Nařízení Rady (ES) č. 1207/2001
ze dne 11. června 2001
o postupech usnadňujících vydávání průvodních osvědčení EUR.1, vystavování prohlášení na fakturách a tiskopisů EUR.2 a vydávání některých oprávnění schváleného vývozce podle předpisů upravujících preferenční obchod mezi Evropským společenstvím a některými zeměmi a o zrušení nařízení (EHS) č. 3351/83
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (EHS) č. 3351/83 ze dne 14. listopadu 1983 o postupu usnadňujícím vydávání průvodního osvědčení EUR.1 a vystavování tiskopisů EUR.2 podle předpisů upravujících preferenční obchod mezi Evropským hospodářským společenstvím a některými zeměmi [1] stanovuje, jak mají být správně uplatňována pravidla preferenčního původu v případě vývozů ze Společenství do některých třetích zemí.
(2) Od přijetí nařízení (EHS) č. 3351/83 nastalo v celní oblasti mnoho změn.
(3) V rámci jednotného trhu bylo zjištěno, že chtějí-li firmy vyvážející zboží z jednoho nebo více členských států, ve kterých nejsou usazeny, používat zjednodušené postupy pro vydávání dokladů o původu, musejí někdy žádat o zvláštní povolení pro každý členský stát, ze kterého zboží vyvážejí. Je žádoucí tento stav zjednodušit, přičemž je třeba zajistit, aby dále řádně fungoval mechanismus preferenčních dohod.
(4) Orgány odpovědné za vydávání a ověřování dokladů o původu by měly být schopny plnit závazky Společenství na základě preferenčních dohod v rámci předepsaných lhůt.
(5) V zájmu jasnosti by nařízení (EHS) č. 3351/83 mělo být zrušeno a nahrazeno tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pravidla, která mají usnadnit:
a) orgánům členských států vydávání průvodních osvědčení EUR.1, vývozcům Společenství vystavování prohlášení na fakturách a tiskopisů EUR.2;
b) vydávání oprávnění schváleného vývozce, která jsou platná ve více členských státech;
c) fungování metod administrativní spolupráce mezi členskými státy.
Článek 2
Prohlášení dodavatele a jejich používání
1. Prostřednictvím prohlášení poskytují dodavatelé informace o statusu výrobků s ohledem na pravidla preferenčního původu Společenství.
2. Prohlášení dodavatele používají vývozci jako důkazní prostředek, zejména na podporu žádostí o vydání průvodního osvědčení EUR.1, nebo jako doklad, na jehož základě může být vystaveno prohlášení na faktuře nebo tiskopis EUR.2.
Článek 3
Vystavování prohlášení dodavatele
Dodavatel učiní, s výjimkou případů uvedených v článku 4, pro každou dodávku zboží samostatné prohlášení.
Dodavatel učiní toto prohlášení na příslušné obchodní faktuře k této dodávce nebo na dodacím listě či na jiném obchodním dokladu, v němž je dotyčné zboží popsáno dostatečně podrobně tak, aby bylo možné jeho ztotožnění.
Dodavatel může učinit prohlášení kdykoliv, i poté, co zboží bylo dodáno.
Článek 4
Dlouhodobé prohlášení dodavatele
1. Dodává-li dodavatel určitému zákazníkovi pravidelně zboží, u kterého se předpokládá, že se jeho status s ohledem na pravidla preferenčního původu po delší dobu nezmění, může učinit jednorázové prohlášení dodavatele, které se vztahuje i na následné dodávky tohoto zboží, dále jen "dlouhodobé prohlášení dodavatele". Dlouhodobé prohlášení dodavatele může být vystaveno maximálně na období jednoho roku ode dne, kdy bylo prohlášení učiněno.
2. Dlouhodobé prohlášení dodavatele může být vystaveno se zpětnou platností. V těchto případech nesmí jeho platnost překročit období jednoho roku ode dne, kdy toto prohlášení začalo platit.
3. Přestane-li dlouhodobé prohlášení dodavatele týkající se dodávaného zboží platit, informuje o tom dodavatel neprodleně odběratele.
Článek 5
Způsob a vystavování prohlášení dodavatele
1. Prohlášení dodavatele týkající se výrobků, které získaly status preferenčního původu, se vystavuje způsobem předepsaným v příloze I nebo v případě dlouhodobého prohlášení dodavatele způsobem předepsaným v příloze II.
2. Prohlášení dodavatele týkající se výrobků, které byly ve Společenství zpracovány nebo opracovány, ale nezískaly status preferenčního původu, se vystavuje způsobem předepsaným v příloze III nebo v případě dlouhodobých prohlášení dodavatele způsobem předepsaným v příloze IV.
3. Prohlášení dodavatele musí být opatřeno vlastnoručním podpisem dodavatele a lze jej učinit na předtištěném tiskopisu. Jsou-li však faktura a prohlášení dodavatele vyhotoveny elektronicky, nemusí být prohlášení dodavatele podepsáno vlastnoručně za předpokladu, že se dodavatel písemně zaváže odběrateli, že přejímá veškerou zodpovědnost za každé prohlášení dodavatele, na kterém je uvedeno jeho jméno, jako kdyby je vlastnoručně podepsal.
Článek 6
Osvědčení údajů INF 4
1. Za účelem ověření správnosti a pravosti prohlášení dodavatele mohu celní orgány požádat vývozce, aby získal od dodavatele osvědčení údajů INF 4 za použití tiskopisu uvedeného v příloze V.
2. Osvědčení údajů INF 4 vydávají celní orgány členského státu, ve kterém je dodavatel usazen. Tyto orgány mají právo požadovat veškeré důkazy a provést kontrolu účetnictví dodavatele nebo jinou kontrolu, kterou považují za nezbytnou.
3. Celní orgány vydají osvědčení údajů INF 4 ve lhůtě tří měsíců od přijetí žádosti, kterou jim předložil dodavatel, a uvedou, zda prohlášení dodavatele je či není správné.
4. Vyplněné osvědčení údajů se předá dodavateli, který jej doručí vývozci k předložení příslušnému celnímu orgánu.
Článek 7
Uchovávání prohlášení a podkladů
1. Dodavatel, který vystaví prohlášení dodavatele, je povinen uchovávat veškeré doklady o správnosti prohlášení po dobu nejméně tří let.
2. Celní orgán, u kterého byla podána žádost o vystavení osvědčení údajů INF 4, uchovává tiskopis žádosti po dobu nejméně tří let.
Článek 8
Oprávnění schváleného vývozce
1. Vývozce, který často vyváží zboží z jiného členského státu, než ve kterém je usazen, může pro tyto vývozy získat status schváleného vývozce.
Za tímto účelem předloží žádost příslušným celním orgánům členského státu, ve kterém je usazen a ve kterém uchovává záznamy s doklady o původu.
2. Jakmile orgány uvedené v odstavci 1 ověří, že jsou splněny podmínky stanovené v protokolech o původu k příslušným dohodám nebo v právních předpisech Společenství o autonomních preferenčních režimech, a jakmile vydají oprávnění, oznámí to celním správám dotyčných členských států.
Článek 9
Vzájemná správní pomoc
Celní orgány členských států si vzájemné pomáhají při kontrole správnosti údajů uvedených v prohlášeních dodavatele a při zajišťování správného fungování systému oprávnění schváleného vývozce.
Článek 10
Kontrola prohlášení dodavatele
1. Není-li vývozce schopen předložit osvědčení údajů INF 4 do čtyř měsíců po výzvě celních orgánů, mohou celní orgány členského státu, ze kterého se zboží vyváží, požádat přímo orgány členského státu, ve kterém je dodavatel usazen, aby potvrdily status dotyčných výrobků s ohledem na pravidla preferenčního původu.
2. Pro účely odstavce 1 zašlou celní orgány členského státu, ze kterého se zboží vyváží, celním orgánům členského státu, kterým je žádost určena, veškeré dostupné údaje a uvedou formální a věcné důvody svého dotazu.
Na podporu své žádosti poskytnou veškeré dokumenty a údaje, které získaly a které zakládají podezření, že prohlášení dodavatele je nesprávné.
3. Ověřování provádějí celní orgány členského státu, ve kterém bylo vystaveno prohlášení dodavatele. Dotyčné orgány mohou požadovat jakékoliv doklady, provést kontrolu účetnictví výrobce nebo provést jiné ověření, které považují za vhodné.
4. Celní orgány, které požádaly o ověření, musí být informovány o výsledcích v co nejkratší možné lhůtě prostřednictvím osvědčení údajů INF 4.
5. Není-li do pěti měsíců od data podání žádosti o ověření poskytnuta odpověď nebo neobsahuje-li odpověď údaje dostačující k tomu, aby se prokázal skutečný původ zboží, prohlásí celní orgány země, ze které se zboží vyváží, vydané průvodní osvědčení EUR.1, prohlášení na fakturách nebo tiskopisy EUR.2 vystavené na základě dotyčných dokumentů za neplatné.
Článek 11
Zrušení
Zrušuje se nařízení (EHS) č. 3351/83.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 12
Přechodná ustanovení
1. Prohlášení dodavatele, včetně dlouhodobých prohlášení dodavatele, která byla vystavena před vstupem tohoto nařízení v platnost, zůstávají v platnosti.
2. Prohlášení dodavatele, která jsou v souladu se vzorem uvedeným v nařízení (EHS) č. 3351/83, mohou být podávána ještě po dobu 12 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
3. Tiskopisy osvědčení údajů INF 4, jejichž vzor je uveden v příloze V nařízení (EHS) č. 3351/83, mohou být užívány ještě po dobu 12 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 13
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 11. června 2001.
Verordnung (EG) Nr. 1207/2001 des Rates
vom 11. Juni 2001
über Verfahren zur Erleichterung der Ausstellung von Warenverkehrsbescheinigungen EUR.1, der Ausfertigung von Erklärungen auf der Rechnung und Formblättern EUR.2 sowie der Erteilung bestimmter Zulassungen als anerkannter Ausführer gemäß den Vorschriften über Präferenzregelungen im Handel zwischen der Europäischen Gemeinschaft und bestimmten Ländern und zur Aufhebung der Verordnung (EG) Nr. 3351/83
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere Artikel 133,
auf Vorschlag der Kommission,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1) Die Verordnung (EWG) Nr. 3351/83 des Rates vom 14. November 1983 über das Verfahren zur Erleichterung der Erteilung von Warenverkehrsbescheinigungen EUR.1 und der Ausstellung von Formblättern EUR.2 gemäß den Vorschriften über den präferenzbegünstigten Warenverkehr zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und bestimmten Ländern(1) sah vor, die vorschriftsmäßige Anwendung der Präferenzursprungsregeln auf die Ausfuhren der Gemeinschaft nach bestimmten Drittländern sicherzustellen.
(2) Seit der Annahme der Verordnung (EWG) Nr. 3351/83 sind im Zollbereich viele Änderungen eingetreten.
(3) Im Binnenmarkt müssen in manchen Fällen Unternehmen, die bei Ausfuhren von Waren aus einem oder mehreren Mitgliedstaaten, in denen sie nicht ihren Sitz haben, eine Ausstellung der Ursprungsnachweise gemäß vereinfachten Verfahren wünschen, die entsprechende Genehmigung in jedem Ausfuhrmitgliedstaat getrennt beantragen. Diese Lage sollte vereinfacht werden, wobei sicherzustellen ist, dass das Präferenzabkommen weiterhin ordnungsgemäß funktioniert.
(4) Die für die Erteilung und die Prüfung der Ursprungsnachweise zuständigen Behörden müssen in der Lage sein, die Verpflichtungen der Gemeinschaft aus den Präferenzabkommen innerhalb der vorgeschriebenen Fristen zu erfuellen.
(5) Der Klarheit halber empfiehlt es sich, die Verordnung (EWG) Nr. 3351/83 aufzuheben und durch die vorliegende Verordnung zu ersetzen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Geltungsbereich
Diese Verordnung enthält Bestimmungen zur Erleichterung:
a) der Ausstellung von Warenverkehrsbescheinigungen EUR.1 durch die Behörden der Mitgliedstaaten und der Ausfertigung von Erklärungen auf der Rechnung oder Formblättern EUR.2 durch die Ausführer der Gemeinschaft,
b) der Erteilung von Zulassungen als ermächtigter Ausführer, die in mehreren Mitgliedstaaten gültig sind,
c) des Funktionierens der Methoden der Zusammenarbeit zwischen den Verwaltungen der Mitgliedstaaten.
Artikel 2
Lieferantenerklärungen und ihre Verwendung
(1) Die Lieferantenerklärung ist eine Erklärung, mit der der Lieferant Angaben über die Eigenschaft von Waren hinsichtlich der Präferenzursprungsregeln der Gemeinschaft macht.
(2) Lieferantenerklärungen werden von den Ausführern als Nachweismittel verwendet, insbesondere als Belege zu Anträgen auf Ausstellung einer Warenverkehrsbescheinigung EUR.1 und als Grundlage für die Ausfertigung von Erklärungen auf der Rechnung oder Formblättern EUR.2.
Artikel 3
Abgabe einer Lieferantenerklärung
Außer in den Fällen nach Artikel 4 gibt der Lieferant für jede Warensendung eine gesonderte Lieferantenerklärung ab.
Der Lieferant macht diese Erklärung auf der die jeweilige Sendung betreffenden Rechnung, einem zu ihr gehörenden Lieferschein oder einem sonstigen Handelspapier, auf dem die Waren so genau bezeichnet sind, dass danach ihre Nämlichkeit festgestellt werden kann.
Der Lieferant kann die Erklärung zu jeder Zeit abgeben, auch noch nach bereits erfolgter Lieferung der Waren.
Artikel 4
Langzeit-Lieferantenerklärung
(1) Liefert ein Lieferant einem bestimmten Käufer Waren, deren Eigenschaft hinsichtlich der Präferenzursprungsregeln voraussichtlich über einen längeren Zeitraum konstant bleibt, so kann er mit einer einmaligen Erklärung, nachstehend "Langzeit-Lieferantenerklärung" genannt, auch die weiteren Lieferungen dieser Ware abdecken. Eine Langzeit-Lieferantenerklärung gilt bis zu einem Jahr, gerechnet ab dem Tag der Abgabe.
(2) Eine Langzeit-Lieferantenerklärung kann auch rückwirkend gelten. In diesem Fall ist die Geltungsdauer auf ein Jahr, gerechnet ab dem Tag des Wirksamwerdens, befristet.
(3) Der Lieferant unterrichtet den Käufer umgehend, wenn die Langzeit-Lieferantenerklärung für die gelieferten Waren nicht mehr gilt.
Artikel 5
Form und Ausfertigung von Lieferantenerklärungen
(1) Für Waren, die die Präferenzursprungseigenschaft erlangt haben, werden die Lieferantenerklärungen nach Maßgabe des Anhangs I bzw. im Fall von Langzeit-Lieferantenerklärungen des Anhangs II formuliert.
(2) Für Waren, die in der Gemeinschaft be- oder verarbeitet worden sind, ohne die Präferenzursprungseigenschaft erlangt zu haben, werden die Lieferantenerklärungen in der Form des Anhangs III bzw. im Fall von Langzeit-Lieferantenerklärungen nach Maßgabe des Anhangs IV formuliert.
(3) Die Lieferantenerklärung muss originalhandschriftlich vom Lieferanten unterzeichnet sein und kann auch auf einem Vordruck abgegeben werden. Werden die Rechnung und die Lieferantenerklärung jedoch mit dem Computer erstellt, so braucht die Erklärung nicht handschriftlich unterzeichnet zu werden, sofern sich der Lieferant gegenüber dem Käufer schriftlich zur Übernahme der vollen Haftung für jede Lieferantenerklärung verpflichtet, in der er so ausgewiesen wird, als hätte er sie handschriftlich unterzeichnet.
Artikel 6
Auskunftsblätter INF 4
(1) Die Zollbehörden können den Ausführer auffordern, von dem Lieferanten ein Auskunftsblatt INF 4 nach dem Muster des Anhangs V zu erlangen, um die Echtheit und Richtigkeit einer Lieferantenerklärung nachzuprüfen.
(2) Das Auskunftsblatt INF 4 wird von den Zollbehörden des Mitgliedstaats ausgestellt, in dem der Lieferant seinen Sitz hat. Diese Zollbehörden sind berechtigt, jede Art von Nachweisen zu verlangen und jede Prüfung der Buchführung des Lieferanten sowie jede andere Prüfung durchzuführen, die sie für notwendig halten.
(3) Die Zollbehörden stellen das Auskunftsblatt INF 4 binnen drei Monaten nach Eingang des ihnen vom Lieferanten vorgelegten Antrags aus und geben darauf an, ob die Lieferantenerklärung richtig war.
(4) Das ausgefuellte Auskunftsblatt wird dem Lieferanten übergeben, der es an den Ausführer weiterleitet, damit dieser es der zuständigen Zollstelle vorlegen kann.
Artikel 7
Aufbewahrung der Erklärungen und Belege
(1) Ein Lieferant, der eine Lieferantenerklärung abgibt, bewahrt alle Belege für die Richtigkeit der Erklärung mindestens drei Jahre lang auf.
(2) Eine Zollbehörde, bei der die Ausstellung eines Auskunftsblatts INF 4 beantragt wurde, bewahrt das Antragsformular mindestens drei Jahre lang auf.
Artikel 8
Zulassung als ermächtigter Ausführer
(1) Ein Ausführer, der häufig Waren aus einem anderen Mitgliedstaat als dem seines Sitzes ausführt, kann für diese Ausfuhren den Status eines ermächtigten Ausführers erhalten.
Hierzu stellt er bei den zuständigen Zollbehörden des Mitgliedstaats, in dem er seinen Sitz hat und die Aufzeichnungen mit den Ursprungsbelegen aufbewahrt, einen Antrag.
(2) Sind die in Absatz 1 genannten Behörden davon überzeugt, dass die in den Ursprungsprotokollen der jeweiligen Übereinkommen bzw. in den autonomen gemeinschaftlichen Präferenzregelungen festgelegten Voraussetzungen erfuellt sind, und erteilen die Zulassung, so teilen sie dies den Zollverwaltungen der betreffenden Mitgliedstaaten mit.
Artikel 9
Gegenseitige Amtshilfe
Die Zollbehörden der Mitgliedstaaten leisten einander Amtshilfe, indem sie die Richtigkeit der Angaben in den Lieferantenerklärungen prüfen und dafür sorgen, dass das System der Zulassung als ermächtigter Ausführer ordnungsgemäß funktioniert.
Artikel 10
Prüfung der Lieferantenerklärungen
(1) Kann ein Ausführer das Auskunftsblatt INF 4 nicht binnen vier Monaten nach der entsprechenden Aufforderung der Zollbehörden vorlegen, so können die Zollbehörden des Ausfuhrmitgliedstaats unmittelbar bei den Behörden des Mitgliedstaats, in dem der Lieferant seinen Sitz hat, um Bestätigung der Ursprungseigenschaft der betreffenden Waren nachsuchen.
(2) Zur Anwendung des Absatzes 1 übersenden die Zollbehörden des Ausfuhrmitgliedstaats den Zollbehörden des Mitgliedstaats, an den das Ersuchen gerichtet ist, alle ihnen verfügbaren Angaben und Unterlagen und geben die sachlichen oder formellen Gründe an, die das Auskunftsbegehren rechtfertigen.
Zur Unterstützung ihres Ersuchens übermitteln sie alle erhaltenen Belege oder Auskünfte, die Anlass zu der Vermutung geben, dass die Lieferantenerklärung unrichtig ist.
(3) Die Nachprüfung wird von den Zollbehörden des Mitgliedstaats vorgenommen, in dem die Lieferantenerklärung ausgefertigt wurde. Diese Behörden können alle Belege anfordern und alle Buchprüfungen beim Hersteller oder sonstigen Kontrollen vornehmen, die sie für zweckmäßig halten.
(4) Die Zollbehörden, die um die Nachprüfung ersucht haben, werden so bald wie möglich anhand des Auskunftsblatts INF 4 von den Ergebnissen unterrichtet.
(5) Ist nach Ablauf von fünf Monaten ab dem Datum des Nachprüfungsersuchens keine Antwort eingegangen oder reicht die Antwort für die Darlegung des tatsächlichen Ursprungs der Waren nicht aus, so erklären die Zollbehörden des Ausfuhrmitgliedstaats die ausgestellte Warenverkehrsbescheinigung EUR.1, die Erklärungen auf der Rechnung oder die aufgrund der betreffenden Belege ausgefertigten Formblätter EUR.2 für ungültig.
Artikel 11
Aufhebung
Die Verordnung (EWG) Nr. 3351/83 wird aufgehoben.
Verweisungen auf die aufgehobene Verordnung gelten als Verweise auf die vorliegende Verordnung.
Artikel 12
Übergangsbestimmungen
(1) Die vor dem Inkrafttreten dieser Verordnung ausgefertigten Lieferantenerklärungen und Langzeit-Lieferantenerklärungen behalten ihre Geltung.
(2) Nach dem Inkrafttreten dieser Verordnung können noch ein Jahr lang Lieferantenerklärungen nach den Mustern der Verordnung (EWG) Nr. 3351/83 ausgestellt werden.
(3) Nach dem Inkrafttreten dieser Verordnung können noch ein Jahr lang Vordrucke des Auskunftsblatts INF 4 nach dem Muster des Anhangs V der Verordnung (EWG) Nr. 3351/83 verwendet werden.
Artikel 13
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Luxemburg am 11. Juni 2001.