Nařízení Komise (ES) č. 1259/97
ze dne 1. července 1997,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1501/95, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 923/96 [2], a zejména na článek 13 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že nařízení Komise (ES) č. 1501/95 [3] naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 95/96 [4] stanoví některá podrobná pravidla pro poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, a to zejména v rámci nabídkových řízení;
vzhledem k tomu, že článek 18 nařízení Komise (EHS) č. 3665/87 ze dne 27. listopadu 1987, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [5], naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 815/97 [6], stanoví obecná pravidla pro poskytování důkazu o splnění celních formalit pro propuštění zboží ke spotřebě; že článek 13 nařízení (ES) č. 1501/95 stanoví od těchto ustanovení odchylku v případech, kdy je vývoz uskutečněn po moři; vzhledem k tomu, že by měly být z důvodu jasnosti případy, při nichž se odchylka použije, definovány přesněji zejména s přihlédnutím ke skutečnosti, že toto osvobození je přijatelné pouze v případě, kdy byla náhrada stanovena ve vybrané nabídce pro všechny třetí země bez výjimky;
vzhledem k tomu, že by mělo být umožněno vybírat nabídky pro náhrady nebo pro vývozní dávky, aniž by se narušila plynulost přechodných situací na trhu; vzhledem k tomu, že by proto měly být nabídky pro náhrady slučitelné s nabídkami pro dávky a že by v mezidobí nemělo být nabídkové řízení blokováno;
vzhledem k tomu, že opatření toho nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ustanovení čl. 13. odst. 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nahrazuje tímto:
"Odchylně od článku 18 nařízení (EHS) č. 3665/87 nebude vyžadován důkaz o splnění celních formalit pro propuštění zboží ke spotřebě, mají-li být vyplaceny náhrady stanovené ve výběru nabídky pro náhrady pro vývozy do všech třetích zemí, pokud provozovatel poskytne důkaz o tom, že množství nejméně 1500 tun produktu z obilovin opustilo celní prostor Společenství na plavidle vhodném pro námořní dopravu."
Článek 2
První pododstavec čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1501/95 se nahrazuje tímto:
"2. Pokud je stanovena maximální vývozní náhrada, budou vybráni účastníci, jejichž nabídky jsou stejné nebo nižší, než je maximální náhrada, a účastníci, jejichž nabídky se týkají vývozní dávky."
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 1. července 1997.
VERORDNUNG (EG) Nr. 1259/97 DER KOMMISSION vom 1. Juli 1997 zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1501/95 mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 hinsichtlich der Gewährung von Ausfuhrerstattungen und zur Festlegung der bei Störungen im Getreidesektor zu treffenden Maßnahmen
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates vom 30. Juni 1992 über die gemeinsame Marktorganisation für Getreide (1), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 923/96 der Kommission (2), insbesondere auf Artikel 13,
in Erwägung nachstehender Gründe:
Bestimmte Modalitäten der Gewährung von Erstattungen für die Ausfuhr im Getreidesektor, insbesondere im Rahmen von Ausschreibungen, sind festgelegt durch die Verordnung (EG) Nr. 1501/95 der Kommission (3), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 95/96 (4).
Der Nachweis der Erfuellung der Ausfuhrzollförmlichkeiten für die Abfertigung zum freien Verkehr ist grundsätzlich geregelt durch Artikel 18 der Verordnung (EWG) Nr. 3665/87 der Kommission vom 27. November 1987 über gemeinsame Durchführungsvorschriften für Ausfuhrerstattungen bei landwirtschaftlichen Erzeugnissen (5), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 815/97 (6). Nach Artikel 13 der Verordnung (EG) Nr. 1501/95 kann, wenn die Ausfuhr auf dem Seeweg erfolgt, von diesen Auflagen abgewichen werden. Damit keine Mißverständnisse entstehen, sollte dieser Anwendungsfall genauer definiert, d. h. klargestellt werden, daß diese Freistellung nur gilt, wenn die Erstattung ausnahmslos für alle Drittländer abgeschrieben ist.
Eine Erstattung oder Ausfuhrabgabe sollte so ausgeschrieben werden können, daß noch nicht stabilisierte Marktsituationen keine abrupten Einbrüche erfahren. Es empfiehlt sich deshalb, daß Angebote, die eine Erstattung betreffen, mit Angeboten kompatibel sind, die sich auf eine Ausfuhrabgabe beziehen.
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsausschusses für Getreide -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
In Artikel 13 der Verordnung (EG) Nr. 1501/95 erhält Unterabsatz 1 folgende Fassung:
"Abweichend von Artikel 18 der Verordnung (EWG) Nr. 3665/87 wird der Nachweis der Erfuellung der Zollförmlichkeiten im Hinblick auf die Abfertigung zum freien Verkehr für die Gewährung einer durch Ausschreibung für alle Drittländer festgesetzten Erstattung nicht verlangt, wenn der Marktbeteiligte nachweist, daß mindestens 1 500 Tonnen Getreideerzeugnisse das Zollgebiet der Gemeinschaft auf einem seetüchtigen Schiff verlassen haben."
Artikel 2
In Artikel 7 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1501/95 erhält Unterabsatz 1 folgende Fassung:
"(2) Wird eine Hoechstausfuhrerstattung festgesetzt, so wird der Zuschlag dem oder den Bieter(n) erteilt, deren Angebote der Hoechstausfuhrerstattung entsprechen oder darunter liegen bzw. sich auf eine Ausfuhrabgabe beziehen."
Artikel 3
Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 1. Juli 1997