NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 639/2008
ze dne 24. června 2008
o změně nařízení (ES) č. 1043/2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů (1), a zejména na čl. 8 odst. 3 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nedávné snížení sazeb vývozních náhrad v důsledku kombinace vlivu reformy společné zemědělské politiky a vývoje cen zemědělských komodit na světovém trhu vedlo k poklesu počtu žádostí o osvědčení o náhradě, v důsledku čehož se zmírnil tlak na rozpočet Společenství vyhrazený vývozním náhradám pro zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy. Za těchto okolností, kdy neexistuje nebezpečí, že Společenství nesplní své mezinárodní závazky, je vhodné režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, zjednodušit, a snížit tak administrativní zatížení hospodářských subjektů, které toto zboží vyvážejí.
(2)
Podle čl. 27 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 (2) lze práva vyplývající z osvědčení o náhradě za určitých podmínek převádět. Ve snaze zajistit jednotnost zacházení s licencemi a osvědčeními by postup těchto převodů měl být, pokud možno, uveden do souladu s ustanoveními o převodech práv vyplývajících z licencí nebo osvědčení obsaženými v nařízení Komise (ES) č. 376/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty (3).
(3)
V čl. 32 odst. 2 nařízení (ES) č. 1043/2005 je stanovena lhůta, ve které je orgán odpovědný za platbu povinen zaznamenat částky požadovaných vývozních náhrad na osvědčení o náhradě. Vzhledem k době potřebné ke zpracování dokumentů týkajících se vývozních náhrad rozlišených podle místa určení však nemusí být tato lhůta dostatečná, a měla by proto být prodloužena.
(4)
Ustanovení čl. 38a odst. 2 nařízení (ES) č. 1043/2005 stanoví podmínky, za kterých členské státy oznamují Komisi žádosti o osvědčení a za kterých jsou osvědčení o náhradě následně vydávána. S ohledem na zavedení efektivnějších systémů podávání zpráv a komunikačních systémů by dotyčné lhůty měly být upraveny.
(5)
Článek 33 nařízení (ES) č. 1043/2005 stanoví systém tranší pro vydávání osvědčení o náhradě. Doba platnosti těchto osvědčení o náhradě je stanovena v článku 39 uvedeného nařízení. S cílem usnadnit fungování systému osvědčení o náhradě by doba platnosti osvědčení vydaných v rámci první tranše a osvědčení, o která bylo požádáno v souladu s článkem 38a, měla být prodloužena.
(6)
Aby bylo možné využít snížení částky jistoty, která má propadnout, se v čl. 45 odst. 2 nařízení (ES) č. 1043/2005 stanoví, že nevyužitá osvědčení nebo dílčí osvědčení musí být vrácena vydávajícím orgánům nejpozději do 30. června rozpočtového období, na které byla tato osvědčení či dílčí osvědčení vydána. Díky zavedení efektivnějších systémů podávání zpráv může být tato lhůta prodloužena.
(7)
Článek 47 nařízení (ES) č. 1043/2005 stanoví zvláštní podmínky, za kterých mohou být vývozní náhrady poskytovány malým vývozcům. V zájmu zjednodušení by malí vývozci měli mít právo využívat osvědčení o náhradě, aniž by přišli o status malého vývozce, a navíc by měla být zvýšena maximální výše vyplácené částky.
(8)
Aby mohla být opatření stanovená tímto nařízením použita ve vhodnou dobu, mělo by nařízení vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
(9)
Nařízení (ES) č. 1043/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I Smlouvy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1043/2005 se mění takto:
1)
Článek 27 se nahrazuje tímto:
„Článek 27
1. Závazky vyplývající z osvědčení nejsou převoditelné. Práva vyplývající z osvědčení mohou převádět jejich držitelé během doby jejich platnosti za předpokladu, že práva vyplývající z každého osvědčení či dílčího osvědčení jsou převedena pouze na jediného nabyvatele. Tento převod se týká pouze částek, které ještě nejsou odepsány z osvědčení nebo dílčího osvědčení.
2. Nabyvatelé nesmějí dále převádět svá práva, ale mohou je převádět zpět na držitele. Zpětný převod na držitele se týká pouze množství, které ještě není odepsáno z osvědčení nebo dílčího osvědčení.
V těchto případech zapíše vydávající orgán v kolonce 6 osvědčení jeden z údajů uvedených v příloze VIII.“
2)
V čl. 32 odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Orgán odpovědný za platbu zaznamená uvedenou částku na osvědčení o náhradě do šesti měsíců ode dne obdržení konkrétní žádosti.“
3)
V článku 38a se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Členské státy oznamují Komisi žádosti podané v průběhu každého týdne vždy následující pondělí. Odpovídající osvědčení se mohou vydávat počínaje středou po oznámení, nevydá-li Komise jiné pokyny.“
4)
V článku 39 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. S výhradou druhého a třetího pododstavce jsou osvědčení o náhradě platná do posledního dne pátého měsíce po měsíci, v němž byla podána žádost o osvědčení, nebo do posledního dne rozpočtového období podle toho, který den nastane dříve.
Osvědčení o náhradě, o něž bylo zažádáno v souladu s čl. 33 písm. a) nebo v souladu s článkem 38a nejpozději dne 7. listopadu, jsou platná do posledního dne desátého měsíce po měsíci, v němž byla žádost o osvědčení podána.
Osvědčení o náhradě uvedená v článku 40 jsou platná do posledního dne pátého měsíce po měsíci, v němž byla žádost o osvědčení podána.
Jsou-li sazby náhrady stanoveny předem v souladu s článkem 29, zůstávají v platnosti do posledního dne platnosti osvědčení.“
5)
V článku 45 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Odstavec 1 se vztahuje pouze na osvědčení a dílčí osvědčení vrácená vydávajícímu orgánu během rozpočtového období, na které byla tato osvědčení vydána, za předpokladu, že se vrátí nejpozději do 31. srpna uvedeného období.“
6)
V čl. 47 odst. 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„2. Článek 46 se vztahuje na vývozy, u kterých žádosti, jež předloží hospodářský subjekt za podmínek uvedených v čl. 32 odst. 1 během rozpočtového roku včetně předložení žádosti o dotyčný vývoz, nesmějí zakládat nárok na vyplacení částky vyšší než 100 000 EUR.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. června 2008.
VERORDNUNG (EG) Nr. 639/2008 DER KOMMISSION
vom 24. Juni 2008
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1043/2005 zur Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 3448/93 des Rates im Hinblick auf die Gewährung von Ausfuhrerstattungen und die Kriterien zur Festsetzung des Erstattungsbetrags für bestimmte landwirtschaftliche Erzeugnisse, die in Form von nicht unter Anhang I des Vertrages fallenden Waren ausgeführt werden
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 3448/93 des Rates vom 6. Dezember 1993 über die Handelsregelung für bestimmte aus landwirtschaftlichen Erzeugnissen hergestellte Waren (1), insbesondere auf Artikel 8 Absatz 3 Unterabsatz 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die jüngsten Senkungen der Ausfuhrerstattungssätze aufgrund der Reform der gemeinsamen Agrarpolitik und der Bewegungen der Preise für landwirtschaftliche Erzeugnisse auf dem Weltmarkt führten dazu, dass die Zahl der Anträge auf Erstattungsbescheinigungen rückläufig ist, wodurch sich die Belastung des Gemeinschaftshaushalts durch Ausfuhrerstattungen für nicht unter Anhang I des Vertrages fallenden Waren verringert hat. Da die Gemeinschaft unter diesen Umständen nicht Gefahr läuft, ihre internationalen Verpflichtungen zu verletzten, ist es angezeigt, die Gewährung von Ausfuhrerstattungen für bestimmte landwirtschaftliche Erzeugnisse, die in Form von nicht unter Anhang I des Vertrags fallenden Waren ausgeführt werden, zu vereinfachen und so den Verwaltungsaufwand für die Ausführer dieser Waren zu verringern.
(2)
Nach Artikel 27 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1043/2005 der Kommission (2) können die Rechte aus den Bescheinigungen unter bestimmten Bedingungen übertragen werden. Um eine einheitliche Behandlung der Lizenzen und Bescheinigungen zu gewährleisten, sollte das Verfahren für diese Übertragungen soweit möglich an die Bestimmungen angeglichen werden, die für die Übertragung von Rechten aus Lizenzen in der Verordnung (EG) Nr. 376/2008 der Kommission vom 23. April 2008 mit gemeinsamen Durchführungsvorschriften für Einfuhr- und Ausfuhrlizenzen sowie Vorausfestsetzungsbescheinigungen für landwirtschaftliche Erzeugnisse (3) festgelegt sind.
(3)
Artikel 32 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1043/2005 sieht den Zeitraum vor, innerhalb dessen die für die Zahlung zuständige Behörde den Betrag der beantragten Ausfuhrerstattungen von der Erstattungsbescheinigung abschreibt. Angesichts der Zeit, die für die Bearbeitung der Unterlagen, die nach Bestimmung differenzierte Ausfuhrerstattungen betreffen, erforderlich ist, ist dieser Zeitraum möglicherweise unzureichend und sollte verlängert werden.
(4)
In Artikel 38a Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1043/2005 werden die Bedingungen für die Mitteilung von Anträgen von den Mitgliedstaaten an die Kommission und die darauf folgende Ausstellung der Erstattungsbescheinigungen festgelegt. Da zwischenzeitlich effizientere Berichts- und Kommunikationssysteme eingeführt wurden, sollten die Fristen angepasst werden.
(5)
Artikel 33 der Verordnung (EG) Nr. 1043/2005 sieht ein Zeitabschnittssystem für die Ausstellung der Erstattungsbescheinigungen vor. Die Gültigkeit dieser Erstattungsbescheinigungen wird in Artikel 39 der Verordnung festgelegt. Um die Verwendung der Erstattungsbescheinigungen zu vereinfachen, sollte die Gültigkeit der im ersten Zeitabschnitt ausgestellten Bescheinigungen und der Bescheinigungen, die nach Artikel 38a beantragt wurden, verlängert werden.
(6)
Um in den Genuss einer Verringerung des einbehaltenen Sicherheitsbetrags zu kommen, müssen nach Artikel 45 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1043/2005 ungenutzte Bescheinigungen oder Teilbescheinigungen der erteilenden Stelle spätestens bis zum 30. Juni des Haushaltsjahres, für das sie erteilt wurden, zurückgereicht werden. Die Einführung effizienterer Berichtssysteme ermöglicht die Verlängerung dieser Frist.
(7)
Artikel 47 der Verordnung (EG) Nr. 1043/2005 sieht Sonderbestimmungen für die Gewährung von Ausfuhrerstattungen für Kleinexporteure vor. Aus Gründen der Vereinfachung sollten Kleinexporteure Erstattungsbescheinigungen nutzen dürfen, ohne ihren Status als Kleinexporteur zu verlieren und zusätzlich sollte die Zahlungsschwelle erhöht werden.
(8)
Um die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen rechtzeitig umsetzen zu können, sollte das Datum des Inkrafttretens der Verordnung auf den Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union festgelegt werden.
(9)
Die Verordnung (EG) Nr. 1043/2005 sollte daher entsprechend geändert werden.
(10)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsausschusses für horizontale Fragen des Handels mit landwirtschaftlichen Verarbeitungserzeugnissen, die nicht unter Anhang I fallen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EG) Nr. 1043/2005 wird wie folgt geändert:
1.
Artikel 27 erhält folgende Fassung:
„Artikel 27
(1) Die Pflichten aus den Bescheinigungen sind nicht übertragbar. Die Rechte aus den Bescheinigungen können während der Gültigkeitsdauer der Bescheinigungen vom Bescheinigungsinhaber übertragen werden, wenn diese Übertragung nur zugunsten eines einzigen Übernehmers je Bescheinigung und Teilbescheinigung erfolgt. Nur die noch nicht auf der Bescheinigung oder Teilbescheinigung abgeschriebenen Beträge können übertragen werden.
(2) Der Übernehmer darf sein Recht nicht weiterübertragen, sondern nur an den Bescheinigungsinhaber rückübertragen. Die Rückübertragung bezieht sich auf die in der Bescheinigung oder Teilbescheinigung noch nicht abgeschriebene Menge.
In diesem Fall trägt die ausstellende Behörde in Feld 6 der Bescheinigung einen der in Anhang VIII aufgeführten Vermerke ein.“
2.
Artikel 32 Absatz 2 Unterabsatz 2 erhält folgende Fassung:
„Die für die Zahlung zuständige Behörde schreibt diesen Betrag innerhalb von sechs Monaten ab dem Datum des Eingangs des spezifischen Antrags von der Erstattungsbescheinigung ab.“
3.
Artikel 38a Absatz 2 erhält folgende Fassung:
„(2) Die während der Woche gestellten Anträge werden der Kommission von den Mitgliedstaaten am darauf folgenden Montag mitgeteilt. Sofern die Kommission keine Maßnahmen ergreift, können die Erstattungsbescheinigungen ab dem auf die Mitteilung folgenden Mittwoch ausgestellt werden.“
4.
Artikel 39 Absatz 2 erhält folgende Fassung:
„(2) Vorbehaltlich des zweiten und dritten Unterabsatzes gilt die Erstattungsbescheinigung bis zum letzten Tag des fünften Monats, der dem Monat der Antragstellung folgt, oder bis zum letzten Tag des Haushaltszeitraums, falls dieser Zeitpunkt früher eintritt.
Die Erstattungsbescheinigungen, die nach Artikel 33 Buchstabe a oder nach Artikel 38a bis spätestens 7. November beantragt wurden, gelten bis zum letzten Tag des zehnten Monats, der dem Monat der Antragstellung folgt.
Die in Artikel 40 genannten Erstattungsbescheinigungen gelten bis zum letzten Tag des fünften Monats, der dem Monat der Antragstellung folgt.
Gemäß Artikel 29 im Voraus festgesetzte Erstattungssätze gelten bis zum letzten Tag der Gültigkeitsdauer der Erstattungsbescheinigung.“
5.
Artikel 45 Absatz 2 erhält folgende Fassung:
„(2) Absatz 1 gilt nur für Bescheinigungen und Teilbescheinigungen, die der erteilenden Stelle spätestens bis zum 31. August des Haushaltsjahres, für das sie erteilt wurden, zurückgereicht werden.“
6.
Artikel 47 Absatz 2 Unterabsatz 1 erhält folgende Fassung:
„(2) Artikel 46 gilt für Ausfuhren, für die die Anträge, die der Wirtschaftsbeteiligte im Laufe des berücksichtigten Haushaltsjahres gemäß Artikel 32 Absatz 1 gestellt hat, einschließlich des Antrags für die fragliche Ausfuhr, nicht zu Zahlungen von insgesamt mehr als 100 000 EUR führen dürfen.“
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 24. Juni 2008