NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1412/2006
ze dne 25. září 2006
o některých omezujících opatření vůči Libanonu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 60 a 301 této smlouvy,
s ohledem na společný postoj 2006/625/SZBP o zákazu prodeje nebo dodávek zbraní a souvisejícího materiálu a poskytování souvisejících služeb subjektům nebo jednotlivcům v Libanonu v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1701 (2006) (1),
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Společný postoj 2006/625/SZBP provádí omezující opatření uložená rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1701 (2006) a stanoví mimo jiné zákaz poskytování technické pomoci, jakož i financování a finanční pomoci týkající se vojenské činnosti a poskytování, výroby, údržby a používání zbraní a souvisejícího materiálu všech typů subjektům nebo jednotlivcům v Libanonu.
(2)
Tato opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy, a proto, především za účelem zajištění jejich jednotného používání hospodářskými subjekty ve všech členských státech, je k jejich provedení, pokud jde o Společenství, nezbytný právní předpis Společenství.
(3)
Příslušné orgány by v jednotlivých případech měly mít možnost udělit povolení k poskytnutí pomoci, pokud toto poskytnutí bylo povoleno libanonskou vládou nebo Prozatímními silami OSN v Libanonu (UNIFIL) a s přihlédnutím k rezolucím Rady bezpečnosti OSN 1559 (2004) a 1680 (2006) a ke všem dalším významným skutečnostem a okolnostem.
(4)
Je vhodné umožnit příslušným orgánům udělovat povolení k poskytnutí pomoci ozbrojeným silám, které jsou součástí UNIFIL, a ozbrojeným silám Libanonské republiky.
(5)
Z důvodu účelnosti by Komise měla být oprávněna změnit přílohu tohoto nařízení.
(6)
Členské státy by měly stanovit sankce za porušení ustanovení tohoto nařízení. Stanovené sankce by měly být přiměřené, účinné a odrazující.
(7)
Toto nařízení by mělo vstoupit v platnost dnem vyhlášení, aby se zajistila účinnost opatření v něm stanovených,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1.
„technickou pomocí“ jakákoli technická podpora týkající se oprav, vývoje, výroby, montáže, zkoušení, údržby nebo jiné technické služby, která může mít například formu pokynu, doporučení, odborného vzdělávání, předávání pracovních znalostí a zkušeností nebo poradenských služeb; technická pomoc zahrnuje také ústní formy pomoci;
2.
„územím Společenství“ území členských států, na které se vztahuje Smlouva za podmínek v ní stanovených.
Článek 2
Zakazuje se:
a)
poskytovat technickou pomoc týkající se vojenské činnosti a poskytování, výroby, údržby a používání zbraní a souvisejícího materiálu všech typů, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedenému, přímo či nepřímo, jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Libanonu nebo pro použití v této zemi;
b)
poskytovat financování nebo finanční pomoc týkající se vojenské činnosti, zahrnující zejména úvěry, půjčky a pojištění vývozních úvěrů, pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz zbraní a souvisejícího materiálu, nebo pro jakékoli poskytnutí související technické pomoci jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Libanonu nebo pro použití v této zemi;
c)
vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž předmětem nebo výsledkem je obcházení zákazů uvedených v písmenech a) a b).
Článek 3
1. Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány členských států uvedené v příloze po předchozím písemném oznámení zaslaném libanonské vládě a UNIFIL a za podmínek, které považují za vhodné, povolit:
a)
poskytnutí technické pomoci, financování a finanční pomoci týkající se zbraní a souvisejícího materiálu, které se používají nebo jsou určeny pro použití v Libanonu, jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Libanonu jiným než ozbrojeným silám Libanonské republiky nebo UNIFIL za předpokladu, že:
i)
tyto služby nebudou poskytovány přímo ani nepřímo žádným milicím, jejichž odzbrojení požadovala Rada bezpečnosti OSN v rezolucích 1559 (2004) a 1680 (2006),
ii)
povolení se udělují pro jednotlivé případy a
iii)
libanonská vláda nebo UNIFIL v každém jednotlivém případě povolily poskytnutí daných služeb dotyčné osobě, subjektu nebo orgánu. Pokud libanonská vláda nebo UNIFIL povolí zvláštní dodávku nebo převod konkrétních zbraní nebo souvisejícího materiálu určité osobě, subjektu nebo orgánu, lze toto povolení považovat za povolení poskytnout dané osobě, subjektu nebo orgánu technickou pomoc týkající se poskytnutí, výroby, údržby a používání daného zboží;
b)
poskytnutí technické pomoci týkající se vojenské činnosti a zbraní nebo souvisejícího materiálu nebo poskytnutí financování a finanční pomoci týkající se vojenské činnosti ozbrojeným silám Libanonské republiky, s výjimkou případů, kdy libanonská vláda vznese do 14 dnů od přijetí oznámení námitku.
2. Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány členských států uvedené v příloze za podmínek, které považují za vhodné, povolit:
a)
poskytnutí technické pomoci týkající se vojenské činnosti a zbraní nebo souvisejícího materiálu za předpokladu, že:
i)
zboží, jehož se pomoc týká, používá nebo bude používat UNIFIL při plnění své mise a
ii)
služby jsou poskytovány ozbrojeným silám, které jsou nebo budou součástí UNIFIL;
b)
poskytnutí financování a finanční pomoci týkající se vojenské činnosti a zbraní nebo souvisejícího materiálu za předpokladu, že:
i)
financování nebo finanční pomoc je poskytována UNIFIL, ozbrojeným silám státu, který poskytuje jednotky do UNIFIL, nebo orgánu veřejné moci, který odpovídá za zásobování ozbrojených sil takového státu, a
ii)
zbraně nebo související materiál jsou pořizovány za účelem použití v rámci UNIFIL nebo ozbrojenými složkami dotyčného státu přidělenými do UNIFIL.
3. Příslušné orgány členských států mohou povolení podle odstavců 1 a 2 udělit pouze před prováděním činnosti, pro níž jsou tato povolení požadována.
Článek 4
Komise a členské státy se neprodleně navzájem informují o opatřeních přijatých na základě tohoto nařízení a vzájemně si poskytují veškeré důležité informace, jež mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména pak informace o potížích s jeho porušováním a vymáháním a o rozhodnutích vydaných vnitrostátními soudy.
Článek 5
Komise je oprávněna měnit přílohu na základě informací poskytnutých členskými státy.
Článek 6
1. Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření k jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy sdělí tato pravidla Komisi neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí všechny následné změny.
Článek 7
Toto nařízení se použije:
a)
na území Společenství včetně jeho vzdušného prostoru;
b)
na palubě jakéhokoli letadla nebo plavidla v pravomoci členského státu;
c)
na státní příslušníky členského státu bez ohledu na to, zda se nacházejí na území Společenství či nikoliv;
d)
na všechny právnické osoby, subjekty nebo orgány zapsané nebo zřízené podle právních předpisů některého členského státu;
e)
na všechny právnické osoby, subjekty nebo orgány v souvislosti s jakoukoli obchodní činností, která je provozována zcela nebo částečně v rámci Společenství.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. září 2006.
VERORDNUNG (EG) Nr. 1412/2006 DES RATES
vom 25. September 2006
über bestimmte restriktive Maßnahmen gegenüber Libanon
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf die Artikel 60 und 301,
gestützt auf den Gemeinsamen Standpunkt 2006/625/GASP betreffend das Verbot des Verkaufs oder der Lieferung von Rüstungsgütern und zugehörigen Gütern und der Erbringung damit zusammenhängender Dienstleistungen an Organisationen, Einrichtungen oder Einzelpersonen in Libanon entsprechend der Resolution 1701 (2006) des Sicherheitsrates der Vereinten Nationen (1),
auf Vorschlag der Kommission,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Mit dem Gemeinsamen Standpunkt 2006/625/GASP werden die in der Resolution 1701 (2006) des Sicherheitsrates der Vereinten Nationen vorgesehenen restriktiven Maßnahmen umgesetzt, unter anderem das Verbot der Bereitstellung von technischer Hilfe, Finanzmitteln und Finanzhilfe im Zusammenhang mit militärischen Aktivitäten sowie mit der Bereitstellung, Herstellung, Instandhaltung und Verwendung von Rüstungsgütern und zugehörigen Gütern jeglicher Art an Organisationen, Einrichtungen oder Einzelpersonen in Libanon.
(2)
Da diese Maßnahmen in den Geltungsbereich des Vertrags fallen, sind insbesondere zur Gewährleistung ihrer einheitlichen Anwendung durch die Wirtschaftsbeteiligten in sämtlichen Mitgliedstaaten Rechtsvorschriften der Gemeinschaft erforderlich, um die Maßnahmen umzusetzen, soweit die Gemeinschaft betroffen ist.
(3)
Es sollte den zuständigen Behörden gestattet werden, unter Würdigung des Einzelfalls Genehmigungen für die Erbringung von Hilfe zu erteilen, wenn dies von der libanesischen Regierung oder der Interimstruppe der Vereinten Nationen in Libanon (UNIFIL) genehmigt wurde, wobei den Resolutionen 1559 (2004) und 1680 (2006) des Sicherheitsrates der Vereinten Nationen und jeglichen anderen relevanten Tatsachen und Umständen Rechnung zu tragen ist.
(4)
Es sollte den zuständigen Behörden gestattet werden, Genehmigungen für die Erbringung von Hilfe für die zur UNIFIL gehörenden Streitkräfte und die Streitkräfte der Libanesischen Republik zu erteilen.
(5)
Aus Gründen der Zweckmäßigkeit sollte die Kommission ermächtigt werden, Änderungen am Anhang dieser Verordnung vorzunehmen.
(6)
Die Mitgliedstaaten sollten die bei Verstößen gegen die Bestimmungen dieser Verordnung zu verhängenden Sanktionen festlegen. Die Sanktionen sollten verhältnismäßig, wirksam und abschreckend sein.
(7)
Damit die Wirksamkeit der in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen gewährleistet ist, sollte die Verordnung am Tag ihrer Veröffentlichung in Kraft treten -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Im Sinne dieser Verordnung bezeichnet der Ausdruck:
1.
„technische Hilfe“ jede technische Unterstützung in Verbindung mit der Reparatur, Entwicklung, Herstellung, Montage, Erprobung, Wartung oder jeder anderen technischen Dienstleistung; die technische Hilfe kann in Form einer Anleitung, Beratung, Ausbildung, Weitergabe von praktischen Kenntnissen oder Fähigkeiten oder in Form von Beratungsdiensten erfolgen; die technische Hilfe schließt Hilfe in verbaler Form ein.
2.
„Gebiet der Gemeinschaft“ die Hoheitsgebiete der Mitgliedstaaten, in denen der Vertrag Anwendung findet, nach Maßgabe der im Vertrag festgelegten Bedingungen.
Artikel 2
Es ist untersagt,
a)
technische Hilfe im Zusammenhang mit militärischen Aktivitäten und der Bereitstellung, Herstellung, Instandhaltung und Verwendung von Rüstungsgütern und zugehörigen Gütern jeglicher Art, einschließlich Waffen und Munition, Militärfahrzeugen und -ausrüstung, paramilitärischer Ausrüstung und entsprechender Ersatzteile, unmittelbar oder mittelbar für natürliche oder juristische Personen, Organisationen oder Einrichtungen in Libanon oder zur Verwendung in Libanon zu leisten;
b)
Finanzmittel oder Finanzhilfen im Zusammenhang mit militärischen Aktivitäten, insbesondere Zuschüsse, Darlehen und Ausfuhrkreditversicherungen für den Verkauf, die Lieferung, die Weitergabe oder die Ausfuhr von Rüstungsgütern und zugehörigen Gütern oder für die Erbringung von damit verbundener technischer Hilfe mittelbar oder unmittelbar für natürliche oder juristische Personen, Organisationen oder Einrichtungen in Libanon oder zur Verwendung in Libanon bereitzustellen;
c)
wissentlich und vorsätzlich an Aktivitäten teilzunehmen, deren Zweck oder Wirkung in der Umgehung der unter den Buchstaben a und b genannten Verbote besteht.
Artikel 3
(1) Abweichend von Artikel 2 können die im Anhang aufgeführten zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten nach schriftlicher Unterrichtung der libanesischen Regierung und der UNIFIL unter ihnen angemessen erscheinenden Bedingungen Folgendes genehmigen:
a)
die Bereitstellung von technischer Hilfe, Finanzmitteln oder Finanzhilfe für andere natürliche oder juristische Personen, Organisationen oder Einrichtungen in Libanon als die Streitkräfte der Libanesischen Republik und die UNIFIL im Zusammenhang mit Rüstungsgütern oder zugehörigen Gütern, die sich in Libanon befinden oder zur Verwendung in Libanon bestimmt sind, sofern
i)
die Dienstleistungen nicht mittelbar oder unmittelbar für Milizen erbracht werden, zu deren Entwaffnung der Sicherheitsrat der Vereinten Nationen in seinen Resolutionen 1559 (2004) und 1680 (2006) aufgerufen hat,
ii)
die Genehmigungen unter Würdigung des Einzelfalls erteilt werden und
iii)
die libanesische Regierung oder die UNIFIL in jedem Einzelfall die Erbringung der betreffenden Dienstleistung an die jeweilige Person, Organisation oder Einrichtung genehmigt hat. Genehmigt die libanesische Regierung oder die UNIFIL eine bestimmte Lieferung oder Weitergabe bestimmter Rüstungsgüter oder zugehöriger Güter an eine Person, Organisation oder Einrichtung, so kann davon ausgegangen werden, dass sich die Genehmigung auch auf die Erbringung von technischer Hilfe im Zusammenhang mit der Bereitstellung, Herstellung, Instandhaltung und Verwendung der betreffenden Güter erstreckt;
b)
die Bereitstellung von technischer Hilfe für die Streitkräfte der Libanesischen Republik im Zusammenhang mit militärischen Aktivitäten und Rüstungsgütern oder zugehörigen Gütern sowie von Finanzmitteln und Finanzhilfe im Zusammenhang mit militärischen Aktivitäten, sofern die libanesische Regierung nicht innerhalb von 14 Tagen nach Erhalt der Unterrichtung Einwände erhebt.
(2) Abweichend von Artikel 2 können die im Anhang aufgeführten zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten unter ihnen angemessen erscheinenden Bedingungen Folgendes genehmigen:
a)
die Erbringung von technischer Hilfe im Zusammenhang mit militärischen Aktivitäten sowie Rüstungsgütern und zugehörigen Gütern, sofern
i)
die Güter, für die die Hilfe erbracht wird, gegenwärtig oder künftig von der UNIFIL bei der Ausübung ihrer Mission verwendet werden und
ii)
die Dienstleistungen für Streitkräfte erbracht werden, die der UNIFIL gegenwärtig angehören oder künftig angehören werden;
b)
die Bereitstellung von Finanzmitteln und Finanzhilfe im Zusammenhang mit militärischen Aktivitäten sowie Rüstungsgütern und zugehörigen Gütern, sofern
i)
die Finanzmittel oder die Finanzhilfe für die UNIFIL, für die Streitkräfte eines Truppen an die UNIFIL entsendenden Staats oder für eine Behörde bereitgestellt werden, die mit Beschaffungstransaktionen für die Streitkräfte eines solchen Staates beauftragt ist, und
ii)
die Rüstungsgüter oder zugehörigen Güter für die Verwendung durch die UNIFIL oder durch die von dem betreffenden Staat an die UNIFIL entsandten Streitkräfte beschafft werden.
(3) Die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten können die in den Absätzen 1 und 2 genannten Genehmigungen nur im Vorfeld der Maßnahmen erteilen, für die sie beantragt werden.
Artikel 4
Die Kommission und die Mitgliedstaaten unterrichten einander unverzüglich über die aufgrund dieser Verordnung ergriffenen Maßnahmen und übermitteln einander alle ihnen vorliegenden sachdienlichen Informationen im Zusammenhang mit dieser Verordnung, insbesondere über Verstöße und Durchführungsprobleme sowie Urteile nationaler Gerichte.
Artikel 5
Die Kommission wird ermächtigt, den Anhang auf der Grundlage der von den Mitgliedstaaten übermittelten Informationen zu ändern.
Artikel 6
(1) Die Mitgliedstaaten legen fest, welche Sanktionen bei einem Verstoß gegen diese Verordnung zu verhängen sind, und treffen die zu ihrer Durchsetzung erforderlichen Maßnahmen. Die Sanktionen müssen wirksam, verhältnismäßig und abschreckend sein.
(2) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission die entsprechenden Bestimmungen unverzüglich nach Inkrafttreten dieser Verordnung mit und melden ihr alle späteren Änderungen dieser Bestimmungen.
Artikel 7
Diese Verordnung gilt
a)
im Gebiet der Gemeinschaft einschließlich ihres Luftraums,
b)
an Bord der Luftfahrzeuge und Schiffe, die der Hoheitsgewalt der Mitgliedstaaten unterstehen,
c)
für die sich im Gebiet oder außerhalb des Gebietes der Gemeinschaft aufhaltenden Personen, die die Staatsangehörigkeit eines Mitgliedstaats besitzen;
d)
für die nach dem Recht eines Mitgliedstaats gegründeten oder eingetragenen juristischen Personen, Organisationen und Einrichtungen,
e)
für juristische Personen, Organisationen und Einrichtungen in Bezug auf Geschäfte, die ganz oder teilweise in der Gemeinschaft getätigt werden.
Artikel 8
Diese Verordnung tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Brüssel am 25. September 2006.