Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2235/2002/ES
ze dne 3. prosince 2002,
kterým se přijímá program Společenství ke zlepšení fungování systémů zdanění na vnitřním trhu (Program Fiscalis 2003-2007)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Pro fungování systémů zdanění na vnitřním trhu je podstatné účinné, jednotné a výkonné uplatňování práva Společenství, zejména pro ochranu národních finančních zájmů a finančních zájmů Společenství prostřednictvím boje proti daňovým únikům a vyhýbání se daňovým povinnostem, zabránění narušování hospodářské soutěže a snižování zátěže správních orgánů a daňových poplatníků. K dosažení tohoto cíle účinného, jednotného a výkonného uplatňování je zapotřebí spolupráce Společenství v partnerství s členskými státy.
(2) Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 888/98/ES ze dne 30. března 1998 o zřízení programu činnosti Společenství ke zdokonalení systémů nepřímého zdanění na vnitřním trhu (Program Fiscalis) [4] významně přispělo k dosažení uvedených celkových cílů pro období 1998 až 2002. Proto se považuje za žádoucí pokračovat v programu Fiscalis po další pětileté období.
(3) Pro fungování systémů zdanění na vnitřním trhu je důležitá účinná, výkonná a rozsáhlá spolupráce mezi současnými a budoucími členskými státy a mezi nimi a Komisí.
(4) Zkušenosti získané Společenstvím z programu Fiscalis ukázaly, že výměny, semináře a mnohostranná kontrolní cvičení by mohly dosáhnout cílů programu zapojením úředníků z různých vnitrostátních správních orgánů do společných profesních činností. Takové činnosti by proto měly pokračovat i nadále, ale měly by být rozšířeny tak, aby zahrnuly daně z příjmu, z majetku a z pojistného.
(5) Zřízení a fungování infrastruktury pro komunikaci a pro výměnu informací má rozhodující úlohu při posilování systémů zdanění ve Společenství. Zejména systém výměny informací o DPH (VIES), uvedený v nařízení Rady (EHS) č. 218/92 ze dne 27. ledna 1992 o administrativní spolupráci v oblasti nepřímých daní (DPH) [5], ukázal význam informačních technologií pro ochranu příjmů při současné minimalizaci administrativní zátěže.
(6) K zajištění jednotného uplatňování práva Společenství je nezbytné, aby úředníci daňové správy měli vysokou společnou úroveň znalosti práva Společenství a jeho provádění v současných i budoucích členských státech. Takové úrovně lze dosáhnout pouze účinnou počáteční a následnou odbornou přípravou poskytovanou současnými i budoucími členskými státy. Ke koordinaci a podpoře takové přípravy je užitečná doplňková činnost Společenství.
(7) Zkušenosti získané z programu Fiscalis ukazují, že koordinovaný rozvoj a zavádění společného programu odborné přípravy by mohly dosáhnout cílů tohoto programu, zejména dosažením vyšší společné úrovně znalosti práva Společenství.
(8) Pro usnadnění spolupráce se ukázala jako zásadní dostatečná úroveň jazykových znalostí na straně daňových úředníků. Zúčastněné země by proto měly svým úředníkům poskytovat nezbytnou jazykovou přípravu.
(9) Přestože hlavní odpovědnost za dosažení těchto cílů spočívá především na zúčastněných zemích, je zapotřebí doplňkových činností Společenství pro koordinaci takových aktivit a rovněž pro poskytování infrastruktury a nezbytných podnětů. Jelikož cíle opatření stanovené tímto rozhodnutím nemohou být všechny uspokojivě dosaženy zúčastněnými zeměmi a je proto možné jich s ohledem na rozsah a účinek celé akce lépe dosáhnout na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto rozhodnutí nepřekračuje to, co je nezbytně nutné pro dosažení těchto cílů.
(10) Toto rozhodnutí stanoví pro celou dobu trvání programu finanční rámec, který představuje přednostní rámec ve smyslu bodu 33 interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí ze dne 6. května 1999 o rozpočtové kázni a zdokonalení rozpočtového procesu [6] pro rozpočtový orgán během ročního rozpočtového procesu.
(11) Opatření nezbytná pro provedení tohoto rozhodnutí by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7],
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OBLAST PŮSOBNOSTI A CÍLE
Článek 1
Program Fiscalis
1. Ke zlepšení fungování systémů zdanění na vnitřním trhu se zřizuje pro období od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2007 víceletý akční program Společenství (Fiscalis 2003-2007), dále jen "program".
2. Činnosti programu sestávají:
a) ze systémů komunikace a výměny informací;
b) z mnohostranných kontrol zahrnujících členské státy a ty kandidátské země, které mají dvoustranné či mnohostranné dohody mezi sebou nebo s členskými státy, které takovou činnost umožňují;
c) ze seminářů;
d) z výměn;
e) z činností odborné přípravy;
f) ze všech ostatních pracovních setkání, pracovních pobytů nebo podobných činností souvisejících s cíli programu podle článku 3, které se stanoví případ od případu postupem podle čl. 14 odst. 2.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se:
a) "daněmi" rozumějí tyto daně uplatňované ve zúčastněných zemích:
i) daň z přidané hodnoty;
ii) spotřební daně z alkoholu, tabákových výrobků a minerálních olejů;
iii) daně z příjmu a z majetku, definované v čl. 1 odst. 2 směrnice Rady 77/799/EHS ze dne 19. prosince 1977 o vzájemné pomoci mezi příslušnými orgány členských států v oblasti přímých daní [8];
iv) daně z pojistného definované v článku 3 směrnice Rady 76/308/EHS ze dne 15. března 1976 o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z některých dávek, cel, daní a jiných opatření [9];
b) "správou" rozumějí veřejné orgány ve zúčastněných zemích, které jsou odpovědné za správu daní;
c) "zúčastněnými zeměmi" rozumějí členské státy a země uvedené v článku 4, které se účinně podílejí na programu;
d) "úředníkem" rozumí úředník správy;
e) "výměnou" rozumí pracovní pobyt úředníka správy v jiné zúčastněné zemi organizovaný v rámci programu;
f) "mnohostrannou kontrolou" rozumí koordinovaná kontrola daňové povinnosti jedné nebo více souvisejících osob podléhajících dani, která je organizována několika zúčastněnými zeměmi, jež mají společný nebo doplňující se zájem.
Článek 3
Cíle
1. Celkovým cílem programu je zlepšit řádné fungování systémů zdanění na vnitřním trhu zvýšením spolupráce mezi zúčastněnými zeměmi, jejich správami a úředníky.
2. Specifickými cíli programu jsou:
a) v oblasti daně z přidané hodnoty a spotřebních daní:
i) umožnit úředníkům dosáhnout vysoké společné úrovně znalosti práva Společenství a jeho provádění v členských státech;
ii) zajistit výkonnou, účinnou a rozsáhlou spolupráci mezi členskými státy;
iii) zajistit pokračující zlepšování správních postupů ke zohlednění potřeb správ a daňových poplatníků, a to prostřednictvím rozvoje a šíření správné správní praxe;
b) v oblasti přímých daní:
poskytovat podporu výměně informací v oblasti vzájemné pomoci a zvýšit povědomí o právu Společenství platném v oblasti přímých daní;
c) v oblasti daní z pojistného:
zlepšit spolupráci mezi členskými státy zajištěním lepšího používání stávajících pravidel;
d) pro kandidátské země:
vyjít vstříc zvláštním potřebám kandidátských zemí, aby přijaly opatření nezbytná pro přistoupení v oblasti daňového práva a správních struktur.
3. Akční plán programu se stanoví každoročně postupem podle čl. 14 odst. 2.
Článek 4
Účast kandidátských zemí
Program je otevřen pro účast:
a) přidružených zemí střední a východní Evropy v souladu s podmínkami stanovenými v evropských dohodách, jejich dodatkových protokolech a v rozhodnutích příslušných Rad přidružení;
b) Kypru, Malty a Turecka na základě dvoustranných dohod uzavřených v této věci s těmito zeměmi.
KAPITOLA II
ČINNOSTI PROGRAMU
Článek 5
Systémy komunikace a výměny informací
1. Komise a zúčastněné země zajistí, aby následující systémy komunikace a výměny informací byly provozuschopné v takovém rozsahu, v jakém je jejich provoz v rámci práva Společenství nezbytný:
a) společná komunikační síť/společné systémové rozhraní (Common Communication Network/Common Systems Interface - CCN/CSI) v rozsahu nutném pro podporu provozu jiných systémů uvedených v tomto odstavci;
b) systém výměny informací o DPH (VIES) a jeho systémy předávání zpráv;
c) systém ověřování pohybu produktů podléhajících spotřebním daním;
d) systém včasného varování v oblasti spotřebních daní;
e) systém tabulek o spotřebních daních;
f) všechny ostatní nové systémy komunikace a výměny informací určené postupem podle čl. 14 odst. 2, pokud jejich zřízení požadují právní předpisy Společenství.
2. Prvky Společenství, které tvoří systémy komunikace a výměny informací, jsou technické vybavení, programové vybavení a síťová připojení, jež jsou společné všem zúčastněným zemím, aby bylo zajištěno vzájemné propojení a interoperabilita systémů, ať již jsou instalovány v prostorách Komise (nebo určeného subdodavatele) nebo v prostorách zúčastněných zemí (nebo určeného subdodavatele). Komise uzavře jménem Společenství nezbytné smlouvy k zajištění provozuschopnosti těchto prvků.
3. Prvky, které nejsou prvky Společenství a které tvoří systémy komunikace a výměny informací, zahrnují vnitrostátní databáze tvořící součást těchto systémů, síťová propojení mezi prvky Společenství a prvky, které nejsou prvky Společenství, a takové technické a programové vybavení, jež každá ze zúčastněných zemí pokládá za vhodné pro plný provoz uvedených systémů v rámci své správy. Zúčastněné země zajistí provozuschopnost prvků, které nejsou prvky Společenství, a interoperabilitu těchto prvků s prvky Společenství.
4. Komise ve spolupráci se zúčastněnými zeměmi koordinuje tyto aspekty zavádění a fungování prvků Společenství a prvků, které nejsou prvky Společenství, jež tvoří systémy či infrastruktury uvedené v odstavci 1.
Článek 6
Mnohostranné kontroly
Zúčastněné země vyberou z jimi organizovaných mnohostranných kontrol ty, jejichž náklady má nést Společenství v souladu s článkem 11. Takové kontroly zahrnují ve všech případech kontrolu daňové povinnosti týkající se daně z přidané hodnoty a/nebo spotřební daně.
Zúčastněné země zašlou Komisi výroční zprávy a hodnocení, týkající se takových kontrol.
Článek 7
Semináře
Komise a zúčastněné země společně organizují semináře, kterých se účastní úředníci správ, zástupci Komise a případně i další odborníci.
Článek 8
Výměny úředníků
1. Komise a zúčastněné země organizují výměny úředníků. Délka výměn nesmí překročit jeden měsíc. Každá výměna je zaměřena na konkrétní profesionální činnost a je dotčenými úředníky a správami náležitě připravena a následně zhodnocena. Hostitelská správa může, pokud pro to uvede důvody, omezit počet účastníků výměny, pokud by počet přijatých žádostí bránil její přípravě a řádnému provádění.
2. Zúčastněné země podniknou nezbytné kroky, aby umožnily úředníkům na výměně aktivně se účastnit činností hostitelské správy. Za tímto účelem jsou tito úředníci zmocněni vykonávat úkoly týkající se povinností jim svěřených hostitelskou správou v souladu s jejím právním systémem.
3. Během výměny podléhá úředník na výměně při výkonu svých povinností stejným předpisům o občanskoprávní odpovědnosti jako úředníci hostitelské správy. Na úředníky na výměně se vztahují stejná pravidla o služebním tajemství jako na vnitrostátní úředníky.
4. Zúčastněné země mohou omezit tyto výměny na úředníky odpovědné za daň z přidané hodnoty a/nebo spotřební daně.
Článek 9
Činnosti odborné přípravy
1. Za účelem podpory strukturované spolupráce mezi vnitrostátními subjekty pro odbornou přípravu a úředníky odpovědnými za odbornou přípravu v oblasti daní v rámci správy zúčastněné země ve spolupráci s Komisí:
a) rozpracují stávající programy odborné přípravy a případně navrhnou nové programy k zajištění společného základu odborné přípravy úředníků, aby mohli získávat nezbytné společné profesní dovednosti a znalosti;
b) případně otevřou přípravné kurzy v oblasti daní, zajišťované každou zúčastněnou zemí pro její vlastní úředníky, i úředníkům ze všech zúčastněných zemí;
c) vyvinou nezbytné společné nástroje pro odbornou přípravu v oblasti daní.
2. Zúčastněné země rovněž zajistí, aby jejich úředníci procházeli počáteční a následnou odbornou přípravou v souladu se společnými programy odborné přípravy, která je nezbytná k získání společných profesních dovedností a znalostí, a dále jazykovou přípravou, která je pro tyto úředníky nezbytná k dosažení dostatečné úrovně jazykových znalostí.
KAPITOLA III
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 10
Finanční rámec
Finanční rámec pro provádění programu v období od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2007 se stanoví na 44 milionů EUR. Roční položky schválí rozpočtový orgán v mezích finančního výhledu.
Článek 11
Výdaje
1. Na výdajích pro provádění programu se podílí Společenství a zúčastněné země v souladu s odstavci 2, 3, 4 a 5.
2. Společenství nese tyto náklady:
a) náklady na vývoj, pořízení, instalaci, údržbu a každodenní provoz prvků Společenství, které tvoří systémy komunikace a výměny informací uvedené v článku 5;
b) náklady na cestovné a stravné v souvislosti s mnohostrannými kontrolami, semináři, výměnami a činnostmi odborné přípravy;
c) náklady týkající se organizace seminářů a vývoje nástrojů pro odbornou přípravu;
d) náklady na hodnotící studie o dopadu programu, které při zaručení důvěrnosti údajů provádějí třetí strany;
e) náklady na ostatní činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. f).
3. Komise v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června o finančním nařízení pro souhrnný rozpočet Evropských společenství [10] stanoví pravidla týkající se plateb výdajů a sdělí je zúčastněným zemím.
4. Komise přijme postupem podle čl. 14 odst. 2 všechna nezbytná opatření pro rozpočtové řízení programu.
5. Zúčastněné země nesou tyto náklady:
a) náklady na vývoj, pořízení, instalaci, údržbu a každodenní provoz prvků, které nejsou prvky Společenství a tvoří systémy komunikace a výměny informací uvedené v článku 5;
b) náklady týkající se počáteční a následné odborné přípravy včetně jazykové přípravy svých úředníků.
Článek 12
Finanční kontrola
Rozhodnutí Společenství o financování a všechny dohody či smlouvy vycházející z tohoto rozhodnutí podléhají finanční kontrole v souladu s právními předpisy Společenství o finanční a rozpočtové kontrole.
KAPITOLA IV
JINÁ USTANOVENÍ
Článek 13
Provádění
Opatření nezbytná k provedení čl. 1 odst. 2 písm. f), čl. 3 odst. 3, čl. 5 odst. 1 písm. f) a čl. 11 odst. 4 se přijmou postupem podle čl. 14 odst. 2.
Článek 14
1. Komisi je nápomocen výbor označovaný jako "Výbor Fiscalis".
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí.
Období uvedené v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES se stanoví na tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 15
Průběžná kontrola a hodnocení
1. Komise každoročně předloží výboru uvedenému v čl. 14 odst. 1 průběžnou kontrolní zprávu uvádějící pokrok ve všech činnostech programu, pokud jde o provádění a výsledky ročního akčního plánu. Tato zpráva se rovněž předloží Evropskému parlamentu.
Správy zašlou Komisi všechny informace nezbytné pro co nejúčinnější vypracování průběžných kontrolních zpráv.
2. Hodnocení v polovině období a závěrečné hodnocení programu spadají pod odpovědnost Komise, která použije průběžné kontrolní zprávy a zprávy vypracované zúčastněnými zeměmi. Účinnost a výkonnost programu se hodnotí s ohledem na cíle stanovené v článku 3. Hodnocení se provede s použitím zpráv uvedených v odstavci 3 takto:
- hodnocení v polovině období přezkoumá počáteční výsledky a dopad činností programu. Rovněž posoudí využití finančních prostředků a pokrok při průběžné kontrole a provádění,
- závěrečné hodnocení posoudí účinnost a výkonnost činností programu.
3. Zúčastněné země zašlou Komisi:
a) do 31. března 2005 hodnotící zprávu za polovinu období o účinnosti a výkonnosti programu;
b) do 31. března 2008 závěrečnou hodnotící zprávu o účinnosti a výkonnosti programu.
4. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě:
a) do 30. června 2005 hodnotící zprávu za polovinu období o účinnosti a výkonnosti programu a sdělení o potřebnosti pokračování programu, případně doplněné vhodným návrhem;
b) do 30. června 2008 závěrečnou hodnotící zprávu o účinnosti a výkonnosti programu.
Zprávy uvedené v písmenech a) a b) se rovněž zašlou pro informaci Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
5. Hodnotící zprávy uvedené v odstavci 4 budou převážně založeny na zprávách uvedených v odstavci 3 a na průběžných kontrolních zprávách uvedených v odstavci 1.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 2003.
Článek 17
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 3. prosince 2002.
Entscheidung Nr. 2235/2002/EG des Europäischen Parlaments und des Rates
vom 3. Dezember 2002
über ein gemeinschaftliches Aktionsprogramm zur Verbesserung der Funktionsweise der Steuersysteme im Binnenmarkt (Fiscalis-Programm 2003-2007)
DAS EUROPÄISCHE PARLAMENT UND DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 95,
auf Vorschlag der Kommission(1),
nach Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses(2),
gemäß dem Verfahren des Artikels 251 des Vertrags(3),
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1) Im Binnenmarkt ist die wirksame, einheitliche und effiziente Anwendung des Gemeinschaftsrechts für das Funktionieren der Steuersysteme von wesentlicher Bedeutung, insbesondere für den Schutz der finanziellen Interessen der Mitgliedstaaten und der Gemeinschaft durch Bekämpfung von Steuerhinterziehung und Steuervermeidung, die Vermeidung von Wettbewerbsverzerrungen und den Abbau des Aufwands für Behörden und Steuerzahler. Auf dieses Ziel muss die Gemeinschaft in Partnerschaft mit den Mitgliedstaaten hinarbeiten.
(2) Die Entscheidung Nr. 888/98/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 30. März 1998 über ein gemeinschaftliches Aktionsprogramm zur Verbesserung der Systeme der indirekten Besteuerung im Binnenmarkt (Fiscalis-Programm)(4) hat im Zeitraum 1998-2002 in erheblichem Maße zur Erreichung dieser globalen Ziele beigetragen. Daher wird es als zweckmäßig angesehen, das Fiscalis-Programm für weitere fünf Jahre fortzuführen.
(3) Eine wirksame, effiziente und umfassende Zusammenarbeit der gegenwärtigen und der künftigen Mitgliedstaaten untereinander und mit der Kommission ist für das Funktionieren der Steuersysteme im Binnenmarkt von Bedeutung.
(4) Die Erfahrungen der Gemeinschaft mit dem Fiscalis-Programm haben gezeigt, dass durch Austauschmaßnahmen, Seminare und multilaterale Prüfungen die Programmziele erreicht werden können, indem Beamte verschiedener nationaler Verwaltungen in ihrer beruflichen Tätigkeit zusammengeführt werden. Daher sollten diese Aktivitäten fortgeführt, jedoch auf Steuern auf Einkommen, Vermögen und Versicherungsprämien erweitert werden.
(5) Die Schaffung und Nutzung einer Infrastruktur für die Kommunikation und den Informationsaustausch ist für die Stärkung der Steuersysteme in der Gemeinschaft von entscheidender Bedeutung. Insbesondere das MWSt.-Informationsaustauschsystem (MIAS) gemäß der Verordnung (EWG) Nr. 218/92 des Rates vom 27. Januar 1992 über die Zusammenarbeit der Verwaltungsbehörden auf dem Gebiet der indirekten Besteuerung (MWSt.)(5) hat gezeigt, welche Bedeutung die Informationstechnologie für die Sicherung der Steuereinnahmen bei gleichzeitiger Verringerung des Verwaltungsaufwands hat.
(6) Ein den Steuerbeamten gemeinsamer hoher Kenntnisstand in Bezug auf das Gemeinschaftsrecht und seine Umsetzung in den gegenwärtigen und den künftigen Mitgliedstaaten ist von wesentlicher Bedeutung für die einheitliche Anwendung des Gemeinschaftsrechts. Dies kann nur durch wirksame Einführungs- und Fortbildungsmaßnahmen erreicht werden, die von den gegenwärtigen und künftigen Mitgliedstaaten durchgeführt werden. Ergänzende Gemeinschaftsmaßnahmen zur Koordinierung und Stimulierung dieser Schulungen sind von Nutzen.
(7) Die mit dem Fiscalis-Programm gesammelten Erfahrungen haben gezeigt, dass durch die koordinierte Ausarbeitung und Durchführung eines gemeinsamen Fortbildungsprogramms die Ziele dieses Programms erfuellt werden können, insbesondere indem der Kenntnisstand in Bezug auf das Gemeinschaftsrecht verbessert wird.
(8) Ausreichende Sprachkenntnisse der für Steuern zuständigen Beamten haben sich als wichtig erwiesen, um die Zusammenarbeit zu erleichtern. Die Teilnehmerländer sollten daher ihren Beamten die erforderliche Sprachschulung zukommen lassen.
(9) Zwar sind in erster Linie die Teilnehmerländer für das Erreichen dieser Ziele zuständig, doch bedarf es zusätzlicher Gemeinschaftsmaßnahmen zur Koordinierung solcher Aktivitäten sowie für die Bereitstellung einer Infrastruktur und die Vermittlung der erforderlichen Anstöße. Da nicht alle Ziele der in dieser Entscheidung niedergelegten Maßnahmen in ausreichendem Maße auf der Ebene der Teilnehmerländer erreicht werden können und daher wegen des Umfangs und der Wirkungen der Aktion besser auf Gemeinschaftsebene zu erreichen sind, kann die Gemeinschaft im Einklang mit dem in Artikel 5 des Vertrags niedergelegten Subsidiaritätsprinzip tätig werden. Entsprechend dem in demselben Artikel genannten Verhältnismäßigkeitsprinzip geht diese Entscheidung nicht über das für die Erreichung dieser Ziele erforderliche Maß hinaus.
(10) In dieser Entscheidung wird für die gesamte Laufzeit des Programms ein Finanzrahmen festgelegt, der für die Haushaltsbehörde im Rahmen des jährlichen Haushaltsverfahrens den vorrangigen Bezugsrahmen im Sinne von Nummer 33 der Interinstitutionellen Vereinbarung vom 6. Mai 1999 zwischen dem Europäischen Parlament, dem Rat und der Kommission über die Haushaltsdisziplin und die Verbesserung des Haushaltsverfahrens(6) bildet.
(11) Die zur Durchführung dieser Entscheidung erforderlichen Maßnahmen sollten gemäß dem Beschluss 1999/468/EG des Rates vom 28. Juni 1999 zur Festlegung der Modalitäten für die Ausübung der der Kommission übertragenen Durchführungsbefugnisse(7) erlassen werden -
HABEN FOLGENDE ENTSCHEIDUNG ERLASSEN:
KAPITEL I
ANWENDUNGSBEREICH UND ZIELE
Artikel 1
Fiscalis-Programm
(1) Für den Zeitraum vom 1. Januar 2003 bis 31. Dezember 2007 wird hiermit ein mehrjähriges gemeinschaftliches Aktionsprogramm (Fiscalis 2003-2007), nachfolgend als "Programm" bezeichnet, zur Verbesserung der Funktionsweise der Steuersysteme im Binnenmarkt aufgelegt.
(2) Die Programmaktivitäten erstrecken sich auf
a) Kommunikations- und Informationsaustauschssysteme;
b) multilaterale Prüfungen in den Mitgliedstaaten und denjenigen Bewerberländern, die entweder miteinander oder mit Mitgliedstaaten bilaterale oder multilaterale Übereinkommen abgeschlossen haben, die solche Aktivitäten ermöglichen;
c) Seminare;
d) Austauschmaßnahmen;
e) Schulungsmaßnahmen;
f) sonstige Arbeitstagungen, Besuche oder ähnliche Aktivitäten im Rahmen der in Artikel 3 genannten Ziele des Programms, über die fallweise nach dem in Artikel 14 Absatz 2 genannten Verfahren entschieden wird.
Artikel 2
Definitionen
Im Sinne dieser Entscheidung bezeichnet der Ausdruck
a) "Steuern" folgende in den Teilnehmerländern angewandten Steuern:
i) Mehrwertsteuer;
ii) Verbrauchsteuern auf Alkohol, Tabakwaren und Mineralöle;
iii) Einkommen- und Vermögenssteuern gemäß Artikel 1 Absatz 2 der Richtlinie 77/799/EWG des Rates vom 19. Dezember 1977 über die gegenseitige Amtshilfe zwischen den zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten im Bereich der direkten Steuern(8);
iv) Steuern auf Versicherungsprämien gemäß Artikel 3 der Richtlinie 76/308/EWG des Rates vom 15. März 1976 über die gegenseitige Unterstützung bei der Beitreibung von Forderungen in Bezug auf bestimmte Abgaben, Zölle, Steuern und sonstige Maßnahmen(9);
b) "Verwaltung" die staatlichen Behörden in den Teilnehmerländern, die für die Anwendung der Steuern zuständig sind;
c) "Teilnehmerländer" die Mitgliedstaaten und die in Artikel 4 bezeichneten Länder, die tatsächlich an dem Programm teilnehmen;
d) "Beamter" einen Bediensteten der Verwaltung;
e) "Austausch" einen im Rahmen des Programms organisierten Arbeitsaufenthalt eines Verwaltungsbeamten in einem anderen Teilnehmerland;
f) "multilaterale Prüfung" eine koordinierte Prüfung des steuerlichen Verhaltens eines Steuerpflichtigen oder mehrerer zusammenhängender Steuerpflichtiger, die von mehreren Teilnehmerländern organisiert wird und von gemeinsamem oder komplementärem Interesse ist.
Artikel 3
Ziele
(1) Das globale Ziel des Programms besteht in der Verbesserung des reibungslosen Funktionierens der Steuersysteme im Binnenmarkt durch Verstärkung der Zusammenarbeit zwischen den Teilnehmerländern, ihren Verwaltungen und Beamten.
(2) Besondere Ziele des Programms sind:
a) im Bereich der Mehrwertsteuer und der Verbrauchsteuer:
i) Schaffung der Voraussetzungen dafür, dass die Beamten einen gemeinsamen hohen Kenntnisstand in Bezug auf das Gemeinschaftsrecht und seine Anwendung in den Mitgliedstaaten erwerben;
ii) Gewährleistung einer effizienten, wirksamen und umfassenden Zusammenarbeit zwischen den Mitgliedstaaten;
iii) stetige Verbesserung der Verwaltungsverfahren zur Berücksichtigung der Bedürfnisse der Verwaltungen und der Steuerzahler durch Entwicklung und Verbreitung von bewährten Verwaltungspraktiken;
b) im Bereich der direkten Steuern:
Unterstützung des Informationsaustauschs im Rahmen der gegenseitigen Amtshilfe und Sensibilisierung für die Gemeinschaftsvorschriften im Bereich der direkten Steuern;
c) im Bereich der Steuern auf Versicherungsprämien:
Verbesserung der Zusammenarbeit zwischen den Mitgliedstaaten zur Gewährleistung einer besseren Anwendung der geltenden Vorschriften;
d) in Bezug auf die Bewerberländer:
Berücksichtigung der besonderen Erfordernisse der Bewerberländer, damit sie die im Hinblick auf den Beitritt erforderlichen Maßnahmen im Bereich des Steuerrechts und der Verwaltungsstrukturen ergreifen.
(3) Der Aktionsplan des Programms wird jährlich nach dem in Artikel 14 Absatz 2 genannten Verfahren festgelegt.
Artikel 4
Teilnahme der Bewerberländer
Die Teilnahme an dem Programm steht folgenden Ländern offen:
a) den assoziierten Ländern Mittel- und Osteuropas gemäß den Bedingungen, die in den Europa-Abkommen, in den Zusatzprotokollen sowie in den Entscheidungen der jeweiligen Assoziationsräte niedergelegt sind;
b) Malta, Türkei und Zypern auf der Grundlage der mit diesen Ländern geschlossenen bilateralen Abkommen.
KAPITEL II
PROGRAMMAKTIVITÄTEN
Artikel 5
Kommunikations- und Informationsaustauschsysteme
(1) Die Kommission und die Teilnehmerländer stellen sicher, dass die folgenden Kommunikations- und Informationsaustauschsysteme einsatzbereit sind, soweit ihr Betrieb im Rahmen des Gemeinschaftsrechts erforderlich ist:
a) Gemeinsames Kommunikationsnetz/Gemeinsame Systemschnittstelle (CCN/CSI), soweit dies zur Unterstützung der Funktionsfähigkeit der anderen in diesem Absatz bezeichneten Systeme erforderlich ist;
b) Mehrwertsteuer-Informationsaustauschsystem (MIAS) und die zugehörigen Systeme zur Übermittlung von Mitteilungen;
c) System zur Kontrolle der Beförderung verbrauchsteuerpflichtiger Waren;
d) Verbrauchsteuer-Frühwarnsystem;
e) Verbrauchsteuertabellen;
f) neue Kommunikations- und Informationsaustauschsysteme, die nach dem in Artikel 14 Absatz 2 genannten Verfahren bestimmt werden, wenn das Gemeinschaftsrecht dies erfordert.
(2) Die Gemeinschaftselemente der Kommunikations- und Informationsaustauschsysteme umfassen die für alle Teilnehmerländer einheitliche Hardware, Software und die Vernetzung, damit der Verbund und die Interoperabilität der Systeme unabhängig davon gewährleistet sind, ob diese in Räumen der Kommission (oder eines beauftragten Subunternehmers) oder in Räumen der Teilnehmerländer (oder eines beauftragten Subunternehmers) installiert sind. Die Kommission schließt die notwendigen Verträge, um die Betriebsfähigkeit dieser Elemente im Namen der Gemeinschaft zu gewährleisten.
(3) Die Nicht-Gemeinschaftselemente umfassen die zu den Kommunikations- und Informationsaustauschsystemen gehörenden einzelstaatlichen Datenbanken, die Vernetzung zwischen Gemeinschafts- und Nicht-Gemeinschaftselementen sowie die Soft- und Hardware, die die betreffenden Teilnehmerländer für erforderlich erachten, um diese Systeme in ihrer gesamten Verwaltung in vollem Umfang nutzen zu können. Die Teilnehmerländer gewährleisten die Betriebsfähigkeit der Nicht-Gemeinschaftselemente und die Interoperabilität dieser Elemente mit den Gemeinschaftselementen.
(4) Die Kommission koordiniert in Zusammenarbeit mit den Teilnehmerländern die Aspekte der Einrichtung und der Funktionsweise der Gemeinschafts- und Nicht-Gemeinschaftselemente der in Absatz 1 aufgeführten Systeme bzw. Infrastruktur.
Artikel 6
Multilaterale Prüfungen
Die Teilnehmerländer wählen unter den von ihnen organisierten multilateralen Prüfungen diejenigen aus, deren Kosten nach Artikel 11 von der Gemeinschaft übernommen werden. Zu diesen Prüfungen gehört auf jeden Fall die Prüfung hinsichtlich der Mehrwertsteuer- und/oder Verbrauchsteuerpflicht.
Die Teilnehmerländer übermitteln der Kommission jährlich Berichte über diese Prüfungen und ihre Bewertungen.
Artikel 7
Seminare
Die Kommission und die Teilnehmerländer veranstalten gemeinsam Seminare, an denen Beamte aus den Verwaltungen, Vertreter der Kommission und erforderlichenfalls andere Experten teilnehmen.
Artikel 8
Austausch von Beamten
(1) Die Kommission und die Teilnehmerländer organisieren Austauschmaßnahmen für Beamte. Die Dauer eines Austauschs darf einen Monat nicht überschreiten. Jeder Austausch ist auf eine bestimmte Berufstätigkeit auszurichten, von den betreffenden Beamten und Verwaltungen angemessen vorzubereiten und nach Abschluss der Maßnahme zu bewerten. Die aufnehmende Verwaltung kann mit entsprechender Begründung die Zahl der Teilnehmer am Austausch begrenzen, wenn der Umfang der eingegangenen Anträge der Vorbereitung und angemessenen Durchführung entgegensteht.
(2) Die Teilnehmerländer treffen die erforderlichen Maßnahmen, damit sich die Austauschbeamten effektiv an den Aktivitäten der aufnehmenden Verwaltung beteiligen können. Dazu werden diese Beamten ermächtigt, die Aufgaben zu erfuellen, die sich aus den Pflichten ergeben, die ihnen von der aufnehmenden Verwaltung im Rahmen ihres Rechtssystems übertragen werden.
(3) Für die Dauer des Austauschs unterliegt der Austauschbeamte bei der Ausübung seiner Amtsgeschäfte denselben Vorschriften über die zivilrechtliche Haftung wie die einzelstaatlichen Beamten. Für die Austauschbeamten gelten dieselben Regeln über das Berufsgeheimnis wie für die Beamten der aufnehmenden Verwaltung.
(4) Die Teilnehmerländer können diesen Austausch auf Beamte beschränken, die für die Bereiche Mehrwertsteuer und/oder Verbrauchsteuern verantwortlich sind.
Artikel 9
Fortbildung
(1) Die Teilnehmerländer treffen in Zusammenarbeit mit der Kommission folgende Maßnahmen zur Förderung einer strukturierten Zusammenarbeit zwischen ihren Fortbildungseinrichtungen und den Beamten, die in den Verwaltungen für die Fortbildung im Bereich der Steuern zuständig sind:
a) Sie entwickeln die bestehenden Fortbildungsprogramme weiter und arbeiten gegebenenfalls neue Programme aus, um so einen gemeinsamen Grundstock für die Schulung der Beamten zu schaffen und es ihnen zu ermöglichen, die erforderlichen gemeinsamen beruflichen Fähigkeiten und Kenntnisse zu erwerben.
b) Sie machen gegebenenfalls Fortbildungsmaßnahmen im Bereich der Steuern, die die Teilnehmerländer jeweils für ihre eigenen Beamten organisieren, Beamten aus allen Teilnehmerländern zugänglich.
c) Sie entwickeln die erforderlichen gemeinsamen Instrumente für die Fortbildung im Bereich der Steuern.
(2) Die Teilnehmerländer sorgen ferner dafür, dass ihre Beamten gemäß den gemeinsamen Fortbildungsprogrammen die einführenden bzw. weiterführenden Schulungen erhalten, die erforderlich sind, um den gemeinsamen Stand in Bezug auf berufliche Fähigkeiten und Kenntnisse zu erreichen, und dass diese Beamten zudem die für den Erwerb ausreichender Sprachkenntnisse erforderliche Sprachschulung erhalten.
KAPITEL III
FINANZVORSCHRIFTEN
Artikel 10
Finanzrahmen
Als Finanzrahmen für die Durchführung des Programms wird für den Zeitraum vom 1. Januar 2003 bis 31. Dezember 2007 ein Betrag von 44 Mio. EUR festgesetzt. Die jährlichen Haushaltsmittel werden von der Haushaltsbehörde unter Beachtung der jeweiligen finanziellen Vorausschau bewilligt.
Artikel 11
Kosten
(1) Die Kosten für die Durchführung des Programms werden gemäß den Absätzen 2, 3, 4 und 5 zwischen der Gemeinschaft und den Teilnehmerländern aufgeteilt.
(2) Die Gemeinschaft übernimmt folgende Kosten:
a) Kosten für Entwicklung, Erwerb, Installation und Wartung der Gemeinschaftselemente der Kommunikations- und Informationsaustauschsysteme im Sinne von Artikel 5 sowie für den laufenden Betrieb dieser Gemeinschaftselemente;
b) Reise- und Aufenthaltskosten im Zusammenhang mit multilateralen Prüfungen, Seminaren, dem Austausch von Beamten und Schulungsmaßnahmen;
c) Kosten für die Veranstaltung von Seminaren und die Entwicklung von Schulungsinstrumenten;
d) Kosten für Studien, die von dritter Seite unter Wahrung der Vertraulichkeit der Daten zur Evaluierung der Wirkung des Programms vorgenommen werden;
e) die Kosten sonstiger Aktivitäten im Sinne von Artikel 1 Absatz 2 Buchstabe f).
(3) Die Kommission legt entsprechend der Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1605/2002 des Rates vom 25. Juni 2002 über die Haushaltsordnung für den Gesamthaushaltsplan der Europäischen Gemeinschaften(10) die Regeln für die Übernahme der Kosten fest und teilt sie den Teilnehmerländern mit.
(4) Die Kommission ergreift nach dem in Artikel 14 Absatz 2 genannten Verfahren die für die Bewirtschaftung der Mittel des Programms erforderlichen Maßnahmen.
(5) Die Teilnehmerländer übernehmen folgende Kosten:
a) die Kosten für Entwicklung, Erwerb, Installation und Wartung der Nicht-Gemeinschaftselemente der Kommunikations- und Informationsaustauschsysteme im Sinne von Artikel 5 sowie für den laufenden Betrieb dieser Nicht-Gemeinschaftselemente;
b) die Kosten für Einführungs- bzw. Fortbildungsmaßnahmen, einschließlich der Sprachschulung, für ihre Beamten.
Artikel 12
Finanzkontrolle
Finanzierungsbeschlüsse der Gemeinschaft sowie Übereinkommen oder Verträge, die sich aus dieser Entscheidung ergeben, unterliegen der Finanzkontrolle gemäß den Gemeinschaftsvorschriften über die Finanz- und Haushaltskontrolle.
KAPITEL IV
SONSTIGE BESTIMMUNGEN
Artikel 13
Durchführung
Die zur Durchführung von Artikel 1 Absatz 2 Buchstabe f), Artikel 3 Absatz 3, Artikel 5 Absatz 1 Buchstabe f) und Artikel 11 Absatz 4 erforderlichen Maßnahmen werden nach dem in Artikel 14 Absatz 2 genannten Verfahren erlassen.
Artikel 14
Ausschussverfahren
(1) Die Kommission wird von einem Ausschuss mit der Bezeichnung "Fiscalis-Ausschuss" unterstützt.
(2) Wird auf diesen Absatz Bezug genommen, so gelten die Artikel 4 und 7 des Beschlusses 1999/468/EG unter Beachtung von dessen Artikel 8.
Der Zeitraum nach Artikel 4 Absatz 3 des Beschlusses 1999/468/EG wird auf drei Monate festgesetzt.
(3) Der Ausschuss gibt sich eine Geschäftsordnung.
Artikel 15
Programmbegleitung und -bewertung
(1) Die Kommission legt dem Ausschuss nach Artikel 14 Absatz 1 jährlich einen Begleitbericht vor, aus dem für das gesamte Programm der Stand hinsichtlich der Umsetzung und der Ergebnisse in Bezug auf den jährlichen Aktionsplan hervorgeht. Dieser Bericht wird auch dem Europäischen Parlament übermittelt.
Die Verwaltungen übermitteln der Kommission alle erforderlichen Angaben, damit die Begleitberichte so effizient wie möglich erarbeitet werden können.
(2) Das Programm wird einer Zwischen- und einer Abschlussbewertung unterzogen, die unter Verantwortung der Kommission anhand der Begleitberichte und der von den Teilnehmerländern erstellten Bewertungen durchgeführt werden. Die Effizienz und die Wirksamkeit des Programms werden anhand der in Artikel 3 aufgeführten Ziele bewertet. Die Bewertungen werden anhand der in Absatz 3 genannten Berichte wie folgt durchgeführt:
- Bei der Zwischenbewertung werden die ersten Ergebnisse und Auswirkungen der Programmaktivitäten geprüft. Weiterhin wird die Inanspruchnahme der Haushaltsmittel, der Ablauf der Begleitung und der Umsetzung beurteilt;
- mit der Abschlussbewertung werden Effizienz und Wirksamkeit der Programmaktivitäten beurteilt.
(3) Die Teilnehmerländer übermitteln der Kommission
a) bis zum 31. März 2005 eine Zwischenbewertung der Effizienz und Wirksamkeit des Programms;
b) bis zum 31. März 2008 eine Abschlussbewertung der Effizienz und Wirksamkeit des Programms.
(4) Die Kommission unterbreitet dem Europäischen Parlament und dem Rat
a) bis zum 30. Juni 2005 eine Zwischenbewertung der Effizienz und Wirksamkeit des Programms sowie eine Mitteilung über die Zweckmäßigkeit der Fortführung des Programms, der gegebenenfalls ein entsprechender Vorschlag beigefügt ist;
b) bis zum 30. Juni 2008 eine Abschlussbewertung der Effizienz und Wirksamkeit des Programms.
Die unter den Buchstaben a) und b) genannten Berichte werden dem Wirtschafts- und Sozialausschuss sowie dem Ausschuss der Regionen zur Kenntnisnahme übermittelt.
(5) Die Bewertungsberichte nach Absatz 4 stützen sich hauptsächlich auf die Bewertungen nach Absatz 3 und die Begleitberichte nach Absatz 1.
Artikel 16
Inkrafttreten
Diese Entscheidung tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.
Sie gilt ab 1. Januar 2003.
Artikel 17
Empfänger
Diese Entscheidung ist an alle Mitgliedstaaten gerichtet.
Geschehen zu Brüssel am 3. Dezember 2002.