fall der grünen Weinlese gemäß Unterabsatz 1 Buchstabe b unterrichtet der Erzeuger die zuständige Behörde über seine Absicht im Voraus innerhalb der vom Mitgliedstaat nach Artikel 12 Absatz 1 Buchstabe b festgesetzten Frist. Die Mitgliedstaaten kontrollieren die Durchführung der grünen Weinlese gemäß Artikel 12 Absatz 1 Buchstabe d.
(2) Unbeschadet Absatz 1 können die Mitgliedstaaten zur Erleichterung der Kontrolle vorschreiben, dass der Erzeuger der zuständigen Behörde innerhalb der vom Mitgliedstaat nach Artikel 12 Absatz 1 Buchstabe b festgesetzten Frist mitteilt, für welche der Möglichkeiten gemäß Absatz 1 Unterabsatz 1 Buchstaben a bis c des vorliegenden Artikels er sich entschieden hat.
Die Mitgliedstaaten können außerdem die Wahl der Erzeuger auf nur eine oder zwei der Möglichkeiten gemäß Absatz 1 Unterabsatz 1 Buchstaben a bis c einschränken.
(3) Wenn ein Erzeuger Rebflächen besitzt, deren Erzeugnisse vermarktet werden dürfen, stellen die zuständigen Behörden sicher, dass die Erzeugnisse von widerrechtlichen Anpflanzungen nicht zusammen mit den Erzeugnissen von diesen anderen Rebflächen vermarktet werden.
Artikel 58
Mitteilungen
(1) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission bis zum 1. März jedes Jahres die Flächen, für die eine Sanktion verhängt wurde, sowie den tatsächlich erhobenen Betrag anhand der Tabelle 1 in Anhang XIII mit. Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission ebenfalls ihre Rechtsvorschriften zu diesen Sanktionen mit.
(2) Soweit in den betreffenden Tabellen des Anhangs XIII nichts anderes vorgesehen ist, beziehen sich die Mitteilungen gemäß Artikel 85 Absatz 4, Artikel 86 Absatz 5 und Artikel 87 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 auf das vorangegangene Weinwirtschaftsjahr.
Bei den erstmaligen Mitteilungen gemäß Artikel 85 Absatz 4 und Artikel 86 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 bis spätestens 1. März 2009 beziehen sich die Angaben in den betreffenden Tabellen auf
a)
widerrechtliche Anpflanzungen, die nach dem 31. August 1998 erfolgten, ab diesem Zeitpunkt bis zum Ende des Weinwirtschaftsjahres 2007/08 festgestellt wurden und bis 31. Juli 2008 noch nicht gerodet waren, soweit solche Angaben vorliegen;
b)
widerrechtliche Anpflanzungen, die vor dem 1. September 1998 erfolgten und deren Regularisierungsantrag nach Artikel 3 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 vom Mitgliedstaat zwischen dem 1. August 2007 und dem 31. Juli 2008 angenommen oder abgelehnt wurde.
Die Mitteilung nach Unterabsatz 2 Buchstabe a erfolgt anhand der Tabelle 2 in Anhang XIII.
Die Mitteilung nach Unterabsatz 2 Buchstabe b erfolgt anhand der Tabelle 4 in Anhang XIII.
Die Kommission behält sich das Recht vor, Informationen über widerrechtliche Anpflanzungen auf der Grundlage von früheren, jedoch nicht eingehaltenen Mitteilungspflichten nach Artikel 2 Absatz 7 der Verordnung (EG) Nr. 1227/2000 anzufordern.
Die folgenden jährlichen Mitteilungen erfolgen anhand der Tabellen 3, 5, 6 und 7 in Anhang XIII.
(3) Die Mitgliedstaaten können Angaben zu den einzelnen Regionen in die Mitteilungen gemäß den Absätzen 1 und 2 aufnehmen.
Artikel 59
Kürzung der Mittelzuweisungen an die Mitgliedstaaten
Wenn die Mitgliedstaaten die Mitteilungen nach Artikel 58 anhand der Tabellen in Anhang XIII der vorliegenden Verordnung, ausgenommen Tabelle 2, mit den ordnungsgemäß eingetragenen Angaben gemäß Artikel 85 Absatz 4, Artikel 86 Absatz 5 und Artikel 87 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 nicht innerhalb der betreffenden Fristen vorlegen, kann ihre Mittelzuweisung für die Stützungsmaßnahmen gemäß Artikel 7 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 im Sinne von Artikel 89 Buchstabe a derselben Verordnung gekürzt werden. Die Kommission kann beschließen, dass ab Beginn des Weinwirtschaftsjahrs nach der fälligen Mitteilung die Mittelzuweisung des betreffenden Mitgliedstaats je nach Ausmaß des Versäumnisses für jeden Verzugsmonat um bis zu 1 % gekürzt wird.
KAPITEL II
Vorübergehende Regelung der Pflanzungsrechte
Artikel 60
Neuanpflanzungsrechte
(1) Erteilen die Mitgliedstaaten Neuanpflanzungsrechte für Flächen, die für Neuanpflanzungen bestimmt sind, die im Rahmen der Flurbereinigung oder der Enteignung im öffentlichen Interesse nach einzelstaatlichem Recht durchgeführt werden, so stellen sie sicher, dass diese Rechte nicht für Flächen gewährt werden, die hinsichtlich der Reinkultur mehr als 105 % der Rebfläche haben, die Gegenstand der Flurbereinigung oder der Enteignung im öffentlichen Interesse war.
(2) Erteilen die Mitgliedstaaten Neuanpflanzungsrechte für Flächen, die für Weinbauversuche bestimmt sind, so dürfen Erzeugnisse aus Trauben von diesen Flächen während des gesamten Versuchszeitraums nicht in Verkehr gebracht werden.
(3) Erteilen die Mitgliedstaaten Neuanpflanzungsrechte für Flächen, die für die Erzeugung von Edelreisern bestimmt sind, so dürfen Erzeugnisse aus Trauben von diesen Flächen während des Zeitraums der Erzeugung von Edelreisern nicht in Verkehr gebracht werden.
(4) Neuanpflanzungsrechte, die nach den Absätzen 2 und 3 erteilt wurden, gelten nur während des Versuchszeitraums bzw. des Zeitraums der Erzeugung von Edelreisern.
Nach Ablauf des Zeitraums gemäß Unterabsatz 1
a)
verwendet der Erzeuger Wiederbepflanzungsrechte oder aus einer Reserve zugeteilte Pflanzungsrechte, um auf der betreffenden Fläche Wein zur Vermarktung zu erzeugen, oder
b)
werden die auf diesen Flächen angebauten Reben gerodet; die Kosten dieser Rodung trägt der betreffende Erzeuger; bis zu der Rodung dürfen Erzeugnisse aus Trauben von diesen Flächen nur zur Destillation auf Kosten des Erzeugers in Verkehr gebracht werden; aus ihnen darf kein Alkohol mit einem vorhandenen Alkoholgehalt von 80 % vol. oder weniger hergestellt werden.
(5) Vor dem 1. August 2000 erteilte Neuanpflanzungsrechte für Weinbauversuche oder die Erzeugung von Edelreisern und alle Bedingungen für die Nutzung dieser Rechte oder der im Rahmen dieser Rechte bepflanzten Flächen gelten während des Versuchszeitraums bzw. des Zeitraums der Erzeugung von Edelreisern weiterhin. Absatz 4 Unterabsatz 2 gilt für diese Flächen nach Ablauf des Versuchszeitraums bzw. des Zeitraums der Erzeugung von Edelreisern.
(6) Um im Fall von Artikel 91 Absatz 1 Buchstabe d der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 einen übermäßigen Verwaltungsaufwand zu vermeiden, kann ein Mitgliedstaat anstatt der Erteilung von Neuanpflanzungsrechten vorsehen, dass Flächen, deren Wein oder Weinbauerzeugnisse ausschließlich zum Verbrauch im Haushalt des Erzeugers bestimmt sind, nicht unter die Rodungspflicht nach Artikel 85 Absatz 1 der genannten Verordnung fallen. Die Mitgliedstaaten können von dieser Möglichkeit Gebrauch machen, sofern
a)
die auf den einzelnen Erzeuger entfallende Fläche eine von dem betreffenden Mitgliedstaat festzusetzende Höchstfläche, die in keinem Fall größer als 0,1 Hektar sein darf, nicht übersteigt und
b)
der betreffende Erzeuger die Weinerzeugung nicht gewerbsmäßig ausübt.
(7) Die Vermarktung von Wein oder Weinbauerzeugnissen von den in Absatz 6 genannten Flächen ist verboten. Die Mitgliedstaaten wenden eine geeignete Regelung zur Überwachung dieses Verbots an. Wird ein Verstoß gegen das Verbot festgestellt, so findet zusätzlich zu Sanktionen, die der Mitgliedstaat verhängen kann, Absatz 4 Unterabsatz 2 Buchstabe b Anwendung. Die Mitgliedstaaten führen Aufzeichnungen über alle Fälle gemäß dem vorliegenden Absatz.
Artikel 61
Aufzeichnungs- und Mitteilungspflichten der Mitgliedstaaten für Neuanpflanzungsrechte
Die Mitgliedstaaten führen Aufzeichnungen über alle Fälle, in denen Neuanpflanzungsrechte für diese Zwecke gewährt werden.
Die Mitgliedstaaten übermitteln der Kommission folgende Angaben für jedes Weinwirtschaftsjahr:
a)
die Gesamtfläche, für die Neuanpflanzungsrechte nach Artikel 60 Absatz 1, 2 bzw. 3 erteilt wurden;
b)
die Gesamtfläche, für die Neuanpflanzungsrechte nach Artikel 91 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 erteilt wurden; macht ein Mitgliedstaat von der Abweichung nach Artikel 60 Absatz 6 der vorliegenden Verordnung Gebrauch, so übermittelt er stattdessen eine Schätzung der betreffenden Gesamtfläche auf Grundlage der Ergebnisse der Überwachung.
Die Mitteilung erfolgt anhand der Tabelle 8 in Anhang XIII. Die Mitgliedstaaten können Angaben zu den einzelnen Regionen in die Mitteilung aufnehmen. Die Mitteilung wird der Kommission jährlich bis spätestens 1. März für das vorangegangene Weinwirtschaftsjahrs übermittelt.
Artikel 62
Rodung ohne Wiederbepflanzungsrechte
Wird eine Fläche gemäß Artikel 24 Absatz 4, Artikel 85 Absatz 1 oder Artikel 86 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 bzw. Artikel 60 Absatz 4 Unterabsatz 2 Buchstabe b der vorliegenden Verordnung gerodet, so werden keine Wiederbepflanzungsrechte erteilt. Auch bei der Rodung nachstehender Flächen werden keine Wiederbepflanzungsrechte erteilt:
a)
Rebflächen, die Gegenstand der Flurbereinigung oder der Enteignung im öffentlichen Interesse waren, wenn für diese Flächen Neuanpflanzungsrechte nach Artikel 60 Absatz 1 der vorliegenden Verordnung gewährt wurden;
b)
Flächen für Weinbauversuche während des Versuchszeitraums;
c)
Flächen für die Erzeugung von Edelreisern während des betreffenden Produktionszeitraums;
d)
Flächen, deren Erzeugung ausschließlich zum Verbrauch im Haushalt des Erzeugers bestimmt ist;
e)
Flächen, für die eine Rodungsprämie gemäß Artikel 92 Absatz 1 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 gewährt wird.
Artikel 63
Vorgezogene Wiederbepflanzungsrechte
(1) Gemäß Artikel 92 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 dürfen die Mitgliedstaaten Erzeugern, die sich verpflichten, eine Rebfläche vor Ablauf des dritten Jahres nach ihrer Anpflanzung zu roden, Wiederbepflanzungsrechte erteilen. Hierzu muss der Erzeuger nachweisen, dass er keine oder keine ausreichenden Pflanzungsrechte besitzt, die für eine Bepflanzung der gesamten Fläche mit Reben benutzt werden könnten. Ein Mitgliedstaat erteilt dem Erzeuger nicht mehr Rechte, als erforderlich sind, um die gesamte Fläche mit Reben zu bepflanzen, wobei die Rechte, die der Erzeuger bereits besitzt, berücksichtigt werden. Der Erzeuger hat die zu rodende Fläche anzugeben.
(2) Bei der Abgabe der Verpflichtung gemäß Absatz 1 leistet der Erzeuger eine Sicherheit. Die Pflicht zur Rodung der betreffenden Fläche ist eine Hauptpflicht im Sinne von Artikel 20 Absatz 2 der Verordnung (EWG) Nr. 2220/85. Die Höhe der Sicherheit wird vom betreffenden Mitgliedstaat auf der Grundlage objektiver Kriterien festgesetzt. Die Sicherheit ist in einer Höhe festzusetzen, die angemessen und ausreichend ist, um Erzeuger von der Nichterfüllung ihrer Verpflichtung abzuhalten.
(3) Bis die Rodungsverpflichtung erfüllt ist, tragen die Mitgliedstaaten dafür Sorge, dass es in keinem Weinwirtschaftsjahr gleichzeitig eine gewerbliche Weinerzeugung von den zu rodenden Flächen und von den neubepflanzten Flächen gibt, indem sie sicherstellen, dass die aus den Trauben von einer dieser Flächen gewonnenen Erzeugnisse nur zur Destillation auf Kosten des Erzeugers in den Verkehr gebracht werden dürfen. Aus diesen Erzeugnissen darf kein Alkohol mit einem vorhandenen Alkoholgehalt von 80 %vol oder weniger hergestellt werden.
(4) Wird die Rodungsverpflichtung nicht innerhalb der festgesetzten Frist erfüllt, so wird die nicht gerodete Fläche behandelt, als sei sie entgegen der Pflanzungsbeschränkung nach Artikel 90 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 bepflanzt worden.
(5) Die Mitgliedstaaten überwachen die Bepflanzung und Rodung der betreffenden Flächen.
(6) Die Mitgliedstaaten führen Aufzeichnungen über alle Fälle, die nach den Absätzen 1 bis 5 behandelt werden.
Artikel 64
Übertragung von Wiederbepflanzungsrechten
(1) Bei Anwendung von Artikel 92 Absatz 5 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 können die Mitgliedstaaten einen entsprechenden Kürzungsfaktor auf die Übertragungen von Wiederbepflanzungsrechten zwischen Betrieben anwenden.
(2) Die Mitgliedstaaten führen Aufzeichnungen über alle Übertragungen von Wiederbepflanzungsrechten zwischen Betrieben.
Artikel 65
Reserven von Pflanzungsrechten
(1) Die Mitgliedstaaten tragen dafür Sorge, dass die Übertragung von Rechten über eine nationale Reserve und/oder regionale Reserven nicht zu einer allgemeinen Zunahme des Produktionspotenzials in ihrem Hoheitsgebiet führt. Erforderlichenfalls können die Mitgliedstaaten einen Kürzungsfaktor anwenden.
(2) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission mit, ob sie nationale und/oder regionale Reserven von Pflanzungsrechten schaffen bzw. ob sie beschließen, die Reserveregelung nicht mehr anzuwenden.
(3) Beschließt ein Mitgliedstaat, die Reserveregelung nicht anzuwenden, so hat er der Kommission gegenüber nachzuweisen, dass auf seinem gesamten Hoheitsgebiet eine wirksame Regelung für die Verwaltung der Pflanzungsrechte besteht.
(4) Die Mitgliedstaaten führen Aufzeichnungen über alle Fälle, in denen Pflanzungsrechte aus Reserven zugeteilt werden, Pflanzungsrechte von einer Reserve auf eine andere übertragen werden und Pflanzungsrechte Reserven zugeführt werden. Alle Zahlungen für die Zuführung von Pflanzungsrechten zu einer Reserve oder für die Zuteilung von Pflanzungsrechten aus einer Reserve sind ebenfalls aufzuzeichnen.
(5) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission anhand der Tabelle 8a in Anhang XIII für jedes Weinwirtschaftsjahr Folgendes mit:
a)
die Pflanzungsrechte, die den Reserven zugeführt wurden;
b)
die Pflanzungsrechte, die entgeltlich oder unentgeltlich aus den Reserven zugeteilt wurden.
Artikel 66
Beibehaltung der Regelung der Pflanzungsrechte
Mitgliedstaaten, die das Pflanzungsverbot gemäß Artikel 90 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 über den 31. Dezember 2015 hinaus in ihrem gesamten Gebiet oder Teilen davon beibehalten wollen, teilen der Kommission ihre Absicht bis zum 1. März 2015 mit.
KAPITEL III
Rodungsregelung
Artikel 67
Bedingungen für die Inanspruchnahme
(1) Die Rodungsprämie darf nur gewährt werden, wenn die betreffende Rebfläche ordnungsgemäß bewirtschaftet wird. Unbeschadet der Kontrolle nach Artikel 81 Absatz 3 der vorliegenden Verordnung ist zu diesem Zweck die Erntemeldung gemäß Artikel 2 der Verordnung (EG) Nr. 1282/2001 der Kommission (19) mindestens für die beiden Weinwirtschaftsjahre vor Inkrafttreten der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 und für die drei Weinwirtschaftsjahre vor der Rodung vorzulegen.
(2) Unbeschadet Absatz 1 können die Mitgliedstaaten vorsehen, dass Erzeuger, die nach Artikel 2 Absatz 2 Buchstabe c oder Artikel 2 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1282/2001 von der Erntemeldung freigestellt sind, ihre Erzeugung von Weintrauben anhand der Liefermeldung gemäß Artikel 2 Absatz 2 Buchstabe c oder der Erzeugungsmeldung gemäß Artikel 4 Absatz 1 der genannten Verordnung nachweisen können.
Wenn aus hinreichenden Gründen weder die Erntemeldung noch die Meldung gemäß Artikel 2 Absatz 2 Buchstabe c bzw. Artikel 4 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1282/2001 vorliegt, können die Mitgliedstaaten andere Mittel zum Nachweis der ordnungsgemäßen Bewirtschaftung der Rebfläche vorsehen. Die Mitgliedstaaten müssen die Glaubwürdigkeit dieser Mittel eingehend prüfen.
(3) Vor der Annahme eines Zahlungsantrags müssen die Mitgliedstaaten überprüfen, ob die Voraussetzungen gemäß Artikel 100 Buchstaben a, b, d, e und f der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 erfüllt sind.
Artikel 68
Ausnahmegründe
(1) Berggebiete und Steillagen, die gemäß Artikel 104 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 von der Rodungsregelung ausgenommen werden können, werden wie folgt definiert:
a)
Berggebiete in einer Höhe von über 500 m, ausgenommen Hochebenen,
b)
Flächen mit einer Hangneigung von über 25 %,
c)
Flächen mit Terrassen.
(2) Die Mitteilung gemäß Artikel 104 Absatz 8 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 muss Angaben zur Größe dieser Flächen enthalten und anhand des Formulars in Anhang XIV der genannten Verordnung übermittelt werden.
Artikel 69
Höhe der Prämie
(1) Unbeschadet einzelstaatlicher Beihilfen, die nach Artikel 106 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 gewährt werden können, wird die Prämienskala gemäß Artikel 101 der genannten Verordnung in Anhang XV der vorliegenden Verordnung festgelegt.
(2) Der historische Ertrag gemäß Artikel 101 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 bestimmt sich nach dem Durchschnittsertrag des Erzeugerbetriebs oder gegebenenfalls nach dem Durchschnittsertrag der Parzelle oder der Weinkategorie in dem betreffenden Betrieb, für welche die Rodungsprämie beantragt wird. Der Durchschnittsertrag berechnet sich als Durchschnittsertrag der Wirtschaftsjahre 2003/04 bis 2007/08, wobei die Jahre mit dem niedrigsten und dem höchsten Ertrag unberücksichtigt bleiben.
Abweichend von Unterabsatz 1
a)
berechnen die Mitgliedstaaten, die der Gemeinschaft 2004 oder 2007 beitraten und nicht im gesamten Zeitraum 2003/04 bis 2007/08 über ein System von Erntemeldungen verfügten, den historischen Ertrag nach dem Durchschnittsertrag der Wirtschaftsjahre 2005/06 bis 2007/08;
b)
kann ein Erzeuger, dessen Erzeugung im Bezugszeitraum während mehr als einem Jahr durch höhere Gewalt oder außergewöhnliche Umstände beeinträchtigt wurde, beantragen, dass der historische Ertrag als Durchschnittsertrag derjenigen Wirtschaftsjahre in dem Zeitraum gemäß Unterabsatz 1 bzw. Buchstabe a berechnet wird, die nicht durch höhere Gewalt oder außergewöhnliche Umstände betroffen waren.
(3) Der Durchschnittsertrag wird auf Grundlage der Erntemeldungen bestimmt.
Unbeschadet Unterabsatz 1 können die Mitgliedstaaten vorsehen, dass Erzeuger, die nach Artikel 2 Absatz 2 Buchstabe c oder Artikel 2 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1282/2001 von der Erntemeldung freigestellt sind, ihre Erzeugung von Weintrauben anhand der Liefermeldung gemäß Artikel 2 Absatz 2 Buchstabe c oder der Erzeugungsmeldung gemäß Artikel 4 Absatz 1 der genannten Verordnung nachweisen können.
Die Mitgliedstaaten können vorsehen, dass bei Erzeugern, die einer Genossenschaft oder sonstigen Erzeugergemeinschaft angeschlossen sind und nicht über die Liefermeldung gemäß Artikel 2 Absatz 2 Buchstabe c der Verordnung (EG) Nr. 1282/2001 verfügen, der Durchschnittsertrag der Genossenschaft bzw. Erzeugergemeinschaft zugrunde gelegt wird, sofern diese bestätigt, dass ihr der Erzeuger in den betreffenden Jahren tatsächlich Weintrauben geliefert hat. In diesem Fall wird gegebenenfalls der Durchschnittsertrag der Weinkategorie, für welche die Rodungsprämie beantragt wird, in der betreffenden Genossenschaft oder Erzeugergemeinschaft zugrunde gelegt.
Wenn aus hinreichenden Gründen, die von den Mitgliedstaaten zu überprüfen sind, ausgenommen Unterabsätze 2 und 3, weder die Erntemeldung noch die Meldung gemäß Artikel 2 Absatz 2 Buchstabe c bzw. Artikel 4 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1282/2001 vorliegt, können die Mitgliedstaaten vorsehen, dass der Durchschnittsertrag des betreffenden Gebiets als historischer Ertrag gilt.
Die Mitgliedstaaten müssen die Glaubwürdigkeit der Meldungen und sonstigen Mittel zur Bestimmung des historischen Ertrags gemäß dem vorliegenden Artikel eingehend prüfen.
(4) Die Prämie wird für die bepflanzte Fläche im Sinne von Artikel 75 gezahlt.
Artikel 70
Antragsverfahren
(1) Die Mitgliedstaaten legen das Antragsverfahren fest, in dem insbesondere Folgendes geregelt wird:
a)
die Informationen, die dem Antrag beizufügen sind;
b)
die anschließende Mitteilung der Prämie an den betreffenden Erzeuger;
c)
der Termin, bis zu dem die Rodung stattfinden muss.
(2) Die Mitgliedstaaten überprüfen, ob die Anträge hinreichend begründet sind. Zu diesem Zweck können sie vorsehen, dass die Erzeuger bei der Antragstellung eine schriftliche Verpflichtung abgeben. Wenn ein Antrag ohne berechtigten Grund zurückgezogen wird, können sie vorsehen, dass die Bearbeitungskosten von dem betreffenden Erzeuger zu tragen sind.
Artikel 71
Verfahren bei Anwendung eines einzigen Annahmeprozentsatzes
(1) Bei Anwendung des Annahmeprozentsatzes gemäß Artikel 102 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 gehen die Mitgliedstaaten jedes Jahr folgendermaßen vor:
a)
Im Rahmen der einem Mitgliedstaat zugewiesenen Haushaltsmittel werden alle Anträge auf Rodung der gesamten Rebfläche eines Erzeugers angenommen, ohne eine Kürzung anzuwenden. Reichen die einem Mitgliedstaat zugewiesenen Haushaltsmittel nicht aus, um alle diese Anträge anzunehmen, so verteilt er die verfügbaren Mittel nach objektiven und nicht diskriminierenden Kriterien, die in seinen einzelstaatlichen Vorschriften festgelegt sind.
b)
Nach Zuteilung der Mittel gemäß Buchstabe a werden im Rahmen der verfügbaren übrigen Mittel alle Anträge von Antragstellern, die nicht jünger als 55 Jahre alt sind, wenn dies in dem betreffenden Mitgliedstaat vorgesehen ist, gemäß Artikel 102 Absatz 5 Buchstabe b Ziffer ii der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 angenommen, ohne eine Kürzung anzuwenden. Reichen die einem Mitgliedstaat zugewiesenen Haushaltsmittel nicht aus, um alle diese Anträge anzunehmen, so verteilt er die verfügbaren Mittel nach objektiven und nicht diskriminierenden Kriterien entsprechend seinen einzelstaatlichen Vorschriften.
c)
Nach Zuteilung der Mittel gemäß den Buchstaben a und b verteilt der Mitgliedstaat die verfügbaren übrigen Mittel nach objektiven und nicht diskriminierenden Kriterien entsprechend seinen einzelstaatlichen Vorschriften.
(2) Die objektiven und nicht diskriminierenden Kriterien gemäß Artikel 102 Absatz 5 Buchstabe b der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 werden von den Mitgliedstaaten so festgelegt, dass keine Kürzung auf die angenommenen Anträge anzuwenden ist. Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission die Kriterien gemäß Absatz 1 bis zum 15. Oktober jedes Jahres anhand der Tabelle 10 in Anhang XIII der vorliegenden Verordnung mit.
Artikel 72
Zahlung der Prämie
Die Rodungsprämie wird nach Überprüfung der erfolgten Rodung spätestens am 15. Oktober des Jahres gezahlt, in dem der Antrag vom Mitgliedstaat gemäß Artikel 102 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 angenommen wurde.
Artikel 73
Mitteilungen
(1) Die Mitteilungen gemäß Artikel 102 Absätze 2, 5 und 6 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 erfolgen anhand der Tabellen 10 bis 12 in Anhang XIII der vorliegenden Verordnung. Die Mitgliedstaaten können Angaben zu den einzelnen Regionen in die Tabellen aufnehmen.
(2) Wenn ein Mitgliedstaat eine einzelstaatliche Rodungsbeihilfe gewährt, nimmt er die entsprechenden Angaben in die Tabellen gemäß Absatz 1 auf.
(3) Wenn ein Mitgliedstaat gemäß Artikel 104 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 beschließt, weitere Anträge abzulehnen, so teilt er dies der Kommission mit.
(4) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission die zur Einhaltung der Bestimmungen von Artikel 104 Absatz 9 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 getroffenen Maßnahmen mit. Die Mitteilung erfolgt anhand der Tabelle 12 in Anhang XIII der vorliegenden Verordnung.
(5) Die Mitgliedstaaten übermitteln der Kommission spätestens bis zum 1. Dezember jedes Jahres einen Bericht über die Ergebnisse der Kontrollen der Rodungsregelung aus dem vorangegangenen Haushaltsjahr. Die Mitteilung erfolgt anhand der Tabelle 13 in Anhang XIII.
KAPITEL IV
Aufstellung über das Produktionspotenzial und Messung der bepflanzten Flächen
Artikel 74
Aufstellung
Die Angaben in der Aufstellung gemäß Artikel 109 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 beziehen sich auf den 31. Juli des vorangegangenen Weinwirtschaftsjahrs.
Die Aufstellung erfolgt anhand der Angaben in den Tabellen 14 bis 16 in Anhang XIII der vorliegenden Verordnung. Die Mitgliedstaaten können Angaben zu den einzelnen Regionen in die Tabellen aufnehmen.
Artikel 75
Bepflanzte Fläche
(1) Für die Umstrukturierung und Umstellung von Rebflächen, die grüne Weinlese und die Rodungsregelung gemäß den Artikeln 11, 12 und 98 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 wird die mit Reben bepflanzte Fläche definiert durch den äußeren Umfang der Rebstöcke zuzüglich eines Puffers, dessen Breite der halben Entfernung zwischen den Pflanzreihen entspricht. Die bepflanzte Fläche wird gemäß Artikel 30 Absatz 1 Unterabsatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 796/2004 der Kommission (20) bestimmt.
(2) Wenn der historische Ertrag nach Artikel 101 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 auf der Grundlage einer Fläche bestimmt wird, die nicht der Definition in Absatz 1 des vorliegenden Artikels entspricht, können die Mitgliedstaaten eine Neuberechnung des Ertrags vornehmen, indem die Erzeugung des Betriebs, der Parzelle oder der Weinkategorie durch die mit Reben bepflanzte Fläche, von der die entsprechende Weinmenge erzeugt wurde, nach der Definition in Absatz 1 dividiert wird.
TITEL V
KONTROLLEN IM WEINSEKTOR
KAPITEL I
Grundsätze der Kontrolle
Artikel 76
Kontrollen
Unbeschadet besonderer Bestimmungen der vorliegenden Verordnung oder anderer Gemeinschaftsvorschriften führen die Mitgliedstaaten Kontrollen und Maßnahmen ein, soweit sie erforderlich sind, um die ordnungsgemäße Anwendung der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 und der vorliegenden Verordnung sicherzustellen. Sie müssen wirksam, verhältnismäßig und abschreckend sein, um einen angemessenen Schutz der finanziellen Interessen der Gemeinschaften zu gewährleisten.
Insbesondere müssen die Mitgliedstaaten sicherstellen, dass
a)
alle durch gemeinschaftliche oder einzelstaatliche Rechtsvorschriften oder im nationalen Rahmen aufgestellten Kriterien für die Unterstützung kontrolliert werden können;
b)
die für die Durchführung der Kontrollen zuständigen Behörden über Bedienstete in hinreichender Anzahl und mit geeigneter Qualifikation und Erfahrung für die wirksame Durchführung der Kontrollen verfügen;
c)
Kontrollen vorgesehen sind, mit denen eine regelwidrige Doppelfinanzierung der Maßnahmen im Rahmen dieser Verordnung mit anderen gemeinschaftlichen oder einzelstaatlichen Regelungen ausgeschlossen wird;
d)
die Kontrollen und Maßnahmen auf die Art der Stützungsmaßnahmen abgestimmt sind. Die Mitgliedstaaten bestimmen die Methoden und Mittel der Kontrollen sowie die zu kontrollierenden Personen;
e)
die Kontrollen entweder systematisch oder stichprobenartig durchgeführt werden. Bei stichprobenartigen Kontrollen stellen die Mitgliedstaaten durch deren Anzahl, Art und Häufigkeit sicher, dass sie für ihr gesamtes Gebiet repräsentativ sind und gegebenenfalls dem Volumen der vermarkteten oder zur Vermarktung vorrätig gehaltenen Weinbauerzeugnisse entsprechen;
f)
die für die Finanzierung durch die Gemeinschaft genehmigten Maßnahmen der Wirklichkeit entsprechen und den Gemeinschaftsvorschriften genügen.
Artikel 77
Allgemeine Grundsätze
(1) Es werden Verwaltungskontrollen und gegebenenfalls Vor-Ort-Kontrollen durchgeführt.
(2) Die Verwaltungskontrolle wird systematisch durchgeführt und umfasst Gegenkontrollen, unter anderem anhand der Daten des Integrierten Verwaltungs- und Kontrollsystems gemäß Titel II Kapitel 4 der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003.
(3) Abgesehen von den Fällen, in denen systematische Vor-Ort-Kontrollen durch die Verordnung (EG) Nr. 479/2008 oder die vorliegende Verordnung vorgesehen sind, führen die zuständigen Behörden Vor-Ort-Kontrollen durch Stichprobe eines geeigneten Prozentsatzes von Begünstigten/Erzeugern auf Basis einer Risikoanalyse nach Artikel 79 der vorliegenden Verordnung durch.
(4) Bei den Maßnahmen nach den Artikeln 16, 17, 18 und 19 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 beläuft sich die Stichprobe auf mindestens 5 % der Anträge auf Unterstützung. Die Stichprobe muss außerdem mindestens 5 % der Mengen umfassen, für die die Unterstützung gewährt wird.
(5) Bei den Maßnahmen nach Artikel 15 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 finden die Artikel 26, 27 und 28 der Verordnung (EG) Nr. 1975/2006 (21) sinngemäß Anwendung.
(6) Auf die im vorliegenden Artikel vorgesehenen Vor-Ort-Kontrollen findet Artikel 26 Absätze 3 und 4 der Verordnung (EG) Nr. 796/2004 Anwendung.
(7) Die Mitgliedstaaten machen in allen geeigneten Fällen vom Integrierten Verwaltungs- und Kontrollsystem Gebrauch.
Artikel 78
Kontrollen vor Ort
(1) Die Vor-Ort-Kontrollen werden unangekündigt durchgeführt. Sofern der Prüfungszweck nicht gefährdet wird, ist jedoch eine auf das strikte Minimum beschränkte Ankündigungsfrist zulässig. Die Ankündigung darf außer in hinreichend begründeten Fällen oder bei Maßnahmen, für die eine systematische Vor-Ort-Kontrolle vorgesehen ist, nicht mehr als 48 Stunden im Voraus erfolgen.
(2) Die in dieser Verordnung vorgesehenen Vor-Ort-Kontrollen werden gegebenenfalls zusammen mit anderen gemeinschaftsrechtlich vorgesehenen Kontrollen durchgeführt.
(3) Verhindert der Betriebsinhaber oder sein Vertreter die Durchführung einer Vor-Ort-Kontrolle, so werden die betreffenden Anträge abgelehnt.
Artikel 79
Auswahl der Kontrollstichprobe
(1) Die zuständige Behörde wählt anhand einer Risikoanalyse und - wenn die Kontrollen insbesondere die Gemeinschaftsfinanzierung betreffen - je nach Repräsentativität der eingereichten Anträge auf Unterstützung die Stichproben für die nach dieser Verordnung durchzuführenden Vor-Ort-Kontrollen aus. Die Wirksamkeit der Risikoanalyse ist jährlich zu überprüfen und zu aktualisieren durch
a)
Feststellung der Relevanz jedes einzelnen Risikofaktors;
b)
Vergleich der Ergebnisse der risikobasierten Stichprobe und der Zufallsstichprobe gemäß Unterabsatz 2;
c)
Berücksichtigung der besonderen Situation im Mitgliedstaat.
Zur Sicherstellung der Repräsentativität wählen die Mitgliedstaaten 20 bis 25 % der Mindestanzahl der einer Vor-Ort-Kontrolle zu unterziehenden Begünstigten/Erzeuger nach dem Zufallsprinzip aus.
(2) Die zuständige Behörde hält die Gründe für die Auswahl der Begünstigten/Erzeuger für eine Vor-Ort-Kontrolle schriftlich fest. Der die Vor-Ort-Kontrolle durchführende Inspektor wird vor Beginn der Kontrolle über diese Gründe informiert.
Artikel 80
Kontrollbericht
(1) Über jede Vor-Ort-Kontrolle ist ein Kontrollbericht anzufertigen, der es ermöglicht, die Einzelheiten der vorgenommenen Kontrollen nachzuvollziehen.
Soweit die Kontrolle die Gemeinschaftsfinanzierung betrifft, enthält der Bericht insbesondere folgende Angaben:
a)
die Stützungsregelungen und die kontrollierten Anträge,
b)
die anwesenden Personen,
c)
gegebenenfalls die kontrollierten landwirtschaftlichen Flächen, die vermessenen landwirtschaftlichen Flächen, die Ergebnisse der Vermessung je vermessene Parzelle und die angewandten Messverfahren,
d)
im Falle der Rodungsregelung die Überprüfung, ob die betreffende Fläche ordnungsgemäß bewirtschaftet ist,
e)
die kontrollierten Mengen und die Ergebnisse der Kontrolle,
f)
ob und gegebenenfalls wie lange im Voraus die Kontrolle angekündigt war,
g)
sonstige durchgeführte Kontrollmaßnahmen.
(2) Wenn bei der vor Ort oder durch Fernerkundung durchgeführten Kontrolle Unstimmigkeiten zwischen den Angaben im Antrag und der tatsächlichen Situation festgestellt werden, erhält der Erzeuger eine Ausfertigung des Kontrollberichts und kann diesen unterzeichnen, bevor die zuständige Behörde aus den Feststellungen ihre Schlussfolgerungen im Hinblick auf etwaige sich daraus ergebende Kürzungen oder Ausschlüsse zieht.
Artikel 81
Kontrolle des Produktionspotenzials
(1) Die Einhaltung der Bestimmungen über das Produktionspotenzial in Titel V der Verordnung (EG) Nr. 479/2008, einschließlich des Neuanpflanzungsverbots nach Artikel 90 Absatz 1 derselben Verordnung, wird von den Mitgliedstaaten anhand der Weinbaukartei kontrolliert.
(2) Bei der Gewährung von Neuanpflanzungsrechten nach Artikel 92 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 werden die Flächen vor und nach der Rodung systematisch kontrolliert. Die Kontrolle bezieht sich auf die Parzellen, für die Wiederbepflanzungsrechte beantragt wurden.
Bei der Kontrolle vor der Rodung wird unter anderem überprüft, ob die betreffende Rebfläche tatsächlich vorhanden ist.
Diese Kontrolle erfolgt in Form einer herkömmlichen Vor-Ort-Kontrolle. Wenn der Mitgliedstaat über eine zuverlässige, aktualisierte elektronische Weinbaukartei verfügt, kann die Kontrolle in Form der Verwaltungskontrolle durchgeführt und die Vor-Ort-Kontrolle vor der Rodung auf 5 % der Anträge (auf Jahresbasis) beschränkt werden, um die Zuverlässigkeit der Verwaltungskontrollen zu bestätigen. Wenn sich bei der Vor-Ort-Kontrolle erhebliche Unregelmäßigkeiten oder Unstimmigkeiten in einem Gebiet oder Teilgebiet ergeben, wird die Zahl der Vor-Ort-Kontrollen in dem betreffenden Jahr und dem folgenden Jahr von der zuständigen Behörde entsprechend erhöht.
(3) Die Flächen, für die eine Rodungsprämie gewährt wird, werden vor und nach der Rodung systematisch kontrolliert. Diese Kontrolle bezieht sich auf die Parzellen, für die eine Unterstützung beantragt wurde.
Bei der Kontrolle vor der Rodung wird unter anderem überprüft, ob die betreffende Rebfläche tatsächlich vorhanden ist und ordnungsgemäß bewirtschaftet wird, und die bepflanzte Fläche gemäß Artikel 75 bestimmt.
Diese Kontrolle erfolgt in Form einer herkömmlichen Vor-Ort-Kontrolle. Wenn der Mitgliedstaat über grafische Instrumente, die die Messung der Parzelle gemäß Artikel 75 ermöglichen, in der elektronischen Weinbaukartei und über zuverlässige aktualisierte Daten über die ordnungsgemäße Bewirtschaftung der Parzelle verfügt, kann die Kontrolle in Form der Verwaltungskontrolle durchgeführt und die Vor-Ort-Kontrolle vor der Rodung auf 5 % der Anträge beschränkt werden, um die Zuverlässigkeit der Verwaltungskontrollen zu bestätigen. Wenn sich bei der Vor-Ort-Kontrolle erhebliche Unregelmäßigkeiten oder Unstimmigkeiten in einem Gebiet oder Teilgebiet ergeben, wird die Zahl der Vor-Ort-Kontrollen in dem betreffenden Jahr von der zuständigen Behörde entsprechend erhöht.
(4) Die Durchführung der Rodung wird durch eine herkömmliche Vor-Ort-Kontrolle überprüft. Bei der Rodung vollständiger Rebparzellen kann diese Überprüfung durch Fernerkundung mit einer Bildauflösung von mindestens 1 m2 vorgenommen werden.
(5) Unbeschadet Absatz 3 Unterabsatz 3 und Absatz 4 wird bei Flächen, für die eine Rodungsprämie gewährt wird, mindestens eine der beiden Kontrollen nach Absatz 3 Unterabsatz 3 in Form einer herkömmlichen Vor-Ort-Kontrolle durchgeführt.
Artikel 82
Kontrollstellen
(1) Beauftragt ein Mitgliedstaat mehrere zuständige Stellen mit der Kontrolle der Einhaltung der Vorschriften im Weinsektor, so sorgt er für die Koordinierung ihrer Tätigkeiten.
(2) Jeder Mitgliedstaat benennt eine einzige Kontaktstelle, die die Verbindungen mit den Kontaktstellen der anderen Mitgliedstaaten und mit der Kommission wahrnimmt. Insbesondere übermittelt diese Stelle die Ersuchen um Amtshilfe bei der Anwendung dieses Titels und nimmt diese entgegen und vertritt ihren Mitgliedstaat gegenüber den anderen Mitgliedstaaten und der Kommission.
Artikel 83
Befugnisse der Kontrollbediensteten
Jeder Mitgliedstaat trifft alle zweckdienlichen Maßnahmen, um den Bediensteten seiner zuständigen Stellen die Erfüllung ihrer Aufgaben zu erleichtern. Insbesondere stellt er sicher, dass diese Bediensteten, gegebenenfalls in Zusammenarbeit mit den Bediensteten der von ihm hierzu ermächtigten anderen Dienststellen,
a)
Zugang zu den Rebflächen, den Anlagen zur Bereitung, Lagerung und Verarbeitung von Weinbauerzeugnissen und den Transportmitteln für diese Erzeugnisse erhalten;
b)
Zugang zu den Geschäfts- oder Lagerräumen und den Transportmitteln jeder Person erhalten, die Weinbauerzeugnisse oder Erzeugnisse, die im Weinsektor verwendet werden, zum Verkauf vorrätig hält, vermarktet oder befördert;
c)
Bestandsaufnahmen von Weinbauerzeugnissen und den zu ihrer Herstellung verwendeten Stoffen oder Erzeugnissen erstellen können;
d)
von den Weinbauerzeugnissen, den zu ihrer Herstellung verwendeten Stoffen oder Erzeugnissen und den Erzeugnissen, die zum Verkauf vorrätig gehalten, vermarktet oder befördert werden, Proben entnehmen können;
e)
in die Buchführungsdaten oder in andere für die Kontrollen zweckdienliche Unterlagen Einsicht nehmen und Kopien oder Auszüge anfertigen können;
f)
einstweilige Maßnahmen bezüglich der Herstellung, Lagerung, Beförderung, Bezeichnung, Aufmachung und Vermarktung von Weinbauerzeugnissen und den zu ihrer Herstellung verwendeten Stoffen oder Erzeugnissen treffen können, wenn ein begründeter Verdacht auf einen schweren Verstoß gegen die Gemeinschaftsbestimmungen besteht, insbesondere bei betrügerischen Vorgängen oder gesundheitlichen Risiken.
KAPITEL II
Amtshilfe zwischen den Kontrollstellen
Artikel 84
Amtshilfe auf Ersuchen
(1) Führt eine zuständige Stelle eines Mitgliedstaats in dessen Hoheitsgebiet Kontrollen durch, so kann sie die Kommission oder eine zuständige Stelle eines anderen Mitgliedstaats, der direkt oder indirekt betroffen sein könnte, um Auskünfte ersuchen. Die beantragte Amtshilfe wird umgehend geleistet.
Die Kommission wird in allen Fällen unterrichtet, in denen die Kontrollen nach Unterabsatz 1 Erzeugnisse mit Ursprung in einem Drittland betreffen, deren Vermarktung möglicherweise für andere Mitgliedstaaten von besonderem Belang ist.
Die ersuchte Stelle erteilt der ersuchenden Stelle alle zur Erfüllung ihrer Aufgabe geeigneten Auskünfte.
(2) Auf begründeten Antrag der ersuchenden Stelle führt die ersuchte Stelle eine besondere Überwachung oder Kontrollen durch, mit denen sich die angestrebten Ziele durchsetzen lassen, bzw. veranlasst deren Durchführung.
(3) Die ersuchte Stelle verfährt so, als handele sie in eigener Sache.
(4) Im Einvernehmen mit der ersuchten Stelle kann die ersuchende Stelle Bedienstete ihres Mitgliedstaats beauftragen,
a)
entweder in den Räumlichkeiten der Verwaltungsbehörden des Mitgliedstaats, in dem die ersuchte Stelle ihren Sitz hat, Auskünfte über die Anwendung der Vorschriften im Weinsektor oder über Kontrollen einzuholen, einschließlich der Anfertigung von Kopien der Transport- und sonstigen Dokumente oder von Ein- und Ausgangsbüchern,
b)
oder - nach rechtzeitiger Benachrichtigung der ersuchten Stelle - den nach Absatz 2 beantragten Maßnahmen beizuwohnen.
Die Kopien gemäß Unterabsatz 1 Buchstabe a dürfen nur mit Zustimmung der ersuchten Stelle angefertigt werden.
(5) Die Bediensteten der ersuchten Stelle sind jederzeit für die Durchführung der Kontrollen zuständig.
(6) Die Bediensteten der ersuchenden Stelle
a)
legen eine schriftliche Vollmacht vor, in der ihre Personalien und ihre dienstliche Stellung angegeben sind;
b)
verfügen unbeschadet der Beschränkungen, die der Mitgliedstaat der ersuchten Stelle seinen eigenen Bediensteten bei der Durchführung der betreffenden Kontrollen auferlegt,
i)
über die Zugangsrechte nach Artikel 83 Buchstaben a und b,
ii)
über ein Recht auf Information über die Ergebnisse der Kontrollen, die von den Bediensteten der ersuchten Stelle nach Artikel 83 Buchstaben c und e durchgeführt werden;
c)
halten sich bei den Kontrollen an die dienstlichen Regeln und Gepflogenheiten des betreffenden Mitgliedstaats und unterliegen dem Berufsgeheimnis.
(7) Die Anträge auf Amtshilfe nach diesem Artikel sind über die Kontaktstelle des betreffenden Mitgliedstaats an die ersuchte Stelle zu richten. Dasselbe Verfahren gilt für
a)
die Beantwortung dieser Anträge,
b)
die Mitteilungen über die Anwendung der Absätze 2 und 4.
Abweichend von Unterabsatz 1 können die Mitgliedstaaten im Interesse einer wirksameren und rascheren Zusammenarbeit gestatten, dass eine zuständige Stelle
a)
ihre Anträge oder Mitteilungen direkt an eine zuständige Stelle eines anderen Mitgliedstaats richtet,
b)
die Anträge oder Mitteilungen, die ihr von einer zuständigen Stelle eines anderen Mitgliedstaats zugehen, direkt beantwortet.
Artikel 85
Amtshilfe ohne vorheriges Ersuchen
Eine zuständige Stelle eines Mitgliedstaats unterrichtet über ihre Kontaktstelle unverzüglich die Kontaktstelle des betroffenen Mitgliedstaats und die Kommission, wenn sie davon Kenntnis erhält oder den begründeten Verdacht hegt, dass
a)
ein in Artikel 1 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 genanntes Erzeugnis gegen die Vorschriften im Weinsektor verstößt oder seine Herstellung oder Vermarktung auf einer Betrugshandlung beruht und
b)
dieser Verstoß für einen oder mehrere andere Mitgliedstaaten von besonderem Belang und geeignet ist, verwaltungsrechtliche Maßnahmen oder eine Strafverfolgung auszulösen.
Artikel 86
Gemeinsame Vorschriften
(1) Den Informationen nach Artikel 84 Absatz 1 und Artikel 85 werden Unterlagen oder andere sachdienliche Belege sowie Angaben über etwaige verwaltungsrechtliche Maßnahmen oder Strafverfolgungen beigefügt oder so bald wie möglich nachgereicht; sie beziehen sich insbesondere auf folgende Aspekte der betreffenden Erzeugnisse:
a)
Zusammensetzung und organoleptische Eigenschaften,
b)
Bezeichnung und Aufmachung,
c)
Einhaltung der Erzeugungs- und Vermarktungsvorschriften.
(2) Die Kontaktstellen, die von der Sache betroffen sind, wegen der die Amtshilfe eingeleitet wurde, unterrichten einander unverzüglich
a)
über den Verlauf der Untersuchungen,
b)
über die administrativen oder rechtlichen Folgen der betreffenden Vorgänge.
(3) Die bei der Anwendung von Artikel 84 Absätze 2 und 4 entstehenden Reisekosten gehen
a)
zu Lasten des Mitgliedstaats, der für die in den genannten Absätzen vorgesehenen Maßnahmen einen Bediensteten beauftragt hat, oder
b)
auf Antrag der Kontaktstelle dieses Mitgliedstaats zu Lasten des Gemeinschaftshaushalts, wenn die Kommission das Interesse der Gemeinschaft an der betreffenden Kontrolltätigkeit zuvor formell anerkannt hat.
KAPITEL III
Datenbank für Analysewerte
Artikel 87
Zweck der Datenbank
(1) Die Gemeinsame Forschungsstelle (GFS) führt eine Datenbank für Analysewerte von Weinbauerzeugnissen.
(2) In der Datenbank werden die Daten gespeichert, die durch Isotopenanalyse der Ethanol- und Wasserbestandteile der Weinbauerzeugnisse nach den Analyse-Referenzmethoden gemäß Artikel 31 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 gewonnen wurden.
(3) Die Datenbank trägt zur Harmonisierung der Auswertung der Analyseergebnisse bei, die in den amtlichen Laboratorien der Mitgliedstaaten bei Anwendung der Referenzmethoden nach Artikel 31 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 gewonnen wurden.
Artikel 88
Analyseproben
(1) Die Mitgliedstaaten stellen sicher, dass die Analyseproben frischer Weintrauben für die Datenbank nach den Vorschriften in Anhang XVI entnommen, behandelt und zu Wein verarbeitet werden.
(2) Die Proben werden aus Rebflächen entnommen, die hinsichtlich des Bodens, der Lage, der Erziehungsart, der Sorte, des Alters und der angewendeten Anbaumethoden für ein Anbaugebiet repräsentativ sind.
(3) Die Zahl der jährlich zu entnehmenden Proben für die Datenbank ist in Anhang XVII festgelegt. Bei der Aufteilung der Proben wird der geografischen Lage der Weinbaugebiete in den Mitgliedstaaten gemäß Anhang XVII Rechnung getragen. Jedes Jahr werden mindestens 25 % der Proben aus denselben Parzellen entnommen, aus denen bereits in den Vorjahren Proben entnommen wurden.
(4) Die Proben werden in den von den Mitgliedstaaten benannten Laboratorien nach den Methoden gemäß Artikel 31 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 analysiert. Die benannten Laboratorien müssen den allgemeinen Betriebskriterien für Prüflabors nach der Norm ISO/IEC 17025 genügen und sich insbesondere an einem Eignungsprüfungssystem für Isotopenanalysemethoden beteiligen. Die Erfüllung dieser Kriterien muss der GFS im Hinblick auf die Qualitätskontrolle und Validierung der gelieferten Daten schriftlich nachgewiesen werden.
(5) Nach dem Muster in Anhang XIX wird ein Analysebulletin erstellt. Für jede Probe wird ein Kennblatt anhand des Fragebogens in Anhang XVIII angelegt.
(6) Der GFS wird eine Kopie des Analysebulletins mit den Ergebnissen der Analysen und ihrer Auswertung sowie eine Kopie des Kennblatts übermittelt.
(7) Die Mitgliedstaaten und die GFS gewährleisten, dass
a)
die Analysedaten in der Datenbank für Analysewerte gespeichert bleiben;
b)
zumindest eine Kontrollprobe von jeder der GFS eingesandten Probe mindestens drei Jahre ab dem Datum der Entnahme zu Analysezwecken aufbewahrt wird;
c)
diese Datenbank nur zur Überwachung der Anwendung der gemeinschaftlichen und einzelstaatlichen Vorschriften im Weinsektor oder zu statistischen oder wissenschaftlichen Zwecken benutzt wird;
d)
Maßnahmen getroffen werden, die den Schutz der Daten, insbesondere vor unbefugtem Zugriff und Manipulationen, gewährleisten;
f)
jeder persönlich Betroffene ohne überhöhten Zeit- und Kostenaufwand Zugang zu den ihn betreffenden Daten hat und die Daten gegebenenfalls berichtigen lassen kann, wenn sie unrichtig sind.
Artikel 89
Isotopenanalyse
Während des Aufbaus geeigneter Analyseeinrichtungen senden die weinerzeugenden Mitgliedstaaten, die der Gemeinschaft 2004 oder 2007 beitraten und nicht für die Durchführung der Isotopenanalyse ausgerüstet sind, ihre Weinproben bis zum 31. Juli 2010 an die GFS zur Analyse ein.
In diesem Fall können sie eine zuständige Stelle benennen, die Zugang zu den Daten der in ihrem Gebiet entnommenen Proben haben darf.
Artikel 90
Übermittlung der Ergebnisse
(1) Die in der Datenbank gespeicherten Daten werden den von den Mitgliedstaaten hierzu benannten Laboratorien auf Antrag zur Verfügung gestellt.
(2) Die GFS erstellt und aktualisiert jährlich das Verzeichnis der von den Mitgliedstaaten für die Herstellung der Proben und die Messungen für die Datenbank benannten Laboratorien.
(3) In begründeten Fällen können die Daten gemäß Absatz 1, sofern sie repräsentativ sind, auf Antrag auch anderen amtlichen Stellen der Mitgliedstaaten zur Verfügung gestellt werden.
(4) Die Übermittlung der Daten betrifft nur die einschlägigen Analysedaten, die zur Auswertung einer Analyseprobe ähnlicher Eigenschaften und ähnlichen Ursprungs erforderlich sind. Bei jeder Übermittlung von Daten ist auf die geltenden Mindestanforderungen für die Benutzung der Datenbank hinzuweisen.
Artikel 91
Einhaltung der Verfahren
Die Mitgliedstaaten wachen darüber, dass die in ihren eigenen Datenbanken gespeicherten Isotopenanalysewerte durch Analyse von Proben gewonnen werden, die nach den Bestimmungen dieses Kapitels entnommen und behandelt worden sind.
KAPITEL IV
Probenahme zu Kontrollzwecken
Artikel 92
Ersuchen um Probenahme
(1) Im Rahmen der Anwendung von Kapitel II können die Bediensteten einer zuständigen Stelle eines Mitgliedstaats eine zuständige Stelle eines anderen Mitgliedstaats um eine Probenahme nach den einschlägigen Bestimmungen dieses Mitgliedstaats ersuchen.
(2) Die ersuchende Stelle verfügt über die entnommenen Proben und bestimmt insbesondere das Laboratorium, in dem sie analysiert werden.
(3) Die Proben werden nach den Vorschriften in Anhang XX entnommen und behandelt.
Artikel 93
Kosten für Entnahme, Versand und Analyse der Proben
(1) Die Kosten für die Entnahme, die Behandlung und den Versand der Proben und für die analytische und organoleptische Prüfung trägt die Stelle des Mitgliedstaats, die um die Probenahme ersucht hat. Diese Kosten berechnen sich nach den Sätzen, die in dem Mitgliedstaat gelten, auf dessen Gebiet diese Maßnahmen durchgeführt worden sind.
(2) Die Kosten für den Versand der Proben gemäß Artikel 89 trägt die Gemeinschaft.
KAPITEL V
Allgemeine Bestimmungen
Artikel 94
Beweiskraft
Die von den Bediensteten einer zuständigen Stelle eines Mitgliedstaats in Anwendung dieses Kapitels getroffenen Feststellungen können von den zuständigen Stellen der anderen Mitgliedstaaten geltend gemacht werden. In diesem Fall darf diesen Feststellungen nicht allein deshalb ein geringerer Wert zukommen, weil sie nicht von dem betreffenden Mitgliedstaat ausgehen.
Artikel 95
Kontrollierte Personen
(1) Natürliche und juristische Personen sowie Vereinigungen dieser Personen, deren berufliche Tätigkeit den Kontrollen nach dieser Verordnung unterzogen werden kann, dürfen diese in keiner Weise behindern und müssen sie jederzeit erleichtern.
(2) Die Bewirtschafter der Rebflächen, auf denen Bedienstete einer zuständigen Stelle Proben entnehmen,
a)
dürfen die Probenahme in keiner Weise behindern und
b)
müssen den Bediensteten alle aufgrund dieser Verordnung verlangten Auskünfte erteilen.
TITEL VI
ALLGEMEINE, ÜBERGANGS- UND SCHLUSSBESTIMMUNGEN
Artikel 96
Zahlungen an die Begünstigten
Die Zahlungen gemäß Titel II, ausgenommen Artikel 9, und gemäß Titel V der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 sind in vollem Umfang an die Begünstigten zu leisten.
Abweichend von Absatz 1 können die Mitgliedstaaten die Unterstützung gemäß Artikel 14 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 durch Versicherungsgesellschaften auszahlen lassen, sofern
a)
die Bedingungen gemäß Artikel 14 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 erfüllt sind;
b)
die Unterstützung in voller Höhe an den Erzeuger weitergegeben wird;
c)
die Versicherungsgesellschaft die Unterstützung dem Erzeuger entweder im Voraus oder durch Bank- oder Postüberweisung innerhalb von fünfzehn Tagen nach Erhalt der Zahlung durch den Mitgliedstaat auszahlt.
Die Auszahlung durch Versicherungsgesellschaften darf die Wettbewerbsbedingungen auf dem Versicherungsmarkt nicht beeinträchtigen.
Die Zahlungen unterliegen der vorherigen Kontrolle nach den Bestimmungen der vorliegenden Verordnung, ausgenommen Vorauszahlungen, die durch eine Sicherheit verbürgt sind.
Artikel 97
Rückforderung zu Unrecht geleisteter Zahlungen
Zu Unrecht geleistete Zahlungen einschließlich Zinsen werden von den Begünstigten zurückgefordert. Die Regeln von Artikel 73 der Verordnung (EG) Nr. 796/2004 finden sinngemäß Anwendung.
Die Anwendung von Verwaltungssanktionen und die Rückforderung von zu Unrecht geleisteten Zahlungen erfolgen unbeschadet der Mitteilung von Unregelmäßigkeiten an die Kommission gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1848/2006 der Kommission (22).
Artikel 98
Einzelstaatliche Sanktionen
Unbeschadet der Sanktionen nach der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 oder der vorliegenden Verordnung schreiben die Mitgliedstaaten bei Unregelmäßigkeiten in Bezug auf Anforderungen der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 oder der vorliegenden Verordnung die Anwendung von Sanktionen auf nationaler Ebene vor, die wirksam, verhältnismäßig und abschreckend sind, um einen angemessenen Schutz der finanziellen Interessen der Gemeinschaften zu gewährleisten.
Artikel 99
Künstlich geschaffene Situationen
Unbeschadet besonderer Bestimmungen der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 oder der vorliegenden Verordnung werden keine Zahlungen an Personen geleistet, wenn feststeht, dass sie die Voraussetzungen für den Erhalt dieser Zahlungen künstlich geschaffen haben, um einen den Zielen der betreffenden Maßnahme zuwiderlaufenden Vorteil zu erwirken.
Artikel 100
Mitteilungen
(1) Unbeschadet besonderer Bestimmungen der vorliegenden Verordnung erfolgen die Mitteilungen gemäß dieser Verordnung nach den in den Anhängen aufgeführten Formaten in Form von Dateien einer Spreadsheet-Anwendung. Sie werden der Kommission ebenfalls in elektronischer Form übermittelt. Wenn ein Mitgliedstaat Angaben auf regionaler Ebene erfasst, übermittelt er der Kommission auch eine zusammenfassende Tabelle mit den Angaben der Regionen.
Mitteilungen auf andere als die vorgegebene Weise und in einem anderen als dem vorgegebenen Format können unbeschadet von Absatz 4 als nicht erfolgt gelten.
(2) Wenn ein Mitgliedstaat in einer bestimmten Tabelle nur Nullwerte zu übermitteln hätte, braucht er diese nicht auszufüllen und der Kommission nur mitzuteilen, dass die Tabelle für ihn nicht relevant ist. Diese vereinfachte Mitteilung erfolgt zu demselben Termin, der für die betreffende Tabelle festgesetzt ist.
(3) Unbeschadet besonderer Bestimmungen dieser Verordnung treffen die Mitgliedstaaten alle erforderlichen Maßnahmen, um die in dieser Verordnung vorgeschriebenen Mitteilungsfristen einzuhalten.
(4) Versäumt ein Mitgliedstaat, eine Mitteilung gemäß der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 oder der vorliegenden Verordnung vorzunehmen, oder erscheint die Mitteilung in Anbetracht der der Kommission vorliegenden objektiven Daten falsch, so kann die Kommission die monatlichen Zahlungen nach Artikel 14 der Verordnung (EG) Nr. 1290/2005 des Rates für den Weinsektor ganz oder teilweise aussetzen, bis die Mitteilungen ordnungsgemäß erfolgt sind.
(5) Die Mitgliedstaaten bewahren die gemäß dieser Verordnung aufgezeichneten Angaben während mindestens zehn Weinwirtschaftsjahren nach dem Jahr ihrer Aufzeichnung auf.
(6) Die in dieser Verordnung vorgeschriebenen Mitteilungen berühren nicht die Pflichten der Mitgliedstaaten im Rahmen der Verordnung (EWG) Nr. 357/79 des Rates vom 5. Februar 1979 über statistische Erhebungen der Rebflächen (23).
Artikel 101
Offensichtliche Fehler
Mitteilungen und Anträge eines Mitgliedstaats im Rahmen der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 oder der vorliegenden Verordnung, einschließlich der Anträge auf Unterstützung, können bei offensichtlichen Fehlern, die von der zuständigen Behörde anerkannt wurden, jederzeit nach ihrer Einreichung korrigiert werden.
Artikel 102
Höhere Gewalt und außergewöhnliche Umstände
Ist im Rahmen der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 oder der vorliegenden Verordnung eine Sanktion zu verhängen, so erfolgt diese nicht in Fällen höherer Gewalt oder außergewöhnlicher Umstände im Sinne von Artikel 40 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003.
Artikel 103
Aufhebungen und Bezugnahmen
(1) Die Verordnungen (EG) Nr. 1227/2000, (EG) Nr. 1623/2000, (EG) Nr. 2729/2000 und (EG) Nr. 883/2001 werden aufgehoben.
Jedoch
a)
finden die einschlägigen Vorschriften der Verordnungen (EG) Nr. 1227/2000 und (EG) Nr. 1623/2000 weiter Anwendung, soweit die im Rahmen der Verordnung (EG) Nr. 1493/1999 förderfähigen Maßnahmen vor dem 1. August 2008 begonnen oder unternommen wurden;
b)
findet Tabelle 10 aus dem Anhang der Verordnung (EG) Nr. 1227/2000 weiter Anwendung, soweit in einer Durchführungsverordnung zur Etikettierung und Aufmachung von Wein, die nach Artikel 63 der Verordnung (EG) Nr. 479/2008 erlassen wird, nichts anderes vorgesehen ist;
c)
bleibt Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 1623/2000 bis zum 31. Juli 2012 gültig.
(2) Bezugnahmen auf die aufgehobenen Verordnungen gemäß Absatz 1 gelten als Bezugnahmen auf die vorliegende Verordnung nach der Entsprechungstabelle in Anhang XXII.
Artikel 104
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab dem 1. August 2008.
Jedoch gelten Artikel 2 und Titel IV Kapitel III ab dem 30. Juni 2008.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 27. Juni 2008