NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 557/2007
ze dne 23. května 2007,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1028/2006 o obchodních normách pro vejce
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1028/2006 ze dne 19. června 2006 o obchodních normách pro vejce (1), a zejména na článek 11 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1028/2006 stanoví základní požadavky, které musí splňovat vejce, aby mohla být uvedena na trh ve Společenství. V zájmu jasnosti je třeba k těmto požadavkům stanovit nová prováděcí pravidla. Nařízení Komise (ES) č. 2295/2003 ze dne 23. prosince 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1907/90 o některých obchodních normách pro vejce (2), by proto mělo být zrušeno a nahrazeno novým nařízením.
(2)
Na vejce se vztahují nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (3) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (4). Na tato horizontální nařízení by tedy mělo být ve vhodném rozsahu odkazováno.
(3)
Je třeba stanovit jakostní znaky pro vejce třídy A, aby byla zajištěna vysoká jakost vajec dodávaných přímo konečnému spotřebiteli, a stanovit měřítka, která mohou inspekční orgány kontrolovat. Takové jakostní znaky by měly být založeny na normě č. 42 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN), která se týká uvádění vajec ve skořápce na trh a kontroly jejich jakosti v mezinárodním obchodu mezi členskými státy EHK OSN a určených pro tyto státy.
(4)
Ponecháme-li studená vejce v pokojové teplotě, dojde ke kondensaci, umožňující rozmnožení bakterií na skořápce a jejich možnému proniknutí dovnitř vejce. Vejce proto musí být skladována a přepravována pokud možno při stále teplotě a obecně by před prodejem konečnému spotřebiteli neměla být dochlazována.
(5)
Obecně platí, že vejce by se neměla mýt nebo čistit, protože takové postupy mohou poškodit skořápku, jež pro vejce představuje účinnou ochranu před možným proniknutím bakterií s celou řadou antimikrobiálních vlastností. Za čištění však nelze považovat některé postupy, například ošetření ultrafialovým zářením. Vejce třídy A by se kromě toho neměla mýt, neboť v průběhu mytí nebo po něm by mohlo dojít k poškození přirozené ochrany, např. blány. Takové poškození by vytvořilo příznivé podmínky pro bakteriální kontaminaci vnitřního obsahu a vysychání, a způsobilo by tak zvýšené ohrožení spotřebitelů, zejména pokud následné osušení a skladovací podmínky nejsou optimální.
(6)
Některé členské státy však používají pod důslednou kontrolou schválené postupy mytí vajec s dobrými výsledky. Podle stanoviska Vědecké komise pro biologická nebezpečí Evropského úřadu pro bezpečnost potravin, která se na žádost Komise zabývala mikrobiologickým nebezpečím plynoucím z mytí konzumních vajec, ze 7. září 2005 (5) lze z hygienického hlediska zavedený postup mytí vajec zachovat za předpokladu, že bude mimo jiné vypracován soubor pravidel pro režimy mytí vajec.
(7)
Vejce třídy A by se měla třídit podle hmotnosti a měl by být stanoven omezený počet hmotnostních skupin a odpovídající jasné názvy jako minimální požadavky na označování, které nevylučují další nepovinné označení, pokud jsou dodrženy požadavky směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (6).
(8)
Schválení třídit a označovat vejce podle třídy jakosti a hmotnostní skupiny jako balírny/třídírny mohou mít pouze zařízení, jejichž prostory a technické vybavení odpovídají rozsahu a druhu jejich činnosti, a umožňují tudíž řádné zacházení s vejci.
(9)
V zájmu usnadnění kontrol podle čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1028/2006 je třeba stanovit maximální lhůty pro třídění, označování a balení vajec a označování obalů.
(10)
Kromě obecné povinnosti zajistit, aby bylo možno najít a vysledovat ve všech fázích výroby, zpracování a distribuce potravinu, krmivo, hospodářské zvíře nebo látku, která je určena k přimísení do potraviny nebo krmiva, nebo u níž se očekává, že takto přimísena bude, v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (7), je třeba pro účely kontroly stanovit některé informace o přepravních obalech pro vejce a průvodní doklady.
(11)
Za účelem účinného provádění kontrol podle čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1028/2006 má označování vajec kódem producenta v místě produkce zásadní význam při dodávkách vajec do jiného členského státu. V souladu s čl. 4 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1028/2006 se vejce třídy B, jsou-li uváděna na trh v jiném členském státě, označují kódem producenta a/nebo jiným údajem. Mělo by být jasně stanoveno, že pokud kód producenta neumožňuje jasné rozlišení třídy jakosti, měla by být vejce třídy B označena jiným údajem.
(12)
V souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 1028/2006 je třeba stanovit složení kódu producenta. Mimo to je třeba jasně uvést, že je možné učinit výjimku z požadavků na označování kódem producenta, jestliže technické vybavení na označování vajec neumožňuje označovat prasklá nebo znečištěná vejce.
(13)
V souladu s čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1028/2006 je třeba určit znaky dalších možných údajů pro označování vajec třídy B.
(14)
Podle čl. 2 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 1907/90 ze dne 26. června 1990 o některých obchodních normách pro vejce (8), se ustanovení týkající se označování nevztahovala na vejce přímo dodávaná ke zpracování podnikům potravinářského průmyslu. Za účelem zlepšení kontrol takových dodávek by členské státy měly povolit výjimky z požadavku na označování pouze na požádání těchto hospodářských subjektů. Aby však členské státy měly možnost takové výjimky poskytnout, je třeba stanovit přiměřené přechodné období jednoho roku.
(15)
Směrnice 2000/13/ES stanoví pravidla obecné povahy vztahující se na všechny potraviny uváděné na trh. Pro balení je však třeba stanovit některé konkrétní požadavky na označování.
(16)
Článek 9 směrnice 2000/13/ES stanoví datum minimální trvanlivosti potraviny jako datum, do kterého si potravina uchovává své specifické vlastnosti při správném způsobu skladování. V zájmu jasnosti by toto datum mělo být stanoveno nejdéle na 28 dnů po snášce.
(17)
Vejce se mohou prodávat s vyznačením údajů, které zdůrazňují obzvláštní čerstvost vejce. Proto je třeba stanovit maximální lhůtu s upřesněním použití těchto údajů.
(18)
Vejce se mohou prodávat s označením údajů, které zdůrazňují určitou krmnou směs použitou ke krmení nosnic. Je vhodné stanovit minimální požadavky na taková označení.
(19)
Jsou-li vejce prodávána bez obalu, měl by mít spotřebitel k dispozici některé údaje, které se běžně uvádějí na obalu.
(20)
Kromě všeobecných hygienických požadavků na obaly a balení potravin je třeba stanovit některé další požadavky na snížení rizika zhoršení jakosti nebo kontaminace vajec v průběhu skladování a dopravy. Tyto normy by měly být založeny na normě č. 42 EHK OSN.
(21)
Průmyslová vejce nejsou vhodná k lidské spotřebě. Je proto vhodné vyžadovat použití zvláštních pásek nebo štítků pro snadnou identifikaci balení obsahujících tato vejce.
(22)
Na opětovné zabalení vajec mají vhodné prostory a technické vybavení pouze balírny/třídírny. Je proto vhodné omezit každé nové zabalení na balírny/třídírny.
(23)
Provozovatelé potravinářských podniků jsou v souladu s nařízením (ES) č. 178/2002 povinni zajistit sledovatelnost. Producenti, sběrná zařízení a balírny/třídírny by měli mít povinnost vést další zvláštní záznamy, které by umožnily inspekčním orgánům kontrolovat dodržování obchodních norem.
(24)
Je třeba stanovit postupy a kritéria pro provádění kontrol.
(25)
Je vhodné kontrolovat dodržování obchodních norem u celých šarží, a pokud nebude možné dodržení prokázat, uvedení celé šarže na trh by mělo být zakázáno.
(26)
Při kontrole dodržování obchodních norem by měly být povoleny určité odchylky. Tyto odchylky by se měly lišit podle různých požadavků a fází uvádění na trh.
(27)
Požadavky třetích zemí se mohou od požadavků stanovených ve Společenství pro uvádění vajec na trh lišit. V zájmu usnadnění vývozu by mělo být povoleno, aby vejce zabalená a určená pro vývoz těmto požadavkům vyhovovala.
(28)
Je třeba stanovit podrobnosti, pokud jde o posouzení rovnocennosti obchodních norem třetích zemí s právními předpisy Společenství, které provede Komise na žádost třetí země. Je třeba stanovit některé požadavky na označování pro vejce dovážená z třetích zemí.
(29)
Komise by měla mít k dispozici údaje o počtu registrovaných drůbežáren, v nichž se chovají nosnice.
(30)
Členské státy by měly podávat informace o závažných porušeních obchodních norem, aby bylo možné vhodným způsobem varovat ostatní členské státy, kterých se toto porušení může týkat.
(31)
Dodávky vajec pro maloobchod ve francouzských zámořských departementech závisí částečně na dodávkách vajec z evropského kontinentu. S ohledem na dobu trvání dopravy a klimatické podmínky uchovávání vajec dopravovaných do francouzských zámořských departementů předpokládá dodržení zvláštního režimu zásobování, včetně možnosti přepravovat vejce chlazená. Tyto zvláštní režimy lze zdůvodnit současným nedostatkem místních kapacit produkce vajec. Dokud nevzniknou dostatečné místní kapacity produkce vajec, je třeba tyto výjimečné režimy na přiměřenou dobu prodloužit.
(32)
Ustanovení čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1028/2006 povoluje členským státům stanovit výjimku z požadavků uvedeného nařízení pro některé způsoby přímého prodeje vajec, která producent přímo dodává konečnému spotřebiteli. Protože je nezbytné vzít v úvahu zvláštní podmínky pro uvádění vajec na trh v určitých regionech Finska, je třeba stanovit výjimku z požadavků nařízení (ES) č. 1028/2006 a tohoto nařízení pro prodej od producentů do maloobchodních prodejen v těchto regionech.
(33)
Členské státy jsou povinny v souladu s čl. 5 odst. 2 směrnice Rady 1999/74/ES (9) zajistit zákaz chovu nosnic v nezdokonalených klecových systémech s platností od 1. ledna 2012. Komise by proto měla posoudit používání ustanovení o nepovinném označování zvažované v souvislosti se zdokonalenými klecemi před tímto dnem, aby mohla prověřit potřebu prohlásit toto označování za povinné.
(34)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Definice článku 2 nařízení (ES) č. 1028/2006, čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 852/2004 a bodů 5 a 7.3 přílohy I nařízení ES 853/2004 se použijí odpovídajícím způsobem.
Pro účely tohoto nařízení se dále použijí tyto definice:
a)
„balením“ se rozumí obal obsahující vejce třídy A nebo B, s výjimkou přepravních obalů a kontejnerů s průmyslovými vejci;
b)
„prodejem bez obalu“ se rozumí nabídka vajec k maloobchodnímu prodeji konečnému spotřebiteli jiným způsobem než v obalu;
c)
„sběrným zařízením“ se rozumí zařízení registrované podle článku 6 nařízení (ES) č. 852/2004 ke sběru vajec od producenta k dodání do balírny/třídírny, na trh pro velkoobchodní podniky schválené jako balírny/třídírny, nebo potravinářskému a jinému průmyslu;
d)
„datem prodeje“ se podle bodu 3 kapitoly I oddílu X přílohy III nařízení (ES) č. 853/2004 rozumí maximální lhůta pro dodání vajec konečnému spotřebiteli;
e)
„potravinářským průmyslem“ se rozumí všechna zařízení produkující vaječné výrobky určené k lidské spotřebě, s výjimkou zařízení společného stravování;
f)
„jiným průmyslem“ se rozumí všechny podniky produkující výrobky obsahující vejce, které nejsou určené k lidské spotřebě;
g)
„zařízením společného stravování“ se rozumí potravinářské podniky uvedené v čl. 1 odst. 2 směrnice 2000/13/ES;
h)
„průmyslovými vejci“ se rozumí vejce, která nejsou určena k lidské spotřebě;
i)
„šarží“ se rozumí vejce balená i bez obalu z jednoho místa produkce nebo balírny/třídírny nacházejících se na témže místě, ve stejném balení nebo bez obalu, s totožným datem snášky nebo datem minimální trvanlivosti nebo datem balení, za stejného způsobu chovu, a v případě tříděných vajec ve stejné třídě jakosti a hmotnostní skupině;
j)
„opětovným zabalením“ se rozumí fyzické přemístění vajec do jiného balení nebo nové označení balení obsahujícího vejce.
Článek 2
Jakostní znaky vajec
1. Vejce třídy A musí mít tyto jakostní znaky:
a)
skořápka a blána: normálního tvaru, čisté, nepoškozené;
b)
vzduchová bublina: nepohyblivá, výška nejvýše do 6 mm; u vajec označených „extra“ však nesmí přesahovat 4 mm;
c)
žloutek: při prosvětlení viditelný pouze jako stín, bez zřetelně rozeznatelných obrysů, při otáčení se zlehka pohybuje a vrací se ke středu;
d)
bílek: čirý průhledný;
e)
zárodek: nepostřehnutelný vývoj;
f)
cizí látky: nepřípustné;
g)
cizí pach: nepřípustný.
2. Vejce třídy A se před tříděním ani po třídění nesmějí mýt, s výjimkou stanovenou v článku 3.
3. Vejce třídy A nesmí být žádným způsobem konzervována nebo chlazena v prostorách nebo objektech, kde je teplota uměle udržována pod 5 °C. Vejce, která byla v průběhu dopravy uchovávána při teplotě nižší než 5 °C po dobu kratší než 24 hodin nebo v maloobchodních prodejnách a přidružených prostorách po dobu kratší než 72 hodin, se však nepovažují za chlazená.
4. Vejce třídy B jsou vejce, která neodpovídají jakostním znakům uvedeným v odstavci 1. Vejce třídy A, která již nemají tyto znaky, mohou být přeřazena do třídy B.
Článek 3
Mytá vejce
1. Členské státy, které k 1. červnu 2003 povolily balírnám/třídírnám mýt vejce, mohou balírnám/třídírnám mytí vajec dále schvalovat, pokud se tyto balírny/třídírny řídí vnitrostátními pokyny pro režimy mytí vajec. Mytá vejce smějí být uváděna na trh pouze v členských státech, v nichž byla tato povolení vydána.
2. Členské státy uvedené v odstavci 1 by měly v souladu s článkem 8 nařízení (ES) č. 852/2004 povzbuzovat provozovatele potravinářských podniků k vypracování vnitrostátních pokynů pro správnou praxi pro režimy mytí vajec.
Článek 4
Třídění vajec třídy A podle hmotnosti
1. Vejce třídy A se třídí podle hmotnosti takto:
a)
XL - velmi velká: hmotnost 73 g a více;
b)
L - velká: hmotnost od 63 g do 73 g;
c)
M - střední: hmotnost od 53 g do 73 g;
d)
S - malá: hmotnost do 53 g.
2. Hmotnostní skupina se vyznačí příslušnými písmeny nebo výrazy podle odstavce 1 nebo pomocí kombinace písmen a výrazů, a případně lze uvést i příslušné hmotnostní rozpětí. Lze použít i jiná dodatečná značení, pokud tato značení nelze zaměnit s písmeny a výrazy stanovenými v odstavci 1 a jsou v souladu se směrnicí 2000/13/ES.
3. Odchylně od odstavce 1, jestliže jedno balení obsahuje vejce třídy A různých velikostí, uvede se minimální čistá hmotnost vajec v gramech a na vnější straně obalu se uvede označení „Vejce různých velikostí“ nebo podobný výraz.
Článek 5
Schvalování balíren/třídíren
1. Jako balírny/třídírny ve smyslu článku 5 nařízení (ES) č. 1028/2006 mohou být schválena pouze zařízení, která splňují podmínky stanovené v tomto článku.
2. Příslušný orgán přidělí balírně/třídírně schvalovací číslo s počátečním kódem pro dotyčný členský stát, jak je blíže uvedeno v bodu 2.2 přílohy směrnice 2002/4/ES (10).
3. Balírny/třídírny musí mít nezbytné technické vybavení zajišťující řádné zacházení s vejci. Toto vybavení by mělo správně zahrnovat:
a)
vhodné zařízení na prosvěcování vajec, automatické nebo takové, u kterého je po celou dobu provozu nepřetržitá obsluha a které umožňuje provést u každého vejce zvlášť kontrolu jakosti, nebo jiné vhodné zařízení;
b)
přístroje na měření výšky vzduchové bubliny;
c)
stroj na třídění vajec podle hmotnosti;
d)
jednu nebo více vah schválených pro vážení vajec;
e)
zařízení na označování vajec.
Článek 6
Lhůta pro třídění, označování a balení vajec a označování obalů
1. Vejce musí být roztříděna, označena a zabalena do deseti dnů po snášce.
2. Vejce uváděná na trh podle článku 14 musí být roztříděna, označena a zabalena do čtyř dnů po snášce.
3. Datum minimální trvanlivosti uvedené v čl. 12 odst. 1 písm. d) musí být podle čl. 9 odst. 2 směrnice 2000/13/ES vyznačeno při balení.
Článek 7
Informace uvedené na přepravním obalu
1. Aniž je dotčen článek 18 nařízení (ES) č. 178/2002, vyznačí producent v místě produkce na každý přepravní obal obsahující vejce:
a)
jméno a adresu producenta;
b)
kód producenta;
c)
počet vajec a/nebo jejich hmotnost;
d)
datum nebo dobu snášky;
e)
datum odeslání.
V případě balíren/třídíren, kterým vejce bez obalu dodávají jejich vlastní produkční jednotky nacházející se ve stejném areálu, může být identifikační označení přepravních obalů provedeno v balírně/třídírně.
2. Informace uvedené v odstavci 1 se použijí na přepravní obaly a musí být obsaženy v průvodních dokladech. Kopii těchto dokladů uchovává každý dotčený hospodářský subjekt, jemuž jsou vejce dodána. Originály průvodních dokladů uchovává balírna/třídírna, která vejce třídí.
Jestliže jsou šarže dodané sběrnému zařízení rozděleny k dodání více než jednomu subjektu, mohou být průvodní doklady nahrazeny příslušnými štítky na přepravních kontejnerech, pokud tyto štítky obsahují informace uvedené v odstavci 1.
3. Informace uvedené v odstavci 1 použité k označení přepravního obalu nesmí být měněny a musí zůstat na přepravním obalu, dokud vejce nebudou přemístěna k okamžitému třídění, označování a balení.
Článek 8
Označování vajec k dodávkám do zahraničí
1. Vejce dodávaná z místa produkce sběrnému zařízení, balírně/třídírně nebo jinému než potravinářskému průmyslu v jiném členském státě musí být před opuštěním místa produkce označena kódem producenta.
2. Členský stát, na jehož území se místo produkce nachází, může z požadavku uvedeného v odstavci 1 udělit výjimku, jestliže producent podepsal dodací smlouvu s balírnou/třídírnou v jiném členském státě, která takové označení v souladu s tímto nařízením požaduje. Taková výjimka může být udělena pouze na požádání obou dotčených subjektů a po předchozím písemném souhlasu členského státu, v němž se balírna/třídírna nachází. V tomto případě je k zásilce přiložen opis dodací smlouvy.
3. Minimální doba trvání dodacích smluv uvedených v odstavci 2 nesmí být kratší než jeden měsíc.
4. Před udělením výjimky podle odstavce 2 tohoto článku musí být informovány inspekční orgány dotyčného členského státu a všech tranzitních členských států uvedené v čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 1028/2006.
5. Vejce třídy B uváděná na trh v jiném členském státě musí být označena podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1028/2006, a je-li to vhodné, nést údaje podle článku 10 tohoto nařízení, aby byla snadno rozeznatelná od vajec třídy A.
Článek 9
Kód producenta
1. Kód producenta se skládá z kódů a písmen stanovených v bodu 2 přílohy směrnice 2002/4/ES. Musí být zřetelně a čitelně vyznačen a nejméně 2 mm vysoký.
2. Aniž je dotčen čl. 4 odst. 1 třetí pododstavec nařízení (ES) č. 1028/2006, jestliže nelze z technických důvodů označit vejce prasklá nebo znečištěná, není označení kódem producenta povinné.
Článek 10
Označení na vejcích třídy B
Označení uvedené v čl. 4 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1028/2006 by mělo mít podobu kruhu o průměru minimálně 12 mm, v němž je písmeno „B“ o minimální výšce 5 mm, nebo jiný zřetelně viditelný barevný bod o průměru minimálně 5 mm.
Článek 11
Označování vajec dodávaných přímo potravinářskému průmyslu
1. Do 30. června 2008 se označovací povinnost podle čl. 4 odst. 1 nařízení ES č. 1028/2006 nevztahuje na vejce pocházející ze Společenství, která hospodářský subjekt potravinářského průmyslu, schválený v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 853/2004, sám získal přímo od svých obvyklých dodavatelů. V tomto případě nese plnou zodpovědnost za dodávku provozovatel potravinářského podniku, který tudíž zodpovídá i za to, že vejce budou použita pouze ke zpracování.
2. Od 1. července 2008 mohou členské státy pro hospodářské subjekty na jejich žádost stanovit výjimku z povinností označovat vejce podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1028/2006, jestliže jsou vejce dodávána potravinářskému průmyslu přímo z místa produkce.
Článek 12
Označování obalů
1. Na obalech obsahujících vejce třídy A musí být na vnější straně zřetelně a čitelně uvedeny tyto údaje:
a)
číslo balírny/třídírny;
b)
třída jakosti; obaly mohou být označeny slovy „třída A“ nebo písmenem „A“, a to buď samostatně, nebo v kombinaci se slovem „čerstvá“;
c)
hmotnostní skupinou podle čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení;
d)
datem minimální trvanlivosti podle článku 13 tohoto nařízení;
e)
výrazem „mytá vejce“ u mytých vajec podle článku 3 tohoto nařízení;
f)
údaj o zvláštních podmínkách skladování podle čl. 3 odst. 1 bodu 6 směrnice 2000/13/ES, který doporučuje spotřebitelům uchovávat vejce po zakoupení v chladu.
2. Kromě požadavků stanovených v odstavci 1 musí být na obalech obsahujících vejce třídy A na vnější straně zřetelně a čitelně uvedeny údaje o způsobu chovu.
K označení způsobu chovu se použijí pouze následující výrazy:
a)
pro tradiční chov výrazy stanovené v části A přílohy I, a to pouze tehdy, jestliže jsou splněny příslušné podmínky stanovené v příloze II;
b)
pro ekologickou produkci se použijí výrazy stanovené v článku 2 nařízení Rady (ES) č. 2092/91 (11).
Význam kódu producenta se vysvětlí na obalu nebo uvnitř balení.
Jestliže jsou nosnice chovány v systémech chovu podle požadavků stanovených v kapitole III směrnice Rady 1999/74/ES, lze označení způsobu chovu doplnit jedním z údajů uvedených v části B přílohy I tohoto nařízení.
3. Odstavec 2 se použije, aniž jsou dotčena vnitrostátní technická opatření stanovující požadavky nad rámec minimálních požadavků stanovených v příloze II a vztahující se pouze na producenty dotyčného členského státu, pokud jsou slučitelná s právními normami Společenství.
4. Na obalech obsahujících vejce třídy B musí být na vnější straně zřetelně a čitelně uvedeny tyto údaje:
a)
číslo balírny/třídírny;
b)
třída jakosti; označení výrazem „třída B“ nebo písmenem „B“;
c)
datum balení.
5. Členské státy mohou požadovat, aby balení vajec pocházejících z jejich území byla označena tak, aby při jejich otevření bylo označení narušeno.
Článek 13
Označení data minimální trvanlivosti
Datum minimální trvanlivosti uvedené v čl. 3 odst. 1 bodu 5 směrnice 2000/13/ES se stanoví nejdéle na 28 dnů po snášce. Pokud je udána doba snášky, datum minimální trvanlivosti se určí podle prvního dne uvedeného období.
Článek 14
Balení s označením „extra“
1. Pro dodatečné označení jakosti na baleních obsahujících vejce třídy A lze do devátého dne po snášce použít výrazy „extra“ nebo „extra čerstvá“.
2. Pokud se použijí označení uvedená v odstavci 1, uvede se na obalu datum snášky a lhůta devíti dnů zřetelným a čitelným způsobem.
Článek 15
Označení způsobu krmení nosnic
Jestliže se použije označení způsobu krmení nosnic, použijí se tyto minimální požadavky:
a)
Obsah obilovin jako přísady ve složení krmiva může být uveden pouze za předpokladu, že tvoří minimálně 60 % hmotnosti dané krmné směsi, která může obsahovat nejvýše 15 % vedlejších produktů z obilovin;
b)
aniž je dotčen minimální podíl 60 % uvedený v písmenu a), pokud je v označení uvedena konkrétní obilovina, musí tvořit minimálně 30 % použité krmné směsi. Pokud je v označení jmenovitě uvedeno více obilovin, každá musí tvořit minimálně 5 % krmné směsi.
Článek 16
Informace uváděné při prodeji vajec bez obalu
Při prodeji vajec bez obalu se uvedou pro spotřebitele zřetelným a čitelným způsobem tyto informace:
a)
třída jakosti;
b)
hmotnostní skupina podle článku 4;
c)
údaje o způsobu chovu v souladu s údaji uvedenými v čl. 12 odst. 2;
d)
vysvětlení významu kódu producenta;
e)
datum minimální trvanlivosti.
Článek 17
Kvalita balení
Aniž jsou dotčeny požadavky stanovené v kapitole X přílohy II nařízení (ES) č. 852/2004, obaly musí být odolné proti nárazu, suché, čisté a v dobrém stavu, z materiálů, které chrání vejce před vnějšími pachy a vlivy negativně působícími na jejich jakost.
Článek 18
Průmyslová vejce
Průmyslová vejce se uvádějí na trh v baleních opatřených červenou páskou nebo štítkem.
Na páskách a štítcích musí být uvedeno:
a)
název a adresa hospodářského subjektu, jemuž jsou vejce určena;
b)
název a adresa hospodářského subjektu, který vejce odeslal;
c)
slova „průmyslová vejce“ velkými písmeny o výšce 2 cm a slova „nevhodná k lidské spotřebě“ písmeny o výšce minimálně 8 mm.
Článek 19
Opětovné zabalení
Balená vejce třídy A mohou být znovu zabalena pouze v balírnách/třídírnách. Každé balení obsahuje pouze vejce jedné šarže.
Článek 20
Záznamy, které vedou producenti
1. Producenti vedou záznamy o údajích týkajících se způsobu chovu, přičemž u všech používaných způsobů chovu uvedou:
a)
datum naskladnění, věk nosnic při naskladnění a počet nosnic;
b)
datum vyřazení a počet vyřazených nosnic;
c)
denní produkci vajec;
d)
počet a/nebo hmotnost vajec denně prodaných nebo denně dodaných jiným způsobem;
e)
jména a adresy odběratelů.
2. Jestliže je podle článku 15 tohoto nařízení uveden způsob krmení, aniž jsou dotčeny požadavky stanovené v části A.III přílohy I nařízení (ES) č. 852/2004, producenti vedou záznamy o následujících údajích, přičemž u všech používaných způsobů uvedou:
a)
množství a druh krmiva dodaného nebo připraveného v podobě směsí přímo v podniku;
b)
datum dodání krmiva.
3. Pokud producent používá v jednom místě produkce různé metody chovu, údaje uvedené v odstavcích 1 a 2 se rozepíší podle jednotlivých drůbežáren.
4. Pro účely tohoto článku však mohou producenti místo vedení záznamů o prodeji nebo dodávkách zakládat do složek faktury a dodací listy, pokud obsahují údaje uvedené v odstavcích 1 a 2.
Článek 21
Záznamy, které vedou sběrná zařízení
1. Sběrná zařízení vedou samostatné záznamy rozepsané podle způsobu chovu a po dnech o:
a)
množství vajec, která převzala, rozepsaném podle producenta, s uvedením jména, adresy a kódu producenta a data nebo doby snášky;
b)
množství vajec dodaných do příslušných balíren/třídíren, rozepsaném podle producenta, s uvedením jména, adresy, čísla balírny/třídírny a data nebo doby snášky.
2. Pro účely tohoto článku však mohou sběrná zařízení místo vedení záznamů o prodeji nebo dodávkách zakládat do složek faktury a dodací listy, pokud obsahují údaje uvedené v odstavci 1.
Článek 22
Záznamy, které vedou balírny/třídírny
1. Balírny/třídírny vedou samostatné záznamy rozepsané podle způsobu chovu a po dnech o:
a)
množství obdržených netříděných vajec, rozepsaném podle producenta, s uvedením jména, adresy a kódu producenta a data nebo doby snášky;
b)
množství vajec po jejich roztřídění, rozepsaném podle třídy jakosti nebo hmotnostní skupiny;
c)
množství tříděných vajec dodaných z jiných balíren/třídíren, včetně rozlišovacího čísla těchto balíren/třídíren a data minimální trvanlivosti;
d)
množství netříděných vajec dodaných do jiných balíren/třídíren, rozepsaném podle producenta, včetně čísla těchto balíren/třídíren a data nebo doby snášky;
e)
počtu a/nebo hmotnosti dodaných vajec, podle třídy jakosti a hmotnostní skupiny, data balení v případě vajec třídy B nebo data minimální trvanlivosti v případě vajec třídy A a podle odběratelů, u kterých jsou uvedena jejich jména a adresy.
Balírny/třídírny musí své záznamy o fyzických zásobách aktualizovat každý týden.
2. Pokud jsou vejce třídy A a jejich obaly označeny údaji o způsobu krmení nosnic podle článku 15, balírny/třídírny, které taková označení používají, vedou samostatné záznamy podle odstavce 1.
3. Pro účely tohoto článku však mohou sběrná zařízení místo vedení záznamů o prodeji nebo dodávkách zakládat do složek faktury a dodací listy, pokud obsahují údaje uvedené v odstavcích 1 a 2.
Článek 23
Lhůty pro vedení záznamů
Záznamy a složky uvedené v čl. 7 odst. 2 a článcích 20, 21 a 22 se uchovávají po dobu nejméně dvanácti měsíců ode dne, kdy byly založeny.
Článek 24
Kontrola hospodářských subjektů
1. Vedle náhodného odběru vzorků se provádí kontrola hospodářských subjektů tak často, jak určí inspekční orgány na základě analýzy rizik uvedených v čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1028/2006, přičemž se zohlední minimálně:
a)
výsledky předchozích kontrol;
b)
složitost obchodních tras, po nichž se vejce přemísťují;
c)
stupeň segmentace ve výrobním nebo balírenském zařízení;
d)
množství produkovaných nebo balených vajec;
e)
podstatné změny, k nimž došlo ve srovnání s předchozími roky, pokud jde o druh produkovaných nebo zpracovávaných vajec nebo o způsob uvádění na trh.
2. Kontroly se provádějí pravidelně a předem se neohlašují. Záznamy uvedené v článcích 20, 21 a 22 se inspekčním orgánům předkládají, jakmile o to požádají.
Článek 25
Rozhodnutí o nedodržení ustanovení
1. Rozhodnutí inspekčních orgánů přijatá po vykonání kontroly podle článku 24, z nichž vyplývá, že nebyla dodržena ustanovení tohoto nařízení, se mohou vztahovat pouze na celou kontrolovanou šarži.
2. V případě, že kontrolovaná šarže je považována za nevyhovující tomuto nařízení, inspekční orgán zakáže její uvedení na trh nebo dovoz ze třetí země, a to až do doby, než se prokáže, že již tomuto nařízení vyhovuje.
3. Inspekční orgán, který provedl kontrolu, ověří, zda odmítnutá šarže již je v souladu s tímto nařízením nebo zda jsou přijímána opatření pro zajištění tohoto souladu.
Článek 26
Přípustné odchylky v případě vad jakosti
1. Při kontrolách šarží vajec třídy A se považují za přípustné tyto odchylky:
a)
při expedici z balírny/třídírny: 5 % vajec s vadami jakosti;
b)
v ostatních fázích uvádění na trh: 7 % vajec s vadami jakosti.
2. U vajec uváděných na trh jako „extra“ nebo „extra čerstvá“ však není přípustná žádná odchylka pro výšku vzduchové bubliny v okamžiku balení nebo při dovozu.
3. Pokud kontrolovaná šarže obsahuje méně než 180 vajec, procentuální hodnoty stanovené v odstavci 1 se zdvojnásobí.
Článek 27
Přípustné odchylky u hmotnosti vajec
1. Kromě případu stanoveného v čl. 4 odst. 3 se při kontrole šarže vajec třídy A připouští odchylka u hmotnosti jednotlivých vajec. Takové šarže mohou obsahovat nejvýše 10 % vajec bezprostředně nižší hmotnostní skupiny, než je hmotnostní skupina vyznačená na balení, avšak maximálně 5 % vajec z následující nižší hmotnostní skupiny.
2. Pokud kontrolovaná šarže obsahuje méně než 180 vajec, procentuální hodnoty stanovené v odstavci 1 se zdvojnásobí.
Článek 28
Přípustné odchylky pro označování vajec
Při kontrolách šarží a balení vajec se připouští odchylka 20 % vajec s nečitelným označením.
Článek 29
Vejce určená pro vývoz do třetích zemí
Vejce zabalená a určená pro vývoz mohou splňovat jiné požadavky než ty, které stanoví nařízení (ES) č. 1028/2006 a toto nařízení, pokud jde o jakost a označování, nebo některé další požadavky.
Článek 30
Dovážená vejce
1. Každé hodnocení rovnocennosti podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1028/2006 zahrnuje posouzení, zda hospodářské subjekty v dotčené třetí zemi účinně plní požadavky obsažené v tomto nařízení. Toto hodnocení se pravidelně aktualizuje.
Komise výsledek hodnocení zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Vejce dovážená z třetích zemí musí být v zemi původu zřetelně a čitelně označena v souladu s kódem země původu podle ISO 3166.
3. Na obalech obsahujících vejce dovezená ze zemí, které neposkytují dostatečné záruky rovnocennosti předpisů podle čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1028/2006, musí být na vnější straně zřetelně a čitelně uvedeny tyto údaje:
a)
země původu;
b)
způsob chovu jako „normy ne ES“.
Článek 31
Předkládání informací
Do 1. dubna každého roku všechny členské státy oznámí Komisi elektronickou cestou počet míst produkce rozepsaných podle způsobů chovu, včetně maximální kapacity zařízení, pokud jde o počet slepic, které je zařízení naráz schopno pojmout.
Článek 32
Oznámení o porušení předpisů
Členské státy musí Komisi elektronickou cestou do pěti pracovních dnů oznámit všechna porušení předpisů zjištěná inspekčními orgány, nebo jakékoli vážné podezření na taková porušení, která by mohla ovlivnit obchod s vejci uvnitř Společenství. Obchod uvnitř Společenství by mohl být ovlivněn zejména v případě vážného porušení předpisů hospodářskými subjekty, které produkují nebo uvádějí na trh vejce určená k prodeji v jiném členském státě.
Článek 33
Výjimky pro francouzské zámořské departementy
1. Odchylně od čl. 2 odst. 3 mohou být vejce určená pro maloobchod ve francouzských zámořských departementech odesílána do těchto departementů chlazená. V tomto případě může být datum prodeje prodlouženo na 33 dnů.
2. V případě uvedeném v odstavci 1 tohoto článku se na vnější straně obalu kromě požadavků stanovených v článcích 12 a 16 uvede výraz „chladírenská vejce“ a údaje o chlazení.
Rozlišovací znak „chladírenských vajec“ má podobu rovnostranného trojúhelníku o straně minimálně 10 mm.
Článek 34
Výjimky pro některé regiony ve Finsku
Pro vejce přímo prodávaná producenty do maloobchodních prodejen v regionech uvedených v příloze III se stanoví výjimka z požadavků nařízení (ES) č. 1028/2006 a tohoto nařízení. V souladu s čl. 12 odst. 2 a čl. 16 písm. c) tohoto nařízení však musí být řádně vyznačen způsob chovu.
Článek 35
Hodnocení postupů týkajících se některých způsobů nepovinného označování
Komise nejpozději do 31. prosince 2009 vyhodnotí používání nepovinného označování v souladu s čl. 12 odst. 2 posledním pododstavcem, případně s ohledem na možnost prohlásit je za povinné.
Článek 36
Zrušení
Nařízení (ES) č. 2295/2003 se zrušuje s účinkem ode dne 1. července 2007.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení a je nutné je číst v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze IV.
Článek 37
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2007.
Článek 33 se použije do dne 30. června 2009.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. května 2007.
VERORDNUNG (EG) Nr. 557/2007 DER KOMMISSION
vom 23. Mai 2007
mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 des Rates mit Vermarktungsnormen für Eier
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 vom 19. Juni 2006 mit Vermarktungsnormen für Eier (1), insbesondere auf Artikel 11,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 enthält die grundlegenden Vorschriften, denen Eier entsprechen müssen, um in der Gemeinschaft vermarktet werden zu können. Im Interesse der Klarheit sollten für diese Vorschriften neue Durchführungsbestimmungen festgelegt werden. Deshalb sollte die Verordnung (EG) Nr. 2295/2003 vom 23. Dezember 2003 mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EWG) Nr. 1907/90 des Rates über bestimmte Vermarktungsnormen für Eier (2) aufgehoben und durch eine neue Verordnung ersetzt werden.
(2)
Eier unterliegen den Vorschriften der Verordnung (EG) Nr. 852/2004 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 29. April 2004 über Lebensmittelhygiene (3) und der Verordnung (EG) Nr. 853/2004 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 29. April 2004 mit spezifischen Hygienevorschriften für Lebensmittel tierischen Ursprungs (4). Deshalb sollte soweit wie möglich auf diese horizontalen Verordnungen Bezug genommen werden.
(3)
Für Eier der Klasse A sollten Qualitätsmerkmale festgelegt werden, damit die hohe Qualität der direkt an den Endverbraucher abgegebenen Eier gewährleistet ist und Kriterien festgesetzt werden, die von den Kontrolldiensten geprüft werden können. Diese Qualitätsmerkmale sollten sich auf die Norm Nr. 42 der Wirtschaftskommission der Vereinten Nationen für Europa (UN/ECE) stützen, die die Vermarktung und die Kontrolle der Handelsqualität von Eiern in der Schale im internationalen Handel zwischen und mit den UN/ECE-Mitgliedstaaten regelt.
(4)
Bei gekühlten Eiern, die bei Raumtemperatur aufbewahrt werden, kann es zu Kondensation kommen, was die Vermehrung von Bakterien auf und gegebenenfalls deren Eindringen in die Schale zur Folge haben kann. Deshalb sollten Eier nach Möglichkeit bei gleich bleibender Temperatur gelagert und transportiert werden und vor dem Verkauf an den Endverbraucher grundsätzlich nicht gekühlt werden.
(5)
Generell sollten Eier nicht gewaschen oder anderweitig gereinigt werden, weil dies die Schale beschädigen kann, die ein wirksames Hindernis gegen das Eindringen von Bakterien darstellt und weitere Eigenschaften aufweist, die das Ei vor Mikroben schützen. Bestimmte Verfahren, wie z. B. die Behandlung von Eiern mit UV-Strahlen, sind aber nicht als Reinigung zu werten. Außerdem sollten Eier der Klasse A nicht gewaschen werden, weil während des Waschens oder danach physikalische Schutzbarrieren, wie z. B. die Kutikula, beschädigt werden können. Eine solche Beschädigung kann zur Folge haben, dass Bakterien durch die Schale eindringen oder Feuchtigkeitsverlust auftritt; dies erhöht die Gefahr für die Verbraucher, insbesondere wenn die anschließenden Trocknungs- und Lagerungsbedingungen nicht optimal sind.
(6)
In einigen Mitgliedstaaten werden allerdings bei entsprechender Genehmigung Eierwaschanlagen, die unter streng kontrollierten Bedingungen arbeiten, mit gutem Erfolg betrieben. Laut Stellungnahme des Wissenschaftliche Gremiums für biologische Gefahren der Europäischen Behörde für Lebensmittelsicherheit (EFSA) vom 7. September 2005 zu den mikrobiologischen Gefahren des Waschens von Tafeleiern, die auf Wunsch der Europäischen Behörde für Lebensmittelsicherheit angefertigt wurde (5), ist das in einigen Packstellen übliche Waschen von Eiern aus hygienischer Sicht vertretbar, sofern u. a. sichergestellt ist, dass Verhaltensregeln für den Betrieb von Eierwaschanlangen erarbeitet werden.
(7)
Eier der Klasse A sollten nach Gewicht sortiert werden, und als Mindestanforderung für die Kennzeichnung sollten eine bestimmte Zahl von Gewichtsklassen mit entsprechenden eindeutigen Bezeichnungen festgelegt werden; dies schließt die weitere freiwillige Kennzeichnung nicht aus, sofern die Vorschriften der Richtlinie 2000/13/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 20. März 2000 zur Angleichung der Rechtsvorschriften der Mitgliedstaaten über die Etikettierung und Aufmachung von Lebensmitteln sowie die Werbung hierfür (6) erfüllt sind.
(8)
Es sollten nur solche Betriebe als zur Sortierung von Eiern nach Qualität und Gewicht sowie als Packstellen zugelassen werden, deren Betriebsgebäude und technische Ausstattung sich für Tätigkeiten dieser Art und dieses Umfangs eignen und deshalb eine sachgemäße Behandlung der Eier ermöglichen.
(9)
Damit die Kontrollen gemäß Artikel 7 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 durchgeführt werden können, sollten Höchstfristen für das Sortieren, Kennzeichnen und Verpacken der Eier und die Kennzeichnung der Packungen festgesetzt werden.
(10)
Neben der allgemeinen Verpflichtung zur Sicherstellung der Rückverfolgbarkeit von Lebensmitteln, Futtermitteln, der Lebensmittelgewinnung dienenden Tieren und allen anderen Stoffen, die auf einer Produktions-, Verarbeitungs- oder Vertriebsstufe Futter- oder Lebensmitteln gemäß der Verordnung (EG) Nr. 178/2002 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 28. Januar 2002 zur Festlegung der allgemeinen Grundsätze und Anforderungen des Lebensmittelrechts, zur Errichtung der Europäischen Behörde für Lebensmittelsicherheit und zur Festlegung von Verfahren zur Lebensmittelsicherheit (7) zugesetzt werden, sollten im Hinblick auf die Durchführung von Kontrollen bestimmte Angaben für Transportverpackungen mit Eiern und deren Begleitdokumente festgelegt werden.
(11)
Damit die Kontrollen gemäß Artikel 7 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 effektiv durchgeführt werden können, sollten Eier, die in einen anderen Mitgliedstaat geliefert werden, mit einem Erzeugercode gekennzeichnet werden. Gemäß Artikel 4 Absatz 1 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 werden Eier der Klasse B mit dem Erzeugercode und/oder einer anderen Angabe gekennzeichnet, wenn sie in einem anderen Mitgliedstaat vermarktet werden. Es ist zu präzisieren, dass Eier der Klasse B auch mit einer weiteren Angabe zu kennzeichnen sind, wenn der Erzeugercode alleine keine eindeutige Unterscheidung der Güteklasse erlaubt.
(12)
Es ist festzulegen, wie sich der Erzeugercode gemäß Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 zusammensetzen soll. Außerdem ist vorzusehen, dass eine Freistellung von der Verpflichtung zur Kennzeichnung mit dem Erzeugercode möglich ist, wenn die verwendeten technischen Anlagen die Kennzeichnung von Knickeiern oder verschmutzten Eiern nicht zulassen.
(13)
Es sind die Merkmale für die anderen möglichen Angaben der Kennzeichnung von Eiern der Klasse B gemäß Artikel 4 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 festzulegen.
(14)
Gemäß Artikel 2 Absatz 2 Buchstabe b der Verordnung (EWG) Nr. 1907/90 des Rates vom 26. Juni 1990 über bestimmte Vermarktungsnormen für Eier (8) galten die Kennzeichnungsvorschriften nicht für Eier, die zur Verarbeitung direkt an die Nahrungsmittelindustrie geliefert werden. Um diese Lieferungen besser kontrollieren zu können, sollten die Mitgliedstaaten Freistellungen von der Kennzeichnungsvorschrift nur auf Antrag dieser Marktteilnehmer gewähren. Um den Mitgliedstaaten die Gewährung dieser Freistellungen zu ermöglichen, ist jedoch eine angemessene Übergangsfrist von einem Jahr vorzusehen.
(15)
Die Richtlinie 2000/13/EG enthält allgemeine Vorschriften für alle vermarkteten Lebensmittel. Es sollten jedoch einige spezifische Kennzeichnungsvorschriften für Verpackungen erlassen werden.
(16)
Nach Artikel 9 der Richtlinie 2000/13/EG ist das Mindesthaltbarkeitsdatum eines Lebensmittels das Datum, bis zu dem dieses Lebensmittel unter angemessenen Aufbewahrungsbedingungen seine spezifischen Eigenschaften behält. Im Interesse der Klarheit sollte dieser Zeitpunkt auf höchstens 28 Tage nach dem Legen festgesetzt werden.
(17)
Eier können mit einem Hinweis auf deren besondere Frische verkauft werden. Hierfür sollte zwecks Regelung entsprechender Hinweise eine Höchstfrist festgelegt werden.
(18)
Eier können mit einem Hinweis auf die besondere Futterzusammensetzung der Legehennen verkauft werden. Es empfiehlt sich, für solche Hinweise Mindestvorschriften vorzusehen.
(19)
Werden Eier lose verkauft, sollten dem Verbraucher bestimmte Angaben zugänglich sein, die sich normalerweise auf der Packung befinden.
(20)
Damit die Gefahr der Kontamination der Eier bei Lagerung und Transport auf ein Mindestmaß beschränkt wird, sind neben den allgemeinen Hygieneanforderungen für die Umhüllung und Verpackung von Lebensmitteln einige weitere Anforderungen festzulegen. Diese Vorschriften sollten sich auf die UN/ECE-Norm Nr. 42 stützen.
(21)
Industrieeier sind nicht für den Verzehr geeignet. Deshalb sind besondere Banderolen und Etiketten zur leichten Unterscheidung von Verpackungen mit solchen Eiern vorzusehen.
(22)
Nur Packstellen verfügen über die Räumlichkeiten und technischen Anlagen, die für das Umpacken von Eiern erforderlich sind. Deshalb sind Umpackungstätigkeiten auf Packstellen zu beschränken.
(23)
Lebensmittelunternehmer sind gemäß der Verordnung (EG) Nr. 178/2002 verpflichtet, die Rückverfolgbarkeit sicherzustellen. Erzeuger, Sammelstellen und Packstellen sollten verpflichtet werden, weitere spezifische Register zu führen, um den Kontrolldiensten die Überprüfung der Einhaltung der Vermarktungsnormen zu ermöglichen.
(24)
Es sind die Verfahren und Kriterien für die Durchführung von Kontrollen festzulegen.
(25)
Es empfiehlt sich zu prüfen, ob eine Partie als Ganzes den Vermarktungsnormen entspricht; die Vermarktung von Partien, deren Vorschriftsmäßigkeit nicht festgestellt werden kann, ist zu verbieten, bis ein entsprechender Nachweis erbracht ist.
(26)
Bei der Prüfung der Einhaltung der Vermarktungsnormen empfiehlt es sich, bestimmte Toleranzen zuzulassen. Diese Toleranzen sind entsprechend den unterschiedlichen Vorschriften und Vermarktungsstufen zu differenzieren.
(27)
In Drittländern können für die Vermarktung von Eiern andere Vorschriften gelten als in der Gemeinschaft. Zur Erleichterung der Ausfuhr empfiehlt es sich, dass Eier, die für den Export bestimmt sind, diesen Vorschriften genügen dürfen.
(28)
Für die Prüfung der Gleichwertigkeit der Vermarktungsnormen von Drittländern mit den Vorschriften der Gemeinschaft, die die Kommission auf Ersuchen von Drittländern vornimmt, sollten Einzelvorschriften festgelegt werden. Für Eier aus Drittländern sind bestimmte Kennzeichnungs- und Etikettierungsvorschriften einzuführen.
(29)
Es ist angezeigt, dass der Kommission Daten über die Zahl der registrierten Legehennenplätze vorliegen.
(30)
Die Mitgliedstaaten sollten wesentliche Verstöße gegen die Vermarktungsnormen melden, damit andere Mitgliedstaaten, die davon betroffen sein könnten, in geeigneter Weise gewarnt werden können.
(31)
Die Versorgung der französischen überseeischen Departements mit Eiern ist teilweise abhängig von der Lieferung von Eiern vom europäischen Festland. Wegen der Transportdauer und der klimatischen Bedingungen müssen zur Verbesserung der Haltbarkeit bestimmte Liefervereinbarungen wie z. B. die Möglichkeit des Versands gekühlter Eier getroffen werden. Da die Produktionskapazitäten für Eier in diesen Gebieten zurzeit nicht ausreichen, lassen sich diese Sondervereinbarungen rechtfertigen. Diese Sondervereinbarungen sollten für einen vertretbaren Zeitraum verlängert werden, bis vor Ort genügend Produktionskapazitäten aufgebaut sind.
(32)
Nach Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 können die Mitgliedstaaten bestimmte Formen des Direktverkaufs von Eiern vom Erzeuger an den Endverbraucher von den Vorschriften dieser Verordnung ausnehmen. Zur Berücksichtigung der besonderen Bedingungen der Vermarktung von Eiern in bestimmten Regionen Finnlands sollte der Verkauf vom Erzeuger an den Einzelhandel in diesen Gebieten von den Vorschriften der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 und dieser Verordnung ausgenommen werden.
(33)
Die Mitgliedstaaten sollten dafür Sorge tragen, dass die Legehennenhaltung in nicht ausgestalteten Käfigen mit Wirkung vom 1. Januar 2012 gemäß Artikel 5 Absatz 2 der Richtlinie 1999/74/EG des Rates (9) verboten wird. Die Kommission sollte daher vor diesem Zeitpunkt die Anwendung der in Bezug auf ausgestaltete Käfige vorgesehenen Bestimmungen über die freiwillige Kennzeichnung bewerten, um zu prüfen, ob diese Kennzeichnung verbindlich vorgeschrieben werden muss.
(34)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsausschusses für Geflügelfleisch und Eier -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Begriffsbestimmungen
Die Begriffsbestimmungen gemäß Artikel 2 der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006, Artikel 2 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 852/2004 sowie der Nummern 5 und 7.3 des Anhangs I der Verordnung (EG) Nr. 853/2004 gelten sinngemäß.
Außerdem gelten im Sinne dieser Verordnung folgende Begriffsbestimmungen:
a)
„Verpackung“: Umhüllung für Eier der Klassen A oder B, ausgenommen Transportverpackung und Behältnisse für Industrieeier;
b)
„Lose-Verkäufe“: Feilbieten von Eiern im Einzelhandel in anderer Form als in Verpackungen;
c)
„Sammelstelle“: ein gemäß Artikel 6 der Verordnung (EG) Nr. 852/2004 eingetragener Betrieb zur Sammlung von Eiern beim Erzeuger und zur Lieferung an eine Packstelle, an einen Markt, der ausschließlich an Großhändler, deren Betriebe als Packstellen zugelassen sind, verkauft, oder an die Nahrungsmittel- bzw. Nichtnahrungsmittelindustrie;
d)
„Verkaufsdatum“: Höchstfrist für die Abgabe der Eier an den Verbraucher gemäß Anhang III Abschnitt X Kapitel I Nummer 3 der Verordnung (EG) Nr. 853/2004;
e)
„Nahrungsmittelindustrie“: jeder Betrieb, der zum menschlichen Verzehr bestimmte Eiprodukte herstellt, ausgenommen Einrichtungen zur Gemeinschaftsverpflegung;
f)
„Nichtnahrungsmittelindustrie“: jedes Unternehmen, das nicht zum menschlichen Verzehr bestimmte, Eier enthaltende Erzeugnisse herstellt;
g)
„Einrichtungen zur Gemeinschaftsverpflegung“: die Einrichtungen gemäß Artikel 1 Absatz 2 der Richtlinie 2000/13/EG;
h)
„Industrieeier“: nicht zum menschlichen Verzehr bestimmte Eier;
i)
„Partie“: Eier, lose oder in Verpackung, von derselben Produktionsstätte oder Packstelle, am selben Ort, in denselben Verpackungen oder lose, mit demselben Lege-, Mindesthaltbarkeits- oder Verpackungsdatum, erzeugt nach derselben Haltungsart und - bei sortierten Eiern - derselben Güte- und Gewichtsklasse;
j)
„Umpacken“: physische Übertragung von Eiern in eine andere Verpackung oder neue Kennzeichnung einer Verpackung mit Eiern.
Artikel 2
Qualitätsmerkmale von Eiern
(1) Eier der Klasse A haben folgende Qualitätsmerkmale:
a)
Schale und Kutikula: normale Form, sauber, unbeschädigt;
b)
Luftkammer: Höhe nicht über 6 mm, unbeweglich; bei Eiern, die unter der Bezeichnung „Extra“ vermarktet werden, jedoch nicht über 4 mm;
c)
Dotter: beim Durchleuchten nur schattenhaft und ohne deutliche Umrisslinie sichtbar, beim Drehen des Eis nicht wesentlich von der zentralen Lage abweichend;
d)
Eiklar: klar, durchsichtig;
e)
Keim: nicht sichtbar entwickelt;
f)
fremde Ein- und Auflagerungen: nicht zulässig;
g)
Fremdgeruch: nicht zulässig.
(2) Eier der Klasse A dürfen weder vor noch nach der Sortierung gewaschen oder anderweitig gereinigt werden, ausgenommen in Fällen gemäß Artikel 3.
(3) Eier der Klasse A dürfen weder haltbar gemacht noch in Räumen oder Anlagen mit einer künstlich unter + 5 °C gehaltenen Temperatur gekühlt werden. Die Eier gelten jedoch nicht als gekühlt, wenn sie während höchstens 24-stündiger Beförderung oder in Verkaufsräumen des Einzelhandels oder in den daran angrenzenden Nebenräumen nicht länger als 72 Stunden bei einer Temperatur von unter + 5 °C aufbewahrt worden sind.
(4) Eier, die nicht die Qualitätsmerkmale gemäß Absatz 1 aufweisen, werden in die Klasse B eingestuft. Eier der Klasse A, die diese Merkmale nicht mehr aufweisen, können in die Klasse B herabgestuft werden.
Artikel 3
Gewaschene Eier
(1) Die Mitgliedstaaten, die am 1. Juni 2003 Packstellen das Waschen von Eiern gestattet haben, dürfen dies auch weiterhin tun, sofern diese Packstellen nach den einzelstaatlichen Leitlinien für Eierwaschanlagen betrieben werden. Gewaschene Eier dürfen nur in den Mitgliedstaaten vermarktet werden, in denen entsprechende Genehmigungen erteilt wurden.
(2) Die Mitgliedstaaten gemäß Absatz 1 fördern gemäß Artikel 8 der Verordnung (EG) Nr. 852/2004 die Ausarbeitung innerstaatlicher Leitlinien für die gute Praxis von Eierwaschanlagen durch die Lebensmittelunternehmer.
Artikel 4
Sortierung von Eiern der Klasse A nach Gewicht
(1) Eier der Klasse A werden nach folgenden Gewichtsklassen sortiert:
a)
XL - sehr groß: 73 g und mehr;
b)
L - groß: 63 g bis73 g;
c)
M - mittel: 53 g bis 63 g;
d)
S - klein: unter 53 g.
(2) Die Gewichtsklasse wird durch die in Absatz 1 festgelegten Buchstaben oder Begriffe oder durch eine Kombination von beiden angegeben; dies kann durch Angabe der entsprechenden Gewichtsspannen ergänzt werden. Andere Angaben sind zulässig, sofern sie nicht mit den Buchstaben oder Begriffen gemäß Absatz 1 verwechselt werden können und der Richtlinie 2000/13/EG entsprechen.
(3) Werden Eier der Klasse A von verschiedenen Gewichtsklassen in derselben Packung verpackt, so wird abweichend von Absatz 1 das Mindestnettogewicht der Eier in Gramm angegeben und auf der Außenseite der Verpackung der Hinweis „Eier verschiedener Größe“ oder ein anderer entsprechender Vermerk angebracht.
Artikel 5
Zulassung von Packstellen
(1) Als Packstellen im Sinne von Artikel 5 der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 dürfen nur die Unternehmen zugelassen werden, die die Bedingungen dieses Artikels erfüllen.
(2) Die zuständige Behörde erteilt der Packstelle eine Kennnummer, deren erste Stelle aus dem Code des betreffenden Mitgliedstaats gemäß der Nummer 2.2 des Anhangs der Richtlinie 2002/4/EG der Kommission (10) besteht.
(3) Die Packstellen verfügen über die technischen Anlagen, die für die ordnungsgemäße Behandlung der Eier erforderlich sind. Diese umfassen gegebenenfalls
a)
eine automatische oder dauernd besetzte Durchleuchtungsanlage, die die Qualitätsprüfung der einzelnen Eier ermöglicht, oder andere geeignete Anlagen;
b)
Geräte zur Feststellung der Luftkammerhöhe;
c)
eine Anlage zum Sortieren der Eier nach Gewichtsklassen;
d)
eine oder mehrere geeichte Waagen zum Wiegen der Eier;
e)
Geräte zum Kennzeichnen von Eiern.
Artikel 6
Frist für das Sortieren, Kennzeichnen und Verpacken der Eier sowie die Kennzeichnung der Verpackungen
(1) Eier werden innerhalb von zehn Tagen nach dem Legen sortiert, gekennzeichnet und verpackt.
(2) Gemäß Artikel 14 vermarktete Eier werden innerhalb von vier Tagen nach dem Legen sortiert, gekennzeichnet und verpackt.
(3) Das in Artikel 12 Absatz 1 Buchstabe d genannte Mindesthaltbarkeitsdatum ist zum Zeitpunkt des Verpackens gemäß Artikel 9 Absatz 2 der Richtlinie 2000/13/EG anzugeben.
Artikel 7
Auf der Transportverpackung anzubringende Angaben
(1) Unbeschadet Artikel 18 der Verordnung (EG) Nr. 178/2002 wird jede Transportverpackung mit Eiern vom Erzeuger an der Produktionsstätte wie folgt gekennzeichnet:
a)
Name und Anschrift des Erzeugungsbetriebs,
b)
Erzeugercode,
c)
Zahl und/oder Gewicht der Eier,
d)
Legedatum oder -periode,
e)
Versanddatum.
Werden Packstellen aus eigenen, auf demselben Betriebsgelände gelegenen Produktionseinheiten mit Eiern beliefert, die sich nicht in Behältnissen befinden, so kann die Kennzeichnung in der Packstelle erfolgen.
(2) Die Informationen gemäß Absatz 1 gelten für die Transportverpackung und sind in den Begleitpapieren zu vermerken. Eine Kopie dieser Unterlagen verbleibt bei dem Marktteilnehmer, dem die Eier geliefert werden. Das Original der Begleitpapiere wird in der Packstelle, in der die Eier sortiert werden, aufbewahrt.
Werden die bei einer Sammelstelle eingehenden Partien zur Lieferung auf mehr als einen Marktteilnehmer aufgeteilt, so können die Begleitpapiere durch geeignete Etiketten auf den Behältnissen ersetzt werden, sofern diese die Informationen gemäß Absatz 1 enthalten.
(3) Die Informationen gemäß Absatz 1 für die Transportverpackung dürfen nicht geändert werden und verbleiben auf dieser Verpackung, bis die Eier zum unverzüglichen Sortieren, Kennzeichnen und Verpacken herausgenommen werden.
Artikel 8
Grenzüberschreitende Vermarktung von Eiern
(1) Werden die Eier von einer Produktionsstätte zu einer Sammelstelle, einer Packstelle oder an einen Betrieb der Nichtnahrungsmittelindustrie in einem anderen Mitgliedstaat geliefert, so werden sie vor dem Verlassen der Produktionsstätte mit dem Erzeugercode gekennzeichnet.
(2) Hat der Erzeuger mit einer Packstelle in einem anderen Mitgliedstaat einen Liefervertrag geschlossen, der die Verpflichtung zur Kennzeichnung gemäß dieser Verordnung vorschreibt, so kann der Mitgliedstaat, in dessen Hoheitsgebiet sich die Produktionsstätte befindet, eine Ausnahme von der Verpflichtung gemäß Absatz 1 gewähren. Diese Ausnahme darf nur auf Antrag der beiden Marktteilnehmer und nach vorheriger Zustimmung des Mitgliedstaats gewährt werden, in dem sich die Packstelle befindet. In diesem Fall wird die Sendung von einer Kopie des Liefervertrags begleitet.
(3) Die Mindestlaufzeit der Lieferverträge gemäß Absatz 2 beträgt einen Monat.
(4) Die in Artikel 7 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 genannten Kontrolldienste der betreffenden Mitgliedstaaten und etwaiger Durchfuhrmitgliedstaaten werden unterrichtet, bevor eine Ausnahme gemäß Absatz 2 gewährt wird.
(5) In einem anderen Mitgliedstaat vermarktete Eier der Klasse B werden gemäß Artikel 4 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 gekennzeichnet und tragen gegebenenfalls eine Angabe gemäß Artikel 10 der vorliegenden Verordnung, damit sie leicht von Eiern der Klasse A zu unterscheiden sind.
Artikel 9
Erzeugercode
(1) Der Erzeugercode besteht aus den unter Nummer 2 des Anhangs der Richtlinie 2002/4/EG vorgesehenen Codes und Buchstaben. Er muss deutlich sichtbar, leicht lesbar und mindestens 2 mm hoch sein.
(2) Unbeschadet des Artikels 4 Absatz 1 Unterabsatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 ist die Kennzeichnung mit dem Erzeugercode nicht zwingend vorgeschrieben, wenn Knickeier oder verschmutzte Eier aus technischen Gründen nicht gekennzeichnet werden können.
Artikel 10
Angaben auf Eiern der Klasse B
Die Angabe gemäß Artikel 4 Absatz 1 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 ist ein Kreis von mindestens 12 mm Durchmesser um den mindestens 5 mm hohen Buchstaben „B“ oder ein gut erkennbarer farbiger Punkt von mindestens 5 mm Durchmesser.
Artikel 11
Kennzeichnung von direkt an die Nahrungsmittelindustrie gelieferten Eiern
(1) Die Kennzeichnungspflicht gemäß Artikel 4 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 gilt bis 30. Juni 2008 nicht für in der Gemeinschaft erzeugte Eier, die ein gemäß Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 853/2004 zugelassenes Nahrungsmittelunternehmen selbst direkt von seinen üblichen Lieferanten bezieht. In diesem Fall werden die Eier unter der alleinigen Verantwortung des Nahrungsmittelunternehmens geliefert, das sich verpflichtet, sie ausschließlich zur Verarbeitung zu verwenden.
(2) Ab 1. Juli 2008 dürfen die Mitgliedstaaten Marktteilnehmer auf deren Antrag von der Kennzeichnungspflicht gemäß Artikel 4 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 ausnehmen, wenn die Eier von der Produktionsstätte direkt an die Nahrungsmittelindustrie geliefert werden.
Artikel 12
Kennzeichnung der Verpackungen
(1) Verpackungen mit Eiern der Klasse A tragen auf der Außenseite in deutlich sichtbarer und leicht lesbarer Druckschrift folgende Angaben:
a)
den Code der Packstelle;
b)
die Güteklasse; die Verpackungen werden entweder durch die Worte „Güteklasse A“ oder durch den Buchstaben „A“ allein oder in Verbindung mit dem Wort „frisch“ gekennzeichnet;
c)
die Gewichtsklasse gemäß Artikel 4 Absatz 2 der vorliegenden Verordnung;
d)
das Mindesthaltbarkeitsdatum gemäß Artikel 13 der vorliegenden Verordnung;
e)
die Angabe „gewaschene Eier“ bei gemäß Artikel 3 der vorliegenden Verordnung gewaschenen Eiern;
f)
als besondere Aufbewahrungsanweisung gemäß Artikel 3 Absatz 1 Nummer 6 der Richtlinie 2000/13/EG eine Empfehlung an die Verbraucher, die Eier nach dem Kauf bei Kühlschranktemperatur zu lagern.
(2) Zusätzlich zu den Anforderungen gemäß Artikel 1 tragen Verpackungen mit Eiern der Klasse A auf der Außenseite in deutlich sichtbarer und leicht lesbarer Druckschrift die Angabe der Haltungsart.
Für die Angabe der Haltungsart werden nur folgende Formulierungen verwendet:
a)
für Erzeugnisse der herkömmlichen Landwirtschaft die Bezeichnungen gemäß Anhang I Teil A, sofern die einschlägigen Bedingungen gemäß Anhang II erfüllt sind;
b)
für Erzeugnisse des ökologischen Landbaus die Bezeichnungen gemäß Artikel 2 der Verordnung (EWG) Nr. 2092/91 des Rates (11).
Die Bedeutung des Erzeugercodes wird auf oder in der Verpackung erläutert.
Werden Legehennen in Haltungssystemen gehalten, die mit den Anforderungen gemäß Kapitel III der Richtlinie 1999/74/EG im Einklang stehen, so kann die Angabe der Haltungsart durch eine der in Anhang I Teil B der vorliegenden Verordnung aufgeführten Angaben ergänzt werden.
(3) Absatz 2 gilt unbeschadet der einzelstaatlichen technischen Maßnahmen, die über die in Anhang II festgelegten Mindestanforderungen hinausgehen und die nur für die Erzeuger des betreffenden Mitgliedstaats gelten, sofern diese Maßnahmen mit dem Gemeinschaftsrecht vereinbar sind.
(4) Verpackungen mit Eiern der Klasse B tragen auf der Außenseite in deutlich sichtbarer und leicht lesbarer Druckschrift folgende Angaben:
a)
den Code der Packstelle;
b)
die Güteklasse; die Verpackungen werden entweder durch die Worte „Klasse B“ oder durch den Buchstaben „B“ gekennzeichnet;
c)
das Verpackungsdatum.
(5) Die Mitgliedstaaten können vorschreiben, dass die Verpackungen von in ihrem Hoheitsgebiet erzeugten Eiern mit Etiketten versehen werden, die beim Öffnen der Verpackung zerreißen.
Artikel 13
Angabe des Mindesthaltbarkeitsdatums
Das Mindesthaltbarkeitsdatum gemäß Artikel 3 Absatz 1 Nummer 5 der Richtlinie 2000/13/EG ist auf höchstens 28 Tage nach dem Legedatum festzusetzen. Wird eine Legeperiode angegeben, so ist bei der Festsetzung des Mindesthaltbarkeitsdatums der erste Tag dieser Periode zugrunde zu legen.
Artikel 14
Verpackungen mit der Kennzeichnung „Extra“
(1) Die Worte „Extra“ und „Extra frisch“ dürfen bis zum neunten Tag nach dem Legedatum als zusätzliche Qualitätsangabe auf Verpackungen verwendet werden, die Eier der Klasse A enthalten.
(2) Werden Angaben gemäß Absatz 1 verwendet, so sind das Legedatum und die Frist von neun Tagen deutlich sichtbar und leicht lesbar auf der Verpackung anzubringen.
Artikel 15
Angabe der Art der Legehennenfütterung
Wenn die Art der Legehennenfütterung angegeben wird, gelten folgende Mindestanforderungen:
a)
Auf Getreide als Futtermittelbestandteil darf nur hingewiesen werden, wenn es mindestens 60 Gew.- % der verwendeten Futterzusammensetzung ausmacht, die höchstens 15 % Getreidenebenerzeugnisse enthalten darf.
b)
Wird auf eine bestimmte Getreideart hingewiesen, so muss diese unbeschadet des Mindestgehalts von 60 % gemäß Buchstabe a mindestens 30 % der verwendeten Futtermittelzusammensetzung ausmachen. Wird auf mehrere Getreidearten hingewiesen, so muss jede mindestens 5 % der Futtermittelzusammensetzung ausmachen.
Artikel 16
Bei Lose-Verkäufen anzugebende Informationen
Bei Lose-Verkäufen sind folgende Informationen auf für den Verbraucher deutlich sichtbare und leicht lesbare Weise anzugeben.
a)
die Güteklasse,
b)
die Gewichtsklasse gemäß Artikel 4,
c)
eine den Angaben gemäß Artikel 12 Absatz 2 gleichwertige Angabe der Haltungsart,
d)
eine Erläuterung des Erzeugercodes,
e)
das Mindesthaltbarkeitsdatum.
Artikel 17
Qualität der Verpackungen
Unbeschadet der in Anhang II Kapitel X der Verordnung (EG) Nr. 852/2004 festgelegten Anforderungen müssen die Verpackungen stoßfest, trocken, sauber und unbeschädigt sowie aus einem Material gefertigt sein, das die Eier vor Fremdgeruch und etwaiger Qualitätsverschlechterung schützt.
Artikel 18
Industrieeier
Industrieeier werden in Verpackungen mit einer roten Banderole oder einem roten Etikett vermarktet.
Diese Banderolen oder Etiketten enthalten folgende Angaben:
a)
Name und Anschrift des Marktteilnehmers, für den die Eier bestimmt sind;
b)
Name und Anschrift des Marktteilnehmers, der die Eier versandt hat;
c)
die Angabe „Industrieeier“ in 2 cm hohen Großbuchstaben und die Angabe „ungenießbar“ in mindestens 8 mm hohen Buchstaben.
Artikel 19
Umpacken
Verpackte Eier der Klasse A dürfen nur von Packstellen umgepackt werden. Jede Verpackung enthält nur Eier einer Partie.
Artikel 20
Von den Erzeugern zu führende Register
(1) Die Erzeuger führen Buch über die Informationen zur Haltungsart, wobei folgende Angaben nach Haltungsart aufzuschlüsseln sind:
a)
der Tag des Aufstallens, das Alter beim Aufstallen und die Anzahl der Legehennen;
b)
der Tag der Keulung und die Anzahl der gekeulten Legehennen;
c)
die tägliche Eiererzeugung;
d)
Anzahl und/oder Gewicht der pro Tag verkauften oder auf andere Weise gelieferten Eier;
e)
Name und Anschrift der Käufer.
(2) Wird die Fütterungsart gemäß Artikel 15 der vorliegenden Verordnung angegeben, so führen die Erzeuger unbeschadet der Anforderungen gemäß Anhang I Teil A Abschnitt III der Verordnung (EG) Nr. 852/2004 Buch über folgende Informationen, die nach Fütterungsart aufzuschlüsseln sind:
a)
Menge und Art der gelieferten oder vor Ort zubereiteten Futtermittel;
b)
Datum der Futterlieferung.
(3) Wendet ein Erzeuger an einer einzigen Produktionsstätte unterschiedliche Haltungsarten an, so sind die Angaben gemäß den Absätzen 1 und 2 nach Ställen aufzuschlüsseln.
(4) Für die Zwecke dieses Artikels können die Erzeuger anstelle der Verkaufs- oder Lieferbücher auch Rechnungen und Lieferscheine mit den Angaben gemäß den Absätzen 1 und 2 aufbewahren.
Artikel 21
Von den Sammelstellen zu führende Register
(1) Die Sammelstellen zeichnen täglich, nach Haltungsart aufgeschlüsselt, Folgendes auf:
a)
die Menge der gesammelten Eier, aufgeschlüsselt nach Erzeugern, unter Angabe von Namen, Anschrift und Erzeugercode sowie Legedatum oder -periode;
b)
die Menge der an die jeweiligen Packstellen gelieferten Eier, aufgeschlüsselt nach Erzeugern, unter Angabe von Namen, Anschrift, Code der Packstelle und Legedatum oder -periode.
(2) Für die Zwecke dieses Artikels können die Sammelstellen anstelle der Verkaufs- oder Lieferbücher auch Rechnungen und Lieferscheine mit den Angaben gemäß Absatz 1 aufbewahren.
Artikel 22
Von den Packstellen zu führende Register
(1) Die Packstellen zeichnen täglich, nach Haltungsart aufgeschlüsselt, Folgendes auf:
a)
die an sie gelieferten Mengen nicht sortierter Eier, aufgeschlüsselt nach Erzeugern, unter Angabe von Namen, Anschrift und Erzeugercode sowie Legedatum oder -periode;
b)
nach Sortierung der Eier die Mengen, aufgeschlüsselt nach Güte- und Gewichtsklassen;
c)
die Mengen erhaltener, sortierter Eier, die von anderen Packstellen kommen, einschließlich des Codes dieser Packstellen und des Mindesthaltbarkeitsdatums;
d)
die Mengen nicht sortierter Eier, die an andere Packstellen geliefert werden, aufgeschlüsselt nach Erzeuger, einschließlich des Codes dieser Packstellen und des Legedatums oder der Legeperiode;
e)
Anzahl und/oder Gewicht der gelieferten Eier, aufgeschlüsselt nach Güte- und Gewichtsklasse, Verpackungsdatum für Eier der Klasse B oder Mindesthaltbarkeitsdatum für Eier der Klasse A sowie nach Käufern unter Angabe von Name und Anschrift.
Die Packstellen aktualisieren die Bestandsbuchführung wöchentlich.
(2) Soweit Eier der Klasse A und ihre Verpackungen Angaben gemäß Artikel 15 zur Art der Legehennenfütterung tragen, führen die Packstellen, die solche Angaben verwenden, über diese Angaben gemäß Absatz 1 getrennt Buch.
(3) Für die Zwecke dieses Artikels können die Packstellen anstelle der Verkaufs- oder Lieferbücher auch Rechnungen und Lieferscheine mit den Angaben gemäß den Absätzen 1 und 2 aufbewahren.
Artikel 23
Fristen für die Aufbewahrung der Aufzeichnungen
Die in Artikel 7 Absatz 2 und den Artikeln 20, 21 und 22 genannten Aufzeichnungen und Unterlagen sind ab dem Zeitpunkt ihrer Erstellung mindestens zwölf Monate aufzubewahren.
Artikel 24
Kontrolle der Marktteilnehmer
(1) Abgesehen von Stichproben werden die Marktteilnehmer mit einer Häufigkeit kontrolliert, die die Kontrolldienste auf der Grundlage einer Risikoanalyse gemäß Artikel 7 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 zumindest unter Berücksichtigung folgender Faktoren festsetzen:
a)
Ergebnisse der vorausgegangenen Kontrollen;
b)
Komplexität der Vermarktungsstruktur der Eier;
c)
Grad der Segmentierung im Erzeugungs- oder Verpackungsbetrieb;
d)
Menge der erzeugten oder verpackten Eier;
e)
wesentliche Veränderungen in der Art der erzeugten oder behandelten Eier und/oder der Vermarktungsart gegenüber den Vorjahren.
(2) Die Kontrollen erfolgen regelmäßig und unangekündigt. Alle in den Artikeln 20, 21 und 22 genannten Aufzeichnungen werden den Kontrolldiensten auf Verlangen unverzüglich zur Verfügung gestellt.
Artikel 25
Entscheidungen bei Verstößen
(1) Deuten die Ergebnisse der Kontrollen gemäß Artikel 24 auf einen Verstoß gegen die vorliegende Verordnung hin, so müssen die Entscheidungen der Kontrolldienste für die gesamte kontrollierte Partie getroffen werden.
(2) Wird bei der Kontrolle festgestellt, dass die Partie der vorliegenden Verordnung nicht entspricht, so verbietet der Kontrolldienst die Vermarktung dieser Partie oder, wenn diese aus Drittländern stammt, ihre Einfuhr, solange und soweit nicht nachgewiesen wird, dass sie mit den Vorschriften dieser Verordnung in Einklang gebracht worden ist.
(3) Die Kontrolldienste vergewissern sich, ob die beanstandete Partie mit den Vorschriften dieser Verordnung in Einklang gebracht worden ist oder gebracht wird.
Artikel 26
Toleranz bei Qualitätsmängeln
(1) Bei der Kontrolle von Partien von Eiern der Klasse A werden toleriert:
a)
in der Packstelle, versandfertig: 5 % Eier mit Qualitätsmängeln;
b)
auf den anderen Vermarktungsstufen: 7 % Eier mit Qualitätsmängeln.
(2) Bei Eiern, die unter der Bezeichnung „Extra“ oder „Extra frisch“ vermarktet werden, wird bei der Verpackung oder der Einfuhr keine Toleranz hinsichtlich der Höhe der Luftkammer zugelassen.
(3) Umfasst die kontrollierte Partie weniger als 180 Eier, so sind die Toleranzen gemäß Absatz 1 zu verdoppeln.
Artikel 27
Gewichtstoleranz
(1) Abgesehen von dem in Artikel 4 Absatz 3 vorgesehenen Fall wird bei der Kontrolle einer Partie Eier der Klasse A hinsichtlich des Stückgewichts der Eier eine Toleranz zugelassen. Jede Partie darf nicht mehr als 10 % Eier der unmittelbar über bzw. unter der auf der Verpackung angegebenen Gewichtsklasse enthalten, jedoch nicht mehr als 5 % Eier der nächstniedrigeren Gewichtsklasse.
(2) Umfasst die kontrollierte Partie weniger als 180 Eier, so sind die Toleranzen gemäß Absatz 1 zu verdoppeln.
Artikel 28
Kennzeichnungstoleranz
Bei der Kontrolle von Partien und Verpackungen ist eine Toleranz von 20 % Eier mit unleserlicher Kennzeichnung zulässig.
Artikel 29
Zur Ausfuhr in Drittländer bestimmte Eier
Verpackte und zur Ausfuhr bestimmte Eier können in Bezug auf Qualität, Kennzeichnung und Etikettierung mit anderen Anforderungen als denen der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 und denen der vorliegenden Verordnung oder mit zusätzlichen Anforderungen in Einklang gebracht werden.
Artikel 30
Eingeführte Eier
(1) Jede Bewertung der Gleichwertigkeit gemäß Artikel 6 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 umfasst eine Beurteilung, ob die Marktteilnehmer in dem betreffenden Drittland die in der vorliegenden Verordnung enthaltenen Anforderungen wirksam erfüllen. Sie ist regelmäßig zu aktualisieren.
Die Kommission veröffentlicht das Ergebnis der Bewertung im Amtsblatt der Europäischen Union.
(2) Aus Drittländern eingeführte Eier werden im Ursprungsland deutlich sichtbar und leicht lesbar gemäß dem ISO 3166-Ländercode gekennzeichnet.
(3) Verpackungen mit Eiern, die aus Ländern eingeführt werden, die keine ausreichenden Garantien hinsichtlich der Gleichwertigkeit der Vorschriften gemäß Artikel 6 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 bieten, tragen auf der Außenseite in deutlich sichtbarer und leicht lesbarer Druckschrift folgende Angaben:
a)
das Ursprungsland,
b)
die Haltungsart „Nicht-EU-Norm“.
Artikel 31
Berichterstattung
Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission jährlich bis zum 1. April jeden Jahres auf elektronischem Weg die Anzahl der Produktionsstätten mit, aufgeschlüsselt nach Haltungsarten und mit Angabe der maximalen Kapazität des Betriebs in Anzahl Legehennen, die gleichzeitig dort gehalten werden können.
Artikel 32
Meldung von Verstößen
Die Mitgliedstaaten melden der Kommission innerhalb von fünf Arbeitstagen auf elektronischem Weg jeden von den Kontrolldiensten festgestellten Verstoß bzw. jeden hinreichenden Verdacht darauf, der den innergemeinschaftlichen Handel mit Eiern beeinträchtigen könnte. Der innergemeinschaftliche Handel gilt insbesondere dann als beeinträchtigt, wenn Marktteilnehmer, die Eier zum Verkauf in einem anderen Mitgliedstaat erzeugen oder vermarkten, schwerwiegende Verstöße begehen.
Artikel 33
Ausnahmen für die französischen überseeischen Departements
(1) Abweichend von Artikel 2 Absatz 3 dürfen Eier, die für den Einzelhandel in den französischen überseeischen Departements bestimmt sind, gekühlt in diese Departements versandt werden. In diesem Fall darf die Frist für das Verkaufsdatum bis auf 33 Tage verlängert werden.
(2) Im Fall gemäß Absatz 1 sind zusätzlich zu den Anforderungen der Artikel 12 und 16 auf der Außenseite der Verpackung die Worte „gekühlte Eier“ und Informationen zur Kühlung anzugeben.
Das Kennzeichen für „gekühlte Eier“ ist ein gleichseitiges Dreieck von mindestens 10 mm Seitenlänge.
Artikel 34
Ausnahmen für bestimmte Regionen Finnlands
Eier, die der Erzeuger direkt an Einzelhandelsverkaufsstellen in den in Anhang III aufgelisteten Regionen verkauft, sind von den Anforderungen der Verordnung (EG) Nr. 1028/2006 und denen der vorliegenden Verordnung ausgenommen. Die Haltungsart ist jedoch gemäß Artikel 12 Absatz 2 und Artikel 16 Buchstabe c der vorliegenden Verordnung anzugeben.
Artikel 35
Bewertung der Praxis in Bezug auf bestimmte freiwillige Kennzeichnungen
Die Kommission bewertet bis spätestens 31. Dezember 2009, inwieweit von der freiwilligen Kennzeichnung gemäß Artikel 12 Absatz 2 Unterabsatz 4 Gebrauch gemacht wurde, um sie erforderlichenfalls verbindlich vorzuschreiben.
Artikel 36
Aufhebung
Die Verordnung (EG) Nr. 2295/2003 wird zum 1. Juli 2007 aufgehoben.
Bezugnahmen auf die aufgehobene Verordnung gelten als Bezugnahmen auf die vorliegende Verordnung und sind gemäß der Entsprechungstabelle in Anhang IV zu lesen.
Artikel 37
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am siebten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab 1. Juli 2007.
Artikel 33 gilt bis 30. Juni 2009.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 23. Mai 2007