Nařízení Rady (ES) č. 1467/97
ze dne 7. července 1997
o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 104c odst. 14 druhý pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Evropského měnového institutu,
(1) vzhledem k tomu, že je nutné urychlit a vyjasnit postup při nadměrném schodku, stanovený v článku 104c Smlouvy, s cílem zabránit vzniku nadměrných schodků veřejných financí a - pokud již k jejich vzniku dojde - napomoci jejich rychlému odstranění; že ustanovení tohoto nařízení určená k výše uvedenému účelu a přijatá podle čl. 104c odst. 14 druhého pododstavce tvoří spolu s ustanoveními protokolu č. 5 ke Smlouvě novou jednotnou soustavu pravidel pro uplatňování článku 104c;
(2) vzhledem k tomu, že základním cílem Paktu o stabilitě a růstu jsou zdravé veřejné finance jakožto prostředek posilující podmínky pro stabilitu cen a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst;
(3) vzhledem k tomu, že Pakt o stabilitě a růstu je tvořen tímto nařízením, nařízením Rady (ES) č. 1466/97 [3], zaměřeným na posílení dohledu nad stavy rozpočtů a na dohled nad hospodářskými politikami a jejich koordinaci, a usnesením Evropské rady ze dne 17. června 1997 o Paktu o stabilitě a růstu [4], které v souladu s článkem D Smlouvy o Evropské unii stanoví obecné politické směry pro řádné a včasné provedení Paktu o stabilitě a růstu, a zejména pro dodržování střednědobého cíle téměř vyrovnaného nebo přebytkového stavu rozpočtů, k čemuž se všechny členské státy zavázaly, a pro přijetí nápravných rozpočtových opatření, která považují za potřebná k docílení jejich stability, a pro zavedení konvergenčních programů, pokud získané informace naznačují současné nebo očekávané odchýlení od střednědobého rozpočtového cíle;
(4) vzhledem k tomu, že ve třetí etapě hospodářské a měnové unie jsou podle článku 104c Smlouvy členské státy jednoznačně povinny vyvarovat se nadměrných schodků veřejných financí; že podle článku 5 protokolu č. 11 ke Smlouvě se čl. 104c odst. 1, 9 a 11 nevztahuje na Spojené království Velké Británie a Severního Irska, pokud nepřejde do třetí etapy; že se na Spojené království i nadále vztahuje povinnost snažit se vyvarovat nadměrných schodků veřejných financí, stanovená v čl. 109e odst. 4;
(5) vzhledem k tomu, že Dánsko podle odstavce 1 protokolu č. 12 ke Smlouvě upozornilo v souvislosti s rozhodnutím přijatým v Edinburghu dne 12. prosince 1992, že se nezúčastní třetí etapy; že se podle odstavce 2 zmíněného protokolu tudíž na Dánsko nevztahuje čl. 104c odst. 9 a 11;
(6) vzhledem k tomu, že ve třetí etapě hospodářské a měnové unie každý členský stát zůstává s výhradou ustanovení Smlouvy zodpovědný za svou rozpočtovou politiku; že členské státy přijmou potřebná opatření, aby dostály svým povinnostem v souladu s ustanoveními Smlouvy;
(7) vzhledem k tomu, že dodržování střednědobého cíle téměř vyrovnaného nebo přebytkového stavu rozpočtů, k jehož splnění jsou všechny členské státy zavázány, napomáhá k vytváření vhodných podmínek pro stabilitu cen a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst ve všech členských státech a umožňuje jim vypořádat se s běžnými konjunkturálními výkyvy a přitom udržovat rozpočtový schodek v maximální výši odpovídající referenční hodnotě 3 % HDP;
(8) vzhledem k tomu, že pro řádné fungování hospodářské a měnové unie je nezbytná stabilní a trvalá konvergence hospodářské a rozpočtové výkonnosti členských států, které přijaly jednotnou měnu (dále jen "zúčastněné členské státy"); že ve třetí etapě hospodářské a měnové unie je nutná rozpočtová disciplína k zajištění cenové stability;
(9) vzhledem k tomu, že čl. 109k odst. 3 a čl. 104c odst. 9 a 11 se vztahují pouze na zúčastněné členské státy;
(10) vzhledem k tomu, že je nezbytné definovat pojem výjimečného a dočasného překročení referenční hodnoty podle čl. 104c odst. 2 písm. a); že v této souvislosti by Rada mimo jiné měla vzít v úvahu víceleté rozpočtové předpovědi předkládané Komisí;
(11) vzhledem k tomu, že zpráva Komise má podle ustanovení čl. 104c odst. 3 přihlédnout k tomu, zda schodek veřejných financí překračuje veřejné investiční výdaje, jakož i ke všem dalším rozhodujícím faktorům včetně střednědobé hospodářské a rozpočtové pozice členského státu;
(12) vzhledem k tomu, že je nutné stanovit lhůty pro použití postupu při nadměrném schodku, aby bylo zajištěno jeho urychlené a účinné uplatnění; že je v této souvislosti nezbytné vzít v úvahu skutečnost, že rozpočtový rok Spojeného království se nekryje s kalendářním rokem;
(13) vzhledem k tomu, že je nutné určit, jak by mohly být uvaleny sankce stanovené v článku 104c, aby bylo zajištěno účinné použití postupu při nadměrném schodku;
(14) vzhledem k tomu, že zesílení dohledu podle nařízení Rady (ES) č. 1466/97 spolu s tím, jak Komise podle čl. 104c odst. 2 sleduje vývoj rozpočtové situace, by mělo usnadnit účinné a rychlé použití postupu při nadměrném schodku;
(15) vzhledem k tomu, že pokud z hlediska výše uvedených skutečností členský stát nepřijme účinná opatření k odstranění nadměrného schodku, potom se přiměřeným a vhodným způsobem nátlaku na dotyčný zúčastněný členský stát, aby taková opatření učinil, zdá být celková lhůta deseti měsíců ode dne oznámení údajů svědčících o existenci nadměrného schodku do případného rozhodnutí uvalit sankce; v takovém případě, a pokud by postup započal v březnu, by to vedlo k uvalení sankcí ještě v témže kalendářním roce, v kterém postup započal;
(16) vzhledem k tomu, že by dotyčný členský stát, který by byl včas varován, měl očekávat doporučení Rady k odstranění nadměrného schodku nebo další kroky postupu při nadměrném schodku; že závažnost nadměrného schodku ve třetí etapě hospodářské a měnové unie by měla vyžadovat bezodkladné kroky všech zainteresovaných stran;
(17) vzhledem k tomu, že postup při nadměrném schodku je vhodné dočasně pozastavit v případě, že dotyčný členský stát přijme příslušná opatření v reakci na doporučení podle čl. 104c odst. 7 nebo výzvě podle čl. 104c odst. 9, a tím členské státy motivovat, aby podle toho jednaly; že doba, po kterou by byl postup dočasně pozastaven, by se neměla započítávat do lhůty v trvání nejvýše deseti měsíců ode dne oznámení údajů svědčících o existenci nadměrného schodku do uvalení sankcí; že je třeba okamžitě pokračovat v postupu, pokud navrhované opatření není prováděno nebo pokud se ukáže, že prováděné opatření je nedostatečné;
(18) vzhledem k tomu, že pro zajištění dostatečně odstrašujícího účinku, který by postup při nadměrném schodku měl mít, je třeba, aby na dotyčném zúčastněném členském státu bylo požadováno složení neúročeného vkladu ve vhodné výši, kdykoli Rada rozhodne o uvalení sankcí;
(19) vzhledem k tomu, že vymezení sankcí podle předepsané stupnice přispívá k právní jistotě; že je vhodné, aby výše vkladu byla ve vztahu k HDP dotyčného členského státu;
(20) vzhledem k tomu, že kdykoli nařízené složení neúročeného vkladu nepřiměje dotyčný členský stát k tomu, aby v řádné době odstranil svůj nadměrný schodek, je vhodné sankce zostřit; že v takovém případě je vhodné přeměnit vklad v pokutu;
(21) vzhledem k tomu, že prvním krokem ke zrušení sankcí jsou přiměřená opatření dotyčného zúčastněného členského státu k odstranění nadměrného schodku; že významný pokrok v odstraňování nadměrného schodku by měl umožnit odvolání sankcí podle čl. 104c odst. 12; že ke zrušení všech zbývajících sankcí by mělo dojít teprve poté, co je nadměrný schodek zcela odstraněn;
(22) vzhledem k tomu, že nařízení Rady (ES) č. 3605/93 ze dne 22. prosince 1993 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství [5] obsahuje podrobná pravidla pro sdělování rozpočtových údajů členskými státy;
(23) vzhledem k tomu, že podle čl. 109f odst. 8 se tam, kde Smlouva stanoví konzultativní úlohu Evropské centrální banky (ECB), považují odkazy na ECB až do jejího ustavení za odkazy na Evropský měnový institut,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ODDÍL 1
DEFINICE A HODNOCENÍ
Článek 1
1. Toto nařízení obsahuje ustanovení k urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku a jeho cílem je zabránit vzniku nadměrných schodků veřejných financí, a pokud již k jejich vzniku dojde, napomoci jejich rychlému odstranění.
2. Pro účely tohoto nařízení se "zúčastněnými členskými státy" rozumí ty členské státy, které v souladu se Smlouvou přijaly jednotnou měnu, a "nezúčastněnými členskými státy" se rozumí ty členské státy, které jednotnou měnu nepřijaly.
Článek 2
1. Překročení schodku veřejných financí nad referenční hodnotu se podle čl. 104c odst. 2 druhé odrážky považuje za výjimečné a dočasné tehdy, pokud je způsobeno neobvyklou událostí, kterou dotyčný členský stát nemůže nikterak ovlivnit a která má zásadní dopad na finanční situaci vládních institucí, nebo pokud vznikne v důsledku prudkého hospodářského propadu.
Kromě toho se překročení schodku veřejných financí nad referenční hodnotu považuje za dočasné, jestliže rozpočtové předpovědi předkládané Komisí naznačují, že po skončení neobvyklé události či prudkého hospodářského propadu schodek klesne pod referenční hodnotu.
2. Komise zpravidla při vypracování zprávy podle čl. 104c odst. 3 považuje překročení schodku veřejných financí nad referenční hodnotu v důsledku prudkého hospodářského propadu za výjimečné pouze tehdy, pokud dojde k ročnímu poklesu reálného HDP nejméně o 2 %.
3. Při rozhodování podle čl. 104c odst. 6 o tom, zda existuje nadměrný schodek, bere Rada v rámci svého celkového hodnocení v úvahu jakékoli poznatky členského státu o tom, že roční pokles reálného HDP o méně než 2 % je přesto s přihlédnutím k dalším podpůrným důkazům výjimečný, zejména co se týče prudkosti poklesu nebo kumulované ztráty výkonu v porovnání s minulými trendy.
ODDÍL 2
URYCHLENÍ POSTUPU PŘI NADMĚRNÉM SCHODKU
Článek 3
1. Do dvou týdnů poté, co Komise schválí zprávu vydanou podle čl. 104c odst. 3, k ní Hospodářský a finanční výbor podle čl. 104c odst. 4 vypracuje stanovisko.
2. Pokud Komise s plným přihlédnutím ke stanovisku uvedenému v odstavci 1 usoudí, že nadměrný schodek existuje, předloží v souladu s čl. 104c odst. 5 a 6 stanovisko a doporučení Radě.
3. Rada rozhodne o existenci nadměrného schodku v souladu s čl. 104c odst. 6 do tří měsíců ode dne oznámení podle čl. 4 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 3605/93. Pokud v souladu s čl. 104c odst. 6 rozhodne, že nadměrný schodek existuje, podá Rada zároveň doporučení dotyčnému členskému státu podle čl. 104c odst. 7.
4. Doporučení Rady podané v souladu s čl. 104c odst. 7 stanoví nejvýše čtyřměsíční lhůtu, během níž má dotyčný členský stát přijmout účinná opatření. Doporučení Rady také stanoví lhůtu pro odstranění nadměrného schodku, což by mělo být ukončeno v následujícím roce po jeho zjištění, pokud nenastanou zvláštní okolnosti.
Článek 4
1. Jestliže se zjistí, že nebyla přijata žádná účinná opatření podle čl. 104c odst. 8, potom se případné rozhodnutí Rady zveřejnit podané doporučení přijme okamžitě po vypršení lhůty stanovené v souladu s čl. 3 odst. 4 tohoto nařízení.
2. Rada při zvažování, zda byla v reakci na doporučení Rady vydané v souladu s čl. 104c odst. 7 přijata účinná opatření, vychází při svém rozhodování z veřejně oznámených rozhodnutí vlády dotyčného členského státu.
Článek 5
Případné rozhodnutí Rady podle čl. 104c odst. 9 vyzývající dotyčný členský stát k tomu, aby učinil opatření ke snížení nadměrného schodku, se přijme do jednoho měsíce od rozhodnutí Rady podle čl. 104c odst. 8 o tom, že nebyla přijata žádná účinná opatření.
Článek 6
Pokud jsou splněny podmínky pro uplatnění čl. 104c odst. 11, uvalí Rada sankce podle čl. 104c odst. 11. Takové rozhodnutí se přijme nejpozději do dvou měsíců od rozhodnutí Rady podle čl. 104c odst. 9 vyzývajícího dotyčný členský stát, aby učinil opatření.
Článek 7
Pokud se dotyčný členský stát nepodřídí jednotlivým rozhodnutím, které Rada postupně přijme na základě ustanovení čl. 104c odst. 7 a 9, potom se rozhodnutí Rady o uvalení sankcí podle odstavce 11 článku 104c přijme do deseti měsíců ode dne oznámení podle nařízení (ES) č. 3605/93, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 3 tohoto nařízení. V případě záměrně plánovaného schodku, o kterém Rada rozhodne, že je nadměrný, se použije zrychlené řízení.
Článek 8
Případné rozhodnutí Rady zostřit sankce v souladu s čl. 104c odst. 11, kromě rozhodnutí přeměnit vklady v pokuty podle článku 14 tohoto nařízení, se přijme nejpozději do dvou měsíců ode dne oznámení podle nařízení (ES) č. 3605/93. Případné rozhodnutí Rady zrušit některá nebo všechna svá rozhodnutí podle čl. 104c odst. 12 se přijme co nejdříve, v každém případě však nejpozději do dvou měsíců ode dne oznámení podle nařízení (ES) č. 3605/93.
ODDÍL 3
POZASTAVENÍ POSTUPU A SLEDOVÁNÍ
Článek 9
1. Postup při nadměrném schodku se pozastaví,
- pokud dotyčný členský stát jedná podle doporučení podaných v souladu s čl. 104c odst. 7,
- pokud dotyčný zúčastněný členský stát jedná podle výzev vydaných v souladu s čl. 104c odst. 9.
2. Doba, po kterou je postup pozastaven, se nezapočítává ani do desetiměsíční lhůty uvedené v článku 7, ani do dvouměsíční lhůty uvedené v článku 6 tohoto nařízení.
Článek 10
1. Komise a Rada sledují provádění opatření,
- která dotyčný členský stát učiní v reakci na doporučení podaná v souladu s čl. 104c odst. 7,
- která dotyčný členský stát učiní v reakci na výzvy vydané v souladu s čl. 104c odst. 9.
2. Pokud zúčastněný členský stát potřebná opatření neprovádí nebo pokud podle názoru Rady nejsou prováděná opatření dostatečná, Rada okamžitě přijme rozhodnutí podle čl. 104c odst. 9 nebo 11.
3. Pokud aktuální údaje sdělené podle nařízení (ES) č. 3605/93 ukazují, že nadměrný schodek nebyl odstraněn ve lhůtách stanovených buď doporučeními podanými v souladu s čl. 104c odst. 7, nebo výzvami vydanými v souladu s čl. 104c odst. 9, přijme Rada okamžitě rozhodnutí podle čl. 104c odst. 9 nebo 11.
ODDÍL 4
SANKCE
Článek 11
Kdykoli Rada rozhodne o uplatnění sankcí vůči zúčastněnému členskému státu podle čl. 104c odst. 11, potom se zpravidla požaduje složení neúročeného vkladu. Rada může rozhodnouto tom, že tento požadavek na složení vkladu se doplní o opatření stanovená v čl. 104c odst. 11 první a druhé odrážce.
Článek 12
1. Pokud je nadměrný schodek způsoben nedodržováním kritéria týkajícího se poměru schodku veřejných financí k HDP podle čl. 104c odst. 9 písm. a), potom se výše prvního vkladu skládá z pevné složky ve výši 0,2 % HDP a z proměnné složky ve výši jedné desetiny rozdílu mezi schodkem vyjádřeným v procentech HDP za předchozí rok a referenční hodnotou 3 % HDP.
2. Každý následující rok, dokud není rozhodnutí o existenci nadměrného schodku zrušeno, Rada hodnotí, zda dotyčný zúčastněný členský stát přijal účinná opatření v reakci na výzvu Rady podle čl. 104c odst. 9. Při tomto každoročním hodnocení rozhodne Rada v souladu s čl. 104c odst. 11, a aniž je dotčen článek 13 tohoto nařízení, o zostření sankcí, jestliže se dotyčný zúčastněný členský stát nepodřídil výzvě Rady. Pokud je rozhodnuto o složení dalšího vkladu, rovná se jedné desetině rozdílu mezi schodkem vyjádřeným v procentech HDP za předchozí rok a referenční hodnotou 3 % HDP.
3. Žádný jednotlivý vklad podle článků 1 a 2 nesmí překročit maximální limit ve výši 0,5 % HDP.
Článek 13
Rada zpravidla přemění podle čl. 104c odst. 11 vklad na pokutu, jestliže podle jejího názoru nedošlo k odstranění nadměrného schodku do dvou let od rozhodnutí požadovat na dotyčném zúčastněném členském státu složení vkladu.
Článek 14
V souladu s čl. 104c odst. 12 zrušuje Rada opatření uvedené v čl. 104c odst. 11 první a druhé odrážce v závislosti na rozsahu, v jakém dotyčný zúčastněný členský stát postoupil v odstraňování nadměrného schodku.
Článek 15
V souladu s čl. 104c odst. 12 zrušuje Rada veškeré sankce, jestliže je zrušeno rozhodnutí o existenci nadměrného schodku. Pokuty uvalené podle článku 13 tohoto nařízení nebudou dotyčnému zúčastněnému členskému státu vráceny.
Článek 16
Vklady uvedené v článcích 11 a 12 tohoto nařízení se skládají u Komise. Úroky z vkladů a pokuty uvedené v článku 13 tohoto nařízení představují jiné příjmy uvedené v článku 201 Smlouvy a rozdělují se mezi zúčastněné členské státy, u kterých není zjištěn nadměrný schodek podle čl. 104c odst. 6, v poměru k jejich podílu na celkovém HDP způsobilých členských států.
ODDÍL 5
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Pro účely tohoto nařízení a po dobu, dokud má Spojené království rozpočtový rok, který se nekryje s kalendářním rokem, se oddíly 2, 3 a 4 tohoto nařízení použijí na Spojené království v souladu s přílohou.
Článek 18
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1999.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. července 1997.
VERORDNUNG (EG) Nr. 1467/97 DES RATES
vom 7. Juli 1997
über die Beschleunigung und Klärung des Verfahrens bei einem übermäßigen Defizit
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 104 c Absatz 14,
auf Vorschlag der Kommission (1),
nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments (2),
nach Stellungnahme des Europäischen Währungsinstituts,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Das nach Artikel 104 c des Vertrags vorgesehene Verfahren bei einem übermäßigen Defizit muß beschleunigt und geklärt werden, damit übermäßige staatliche Defizite vermieden werden und, sollten sie doch eintreten, umgehend korrigiert werden können. Die Bestimmungen dieser Verordnung, die hierzu nach Artikel 104 c Absatz 14 Unterabsatz 2 erlassen werden, bilden zusammen mit den Bestimmungen des Protokolls Nr. 5 zum Vertrag ein neues geschlossenes Regelwerk für die Anwendung des Artikels 104 c.
(2)
Der Stabilitäts- und Wachstumspakt beruht auf dem Ziel einer gesunden öffentlichen Finanzlage als Mittel zur Verbesserung der Voraussetzungen für Preisstabilität und ein solides dauerhaftes Wachstum, das der Schaffung von Arbeitsplätzen förderlich ist.
(3)
Der Stabilitäts- und Wachstumspakt besteht aus dieser Verordnung, der Verordnung (EG) Nr. 1466/97 des Rates (3) über den Ausbau der haushaltspolitischen Überwachung und der Überwachung und Koordinierung der Wirtschaftspolitiken und der Entschließung des Europäischen Rates vom 17. Juni 1997 über den Stabilitäts- und Wachstumspakt (4), in der im Einklang mit Artikel D des Vertrags über die Europäische Union feste politische Vorgaben gemacht werden, damit der Stabilitäts- und Wachstumspakt strikt und fristgerecht umgesetzt werden kann und insbesondere das mittelfristige Ziel eines nahezu ausgeglichenen oder einen Überschuß aufweisenden Haushalts, wozu sich alle Mitgliedstaaten verpflichtet haben, eingehalten und die haushaltspolitischen Korrekturmaßnahmen, die ihres Erachtens zur Erreichung der Ziele ihrer Stabilitäts- oder Konvergenzprogramme erforderlich sind, ergriffen werden können, wenn es Anzeichen für eine tatsächliche oder zu erwartende erhebliche Abweichung von dem mittelfristigen Haushaltsziel gibt.
(4)
In der dritten Stufe der Wirtschafts- und Währungsunion (WWU) besteht für die Mitgliedstaaten nach Artikel 104 c eine klare vertragliche Verpflichtung zur Vermeidung übermäßiger öffentlicher Defizite. Nach Nummer 5 des Protokolls Nr. 11 zum Vertrag gilt Artikel 104 c Absätze 1, 9 und 11 für das Vereinigte Königreich erst, wenn es in die dritte Stufe eintritt. Die Verpflichtung nach Artikel 109 e Absatz 4, sich um eine Vermeidung übermäßiger öffentlicher Defizite zu bemühen, gilt für das Vereinigte Königreich weiterhin.
(5)
Dänemark hat unter Bezugnahme auf Nummer 1 des Protokolls Nr. 12 zum Vertrag im Zusammenhang mit dem Edinburgh-Beschluß vom 12. Dezember 1992 notifiziert, daß es an der dritten Stufe nicht teilnehmen wird. Nach Nummer 2 dieses Protokolls gilt Artikel 104 c Absätze 9 und 11 daher nicht für Dänemark.
(6)
In der dritten Stufe der WWU sind die Mitgliedstaaten vorbehaltlich der Bestimmungen des Vertrages weiterhin für ihre nationalen Haushaltspolitiken verantwortlich. Die Mitgliedstaaten ergreifen die erforderlichen Maßnahmen, um ihrer Verantwortung entsprechend den Vertragsbestimmungen nachzukommen.
(7)
Indem die Mitgliedstaaten an dem mittelfristigen Ziel eines nahezu ausgeglichenen Haushalts oder eines Haushaltsüberschusses festhalten, wozu sich alle Mitgliedstaaten verpflichtet haben, wird ein Beitrag dazu geleistet, daß die geeigneten Voraussetzungen für Preisstabilität und für ein nachhaltiges Wachstum, das der Schaffung von Arbeitsplätzen förderlich ist, in allen Mitgliedstaaten herbeigeführt werden; ferner können die Mitgliedstaaten damit normale Konjunkturschwankungen bewältigen und zugleich bewirken, daß das öffentliche Defizit innerhalb des Referenzwerts von 3 % des BIP gehalten wird.
(8)
Damit die WWU reibungslos funktioniert, ist es erforderlich, daß die Konvergenz der Wirtschafts- und Haushaltsleistungen der Mitgliedstaaten, die die einheitliche Währung eingeführt haben - nachstehend „teilnehmende Mitgliedstaaten“ genannt - stabil und dauerhaft ist. Haushaltsdisziplin ist in der dritten Stufe der WWU eine Voraussetzung für die Sicherung der Preisstabilität.
(9)
Nach Artikel 109 k Absatz 3 des Vertrags ist Artikel 104 c Absätze 9 und 11 nur auf die teilnehmenden Mitgliedstaaten anwendbar.
(10)
Für das in Artikel 104 c Absatz 2 Buchstabe a) genannte Kriterium, daß der Referenzwert nur ausnahmsweise und vorübergehend überschritten wird, ist eine Begriffsbestimmung notwendig. In diesem Zusammenhang sollte der Rat unter anderem die mehrjährigen Haushaltsvorausschätzungen der Kommission berücksichtigen.
(11)
In einem Bericht der Kommission nach Artikel 104 c Absatz 3 wird berücksichtigt, ob das öffentliche Defizit die öffentlichen Ausgaben für Investitionen übertrifft; berücksichtigt werden ferner alle sonstigen einschlägigen Faktoren, einschließlich der mittelfristigen Wirtschafts- und Haushaltslage des Mitgliedstaats.
(12)
Für die Anwendung des Verfahrens bei einem übermäßigen Defizit müssen Fristen gesetzt werden, damit eine zügige und wirksame Anwendung gewährleistet ist. In diesem Zusammenhang ist zu berücksichtigen, daß das Haushaltsjahr im Vereinigten Königreich nicht mit dem Kalenderjahr übereinstimmt.
(13)
Es muß festgelegt werden, auf welche Weise die in Artikel 104 c des Vertrags vorgesehenen Sanktionen verhängt werden können, damit die wirksame Anwendung des Verfahrens bei einem übermäßigen Defizit gewährleistet ist.
(14)
Die verstärkte Überwachung gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1466/97 des Rates sollte zusammen mit der Überwachung der Entwicklung der Haushaltslage durch die Kommission gemäß Artikel 104 c Absatz 2 die wirksame und rasche Anwendung des Verfahrens bei einem übermäßigen Defizit erleichtern.
(15)
Dementsprechend erscheint für den Fall, daß es ein teilnehmender Mitgliedstaat unterläßt, wirksame Maßnahmen zur Korrektur eines übermäßigen Defizits zu ergreifen, ein Gesamtzeitraum von höchstens zehn Monaten ab dem Tag der Mitteilung der Haushaltsdaten, die ein übermäßiges Defizit belegen, bis zum etwaigen Beschluß zur Auferlegung von Sanktionen sowohl möglich als auch angemessen, um Druck auf den betreffenden teilnehmenden Mitgliedstaat auszuüben, damit er entsprechende Maßnahmen ergreift. Somit könnten bei einem im März anlaufenden Verfahren Sanktionen noch im Kalenderjahr des Verfahrensbeginns verhängt werden.
(16)
Die Empfehlung des Rates zur Korrektur eines übermäßigen Defizits oder die späteren Schritte des Verfahrens bei einem übermäßigen Defizit sollten für den betreffenden Mitgliedstaat absehbar sein, da er frühzeitig gewarnt worden ist. Der Ernst der Lage bei einem übermäßigen Defizit in der dritten Stufe gebietet, daß alle Beteiligten umgehend handeln.
(17)
Das Verfahren bei einem übermäßigen Defizit sollte ruhen, wenn der betreffende Mitgliedstaat geeignete Maßnahmen aufgrund einer Empfehlung nach Artikel 104 c Absatz 7 oder einer Inverzugsetzung nach Artikel 104 c Absatz 9 ergreift, damit die Mitgliedstaaten einen Anreiz erhalten, entsprechend zu handeln. Der Zeitraum, während dessen das Verfahren ruht, sollte nicht in den Zeitraum von höchstens zehn Monaten zwischen dem Zeitpunkt der Meldung eines übermäßigen Defizits und der Auferlegung von Sanktionen einbezogen werden. Das Verfahren sollte unverzüglich wiederaufgenommen werden, wenn die in Aussicht genommene Maßnahme nicht umgesetzt wird oder wenn sich die umgesetzte Maßnahme als unangemessen erweist.
(18)
Damit das Verfahren bei einem übermäßigen Defizit einen ausreichenden Abschreckungseffekt besitzt, sollte bei einem Sanktionsbeschluß des Rates von dem betreffenden teilnehmenden Mitgliedstaat eine unverzinsliche Einlage in angemessener Höhe verlangt werden.
(19)
Die Festlegung von Sanktionen nach einer festen Berechnungsregel dient der Rechtssicherheit. Der zu hinterlegende Betrag sollte an das BIP des betreffenden teilnehmenden Mitgliedstaats geknüpft werden.
(20)
Veranlaßt die Auferlegung einer unverzinslichen Einlage den betreffenden teilnehmenden Mitgliedstaat nicht, das übermäßige Defizit rechtzeitig zu korrigieren, so sollten die Sanktionen verschärft werden. Die Einlage sollte dann in eine Geldbuße umgewandelt werden.
(21)
Geeignete Maßnahmen des betreffenden teilnehmenden Mitgliedstaats zur Korrektur seines übermäßigen Defizits sind der erste Schritt zu einer Aufhebung der Sanktionen. Werden bei der Korrektur des übermäßigen Defizits erhebliche Fortschritte erzielt, so sollten Sanktionen nach Artikel 104 c Absatz 12 aufgehoben werden können. Die Aufhebung aller Sanktionen sollte erst dann erfolgen, wenn das übermäßige Defizit vollständig korrigiert worden ist.
(22)
Die Verordnung (EG) Nr. 3605/93 des Rates vom 22. November 1993 über die Anwendung des dem Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft beigefügten Protokolls über das Verfahren bei einem übermäßigen Defizit (5) enthält ausführliche Regeln für die Mitteilung von Haushaltsdaten durch die Mitgliedstaaten.
(23)
Nach Artikel 109 f Absatz 8 ist in den Fällen, in denen der Vertrag eine beratende Funktion für die Europäische Zentralbank (EZB) vorsieht, vor der Errichtung der EZB unter dieser das Europäische Währungsinstitut zu verstehen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
ABSCHNITT I
BEGRIFFSBESTIMMUNGEN UND BEWERTUNGEN
Artikel 1
(1) Diese Verordnung enthält die Bestimmungen zur Beschleunigung und Klärung des Verfahrens bei einem übermäßigen Defizit, womit das Ziel verfolgt wird, übermäßige öffentliche Defizite möglichst zu vermeiden und gegebenenfalls auftretende Defizite unverzüglich zu korrigieren.
(2) Im Sinne dieser Verordnung sind „teilnehmende Mitgliedstaaten“ diejenigen Mitgliedstaaten, die die einheitliche Währung nach dem Vertrag einführen, und „nichtteilnehmende Mitgliedstaaten“ diejenigen Mitgliedstaaten, die die einheitliche Währung nicht eingeführt haben.
Artikel 2
(1) Überschreitet ein öffentliches Defizit den Referenzwert, so gilt der Referenzwert als ausnahmsweise und vorübergehend überschritten im Sinne von Artikel 104 c Absatz 2 Buchstabe a) zweiter Gedankenstrich, wenn dies auf ein außergewöhnliches Ereignis, das sich der Kontrolle des betreffenden Mitgliedstaats entzieht und die staatliche Finanzlage erheblich beeinträchtigt, oder auf einen schwerwiegenden Wirtschaftsabschwung zurückzuführen ist.
Darüber hinaus gilt der Referenzwert dann als vorübergehend überschritten, wenn die Haushaltsvorausschätzungen der Kommission darauf hindeuten, daß das Defizit unter den Referenzwert sinken wird, wenn das außergewöhnliche Ereignis nicht mehr vorliegt oder der schwerwiegende Wirtschaftsabschwung beendet ist.
(2) Erstellt die Kommission einen Bericht im Sinne von Artikel 104 c Absatz 3, so betrachtet sie den Referenzwert in der Regel nur dann aufgrund eines schweren Wirtschaftsabschwungs als ausnahmsweise überschritten, wenn das reale BIP innerhalb eines Jahres um mindestens 2 % zurückgegangen ist.
(3) Wenn der Rat gemäß Artikel 104 c Absatz 6 entscheidet, ob ein übermäßiges Defizit besteht, so berücksichtigt er bei seiner Prüfung der Gesamtlage sämtliche Bemerkungen des betreffenden Mitgliedstaats, aus denen hervorgeht, daß ein innerhalb eines Jahres eingetretener Rückgang des realen BIP um weniger als 2 % angesichts weiterer relevanter Umstände, insbesondere bei einem jähen Abschwung oder einem gegenüber den vorangegangenen Trends insgesamt sehr starken Rückgang der Produktion, gleichwohl außergewöhnlich ist.
ABSCHNITT 2
BESCHLEUNIGUNG DES VERFAHRENS BEI EINEM ÜBERMÄSSIGEN DEFIZIT
Artikel 3
(1) Hat die Kommission einen Bericht gemäß Artikel 104 c Absatz 3 angenommen, so gibt der Wirtschafts- und Finanzausschuß gemäß Artikel 104 c Absatz 4 innerhalb von zwei Wochen eine Stellungnahme ab.
(2) Ist die Kommission der Auffassung, daß ein übermäßiges Defizit besteht, so legt sie unter uneingeschränkter Berücksichtigung der Stellungnahme nach Absatz 1 dem Rat gemäß Artikel 104 c Absätze 5 und 6 eine Stellungnahme und eine Empfehlung zur Entscheidung vor.
(3) Der Rat entscheidet gemäß Artikel 104 c Absatz 6 innerhalb von drei Monaten nach den in Artikel 4 Absätze 2 und 3 der Verordnung (EG) Nr. 3605/93 genannten Meldeterminen, ob ein übermäßiges Defizit besteht. Stellt der Rat gemäß Artikel 104 c Absatz 6 fest, daß ein übermäßiges Defizit besteht, so spricht er gleichzeitig gemäß Artikel 104 c Absatz 7 Empfehlungen an den betreffenden Mitgliedstaat aus.
(4) In der Empfehlung, die der Rat gemäß Artikel 104 c Absatz 7 ausspricht, wird dem betreffenden Mitgliedstaat eine Frist von höchstens vier Monaten für das Ergreifen wirksamer Maßnahmen gesetzt. In der Empfehlung des Rates wird ferner eine Frist für die Korrektur des übermäßigen Defizits gesetzt; diese Korrektur sollte in dem Jahr erreicht werden, das auf die Feststellung eines übermäßigen Defizits folgt, sofern keine besonderen Umstände vorliegen.
Artikel 4
(1) Wurde festgestellt, daß keine wirksamen Maßnahmen im Sinne von Artikel 104 c Absatz 8 getroffen wurden, und beschließt der Rat aufgrund dessen, seine Empfehlungen zu veröffentlichen, so ergeht dieser Beschluß unmittelbar nach Ablauf der gemäß Artikel 3 Absatz 4 dieser Verordnung gesetzten Frist.
(2) Bei der Entscheidung darüber, ob aufgrund seiner Empfehlungen nach Artikel 104 c Absatz 7 wirksame Maßnahmen getroffen wurden, stützt sich der Rat auf öffentlich bekanntgegebene Beschlüsse der Regierung des betreffenden Mitgliedstaats.
Artikel 5
Beschließt der Rat, den betreffenden teilnehmenden Mitgliedstaat mit der Maßgabe in Verzug zu setzen, Maßnahmen zum Defizitabbau gemäß Artikel 104 c Absatz 9 zu treffen, so ergeht dieser Beschluß innerhalb eines Monats, nachdem der Rat gemäß Artikel 104 c Absatz 8 festgestellt hat, daß keine wirksamen Maßnahmen ergriffen wurden.
Artikel 6
Sind diese Voraussetzungen für eine Anwendung des Artikels 104 c Absatz 11 erfüllt, so verhängt der Rat Sanktionen gemäß Artikel 104 c Absatz 11. Ein entsprechender Beschluß ergeht innerhalb von zwei Monaten nach dem Beschluß des Rates, den betreffenden teilnehmenden Mitgliedstaat gemäß Artikel 104 c Absatz 9 mit der Maßgabe in Verzug zu setzen, Maßnahmen zum Defizitabbau zu treffen.
Artikel 7
Kommt ein teilnehmender Mitgliedstaat den nacheinander getroffenen Beschlüssen des Rates gemäß Artikel 104 c Absätze 7 und 9 nicht nach, so trifft der Rat den Beschluß, gemäß Artikel 104 c Absatz 11 Sanktionen zu verhängen, innerhalb von zehn Monaten nach den in der Verordnung (EG) Nr. 3605/93 genannten Meldeterminen, auf die in Artikel 3 Absatz 3 der vorliegenden Verordnung Bezug genommen wird. Bei einem bewußt geplanten Defizit, das nach Feststellung des Rates übermäßig ist, wird ein Eilverfahren angewandt.
Artikel 8
Beschließt der Rat, Sanktionen gemäß Artikel 104 c Absatz 11 zu verschärfen, die nicht in einer Umwandlung von Einlagen in Geldbußen nach Artikel 14 dieser Verordnung bestehen, so ergeht dieser Beschluß innerhalb von zwei Monaten nach den Meldeterminen gemäß der Verordnung (EG) Nr. 3605/93. Beschließt der Rat, einige oder sämtliche seiner Beschlüsse gemäß Artikel 104 c Absatz 12 aufzuheben, so ergeht dieser Beschluß so bald wie möglich und auf jeden Fall spätestens zwei Monate nach den Meldeterminen gemäß der Verordnung (EG) Nr. 3605/93.
ABSCHNITT 3
RUHEN DES VERFAHRENS UND ÜBERWACHUNG
Artikel 9
(1) Das Verfahren bei einem übermäßigen Defizit ruht,
-
wenn der betreffende Mitgliedstaat gemäß den Empfehlungen nach Artikel 104 c Absatz 7 tätig wird;
-
wenn der betreffende teilnehmende Mitgliedstaat aufgrund einer Inverzugsetzung nach Artikel 104 c Absatz 9 tätig wird.
(2) Der Zeitraum des Ruhens des Verfahrens wird weder in die in Artikel 7 dieser Verordnung genannte Frist von zehn Monaten noch in die in Artikel 6 dieser Verordnung genannte Frist von zwei Monaten einbezogen.
Artikel 10
(1) Die Kommission und der Rat überwachen die Durchführung der Maßnahmen,
-
die der betreffende Mitgliedstaat aufgrund der Empfehlungen nach Artikel 104 c Absatz 7 ergreift;
-
die der betreffende teilnehmende Mitgliedstaat aufgrund einer Inverzugsetzung nach Artikel 104 c Absatz 9 ergreift.
(2) Werden von einem teilnehmenden Mitgliedstaat keine Maßnahmen durchgeführt oder erweisen sie sich nach Auffassung des Rates als unangemessen, so trifft der Rat unverzüglich einen Beschluß nach Artikel 104 c Absatz 9 bzw. Artikel 104 c Absatz 11.
(3) Geht aus den gemäß der Verordnung (EG) Nr. 3605/93 ermittelten Daten über die tatsächliche Entwicklung hervor, daß ein übermäßiges Defizit von einem teilnehmenden Mitgliedstaat nicht innerhalb der in den Empfehlungen nach Artikel 104 c Absatz 7 oder der in einer Inverzugsetzung nach Artikel 104 c Absatz 9 festgelegten Frist korrigiert worden ist, so trifft der Rat unverzüglich einen Beschluß nach Artikel 104 c Absatz 9 bzw. Artikel 104 c Absatz 11.
ABSCHNITT 4
SANKTIONEN
Artikel 11
Beschließt der Rat Sanktionen gegen einen teilnehmenden Mitgliedstaat gemäß Artikel 104 c Absatz 11, so wird in der Regel eine unverzinsliche Einlage verlangt. Der Rat kann beschließen, diese Einlage durch die in Artikel 104 c Absatz 11 erster und zweiter Gedankenstrich vorgesehenen Maßnahmen zu ergänzen.
Artikel 12
(1) Geht das übermäßige Defizit auf eine Nichteinhaltung des Kriteriums des Verhältnisses des öffentlichen Defizits zum Bruttoinlandsprodukt gemäß Artikel 104 c Absatz 2 Buchstabe a) zurück, so setzt sich der Betrag der ersten Einlage aus einer festen Komponente in Höhe von 0,2 % des BIP und einer variablen Komponente in Höhe von einem Zehntel der Differenz zwischen dem als Prozentsatz des BIP des Vorjahres ausgedrückten Defizit und dem Referenzwert in Höhe von 3 % des BIP zusammen.
(2) In jedem Folgejahr bis zur Aufhebung des Beschlusses über das Vorliegen eines übermäßigen Defizits beurteilt der Rat, ob der betreffende teilnehmende Mitgliedstaat aufgrund einer Inverzugsetzung durch den Rat nach Artikel 104 c Absatz 9 wirksame Maßnahmen getroffen hat. Im Rahmen dieser jährlichen Beurteilung beschließt der Rat nach Artikel 104 c Absatz 11 unbeschadet des Artikels 13 dieser Verordnung, die Sanktionen zu verschärfen, es sei denn, der teilnehmende Mitgliedstaat ist der Inverzugsetzung durch den Rat nachgekommen. Wird eine zusätzliche Einlage beschlossen, so muß sie einem Zehntel der Differenz zwischen dem als Prozentsatz des BIP des Vorjahres ausgedrückten Defizit und dem Referenzwert in Höhe von 3 % des BIP entsprechen.
(3) Eine einzelne Einlage im Sinne der Absätze 1 und 2 darf die Obergrenze von 0,5 % des BIP nicht überschreiten.
Artikel 13
Eine Einlage wird vom Rat in der Regel nach Artikel 104 c Absatz 11 in eine Geldbuße umgewandelt, wenn das übermäßige Defizit zwei Jahre nach dem Beschluß, von dem teilnehmenden Mitgliedstaat eine Einlage zu verlangen, nach Auffassung des Rates nicht korrigiert wurde.
Artikel 14
Gemäß Artikel 104 c Absatz 12 hebt der Rat die in Artikel 104 c Absatz 11 erster und zweiter Gedankenstrich genannten Sanktionen in dem Maße auf, wie der betreffende teilnehmende Mitgliedstaat bei der Korrektur des übermäßigen Defizits Fortschritte erzielt hat.
Artikel 15
Nach Artikel 104 c Absatz 12 hebt der Rat sämtliche Sanktionen auf, wenn der Beschluß über das Vorliegen eines übermäßigen Defizits aufgehoben worden ist. Sind nach Artikel 13 dieser Verordnung Geldbußen verhängt worden, so werden die entsprechenden Beträge nicht an den betreffenden teilnehmenden Mitgliedstaat rücküberwiesen.
Artikel 16
Einlagen im Sinne der Artikel 11 und 12 dieser Verordnung werden bei der Kommission hinterlegt. Zinsen auf solche Einlagen sowie die Geldbußen im Sinne des Artikels 13 dieser Verordnung stellen sonstige Einnahmen gemäß Artikel 201 des Vertrags dar und werden unter den teilnehmenden Mitgliedstaaten, die kein übermäßiges Defizit im Sinne des Artikels 104 c Absatz 6 aufweisen, im Verhältnis zu ihrem Anteil am gesamten BSP der in Betracht kommenden Mitgliedstaaten aufgeteilt.
ABSCHNITT 5
ÜBERGANGS- UND SCHLUSSBESTIMMUNGEN
Artikel 17
Solange das Haushaltsjahr im Vereinigten Königreich nicht mit dem Kalenderjahr übereinstimmt, werden die Bestimmungen der Abschnitte 2, 3 und 4 im Rahmen dieser Verordnung entsprechend den Bestimmungen im Anhang auf das Vereinigte Königreich angewandt.
Artikel 18
Diese Verordnung tritt am 1. Januar 1999 in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Brüssel am 7. Juli 1997.