Směrnice Rady
ze dne 8. března 1984
o mezních hodnotách a jakostních cílech pro vypouštění rtuti z jiných průmyslových oborů, než je elektrolýza alkalických chloridů
(84/156/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 100 a 235 této smlouvy,
s ohledem na směrnici Rady 76/464/EHS ze dne 4. května 1976 o znečišťování některými nebezpečnými látkami vypouštěnými do vodního prostředí Společenství [1], a zejména na články 6 a 12 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Komise [2],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [3],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [4],
vzhledem k tomu, že pro účely ochrany vodního prostředí Společenství před znečišťováním některými nebezpečnými látkami zavádí článek 3 směrnice 76/464/EHS systém předem udělených povolení, která stanoví emisní normy pro vypouštění látek v seznamu I její přílohy; že článek 6 uvedené směrnice vyžaduje stanovení mezních hodnot pro tyto emisní normy a rovněž určení jakostních cílů pro vodní prostředí zasažené vypouštěním těchto látek;
vzhledem k tomu, že rtuť a její sloučeniny jsou uvedeny v seznamu I;
vzhledem k tomu, členské státy jsou povinny uplatňovat mezní hodnoty, s výjimkou případů, kdy lze použít jakostní cíle;
vzhledem k tomu, že znečištění vod vypouštěním rtuti je způsobováno velkým počtem průmyslových oborů, je nutné stanovit zvláštní mezní hodnoty pro jednotlivé průmyslové obory a určit jakostní cíle pro vodní prostředí, do něhož je rtuť z těchto průmyslových oborů vypouštěna;
vzhledem k tomu, že účelem jakostních cílů musí být odstranění znečišťování rtutí různých částí vodního prostředí, které může být vypouštěním rtuti zasaženo;
vzhledem k tomu, že tyto jakostní cíle jsou stanoveny výslovně k tomuto účelu, a nikoli s úmyslem určit pravidla pro ochranu spotřebitele nebo pro prodej produktů pocházejících z vodního prostředí;
vzhledem k tomu, že má být zaveden zvláštní monitorovací postup umožňující členským státům prokázat dodržování jakostních cílů;
vzhledem k tomu, že pro účinné provádění této směrnice přijmou členské státy opatření k monitorování vodního prostředí zasaženého výše uvedeným vypouštěním rtuti; že směrnice 76/464/EHS nestanoví pravomoci k zavedení tohoto monitorování, že z toho důvodu, že Smlouva nestanoví pravomoci k tomuto účelu, se použije článek 235 Smlouvy;
vzhledem k tomu, že v případě vypouštění z určitých typů provozů, pro něž není možné stanovit emisní normy nebo je pravidelně monitorovat z důvodu přirozené rozptýlenosti zdrojů, musí být připraveny zvláštní programy k zamezení nebo odstranění znečišťování rtutí pocházejícího z těchto provozů; že článek 6 směrnice 76/464/EHS neobsahuje odpovídající pravomoci a že tyto pravomoci nejsou uvedeny ani ve zvláštních ustanovení Smlouvy, použije se tedy článek 235 Smlouvy;
vzhledem k tomu, že směrnice 82/176/EHS [5] stanoví mezní hodnoty pro vypouštění rtuti z průmyslu elektrolýzy alkalických chloridů do vodního prostředí a rovněž určuje jakostní cíle pro vodní prostředí, do něhož je rtuť vypouštěna;
vzhledem k tomu, že je důležité, aby Komise předkládala každé čtyři roky zprávu o provádění této směrnice členskými státy;
vzhledem k tomu, že podzemní vody jsou vyňaty z působnosti této směrnice, neboť podléhají směrnici 80/68/EHS [6];
vzhledem k tomu, že úroveň industrializace v Grónsku je v důsledku celkové situace na ostrově velmi nízká, a zejména s ohledem na jeho řídké osídlení, značnou rozlohu a zvláštní geografickou polohu se tato směrnice pro Grónsko nevztahuje,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice:
- stanoví podle čl. 6 odst. 1 směrnice 76/464/EHS mezní hodnoty emisních norem uvedených v čl. 2 písm. e) této směrnice pro rtuť vypouštěnou z průmyslových závodů,
- stanoví podle čl. 6 odst. 2 směrnice 76/464/EHS jakostní cíle pro rtuť ve vodním prostředí,
- stanoví podle čl. 6 odst. 4 směrnice 76/464/EHS lhůty pro splnění podmínek obsažených v povoleních vydaných příslušnými orgány členských států pro stávající vypouštění,
- stanoví podle čl. 12 odst. 1 směrnice 76/464/EHS referenční metody stanovení obsahu rtuti v odpadních vodách a ve vodním prostředí,
- stanoví podle čl. 6 odst. 3 směrnice 76/464/EHS monitorovací postup,
- žádá členské státy, aby vzájemně spolupracovaly v případě vypouštění, které zasahuje vody více členských států,
- žádá členské státy, aby vypracovaly programy k zamezení nebo odstranění znečišťování způsobeného vypouštěním ve smyslu článku 4.
2. Tato směrnice se vztahuje na vody uvedené v článku 1 směrnice 76/464/EHS, s výjimkou podzemních vod.
Článek 2
Pro účely této směrnice se rozumí:
a) "rtutí":
- elementární rtuť,
- rtuť obsažená v některé z jejích sloučenin;
b) "mezními hodnotami":
hodnoty uvedené v příloze I;
c) "jakostními cíli":
požadavky uvedené v příloze II;
d) "nakládáním se rtutí":
jakýkoli průmyslový proces zahrnující výrobu nebo používání rtuti nebo jakýkoli jiný průmyslový proces, ve kterém je přítomnost rtuti podstatná;
e) "průmyslovým závodem":
závod, v němž se nakládá se rtutí nebo s jinými látkami obsahujícími rtuť, s výjimkou průmyslových závodů uvedených v čl. 2 odst. d) směrnice 82/176/EHS;
f) "stávajícím závodem":
průmyslový závod, který je v provozu v den oznámení této směrnice;
g) "novým závodem":
- průmyslový závod, v němž se zahájí provoz po dni oznámení této směrnice,
- stávající průmyslový závod, jehož kapacita nakládání se rtutí se po dni oznámení této směrnice podstatně zvýší.
Článek 3
1. Mezní hodnoty, lhůty pro jejich splnění a monitorovací postupy pro vypouštění jsou stanoveny v příloze I.
2. Mezní hodnoty jsou obvykle uplatňovány v místě, ve kterém jsou odpadní vody obsahující rtuť vypouštěny z průmyslového závodu.
Jsou-li odpadní vody obsahující rtuť čištěny mimo průmyslový závod, v čistírně odpadních vod určené k odstraňování rtuti, může členský stát povolit uplatnění mezních hodnot v místě, kde jsou odpadní vody vypouštěny z čistírny odpadních vod.
3. Povolení podle článku 3 směrnice 76/464/EHS musí obsahovat opatření nejméně tak přísná, jako jsou opatření uvedená v příloze I této směrnice, s výjimkou případů, kdy členský stát splňuje požadavky čl. 6 odst. 3 směrnice 76/464/EHS na základě přílohy II této směrnice a přílohy IV směrnice 82/176/EHS.
Povolení se přezkoumává nejméně každé čtyři roky.
4. Aniž jsou dotčeny povinnosti vyplývající z odstavců 1, 2 a 3 a ze směrnice 76/464/EHS, mohou členské státy udělit povolení novým závodům jen tehdy, jestliže tyto závody používají normy odpovídající nejlepším dostupným technickým prostředkům, aby se odstranilo znečištění v souladu s článkem 2 zmíněné směrnice nebo aby se předešlo porušování pravidel hospodářské soutěže.
Pokud členský stát použije jakoukoli metodu, u které z technických důvodů neodpovídají zamýšlená opatření nejlepším dostupným technickým prostředkům, předloží tento členský stát před vydáním každého povolení Komisi zdůvodnění svého postupu.
Komise neprodleně postoupí tato zdůvodnění ostatním členským státům a zašle jim bez prodlení zprávu, v níž oznámí své stanovisko k odchylce uvedené v předchozím pododstavci. Pokud je to nutné, předloží současně Radě příslušné návrhy.
5. Referenční metoda rozboru ke stanovení přítomnosti rtuti je uvedena v příloze III bodu 1 směrnice 82/176/EHS. Jiné metody mohou být použity za předpokladu, že mez detekce, přesnost a správnost těchto metod jsou alespoň takové, jako u metod stanovených v příloze III bodu 1 směrnice 82/176/EHS. Požadovaná přesnost pro měření průtoku při vypouštění je stanovena v příloze III bodu 2 uvedené směrnice.
Článek 4
1. Členské státy vypracují zvláštní programy pro vypouštění rtuti z rozptýlených zdrojů, které nejsou průmyslovými závody a u nichž emisní normy podle článku 3 nemohou být v praxi uplatněny.
2. Cílem těchto programů je zamezit znečištění nebo jej odstranit. Programy obsahují zejména nejvhodnější opatření a technologie pro nahrazení, zadržení a k recyklaci rtuti. Odstranění odpadu obsahujícího rtuť se provádí v souladu se směrnicí Rady 78/319/EHS ze dne 20. března 1978 o toxických a nebezpečných odpadech [7],, ve znění Aktu o přistoupení z roku 1979.
3. Tyto zvláštní programy se zavádějí od 1. července 1989 a jejich obsah bude oznámen Komisi.
Článek 5
Dotyčné členské státy odpovídají za monitorování vodního prostředí, které je zasaženo vypouštěním z průmyslových závodů.
V případě vypouštění, které zasahuje vody více členských států, spolupracují dotčené členské státy na sladění svých monitorovacích postupů.
Článek 6
1. Na základě informací, které členské státy vždy poskytnou Komisi na její žádost v souladu s článkem 13 směrnice 76/464/EHS a které se týkají zejména:
- podrobností o povoleních stanovujících emisní normy pro vypouštění rtuti,
- závěrů ze soupisu o vypouštění rtuti do vod uvedených v čl. 1 odst. 2,
- výsledků měření prováděného ve vnitrostátní síti vytvořené za účelem stanovování koncentrací rtuti,
vypracuje Komise každé čtyři roky srovnávací hodnocení provádění této směrnice členskými státy.
2. V případě zásadních změn ve vědeckém poznání o toxicitě, persistenci a akumulaci rtuti v živých organismech a sedimentech nebo v případě zdokonalení nejlepších dostupných technických prostředků, předloží Komise Radě v případě potřeby příslušné návrhy na zpřísnění mezních hodnot a jakostních cílů nebo na stanovení dalších mezních hodnot a jakostních cílů.
Článek 7
1. Členské státy uvedou v účinnost opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí do dvou let od jejího oznámení. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 8
Tato směrnice se nevztahuje na Grónsko.
Článek 9
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 8. března 1984.
*****
RICHTLINIE DES RATES
vom 8. März 1984
betreffend Grenzwerte und Qualitätsziele für Quecksilberableitungen mit Ausnahme des Industriezweigs Alkalichloridelektrolyse
(84/156/EWG)
DER RAT DER EUROPÄISCHEN
GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft, insbesondere auf die Artikel 100 und 235,
gestützt auf die Richtlinie 76/464/EWG des Rates vom 4. Mai 1976 betreffend die Verschmutzung infolge der Ableitung bestimmter gefährlicher Stoffe in die Gewässer der Gemeinschaft (1), insbesondere auf die Artikel 6 und 12,
auf Vorschlag der Kommission (2),
nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments (3),
nach Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses (4),
in Erwägung nachstehender Gründe:
Zum Schutz der Gewässer der Gemeinschaft gegen die Verschmutzung durch bestimmte gefährliche Stoffe wurde durch Artikel 3 der Richtlinie 76/464/EWG eine Regelung vorheriger Genehmigungen eingeführt, mit denen Emissionsnormen für die Ableitung der in Liste I des Anhangs aufgeführten Stoffe festgesetzt werden. Artikel 6 derselben Richtlinie sieht die Festsetzung von Grenzwerten für die Emissionsnormen sowie von Qualitätszielen für die verunreinigten Gewässer vor, die durch Ableitungen der genannten Stoffe betroffen sind.
Quecksilber und Quecksilberverbindungen sind in der Liste I aufgeführt.
Die Mitgliedstaaten müssen die Grenzwerte beachten, ausgenommen in den Fällen, in denen sie die Qualitätsziele anwenden können.
Da die Verschmutzung, die durch Ableitungen von Quecksilber in Gewässer entsteht, von einer grossen Anzahl von Industriebetrieben verursacht wird, müssen spezifische Grenzwerte je nach Art des Industriezweigs festgesetzt und Qualitätsziele für die Gewässer, in die Quecksilber von diesen Industriezweigen abgeleitet wird, festgelegt werden.
Der Zweck der Qualitätsziele muß darin bestehen, die Quecksilberverschmutzung der verschiedenen Gewässerzonen, die durch quecksilberhaltige Ableitungen beeinträchtigt werden könnten, zu beseitigen.
Diese Qualitätsziele müssen ausdrücklich zu diesem Zweck und nicht in der Absicht, Vorschriften für den Verbraucherschutz oder den Absatz von aus dem Wasser stammenden Erzeugnissen zu erlassen, festgelegt werden.
Damit die Mitgliedstaaten nachweisen können, daß die Qualitätsziele eingehalten werden, muß ein besonderes Überwachungsverfahren vorgesehen werden.
Im Hinblick auf eine wirksame Anwendung dieser Richtlinie ist vorzusehen, daß die Mitgliedstaaten die von den oben genannten Quecksilberableitungen betroffenen Gewässer überwachen. Die Befugnisse zur
Einführung dieser Überwachung sind in Artikel 6 der Richtlinie 76/464/EWG nicht vorgesehen. Da besondere Befugnisse hierfür im Vertrag nicht vorgesehen sind, ist Artikel 235 heranzuziehen.
Bei den Ableitungen bestimmter Unternehmenskategorien, für die aufgrund der verstreuten Lage der Verschmutzungsquellen Emissionsnormen weder festgesetzt noch regelmässig überwacht werden können, müssen spezifische Programme zur Vermeidung oder Beseitigung der Verschmutzung durch Quecksilberableitungen aus diesen Unternehmen aufgestellt werden. Da Befugnisse hierfür weder in Artikel 6 der Richtlinie 76/464/EWG noch in spezifischen Vorschriften des Vertrages vorgesehen sind, ist dessen Artikel 235 heranzuziehen.
Die Richtlinie 82/176/EWG (1) setzt die Grenzwerte für Quecksilberableitungen aus dem Industriezweig Alkalichloridelektrolyse und die Qualitätsziele für die Gewässer fest, in die Quecksilber abgeleitet wird.
Es ist erforderlich, daß die Kommission alle vier Jahre über die Anwendung dieser Richtlinie durch die Mitgliedstaaten Bericht erstattet.
Da für Grundwasser die Richtlinie 80/68/EWG (2) erlassen worden ist, fällt es nicht in den Anwendungsbereich der vorliegenden Richtlinie.
Grönland ist aufgrund seiner Gesamtsituation und insbesondere seiner dünnen Besiedlung sowie seiner beträchtlichen Grösse und besonderen geographischen Lage nur sehr wenig industrialisiert. Daher sollte diese Richtlinie auf Grönland keine Anwendung finden -
HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Diese Richtlinie
- legt gemäß Artikel 6 Absatz 1 der Richtlinie 76/464/EWG Grenzwerte für Emissionsnormen für Quecksilber in Ableitungen aus Industriebetrieben im Sinne des Artikels 2 Buchstabe e) der vorliegenden Richtlinie fest;
- legt gemäß Artikel 6 Absatz 2 der Richtlinie 76/464/EWG Qualitätsziele für Gewässer in bezug auf Quecksilber fest;
- legt gemäß Artikel 6 Absatz 4 der Richtlinie 76/464/EWG die Fristen zur Erfuellung der Voraussetzungen für die von den zuständigen Stellen der Mitgliedstaaten für bestehende Ableitungen bewilligten Genehmigungen fest;
- legt gemäß Artikel 12 Absatz 1 der Richtlinie 76/464/EWG die Referenzmeßverfahren für die Bestimmung des Quecksilbergehalts in Ableitungen und in Gewässern fest;
- legt gemäß Artikel 6 Absatz 3 der Richtlinie 76/464/EWG ein Überwachungsverfahren fest;
- schreibt den Mitgliedstaaten vor, im Falle von Ableitungen, die die Gewässer mehrerer Mitgliedstaaten betreffen, zusammenzuarbeiten;
- schreibt den Mitgliedstaaten vor, Programme zur Vermeidung oder Beseitigung der Verschmutzung infolge der Ableitungen entsprechend Artikel 4 aufzustellen.
(2) Diese Richtlinie findet auf die in Artikel 1 der Richtlinie 76/464/EWG genannten Gewässer mit Ausnahme des Grundwassers Anwendung.
Artikel 2
Im Sinne dieser Richtlinie sind
a) »Quecksilber":
- das chemische Element Quecksilber,
- das in einer seiner Verbindungen enthaltene Quecksilber;
b) »Grenzwerte":
die in Anhang I genannten Werte;
c) »Qualitätsziele":
die in Anhang II genannten Anforderungen;
d) »Verwendung von Quecksilber":
jedes industrielle Verfahren, bei dem Quecksilber gewonnen oder benutzt wird, oder jedes andere industrielle Verfahren, bei dem Quecksilber auftritt;
e) »Industriebetrieb":
ein Betrieb, in dem Quecksilber oder quecksilberhaltige Stoffe verwendet werden, ausgenommen der in Artikel 2 Buchstabe d) der Richtlinie 82/176/EWG genannte Industriebetrieb;
f) »bestehender Betrieb":
ein Industriebetrieb, der zum Zeitpunkt der Bekanntgabe dieser Richtlinie produziert;
g) »neuer Betrieb":
- ein Industriebetrieb, der nach dem Zeitpunkt der Bekanntgabe dieser Richtlinie seine Produktion aufnimmt,
- ein bestehender Industriebetrieb, dessen Kapazität zur Verwendung von Quecksilber nach dem Zeitpunkt der Bekanntgabe dieser Richtlinie erheblich erhöht wird.
Artikel 3
(1) Die Grenzwerte, die Fristen für die Einhaltung der Grenzwerte sowie das Verfahren zur Überwachung und Kontrolle der Ableitungen sind in Anhang I festgelegt.
(2) Die Grenzwerte sind normalerweise an der Stelle anwendbar, an der quecksilberhaltige Abwässer den Industriebetrieb verlassen.
Werden quecksilberhaltige Abwässer ausserhalb des Industriebetriebs in einer für die Beseitigung von Quecksilber bestimmten Anlage behandelt, so kann der Mitgliedstaat zulassen, daß die Grenzwerte an der Stelle angewandt werden, an der die Abwässer diese Anlage verlassen.
(3) Die in Artikel 3 der Richtlinie 76/464/EWG vorgesehenen Genehmigungen müssen Vorschriften enthalten, die mindestens ebenso streng sind wie die in Anhang I der vorliegenden Richtlinie festgelegten Vorschriften, ausgenommen in den Fällen, in denen ein Mitgliedstaat auf der Grundlage von Anhang II der vorliegenden Richtlinie und von Anhang IV der Richtlinie 82/176/EWG den Artikel 6 Absatz 3 der Richtlinie 76/464/EWG erfuellt.
Diese Genehmigungen werden mindestens alle vier Jahre überprüft.
(4) Die Mitgliedstaaten dürfen unbeschadet ihrer Verpflichtungen nach den Absätzen 1, 2 und 3 sowie der Bestimmungen der Richtlinie 76/464/EWG nur dann Genehmigungen für neue Betriebe erteilen, wenn diese Betriebe die Normen anwenden, die den besten verfügbaren technischen Mitteln entsprechen, sofern dies erforderlich ist, um die Verschmutzung im Sinne von Artikel 2 der vorgenannten Richtlinie zu beseitigen oder um Wettbewerbsverzerrungen zu vermeiden.
Unabhängig von dem gewählten Verfahren legt der Mitgliedstaat, falls die geplanten Maßnahmen aus technischen Gründen nicht den besten verfügbaren technischen Mitteln entsprechen, der Kommission vor jeder Genehmigung diese Gründe dar.
Die Kommission übermittelt den anderen Mitgliedstaaten unverzueglich diese Gründe und leitet allen Mitgliedstaaten so bald wie möglich einen Bericht zu, in dem ihre Stellungnahmen zu der in Unterabsatz 2 bezeichneten Ausnahmeregelung enthalten ist. Falls erforderlich, legt sie dem Rat gleichzeitig geeignete Vorschläge vor.
(5) Die Referenzanalysemethode für die Bestimmung von Quecksilber ist in Anhang III Nummer 1 der Richtlinie 82/176/EWG aufgeführt. Es können andere Methoden verwendet werden, vorausgesetzt, daß ihre Erfassungsgrenze, Genauigkeit und Richtigkeit mindestens ebenso geeignet sind wie in Anhang III Nummer 1 der Richtlinie 82/176/EWG festgelegt. Die zum Messen des Abflusses erforderliche Genauigkeit ist in Anhang III Nummer 2 der Richtlinie 82/176/EWG angegeben.
Artikel 4
(1) Die Mitgliedstaaten stellen spezifische Programme für Quecksilberableitungen aus vielfältigen Quellen auf, die keine industriellen Anlagen sind und für die die in Artikel 3 vorgesehenen Emissionsnormen in der Praxis nicht anwendbar sind.
(2) Ziel dieser Programme ist die Vermeidung oder Beseitigung der Verschmutzung. Sie umfassen insbesondere die Maßnahmen und technischen Verfahren, die am besten geeignet sind, die Substitution, die Rückhaltung und die Wiederverwertung von Quecksilber zu gewährleisten. Die Beseitigung der quecksilberhaltigen Rückstände erfolgt entsprechend der Richtlinie 78/319/EWG des Rates vom 20. März 1978 über giftige und gefährliche Stoffe (1), in der Fassung der Beitrittsakte von 1979.
(3) Die spezifischen Programme werden ab 1. Juli 1989 durchgeführt und sind der Kommission mitzuteilen.
Artikel 5
Die betroffenen Mitgliedstaaten sorgen für die Überwachung der Gewässer, die von den Ableitungen aus Industriebetrieben berührt werden.
Im Falle von Ableitungen, die die Gewässer mehrerer Mitgliedstaaten betreffen, arbeiten diese Mitgliedstaaten mit dem Ziel der Harmonisierung der Überwachungsverfahren zusammen.
Artikel 6
(1) Die Kommission erstattet anhand der Auskünfte, die ihr gemäß Artikel 13 der Richtlinie 76/464/EWG auf ihr Ersuchen im Einzelfall von den Mitgliedstaaten übermittelt werden, und zwar insbesondere über
- Einzelheiten über die Genehmigungen, in denen die Emissionsnormen für die Ableitungen von Quecksilber festgelegt sind,
- die Ergebnisse der Bestandsaufnahme der Quecksilberableitungen in die in Artikel 1 Absatz 2 genannten Gewässer,
- die Ergebnisse der Messungen des zur Feststellung der Konzentrationen von Quecksilber eingerichteten nationalen Überwachungsnetzes,
alle vier Jahre Bericht über die Anwendung dieser Richtlinie durch die Mitgliedstaaten.
(2) Die Kommission legt dem Rat im Falle einer Änderung des wissenschaftlichen Erkenntnisstandes hauptsächlich in bezug auf die Toxizität, Langlebigkeit und Akkumulation des Quecksilbers in lebenden Organismen und in Sedimenten oder im Falle einer Verbesserung der besten verfügbaren technischen Mittel geeignete Vorschläge vor, mit denen die Grenzwerte und Qualitätsziele erforderlichenfalls verbessert oder zusätzliche Grenzwerte und Qualitätsziele festgelegt werden sollen.
Artikel 7
(1) Die Mitgliedstaaten treffen die erforderlichen Maßnahmen, um dieser Richtlinie innerhalb von zwei Jahren nach ihrer Bekanntgabe nachzukommen. Sie setzen die Kommission unverzueglich davon in Kenntnis.
(2) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission den Wortlaut der innerstaatlichen Rechtsvorschriften mit, die sie auf dem unter diese Richtlinie fallenden Gebiet erlassen.
Artikel 8
Diese Richtlinie gilt nicht für Grönland.
Artikel 9
Diese Richtlinie ist an alle Mitgliedstaaten gerichtet.
Geschehen zu Brüssel, am 8. März 1984.