NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1202/2004
ze dne 29. června 2004
otevření dovozní kvóty a zajištění správy dovozní kvóty pro mladé býky na výkrm (od 1. července 2004 do 30. června 2005)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17.5.1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem (1), a především na jeho článek 32 odst. 1,
vzhledem k tomu, že
(1)
Plán Světové obchodní organizace (WTO) CXL vyžaduje, aby Společenství otevřelo roční dovozní tarifní kvótu pro 169 000 kusů mladých býků na výkrm.
(2)
Na základě výsledků jednání podle článku XXIV.6 GATT v rámci WTO po přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Malty, Maďarska, Polska, Slovinska a Slovenska (dále jen „nové členské státy“), z nichž někteří byli společně s Rumunskem v posledních třech kvótních letech hlavními dodavateli v rámci této kvóty, je vhodné stanovit podrobná pravidla pro řízení této tarifní kvóty, aby bylo dostupné množství kusů dobytka za období od 1. července 2004 do 30. června 2005 rozloženo vhodným způsobem během celého roku ve smyslu článku 32 odst. 4 nařízení (ES) č. 1254/1999.
(3)
Aby se vzaly v úvahu tradiční obchodní modely mezi Společenstvím a dodavatelskými zeměmi v rámci této kvóty a potřeba zajistit rovnováhu na trhu, je dostupné množství kusů dobytka rozloženo během kvótního roku 2004/2005 na čtyři čtvrtletí. Jakmile bude probíhající jednání XXIV.6 ukončeno a ratifikováno, budou nová pravidla řízení realizována. Tato pravidla by měla brát v úvahu výsledky tohoto jednání a již využité množství kusů v rámci kvóty otevřené tímto nařízením.
(4)
Aby byl zajištěn rovnoprávnější přístup ke kvótě, a současně se zajistil obchodně přijatelný počet zvířat na jednu žádost, musí každá žádost o dovozní licenci respektovat minimální a maximální počet kusů.
(5)
Aby se předešlo spekulacím, mělo by být množství kusů dobytka, které je k dispozici v rámci kvóty, přístupné i provozovatelům, kteří jsou schopni doložit, že se skutečně aktivně účastní ve velkém rozsahu dovozu ze třetích zemí. Se zřetelem k této skutečnosti a za účelem zajištění efektivního řízení by měli příslušní obchodníci splňovat podmínku, že během roku 2003 dovezli minimálně 100 kusů, vzhledem k tomu, že zásilka 100 kusů může být považována za obchodně přijatelnou zásilku. Provozovatelé v Maďarsku, Polsku, České republice, Slovensku, Slovinsku, Estonsku, Lotyšsku, Litvě, na Kypru a na Maltě by měli mít možnost podat žádost na základě dovozů ze zemí, které pro ně byly třetími zeměmi v roce 2003.
(6)
Mají-li být tato kritéria kontrolována, musejí být žádosti předkládány v členském státu, ve kterém je dovozce zapsán v registru plátců DPH.
(7)
Aby se předešlo spekulacím, měl by být dovozcům, kteří již k 1. lednu 2004 neobchodovali s živým dobytkem, odepřen přístup ke kvótě a licence by neměly být převoditelné.
(8)
Měla by být přijata opatření pro množství kusů dobytka, u nichž by mohly být žádosti o licenci přidělovány až po určitém období přezkoumávání, a případně po použití jednotného procentního snížení.
(9)
Organizace by měla být řízena na základě dovozních licencí. K tomuto účelu by měla být stanovena pravidla pro předkládání žádostí a uvádění informací obsažených v žádostech a licencích, v případě nutnosti doplněním určitých ustanovení do nařízení Komise (ES) č. 1445/95 ze dne 26. června 1995 o pravidlech pro žádosti o dovozní a vývozní licence v sektoru hovězího a telecího masa a o zrušení nařízení (ES) č. 2377/80 (2) a do nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, které stanoví společná podrobná pravidla pro používání systému dovozních a vývozních licencí a certifikátů pro zemědělské produkty (3).
(10)
Zkušenosti ukazují, že správné řízení kvóty navíc vyžaduje, aby byl jmenovitý držitel licence přímo i dovozcem. Proto by se měl tento dovozce aktivně zúčastňovat nákupu, přepravy a dovozu příslušných zvířat. Předložení dokladu o této činnosti by tedy mělo být dalším základním požadavkem pro zabezpečení licence.
(11)
S ohledem na zajištění přísné statistické kontroly zvířat dovážených v rámci kvóty by neměly platit tolerance podle článku 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1291/2000.
(12)
Použití této tarifní kvóty vyžaduje efektivní kontroly konkrétního místa určení dovážených zvířat. Zvířata by tedy měla být vykrmena v členském státu, který vydal dovozní licenci.
(13)
Měla by být složena jistina, která zajistí, že zvířata budou vykrmována ve stanovených výrobních jednotkách po dobu nejméně 120 dnů. Výše jistiny by měla vykompenzovat rozdíl mezi clem dle společného celního sazebníku a sníženým clem, platným v den uvolnění příslušných zvířat do volného oběhu.
(14)
Opatření uvedená v tomto nařízení jsou v souladu s názorem Řídicí komise pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Na období od 1. července 2004 do 30. června 2005 se tímto otevírá tarifní kvóta pro 169 000 mladých býků, spadajících pod kód KN 0102 90 05, 0102 90 29 nebo 0102 90 49 podle kombinované nomenklatury (KN) a určených pro výkrm ve Společenství, přičemž tato kvóta může být případně snížena v souladu s vyjednáváním mezi Společenstvím a jeho partnery v organizaci WTO v rámci jednání podle článku XXIV.6 dohody GATT uvnitř organizace WTO.
Číslo této tarifní kvóty je 09.4005.
2. Dovozní clo platné podle tarifní kvóty, uvedené v odstavci 1, bude činit 16 % hodnoty plus 582 eur na čistou tunu.
Celní sazba uvedená v prvním pododstavci platí za podmínky, že budou dovážená zvířata nejméně 120 dnů vykrmována ve členském státu, který vydal dovozní licenci.
3. Množství kusů dobytka uvedené v odstavci 1 bude rozloženo během období uvedeného v daném odstavci následovně:
a)
42 250 živých býků na období od 1. července 2004 do 30. září 2004;
b)
42 250 živých býků na období od 1. října 2004 do 31. prosince 2004;
c)
42 250 živých býků na období od 1. ledna 2005 do 31. března 2005;
d)
42 250 živých býků na období od 1. dubna 2005 do 30. června 2005.
4. Jestliže je během jednoho z období uvedených v odstavcích 3a), 3b) a 3c) množství kusů, na které jsou přijaty během daného období žádosti o licence, nižší než množství, které je pro příslušné období k dispozici, bude zbývající množství kusů z takového období připočteno k množství kusů pro následující období.
Článek 2
1. Aby se žadatelé kvalifikovali pro žádost v rámci kvóty uvedené v článku 1, musí být fyzickými nebo právnickými osobami a musí příslušným orgánům daného členského státu k okamžiku, ke kterému předkládají své žádosti o dovozní licence, prokázat, že během roku 2003 dovezli alespoň 100 zvířat spadajících pod kód 0102 90 podle kombinované nomenklatury.
Žadatelé musí být uvedeni v národním registru plátců DPH.
2. Provozovatelé v České republice, Estonsku, na Kypru, v Lotyšsku, Litvě, na Maltě, v Maďarsku, Polsku, Slovinsku a Slovensku mohou zažádat o dovozní licenci na základě dovozů uvedených v odstavci 1 ze zemí, které pro ně byly v roce 2003 třetími zeměmi.
3. Doklad o dovozu musí být předložen výhradně ve formě celního dokladu o uvolnění do volného oběhu, řádně podepsaného celními orgány a obsahujícího odkaz na příslušného žadatele jako příjemce zvířat.
Členské státy mohou přijímat kopie dokumentů uvedených v prvním pododstavci, řádně ověřené příslušným orgánem. Jsou-li takové kopie přijímány, musí být oznámení v tomto smyslu součástí komunikace ze členských států podle článku 3 odst. 5 s ohledem na každého příslušného žadatele.
4. Provozovatelé, kteří k 1. lednu 2004 ukončili obchodování s hovězím a telecím masem se třetími zeměmi, se pro žádost nekvalifikují.
5. Společnost vytvořená sloučením společností, z nichž každá splňuje referenční dovozy odpovídající minimálnímu množství podle odstavce 1, může tyto referenční dovozy použít jako východisko pro svoji žádost.
Článek 3
1. Žádost o dovozní licenci může být předložena pouze ve členském státu, ve kterém je žadatel registrován jako plátce DPH.
2. Žádosti o dovozní licence na každé období uvedené v článku 1 odst. 3
a)
musí obsahovat alespoň 100 zvířat,
b)
nesmějí být podány na více než 5 % celkového množství kusů dobytka, které je k dispozici.
Jestliže žádost překračuje množstevní limit uvedený v prvním pododstavci, bodu b), nebude na přebytek brán zřetel.
3. Žádosti o dovozní licence budou předkládány během prvních 10 pracovních dnů každého období, uvedeného v článku 1 odst. 3. Žádosti na první období však smějí být předloženy nejpozději do druhého čtvrtku po zveřejnění tohoto Nařízení v Úředním věstníku Evropské unie.
4. Žadatelé mohou podat na každé období podle článku 1 odst. 3 nejvýše jednu žádost. Jestliže žadatel podá žádostí více, budou všechny žádosti od tohoto žadatele odmítnuty.
5. Po ověření předložených dokladů předloží členské státy Komisi seznam žadatelů, jejich adres a množství kusů dobytka, o které žádají, a to nejpozději do pátého pracovního dne od konce období pro podávání žádostí.
Veškerá oznámení, včetně nulových hlášení, musí být odesíláhaí faxem nebo elektronickou poštou na základě vzorového formuláře v příloze I tohoto Nařízení v případech, kdy byly žádosti skutečně podány.
Článek 4
1. Po oznámení podle článku 3 odst. 5 se Komise co nejdříve rozhodne, v jakém rozsahu mohou být žádosti přijaty.
2. Jestliže je množství kusů dobytka, na které jsou podány žádosti podle článku 3, vyšší než množství, které je v příslušném období k dispozici, stanoví Komise jednotné procentní snížení, které bude použito na množství kusů dobytka vykryté žádostmi.
Jestliže použití redukčního koeficientu podle prvního pododstavce vede k tomu, že na jednu žádost bude množství kusů dobytka nižší než 100, bude dostupné množství kusů přiděleno příslušnými členskými státy losem o dovozní práva vždy na 100 kusů. Zahrnuje-li zbývající los množství nižší než 100 kusů dobytka, bude toto množství považováno za jeden los.
3. Licence budou vydávány co nejdříve s ohledem na rozhodnutí Komise o přijetí žádostí
Článek 5
1. Dovozní licence budou vydávány na jméno provozovatele, který předložil žádost.
2. Žádosti o licence a licence musejí obsahovat následující údaje:
a)
v kolonce 8 zemi původu;
b)
v kolonce 16 jeden nebo několik z následujících kódy podle kombinované nomenklatury: 0102 90 05; 0102 90 29 nebo 0102 90 49;
c)
v kolonce 20 číslo kvóty (09.4005) a jedno z označení podle přílohy III.
Článek 6
1. Bez ohledu na článek 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 nebudou licence vydané podle tohoto nařízení převoditelné a pojí se k nim práva podle tarifních kvót pouze v případě, že jsou vystaveny na stejné jméno a adresu jako jméno a adresa osoby uvedené jako příjemce v celním prohlášení o uvolnění do volného oběhu, které je doprovází.
2. Žádné dovozní licence nezůstanou v platnosti po 30. červnu 2005.
3. Jistina na dovozní licenci bude 20 eur na kus a bude složena žadatelem společně se žádostí o licenci.
4. Vydané licence budou platné v celém Společenství.
5. Podle článku 50 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 bude za všechny kusy dobytka dovezené nad rámec množství dobytka, uvedeného v dovozní licenci, vybíráno úplné clo podle společného celního sazebníku, platného ke dni přijetí celního prohlášení o volném oběhu.
6. Bez ohledu na ustanovení oddílu 4 části III nařízení (ES) č. 1291/2000 nebude jistina uvolněna, odkud nebude předložen doklad o tom, že jmenovitý držitel licence byl obchodně a logisticky odpovědný za nákup, přepravu a proclení příslušných zvířat pro volný oběh. Takovým dokladem přinejmenším bude:
a)
originál faktury nebo ověřená kopie faktury vystavené na jméno jmenovitého držitele prodejcem nebo jeho zástupcem, založeným ve třetí zemi coby vývozní zemi, a doklad o zaplacení jmenovitým držitelem nebo o otevření neodvolatelného dokumentárního akreditivu jménem jmenovitého držitele ve prospěch prodejce;
b)
konosament, popř. doklad o pozemní nebo letecké přepravě příslušných zvířat, vyhotovený na jméno jmenovitého držitele;
c)
kopie č. 8 formuláře IM 4 se jménem a adresou jmenovitého držitele, která je jediným údajem v kolonce 8.
Článek 7
1. V okamžiku dovozu musí dovozce předložit doklad o tom, že
a)
učinil písemný závazek v tom smyslu, že bude do jednoho měsíce informovat příslušný orgán členského státu, který licenci vydal, o farmě/statku nebo farmách/statcích, kde budou mladí býci vykrmeni;
b)
složil jistinu ve výši stanovené pro každý příslušný KN kód dle přílohy II u příslušného orgánu členské země, která vydala licenci; výkrm dovážených zvířat v daném členském státu alespoň po dobu 120 dnů ode dne přijetí celního prohlášení o uvolnění do volného oběhu je základním požadavkem ve smyslu článku 20 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 2220/85 (4).
2. S výjimkou případů vyšší moci bude jistina podle odstavce 1 písm. b) uvolněna pouze v případě, že je příslušnému orgánu členského státu, který licenci vydal, předložen doklad o tom, že mladí býci
a)
byli vykrmeni na farmě/statku nebo farmách/statcích podle odstavce 1;
b)
nebyli poraženi před uplynutím období 120 dnů ode dne dovozu nebo
c)
byli poraženi ze zdravotních důvodů nebo zemřeli v důsledku nemoci nebo nehody před uplynutím tohoto období.
Jistina bude uvolněna ihned po předložení tohoto dokladu.
Není-li však dodržena lhůta uvedená v odstavci 1 písm. a), bude uvolněná jistina snížena o:
-
15 % a o
-
2 % zbývající částky za každý den, o který byla lhůta překročena.
Neuvolněna částka propadne a bude vedena jako celní poplatek.
3. Nebude-li doklad podle odstavce 2 předložen do 180 dnů ode dne dovozu, jistina propadne a bude zadržena jako celní poplatek.
Nebude-li však tento doklad předložen do 180 dnů podle prvního pododstavce, ale bude předložen do šesti měsíců od uvedeného období, bude vrácena propadnutá částka po odečtení 15 % jistiny.
Článek 8
Nařízení (ES) č. 1291/2000 a (ES) č. 1445/95 platí s ohledem na toto nařízení.
Článek 9
Toto Nařízení vejde v platnost v den následující po dni jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je jako celek závazné a platné ve všech členských státech.
V Bruselu 29. června 2004
VERORDNUNG (EG) Nr. 1202/2004 DER KOMMISSION
vom 29. Juni 2004
zur Eröffnung und Verwaltung eines Einfuhrkontingents für zur Mast bestimmte männliche Jungrinder (1. Juli 2004 bis 30. Juni 2005)
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1254/1999 des Rates vom 17. Mai 1999 über die gemeinsame Marktorganisation für Rindfleisch (1), insbesondere auf Artikel 32 Absatz 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Nach der WTO-Liste CXL ist die Gemeinschaft verpflichtet, ein jährliches Einfuhrzollkontingent für 169 000 zur Mast bestimmte männliche Jungrinder zu eröffnen.
(2)
Bis zum Vorliegen der Ergebnisse der Verhandlungen gemäß Artikel XXIV.6 des GATT im Rahmen der WTO infolge des Beitritts der Tschechischen Republik, Estlands, Zyperns, Lettlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloweniens und der Slowakei (nachstehend „die neuen Mitgliedstaaten“), von denen einige Länder sowie außerdem Rumänien in den letzten drei Kontingentsjahren die Hauptlieferländer im Rahmen dieses Kontingents waren, ist in den Durchführungsbestimmungen für die Verwaltung dieses Zollkontingents festzulegen, dass die verfügbare Stückzahl im Zeitraum vom 1. Juli 2004 bis 30. Juni 2005 nach einem geeigneten Verfahren im Sinne des Artikels 32 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1254/1999 auf das Jahr aufgeteilt werden sollte.
(3)
Zur Berücksichtigung der traditionellen Handelsströme zwischen der Gemeinschaft und den Lieferländern im Rahmen dieses Kontingents und um das Marktgleichgewicht zu wahren, wird die verfügbare Menge für das Kontingentsjahr 2004/2005 auf vier Quartale aufgeteilt. Sobald die laufenden Verhandlungen gemäß Artikel XXIV.6 abgeschlossen und die Ergebnisse ratifiziert sind, werden neue Durchführungsbestimmungen eingeführt. Diese Bestimmungen sollten den Verhandlungsergebnissen und den bereits im Rahmen dieses Kontingents in Anspruch genommenen Mengen Rechnung tragen.
(4)
Um einen ausgewogeneren Zugang zu dem Kontingent zu bieten, gleichzeitig aber sicherzustellen, dass je Antrag eine wirtschaftlich rentable Anzahl Tiere zur Verfügung steht, sind eine Mindest- und eine Höchstzahl von Tieren je Einfuhrlizenzantrag festzusetzen.
(5)
Um Spekulationsgeschäften vorzubeugen, müssen die im Rahmen des Kontingents verfügbaren Mengen den Marktteilnehmern zugänglich gemacht werden, die nachweisen können, dass sie in nennenswertem Umfang Einfuhren aus Drittländern tätigen. In diesem Zusammenhang ist im Hinblick auf eine effiziente Verwaltung vorzuschreiben, dass die betreffenden Marktteilnehmer im Jahr 2003 mindestens 100 Tiere eingeführt haben müssen, da eine Partie von 100 Tieren als wirtschaftlich rentable Sendung anzusehen ist. Die Marktteilnehmer in der Tschechischen Republik, Estland, Zypern, Lettland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slowenien und der Slowakei sollten die Möglichkeit haben, Anträge auf Basis der Einfuhren aus den Ländern zu stellen, die für sie im Jahr 2003 Drittländer waren.
(6)
Damit die Einhaltung der oben genannten Kriterien kontrolliert werden kann, müssen die Anträge in dem Mitgliedstaat eingereicht werden, in dem der Einführer in das Mehrwertsteuerregister eingetragen ist.
(7)
Um Spekulationen vorzubeugen, dürfen Einführer, die zum 1. Januar 2004 nicht mehr im Handel mit lebenden Rindern tätig waren, keinen Zugang zu dem Kontingent erhalten, und die Lizenzen dürfen nicht übertragbar sein.
(8)
Es ist ferner vorzusehen, dass die Mengen, für die Einfuhrlizenzen beantragt werden können, erst nach einer Prüfungsfrist zugeteilt werden und dass gegebenenfalls ein einheitlicher Kürzungssatz angewandt wird.
(9)
Die Kontingentregelung sollte anhand von Einfuhrlizenzen verwaltet werden. Zu diesem Zweck sind insbesondere die Antragstellung zu regeln und die Angaben festzulegen, welche die Anträge und Lizenzen enthalten müssen, erforderlichenfalls ergänzt um einige Bestimmungen der Verordnung (EG) Nr. 1445/95 der Kommission vom 26. Juni 1995 mit Durchführungsvorschriften für Einfuhr- und Ausfuhrlizenzen für Rindfleisch und zur Aufhebung der Verordnung (EWG) Nr. 2377/80 (2) sowie der Verordnung (EG) Nr. 1291/2000 der Kommission vom 9. Juni 2000 mit gemeinsamen Durchführungsvorschriften für Einfuhr- und Ausfuhrlizenzen sowie Vorausfestsetzungsbescheinigungen für landwirtschaftliche Erzeugnisse (3).
(10)
Erfahrungsgemäß ist zur ordnungsgemäßen Verwaltung des Kontingents sicherzustellen, dass der Lizenzinhaber tatsächlich als Einführer tätig ist, d. h., er sollte aktiv an Kauf, Transport und Einfuhr der betreffenden Tiere beteiligt sein. Der Nachweis dieser Tätigkeiten ist daher in Bezug auf die Lizenzsicherheit als eine Hauptpflicht festzulegen.
(11)
Um eine strenge statistische Kontrolle der im Rahmen des Kontingents eingeführten Tiere zu gewährleisten, ist die in Artikel 8 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1291/2000 vorgesehene Toleranz nicht anzuwenden.
(12)
Für die Anwendung dieses Zollkontingents ist eine effektive Kontrolle der besonderen Bestimmung der eingeführten Tiere erforderlich. Deshalb müssen die Tiere in dem Mitgliedstaat gemästet werden, der die Einfuhrlizenz erteilt hat.
(13)
Um zu gewährleisten, dass die Tiere mindestens 120 Tage lang in speziellen Haltungsbetrieben gemästet werden, sollte eine Sicherheit geleistet werden. Der Betrag dieser Sicherheit muss die Differenz zwischen dem Zollsatz des Gemeinsamen Zolltarifs und dem zum Zeitpunkt der Abfertigung der betreffenden Tiere zum zollrechtlich freien Verkehr geltenden ermäßigten Zollsatz abdecken.
(14)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsausschusses für Rindfleisch -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Für den Zeitraum vom 1. Juli 2004 bis 30. Juni 2005 wird vorbehaltlich etwaiger Kürzungen, die die Gemeinschaft und ihre WTO-Partner im Zuge der Verhandlungen gemäß Artikel XXIV.6 des GATT im Rahmen der WTO gegebenenfalls vereinbaren, ein Zollkontingent für 169 000 zur Mast in der Gemeinschaft bestimmte männliche Jungrinder der KN-Codes 0102 90 05, 0102 90 29 oder 0102 90 49 eröffnet.
Das Zollkontingent hat die laufende Nummer 09.4005.
(2) Im Rahmen des Zollkontingents nach Absatz 1 gilt ein Einfuhrzoll in Höhe von 16 % des Wertes zuzüglich 582 EUR je Tonne Nettogewicht.
Der in Unterabsatz 1 vorgesehene Zollsatz gilt unter der Bedingung, dass die eingeführten Tiere jeweils mindestens 120 Tage lang in dem Mitgliedstaat gemästet werden, der die Einfuhrlizenz erteilt hat.
(3) Die Mengen gemäß Absatz 1 werden wie folgt auf den dort genannten Zeitraum aufgeteilt:
a)
42 250 lebende Rinder für den Zeitraum vom 1. Juli 2004 bis 30. September 2004;
b)
42 250 lebende Rinder für den Zeitraum vom 1. Oktober 2004 bis 31. Dezember 2004;
c)
42 250 lebende Rinder für den Zeitraum vom 1. Januar 2005 bis 31. März 2005;
d)
42 250 lebende Rinder für den Zeitraum vom 1. April 2005 bis 30. Juni 2005.
(4) Sind die Mengen, für die in einem der Zeiträume gemäß Absatz 3 Buchstaben a, b und c Einfuhrlizenzen beantragt werden, geringer als die für den betreffenden Zeitraum verfügbaren Mengen, so wird die Restmenge jeweils der für den folgenden Zeitraum verfügbaren Menge hinzugefügt.
Artikel 2
(1) Um das in Artikel 1 genannte Kontingent in Anspruch nehmen zu können, muss der Antragsteller eine natürliche oder juristische Person sein, die zum Zeitpunkt der Antragstellung den zuständigen Behörden des betreffenden Mitgliedstaats nachweist, dass sie im Jahr 2003 mindestens 100 Tiere des KN-Codes 0102 90 eingeführt hat.
Die Antragsteller müssen in ein nationales Mehrwertsteuerverzeichnis eingetragen sein.
(2) Marktteilnehmer in der Tschechischen Republik, Estland, Zypern, Lettland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slowenien und der Slowakei können Einfuhrlizenzen auf der Grundlage ihrer Einfuhren gemäß Absatz 1 aus den Ländern beantragen, die für sie im Jahr 2003 Drittländer waren.
(3) Als Einfuhrnachweis gilt ausschließlich das von den Zollbehörden ordnungsgemäß mit einem Sichtvermerk versehene Zolldokument über die Abfertigung zum zollrechtlich freien Verkehr, aus dem hervorgeht, dass der Antragsteller der Empfänger ist.
Die Mitgliedstaaten können von der zuständigen Behörde ordnungsgemäß beglaubigte Kopien der in Unterabsatz 1 genannten Dokumente zulassen. Werden solche Kopien zugelassen, so ist dies für jeden der betreffenden Antragsteller in der Mitteilung des Mitgliedstaats gemäß Artikel 3 Absatz 5 zu vermerken.
(4) Marktteilnehmer, die seit 1. Januar 2004 keinen Rinderhandel mit Drittländern mehr betreiben, dürfen keine Anträge stellen.
(5) Ein Unternehmen, das durch Fusion mehrerer Unternehmen entstanden ist, von denen jedes einzelne Mengen eingeführt hat, die der Mindestmenge gemäß Absatz 1 entsprechen, kann auf Basis dieser Referenzeinfuhren Anträge stellen.
Artikel 3
(1) Die Einfuhrlizenzen dürfen nur in dem Mitgliedstaat beantragt werden, in dem der Antragsteller in ein Mehrwertsteuerverzeichnis eingetragen ist.
(2) Der für einen der Zeiträume gemäß Artikel 1 Absatz 3 gestellte Einfuhrlizenzantrag
a)
muss sich auf mindestens 100 Tiere und
b)
darf sich auf höchstens 5 % der verfügbaren Menge beziehen.
Geht ein Antrag über die Menge gemäß Unterabsatz 1 Buchstabe b hinaus, so wird er nur bis zu dieser Menge berücksichtigt.
(3) Die Einfuhrlizenzanträge sind innerhalb der ersten zehn Arbeitstage der Zeiträume gemäß Artikel 1 Absatz 3 zu stellen. Der Antrag für den ersten Zeitraum ist jedoch spätestens am zweiten Donnerstag nach der Veröffentlichung dieser Verordnung im Amtsblatt der Europäischen Union zu stellen.
(4) Jeder Antragsteller darf je Zeitraum gemäß Artikel 1 Absatz 3 nur einen Antrag stellen. Stellt ein Antragsteller mehrere Anträge, so sind alle seine Anträge unzulässig.
(5) Nach Überprüfung der vorgelegten Dokumente übermitteln die Mitgliedstaaten der Kommission spätestens am fünften Arbeitstag nach Ablauf der Frist für die Einreichung der Anträge das Verzeichnis der Antragsteller mit ihren Anschriften sowie die beantragten Mengen.
Alle Mitteilungen, einschließlich der Meldung „gegenstandslos“, werden per Fax oder E-Mail übermittelt; hierbei ist für die Meldung von Lizenzanträgen das Muster in Anhang I dieser Verordnung zu verwenden.
Artikel 4
(1) Nach der Mitteilung gemäß Artikel 3 Absatz 5 entscheidet die Kommission so bald wie möglich, in welchem Umfang den Anträgen stattgegeben werden kann.
(2) Wird mit den Anträgen gemäß Artikel 3 die Einfuhr größerer Mengen beantragt, als für den jeweiligen Zeitraum verfügbar sind, so setzt die Kommission einen einheitlichen Prozentsatz für die Kürzung der beantragten Mengen fest.
Hat die Anwendung des Kürzungskoeffizienten gemäß Unterabsatz 1 zur Folge, dass ein Antrag weniger als 100 Tiere betrifft, so bestimmt das Los in den jeweiligen Mitgliedstaaten über die Zuteilung von Partien von jeweils 100 Tieren. Beläuft sich die Restmenge auf weniger als 100 Tiere, so gilt diese Anzahl als eine Partie.
(3) Soweit die Kommission den Anträgen stattgibt, werden die Lizenzen so schnell wie möglich erteilt.
Artikel 5
(1) Die Einfuhrlizenzen werden auf den Namen des Marktteilnehmers ausgestellt, der den Antrag gestellt hat.
(2) Der Lizenzantrag und die Lizenz enthalten folgende Angaben:
a)
in Feld 8 das Ursprungsland;
b)
in Feld 16 mindestens einen der folgenden KN-Codes: 0102 90 05; 0102 90 29 oder 0102 90 49;
c)
in Feld 20 die laufende Nummer des Kontingents (09.4005) und einen der Vermerke gemäß Anhang III.
Artikel 6
(1) Unbeschadet Artikel 9 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1291/2000 ist eine nach der vorliegenden Verordnung erteilte Einfuhrlizenz nicht übertragbar und begründet nur dann einen Anspruch auf Inanspruchnahme des Zollkontingents, wenn sie auf denselben Namen mit derselben Anschrift ausgestellt ist, welcher in der der Lizenz beigefügten Zollerklärung über die Abfertigung zum zollrechtlich freien Verkehr als Empfänger eingetragen ist.
(2) Die Gültigkeit der Lizenzen ist bis zum 30. Juni 2005 befristet.
(3) Die Sicherheit für die Einfuhrlizenzen beträgt 20 EUR je Tier und wird vom Antragsteller zusammen mit dem Lizenzantrag gestellt.
(4) Die erteilten Lizenzen sind in der gesamten Gemeinschaft gültig.
(5) Gemäß Artikel 50 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1291/2000 wird auf die Mengen, die über die in der Einfuhrlizenz angegebenen Mengen hinausgehen, der am Tag der Annahme der Zollerklärung über die Abfertigung zum zollrechtlich freien Verkehr geltende volle Zollsatz des Gemeinsamen Zolltarifs erhoben.
6. Unbeschadet der Bestimmungen in Titel III Abschnitt 4 der Verordnung (EG) Nr. 1291/2000 wird die Sicherheit erst freigegeben, wenn nachgewiesen ist, dass der Lizenzinhaber wirtschaftlich und logistisch für den Erwerb, den Transport und die Abfertigung der betreffenden Tiere zum zollrechtlich freien Verkehr verantwortlich ist. Der Nachweis besteht mindestens aus folgenden Dokumenten:
a)
der Originalhandelsrechnung oder ihrer beglaubigten Kopie, die vom Verkäufer oder seinem Vertreter im Ausfuhrdrittland auf den Namen des Lizenzinhabers ausgestellt wurde, sowie dem Zahlungsbeleg oder dem Nachweis der Eröffnung eines unwiderruflichen Kreditbriefs zugunsten des Verkäufers;
b)
dem auf den Lizenzinhaber ausgestellten Konnossement bzw. - bei Straßen- oder Lufttransport - dem Frachtbrief für die betreffenden Tiere;
c)
dem Exemplar Nr. 8 des Formblatts IM4, bei dem in Feld 8 als einzige Eintragung Name und Anschrift des Lizenzinhabers angegeben sind.
Artikel 7
(1) Zum Zeitpunkt der Einfuhr muss der Einführer nachweisen, dass er
a)
sich gegenüber der zuständigen Behörde des Mitgliedstaats, der die Einfuhrlizenz erteilt hat, schriftlich verpflichtet hat, ihr innerhalb eines Monats die Liste der Betriebe zukommen zu lassen, in denen die Jungrinder gemästet werden sollen;
b)
bei der zuständigen Behörde des Mitgliedstaats, der die Einfuhrlizenz erteilt hat, eine Sicherheit geleistet hat, deren Höhe in Anhang II für die jeweiligen KN-Codes festgesetzt ist. Die Mast der eingeführten Tiere in dem betreffenden Mitgliedstaat während eines Zeitraums von mindestens 120 Tagen ab Annahme der Zollerklärung über die Abfertigung zum zollrechtlich freien Verkehr ist eine Hauptpflicht im Sinne von Artikel 20 Absatz 2 der Verordnung (EWG) Nr. 2220/85 der Kommission (4).
(2) Außer in Fällen höherer Gewalt wird die Sicherheit nach Absatz 1 Buchstabe b erst freigegeben, wenn der zuständigen Behörde des Mitgliedstaats, der die Einfuhrlizenz erteilt hat, nachgewiesen wird, dass die Jungrinder
a)
in den Betrieben gemäß Absatz 1 gemästet wurden;
b)
nicht vor Ablauf einer Frist von 120 Tagen ab dem Tag der Einfuhr geschlachtet wurden; oder
c)
vor Ablauf derselben Frist aus Gesundheitsgründen geschlachtet wurden oder infolge einer Krankheit oder eines Unfalls verendet sind.
Die Sicherheit wird unverzüglich freigegeben, nachdem dieser Nachweis erbracht wurde.
Wurde jedoch die in Absatz 1 Buchstabe a genannte Frist nicht eingehalten, so wird der Betrag der freizugebenden Sicherheit gekürzt um
-
15 % sowie
-
2 % des Restbetrags je Überschreitungstag.
Der nicht freigegebene Betrag verfällt und wird als Zoll einbehalten.
(3) Wird der in Absatz 2 genannte Nachweis nicht innerhalb von 180 Tagen nach dem Zeitpunkt der Einfuhr erbracht, so verfällt die Sicherheit und wird als Zoll einbehalten.
Wird dieser Nachweis zwar nicht innerhalb der in Unterabsatz 1 vorgesehenen 180 Tage, jedoch innerhalb der auf diese 180 Tage folgenden sechs Monate erbracht, so wird der einbehaltene Betrag, gekürzt um 15 % der Sicherheit, zurückgezahlt.
Artikel 8
Die Bestimmungen der Verordnungen (EWG) Nr. 1291/2000 und (EG) Nr. 1445/95 gelten vorbehaltlich der Bestimmungen der vorliegenden Verordnung.
Artikel 9
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 29. Juni 2004