Nařízení Komise (ES) č. 325/2003
ze dne 20. února 2003,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1291/2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1666/2000 [2], a zejména na čl. 9 odst. 2 a čl. 13 odst. 11 uvedeného nařízení, a na odpovídající ustanovení ostatních nařízení o společné organizaci trhů se zemědělskými produkty,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ustanovení čl. 50 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [3], naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 1253/2002 [4], stanoví, že pokud není dodržena lhůta šedesáti dnů, ve které musí produkty opustit celní území Společenství, uvedená v čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 800/1999, nebo lhůta třiceti dnů, ve které musí být produkty umístěny do zásobovacího skladu, uvedená v čl. 40 odst. 1 uvedeného nařízení, náhrada je snížena o 15 %, pak se postupně snižuje za každý den, o který je dotyčná lhůta překročena.
(2) Jsou-li uvedené lhůty překročeny, stanoví čl. 32 odst. 1 druhý pododstavec nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [5] naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 2299/2001 [6] rovněž sankci spočívající v propadnutí části jistoty pro vývozní licenci, pak se provede postupný odpočet za každý den, o který je dotyčná lhůta překročena.
(3) Kumulace sankcí na úrovni náhrady a na úrovni jistoty pro licenci, pokud jde o překročení téže lhůty, představuje velké zatížení pro hospodářské subjekty a nezdá se být nezbytná. Je proto třeba zjednodušit předpisy a nepoužívat v takovém případě sankci podle čl. 32 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1291/2000 týkající se jistoty pro vývozní licence.
(4) Ustanovení čl. 35 odst. 3 nařízení (ES) č. 1291/2000 stanoví, že pokud je licence vrácena vydávajícímu subjektu během prvních dvou třetin její platnosti, je odpovídající jistota, která má propadnout, snížena o 40 %, a že pokud je licence vrácena vydávajícímu subjektu během poslední třetiny její doby platnosti anebo během měsíce, který následuje po jejím skončení platnosti, je odpovídající jistota, která má propadnout, snížena o 25 %. Mechanismus zavedený čl. 35 odst. 3 nařízení (ES) č. 1291/2000 má za cíl povzbudit hospodářské subjekty, aby rychle vrátily vydávajícímu subjektu nepoužité vývozní licence obsahující stanovení náhrady předem, aby mohly být co nejvíce využity možnosti vývozu zemědělských produktů, na něž se vztahují náhrady.
(5) V případě, že dojde k citelnému zvýšení náhrady, by použití mechanismu podle čl. 35 odst. 3 nařízení (ES) č. 1291/2000 mohlo mít spekulativní účinky povzbuzující hospodářské subjekty k tomu, aby nepoužily licence a vrátily je vydávajícímu subjektu, pokud rozdíl mezi novou náhradou, která se může vztahovat na dotyčný produkt, minus náhrada stanovená předem pro stejný produkt, je větší než jistota, která má propadnout. Je proto třeba přijmout vhodná opatření s cílem zabránit případnému zneužití uvedeného ustanovení.
(6) Je třeba aktualizovat přílohu III nařízení (ES) č. 1291/2000, která stanoví maximální množství zemědělských produktů, do jejichž výše se nemusí předkládat dovozní a vývozní licence nebo osvědčení o stanovení náhrady předem podle čl. 5 odst. 1 čtvrté odrážky uvedeného nařízení.
(7) Je proto třeba změnit nařízení (ES) č. 1291/2000.
(8) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem všech příslušných řídících výborů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1291/2000 se mění takto:
1. V čl. 32 odst. 1 se doplňuje třetí pododstavec, který zní:
"Propadnutí jistoty podle druhého pododstavce se nepoužije pro množství, pro něž se použije snížení náhrady v souladu se čl. 50 odst. 1 nařízení (ES) č. 800/1999 z důvodu nedodržení lhůt uvedených v čl. 7 odst. 1 nebo v čl. 40 odst. 1 uvedeného nařízení.";
2. V čl. 35 odst. 3 se doplňují třetí a čtvrtý pododstavec, které znějí:
"První pododstavec se použije pouze s výhradou případného opatření týkajícího se pozastavení jeho použití. Komise může v souladu s postupem stanoveným v článku 38 nařízení č. 136/66/EHS nebo v ostatních odpovídajících článcích nařízení o společné organizaci trhů pozastavit v případě zvýšení náhrady pro jeden nebo více produktů použití prvního pododstavce pro licence, o které bylo zažádáno před zvýšením náhrady a které nebyly vráceny vydávajícímu subjektu až do dne předcházejícího zvýšení náhrady.
Licence podané podle článku 25 se považují za vrácené vydávajícímu subjektu ke dni, k němuž vydávající subjekt obdrží od držitele licence žádost o uvolnění jistoty.";
3. Příloha III se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na licence, o které bylo zažádáno od jeho vstupu v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. února 2003.
Verordnung (EG) Nr. 325/2003 der Kommission
vom 20. Februar 2003
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1291/2000 mit gemeinsamen Durchführungsvorschriften für Einfuhr- und Ausfuhrlizenzen sowie Vorausfestsetzungsbescheinigungen für landwirtschaftliche Erzeugnisse
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates vom 30. Juni 1992 über die gemeinsame Marktorganisation für Getreide(1), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1666/2000(2), insbesondere auf Artikel 9 Absatz 2 und Artikel 13 Absatz 11 sowie auf die entsprechenden Bestimmungen der anderen Verordnungen über die gemeinsamen Marktorganisationen für landwirtschaftliche Erzeugnisse,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1) Gemäß Artikel 50 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 800/1999 der Kommission vom 15. April 1999 über gemeinsame Durchführungsvorschriften für Ausfuhrerstattungen bei landwirtschaftlichen Erzeugnissen(3), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1253/2002(4), gilt Folgendes: Wird die in Artikel 7 Absatz 1 der Verordnung 800/1999 vorgesehene Frist von 60 Tagen für das Verlassen des Zollgebiets der Gemeinschaft durch die Erzeugnisse bzw. die in Artikel 40 Absatz 1 derselben Verordnung vorgesehene Frist von 30 Tagen für die Verbringung der Erzeugnisse in das Bevorratungslager überschritten, so wird die Erstattung zunächst um 15 % gekürzt und sodann für jeden Tag, um den die betreffende Frist überschritten wird, zusätzlich gekürzt.
(2) Bei Überschreitung dieser Fristen sieht Artikel 32 Absatz 1 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1291/2000 der Kommission(5), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 2299/2001(6), auch eine Sanktion vor, die in der Einbehaltung eines Teils der Sicherheit für die Ausfuhrlizenz, gefolgt durch eine schrittweise Kürzung je Tag der Überschreitung der betreffenden Frist, besteht.
(3) Die Kumulierung der Sanktionen auf Ebene der Erstattung und der Lizenzsicherheit bei Überschreitung derselben Frist stellt eine schwere Belastung für die Marktteilnehmer dar und scheint nicht unbedingt notwendig. Daher ist die Regelung zu vereinfachen, indem die Sanktion von Artikel 32 Absatz 1 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1291/2000 betreffend die Sicherheit für die Ausfuhrlizenz in einem solchen Fall nicht angewendet wird.
(4) Gemäß Artikel 35 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1291/2000 gilt Folgendes: Wird die Lizenz der erteilenden Stelle innerhalb der ersten zwei Drittel ihrer Gültigkeitsdauer zurückgegeben, so wird der einzubehaltende Betrag der entsprechenden Sicherheit um 40 % verringert; wird die Lizenz der erteilenden Stelle im letzten Drittel ihrer Gültigkeit oder im Monat nach dem letzten Gültigkeitstag zurückgegeben, so wird der einzubehaltende Betrag der Sicherheit um 25 % verringert. Mit dem mit Artikel 35 Absatz 3 eingeführten Mechanismus soll den Marktteilnehmern ein Anreiz geboten werden, die nicht verwendeten Ausfuhrlizenzen mit Vorausfestsetzung der Erstattung rasch zurückzugeben, um die Ausfuhrmöglichkeiten für erstattungsfähige landwirtschaftliche Erzeugnisse so weit wie möglich auszuschöpfen.
(5) Im Fall einer wesentlichen Erhöhung der Erstattung könnte die Anwendung des Mechanismus von Artikel 35 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1291/2000 spekulative Auswirkungen haben und die Marktteilnehmer dazu veranlassen, die Lizenzen nicht zu verwenden und sie der erteilenden Stelle zurückzugeben, wenn die Differenz zwischen der neuen Erstattung, die für das betreffende Erzeugnis gewährt werden könnte, und der für dasselbe Erzeugnis im Voraus festgesetzten Erstattung die einzubehaltende Sicherheit übersteigt. Daher sind geeignete Maßnahmen zu treffen, um die etwaige missbräuchliche Anwendung der vorgenannten Bestimmung zu vermeiden.
(6) Anhang III der Verordnung (EG) Nr. 1291/2000, in dem die Erzeugnishöchstmengen festgesetzt sind, für die gemäß Artikel 5 Absatz 1 vierter Gedankenstrich derselben Verordnung keine Einfuhr- und Ausfuhrlizenzen und keine Vorausfestsetzungsbescheinigungen vorzulegen sind, ist auf den neuesten Stand zu bringen.
(7) Die Verordnung (EG) Nr. 1291/2000 ist entsprechend zu ändern.
(8) Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme der zuständigen Verwaltungsausschüsse -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EG) Nr. 1291/2000 wird wie folgt geändert:
1. Dem Artikel 32 Absatz 1 wird folgender Unterabsatz 3 angefügt:
"Die Einbehaltung der Sicherheit gemäß Unterabsatz 2 erfolgt nicht bei den Mengen, bei denen eine Kürzung der Erstattung gemäß Artikel 50 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 800/1999 wegen Nichteinhaltung der Fristen von Artikel 7 Absatz 1 oder Artikel 40 Absatz 1 derselben Verordnung vorgenommen wird."
2. In Artikel 35 Absatz 3 werden die folgenden Unterabsätze angefügt:
"Der erste Unterabsatz gilt nur vorbehaltlich der etwaigen Aussetzung seiner Anwendung. Die Kommission kann seine Anwendung nach dem Verfahren des Artikels 38 der Verordnung Nr. 136/66/EWG oder den Bestimmungen anderer gemeinsamer Marktorganisationen im Fall einer Erhöhung der Erstattung für ein Erzeugnis oder mehrere Erzeugnisse aussetzen bei den Lizenzen, die vor der Erstattungserhöhung beantragt und der ausstellenden Stelle bis am Tag vor dem Tag dieser Erhöhung nicht zurückgegeben wurden.
Eine gemäß Artikel 25 eingereichte Lizenz gilt als bei der ausstellenden Stelle an dem Tag eingegangen, an dem bei dieser Stelle ein Antrag des Lizenzinhabers auf Freigabe der Sicherheit eingeht.".
3. Anhang III wird durch den Text im Anhang der vorliegenden Verordnung ersetzt.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am siebten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie betrifft die nach ihrem Inkrafttreten beantragten Lizenzen.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 20. Februar 2003