Nařízení Komise (ES) č. 1238/95
ze dne 31. května 1995,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2100/94, pokud jde o poplatky, které je třeba zaplatit Odrůdovému úřadu Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství (dále jen "základní nařízení") [1], a zejména na článek 113 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že nařízení (ES) č. 2100/94 provádí Odrůdový úřad Společenství (dále jen "Úřad"); že příjmy Úřadu mají v zásadě stačit ke krytí veškerých rozpočtových výdajů Úřadu a že se skládají z poplatků, které je třeba zaplatit za úřední úkony stanovené v základním nařízení a v nařízení Komise (ES) č. 1239/95 ze dne 31. května 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2100/94, pokud jde o řízení před Odrůdovým úřadem Společenství [2] (dále jen "procesní nařízení"), jakož i z ročních poplatků, které se platí za trvání odrůdového práva Společenství;
vzhledem k tomu, že výdaje v rámci počáteční fáze Úřadu mohou být kryty prostřednictvím příspěvku ze souhrnného rozpočtu Evropských společenství po přechodné období stanovené v čl. 113 odst. 3 písm. b) základního nařízení; že podle téhož ustanovení je možné toto přechodné období prodloužit o jeden rok;
vzhledem k tomu, že toto prodloužení přechodného období by mělo být vzato v úvahu, pokud dosavadní zkušenosti nepostačují k vyměření výše poplatků tak, aby byla zaručena zásada samofinancování a přitažlivost systému odrůdových práv Společenství; že tyto zkušenosti mohou být získány pouze na základě počtu žádostí o odrůdové právo Společenství, na základě poplatků, které je třeba zaplatit zkušebním úřadům, a skutečného trvání poskytnutých odrůdových práv;
vzhledem k tomu, že výše poplatků by měla být založena na zásadách řádné finanční správy Úřadu, a zejména hospodárnosti a efektivity nákladů;
vzhledem k tomu, že z důvodů zjednodušení zacházení ze strany zaměstnanců Úřadu by poplatky měly být nejen stanoveny, ale také vybírány a placeny v téže měnové jednotce, jaká se používá pro rozpočet Úřadu;
vzhledem k tomu, že poplatek za žádost by měl být jednotným poplatkem vztahujícím se pouze na vyřízení žádosti o odrůdové právo Společenství, podané u Úřadu vzhledem k určitému druhu rostliny;
vzhledem k tomu, že lhůta na zaplacení poplatku za žádost podle článku 51 základního nařízení by se měla určit podle doby mezi úkony potřebnými pro provedení platby a skutečným příjmem této platby Úřadem; že by se proto mělo na jedné straně zejména přihlédnout k nutnosti nahradit výlohy Úřadu co nejrychleji a na druhé straně také usnadnit účinné podávání žádostí při možných velkých vzdálenostech mezi žadatelem a Úřadem;
vzhledem k tomu, že úhrn zkušebních poplatků, které se účtují za technické zkoušení, odpovídá úhrnu poplatků, které musí Úřad zaplatit všem zkušebním úřadům; že náklady na udržování referenčních kolekcí by neměly být nutně kryty pouze z poplatků za zkoušení; že výše zkušebního poplatku by měla být vyměřena různě podle tří skupin druhů rostlin a. s. ohledem na zkušenosti získané v rámci stávajících vnitrostátních úprav odrůdových práv;
vzhledem k tomu, že roční poplatky za trvání odrůdového práva Společenství představují dodatečné příjmy Úřadu, že by však měly mimo jiné sloužit ke krytí nákladů na technické ověřování odrůd po udělení odrůdového práva Společenství, a řídit se proto dělením na skupiny sestaveným pro poplatky za zkoušení;
vzhledem k tomu, že v případě poplatku za odvolání by mělo jít o jednotnou částku, která pokryje velkou část nákladů ve spojitosti s odvolacím řízením, s výjimkou nákladů na technické zkoušení podle článků 55 a 56 základního nařízení nebo nákladů na jakékoli jiné podání důkazu; že dva různé platební termíny pro poplatek za odvolání mají za účinek, že stěžovatel své odvolání dobře uváží ve světle rozhodnutí učiněných Úřadem podle čl. 70 odst. 2 základního nařízení;
vzhledem k tomu, že ostatní poplatky vybírané za zvláštní žádosti mají v zásadě krýt náklady, které vznikají při vyřizování těchto žádostí Úřadem, včetně příslušných rozhodnutí;
vzhledem k tomu, že za účelem zajištění pružnosti při správě nákladů by měl být prezident Úřadu zmocněn stanovit poplatky splatné za zprávy o zkoušení, které jsou k dispozici už v den podání žádosti a nejsou k volné dispozici Úřadu, i za určité vykonané služby;
vzhledem k tomu, že k poplatku mohou být vybírány příplatky za účelem snížení nákladů, které vznikly Úřadu navíc na základě nedostatečné spolupráce ze strany žadatele o odrůdové právo Společenství nebo jeho držitele; že s ohledem na článek 117 základního nařízení by mělo toto nařízení vstoupit v platnost co nejdříve;
vzhledem k tomu, že byla konzultována Správní rada Úřadu;
vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro odrůdová práva,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
1. Poplatky, které mají být zaplaceny Úřadu podle základního nařízení a podle procesního nařízení, se vybírají podle tohoto nařízení.
2. Poplatky, které mají být zaplaceny Úřadu, se stanoví, vybírají a platí v ECU.
3. Odstavce 1 a 2 se přiměřeně použijí na každý příplatek, který má být zaplacen Úřadu.
4. Podrobnosti o poplatcích, které mohou být vybírány orgány členských států na základě základního nařízení nebo tohoto nařízení, stanoví příslušné vnitrostátní právní předpisy dotyčného členského státu.
5. Pokud je prezident Úřadu zmocněn učinit rozhodnutí o výši poplatků a o způsobu jejich placení, zveřejní se tato rozhodnutí v Úředním věstníku Úřadu.
Článek 2
Obecná ustanovení
1. Poplatky a příplatky za každý jednotlivý případ musí zaplatit podle procesního nařízení účastník řízení. V případě několika účastníků řízení, kteří jednají společně nebo jejichž jménem je společně jednáno, ručí za platbu všichni společně a nerozdílně.
2. Pokud toto nařízení nestanoví jinak, platí ustanovení o řízení u Úřadu, včetně ustanovení ohledně jazyků, podle základního nařízení a procesního nařízení.
Článek 3
Způsob platby
1. Poplatky a příplatky, které mají být zaplaceny Úřadu, je nutno zaplatit převodem na bankovní účet Úřadu.
2. Prezident Úřadu může připustit v souladu s předpisy o pracovních metodách stanovených podle čl. 36 odst. 1 písm. d) základního nařízení tyto jiné způsoby platby poplatků a příplatků, které mají být zaplaceny Úřadu:
a) vydání nebo doručení ověřených šeků vystavených v ECU Úřadu;
b) převody v ECU na postžirový účet Úřadu; nebo
c) platby na účty, které jsou Úřadem vedeny v ECU.
Článek 4
Určující den platby
1. Za den, kdy jsou platby poplatků a příplatků k poplatkům považovány za přijaté Úřadem, se považuje den, kdy byla převedená částka podle čl. 3 odst. 1 připsána na bankovní účet Úřadu.
2. Pokud prezident Úřadu připustí podle čl. 3 odst. 2 jiné způsoby platby, za stejných podmínek současně stanoví den, který se pro platbu považuje za den přijetí.
3. Pokud je platba považována za nepřijatou Úřadem do požadované lhůty, lhůta vůči Úřadu je považována za dodrženou, pokud byly během dotyčné lhůty dodány dostatečné písemné důkazy, že plátce učinil pro zaplacení nezbytná opatření.
4. Ve smyslu odstavce 3 je nezbytné, aby plátce bance nebo poštovnímu úřadu formálně správně udělil příkaz převést placenou částku v ECU na bankovní účet Úřadu.
5. Písemný důkaz se považuje ve smyslu odstavce 3 za dostačující, pokud je připojen doklad banky nebo poštovního úřadu, u kterého byla podána žádost o převod.
Článek 5
Jméno plátce a účel použití
1. Při platbě poplatků nebo příplatků musí plátce uvést své jméno a účel platby.
2. Pokud Úřad nemůže zjistit účel platby, požádá plátce, aby jej sdělil písemně do dvou měsíců. Není-li účel použití sdělen během této doby, považuje se platba za neprovedenou a plátci se vrátí.
Článek 6
Nedostatečná výše poplatku
Lhůta pro zaplacení poplatků nebo příplatků k poplatkům se považuje v zásadě za dodrženou pouze tehdy, pokud byla včas zaplacena celá výše poplatku nebo příplatku k poplatku. V případě neúplné platby poplatků nebo příplatku k poplatku se zaplacená částka vrátí po uplynutí možné platební lhůty. Úřad však může v případech, kdy se to jeví jako odůvodněné, prominout malé rozdíly, aniž jsou dotčena práva plátce.
Článek 7
Poplatek za žádost
1. Žadatel o odrůdové právo Společenství (dále jen "žadatel") zaplatí podle čl. 113 odst. 2 písm. a) základního nařízení poplatek 1000 ECU za zpracování žádosti.
2. Žadatel učiní pro platbu poplatku za žádost podle článku 3 nezbytná opatření přede dnem nebo v den podání žádosti přímo Úřadu nebo některé z poboček zřízených podle čl. 30 odst. 4 základního nařízení nebo jednoho z pověřených vnitrostátních subjektů; čl. 4 odst. 4 se použije přiměřeně.
3. Pokud je platba poplatku za žádost považována ke dni přijetí žádosti Úřadem ještě za neobdrženou, stanoví Úřad podle článku 51 základního nařízení dvoutýdenní lhůtu, během které každý uvedený den žádosti zůstane nedotčen. Nová žádost o platbu podle čl. 83 odst. 2 základního nařízení se žadateli nedoručí dříve, než uplyne tato lhůta.
4. Pokud platba poplatku za žádost není považována za obdrženou do lhůty stanovené podle odstavce 3, den přijetí platby platí za den podání žádosti ve smyslu článku 51 základního nařízení.
5. Odstavec 4 se nepoužije, pokud byl o platbě poplatku za žádost předložen postačující písemný důkaz při podání žádosti; čl. 4 odst. 5 se použije přiměřeně.
6. Dokud je platba poplatku za žádost považována za neobdrženou Úřadem, dotyčná žádost se nezveřejní a provedení technického zkoušení se odloží.
Článek 8
Poplatky za technické zkoušení
1. Poplatky za sjednání a provedení technického zkoušení odrůdy, pro kterou je podána žádost o odrůdové právo Společenství, je nutno zaplatit podle přílohy I za každé započaté vegetační období ("zkušební poplatky"). V případě odrůd, u kterých musí být k výrobě materiálu opakovaně použit materiál z určitých komponentů, je třeba zaplatit zkušební poplatek stanovený v příloze I pro takovou odrůdu, a za každý z komponentů, jejichž úřední popis není k dispozici a jež musí být rovněž přezkoušeny; poplatek nesmí za žádných okolností překročit 3000 ECU.
2. Zkušební poplatek týkající se prvního vegetačního období je třeba zaplatit před uplynutím jednoho měsíce po rozhodném dni pro obdržení materiálu pro technické zkoušení.
3. Zkušební poplatek pro každé následující vegetační období je nutno zaplatit nejpozději jeden měsíc před začátkem tohoto období, pokud Úřad nerozhodne jinak.
4. Prezident Úřadu zveřejní platební termíny zkušebních poplatků uvedené v tomto článku v Úředním věstníku Úřadu.
5. V případě zprávy o výsledcích technického zkoušení provedeného podle článku 27 procesního nařízení už přede dnem podání žádosti ve smyslu článku 51 základního nařízení se správní poplatek zaplatí ve lhůtě stanovené Úřadem.
Článek 9
Roční poplatek
1. Úřad účtuje držiteli odrůdového práva Společenství (dále jen "držitel") poplatek za každý rok trvání odrůdového práva Společenství stanovený v příloze II ("roční poplatek").
2. Roční poplatek je třeba zaplatit poslední den kalendářního měsíce následujícího po kalendářním měsíci, ve kterém bylo uděleno odrůdové právo Společenství, a každý následující rok v tento den.
3. Úřad zašle držiteli žádost, z níž vyplývá účel platby, splatná částka a platební termín, a rovněž poukáže na možné vybírání příplatku k poplatku podle čl. 13 odst. 2 písm. a).
4. Úřad neprovede žádné zpětné platby částek, které byly zaplaceny za zachování uděleného práva.
Článek 10
Poplatky za vyřízení zvláštních žádostí
1. Žadatel musí za vyřízení žádostí zaplatit tyto poplatky:
a) za žádost o nucené právo užívání včetně zápisů do rejstříku, za žádost o právo užívání udělované Úřadem podle čl. 100 odst. 2 základního nařízení, nebo za žádost o změnu tohoto uděleného práva užívání (poplatek za nucenou licenci), s výjimkou Komise nebo členského státu v případech uvedených v čl. 29 odst. 2 základního nařízení: 1500 ECU;
b) za žádost o níže uvedené zápisy do Rejstříku odrůdových práv Společenství ("poplatek za zápis"):
- převod odrůdového práva Společenství,
- smluvní užívací právo,
- identifikace odrůd jako původních odrůd a v podstatě odvozených odrůd,
- podání žalob ohledně nároků uvedených v čl. 98 odst. 1 a 2 a v článku 99 základního nařízení,
- zápis zástavy nebo jiného věcného práva na odrůdové právo Společenství,
- každý nucený výkon rozhodnutí podle článku 24 základního nařízení: 300 ECU;
c) za žádost o zápis do Rejstříku žádostí o odrůdová práva Společenství nebo do Rejstříku odrůdových práv Společenství, která nespadá pod písmena a) a b): 100 ECU;
d) za žádost o určení výše nákladů podle čl. 85 odst. 5 základního nařízení: 100 ECU.
2. Poplatky uvedené v odstavci 1 se zaplatí v den přijetí žádosti, na kterou se vztahují dotyčné poplatky. Nedojde-li platba včas, použije se čl. 83 odst. 2 základního nařízení.
Článek 11
Poplatek za odvolání
1. Odvolatel zaplatí za vyřízení odvolání podle čl. 113 odst. 2 písm. c) základního nařízení poplatek za odvolání ve výši 1500 ECU.
2. Třetina poplatku za odvolání je splatná v den přijetí odvolání Úřadem; na tuto třetinu se vztahuje čl. 83 odst. 2 základního nařízení. Zbývající dvě třetiny poplatku za odvolání je nutno zaplatit na výzvu Úřadu do jednoho měsíce poté, co příslušné oddělení Úřadu předloží případ odvolacímu senátu.
3. Jsou-li splněny podmínky čl. 83 odst. 4 základního nařízení, navrácení poplatku za stížnost se nařídí v případě nápravy z pravomoci prezidenta Úřadu, v ostatních případech je nařídí odvolací senát.
4. Odstavec 1 se nevztahuje na Komisi ani na členský stát vystupující jako odvolatelé proti rozhodnutí učiněnému podle čl. 29 odst. 2 základního nařízení.
Článek 12
Poplatky stanovené prezidentem Úřadu
1. Prezident Úřadu stanoví výši poplatků za tyto skutečnosti:
a) správní poplatek uvedený v čl. 8 odst. 5;
b) poplatky za vydání ověřených nebo neověřených kopií, zejména podle čl. 84 odst. 3 procesního nařízení; a
c) poplatky ohledně Úředního věstníku Úřadu (článek 89 základního nařízení, článek 87 procesního nařízení) a všech ostatních publikací vydaných Úřadem.
2. Prezident Úřadu může rozhodnout, že služby uvedené v odst. 1 písm. b) a c) se poskytují po zaplacení zálohy.
Článek 13
Příplatky k poplatkům
1. Úřad může k poplatku za žádost vybírat příplatek, pokud zjistí, že:
a) navrhovaný název nemůže být schválen podle článku 63 základního nařízení z důvodu shody s názvem jiné odrůdy nebo na základě odchylky od názvu téže odrůdy;
b) žadatel o odrůdové právo Společenství vznesl nový návrh názvu odrůdy, pokud k tomu nebyl vyzván Úřadem nebo podal žádost o odrůdové právo Společenství podle čl. 21 odst. 3 procesního nařízení.
Úřad nezveřejní návrh názvu odrůdy dřív, než se uskuteční platba příplatku k poplatku podle odstavce 1.
2. Úřad může vybrat příplatek k ročnímu poplatku, pokud zjistí, že:
a) držitel nezaplatil roční poplatek podle čl. 9 odst. 2 a 3; nebo
b) název odrůdy musí být změněn protože odporuje staršímu právu třetí strany podle čl. 66 odst. 1 základního nařízení.
3. Příplatky k poplatkům uvedeným v odstavcích 1 a 2 se vybírají podle předpisů o pracovních metodách, stanovených podle čl. 36 odst. 1 písm. d) základního nařízení; činí 20 % částky dotyčného poplatku, nejméně však 100 ECU, a jsou splatné do jednoho měsíce ode dne výzvy ze strany Úřadu.
Článek 14
Odchylky
1. Aniž je dotčen článek 7, zůstává datum podání žádosti ve smyslu článku 51 základního nařízení platné pro žádosti podané podle čl. 116 odst. 1 a 2 základního nařízení, pokud byl nejpozději dne 30. září 1995 podán dostatečný písemný doklad, že žadatel učinil nezbytná opatření pro zaplacení poplatku za žádost.
2. Aniž je dotčen čl. 8 odst. 5, zaplatí se správní poplatek 100 ECU, pokud bylo technické zkoušení odrůdy provedeno na základě dostupných výsledků z řízení pro udělení vnitrostátního odrůdového práva podle čl. 116 odst. 3 základního nařízení. Tento správní poplatek je splatný nejpozději dne 30. listopadu 1995.
3. Aniž je dotčen čl. 8 odst. 5, mohou orgány, u kterých se konalo řízení pro udělení vnitrostátního odrůdového práva, vybírat poplatek za přenechání podkladů za podmínek uvedených v čl. 93 odst. 3 procesního nařízení. Tento poplatek nesmí překročit poplatek, který se vybírá v členském státě za přenechání zprávy o zkoušení zkušebním orgánem v jiné zemi; platba poplatku se uskuteční, aniž jsou dotčeny platby podle odstavců 1 a 2.
4. Aniž je dotčen článek 8, je nutno zaplatit poplatek 300 ECU za zprávu o zkoušení uvedenou v článku 94 procesního nařízení ve lhůtě stanovené Úřadem.
Článek 15
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 31. května 1995.
VERORDNUNG (EG) Nr. 1238/95 DER KOMMISSION vom 31. Mai 1995 zur Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 2100/94 des Rates im Hinblick auf die an das Gemeinschaftliche Sortenamt zu entrichtenden Gebühren
DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -
gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 2100/94 des Rates vom 27. Juli 1994 über den gemeinschaftlichen Sortenschutz (1), insbesondere auf Artikel 113,
in Erwägung nachstehender Gründe:
Die Verordnung (EG) Nr. 2100/94 (nachstehend "Grundverordnung" genannt) wird durch das Gemeinschaftliche Sortenamt ("das Amt") durchgeführt. Die Einnahmen des Amtes sollen grundsätzlich zur Deckung aller Haushaltsausgaben des Amtes ausreichen und sich aus Gebühren zusammensetzen, die für die in der Grundverordnung und in der Verordnung (EG) Nr. 1239/95 der Kommission vom 31. 5. 1995 zur Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 2100/94 des Rates im Hinblick auf das Verfahren vor dem Gemeinschaftlichen Sortenamt (2) (nachstehend "Verfahrensordnung" genannt) vorgesehenen Amtshandlungen sowie aus Jahresgebühren, die während der Dauer eines gemeinschaftlichen Sortenschutzes zu zahlen sind.
Innerhalb der in Artikel 113 Absatz 3 Buchstabe b) der Verordnung vorgesehenen Übergangszeit können die Ausgaben im Rahmen der Anlaufphase des Amtes durch einen Zuschuß aus dem Gesamthaushaltsplan der Europäischen Gemeinschaften gedeckt werden. Nach derselben Bestimmung ist eine Verlängerung dieser Übergangszeit um ein Jahr möglich.
Eine solche Verlängerung der Übergangszeit sollte in Betracht gezogen werden, wenn die bisherigen Erfahrungen nicht ausreichen, um die Höhe der Gebühren so zu bemessen, daß der Grundsatz der Selbstfinanzierung und die Attraktivität der gemeinschaftlichen Sortenschutzregelung gewährleistet sind. Diese Erfahrungen können nur anhand der Anzahl der Anträge auf gemeinschaftlichen Sortenschutz, der an die Prüfungsämter zu zahlenden Gebühren und der tatsächlichen Dauer des gewährten Sortenschutzes gewonnen werden.
Die Höhe der Gebühren sollte auf den Grundsätzen einer soliden Kostenhandhabung durch das Amt beruhen, insbesondere dem der Sparsamkeit und der Kosten/Nutzen-Verhältnisse.
Aus Gründen der vereinfachten Handhabung für das Personal des Amtes sollten die Gebühren in derselben Währungseinheit, die für das Budget des Amtes zu verwenden ist, festgesetzt, aber auch erhoben werden und zu zahlen sein.
Bei der Antragsgebühr sollte es sich um eine einheitliche Gebühr handeln, die nur die Bearbeitung eines beim Amt in bezug auf eine bestimmte Pflanzenart eingereichten Antrags auf gemeinschaftlichen Sortenschutz abdeckt.
Die Frist für die Zahlung der Antragsgebühr nach Artikel 51 der Grundverordnung sollte sich nach dem Zeitraum richten, der zwischen den für die Ausführung der Zahlung erforderlichen Handlungen und dem tatsächlichen Eingang dieser Zahlung beim Amt liegt; dadurch würde insbesondere der Notwendigkeit Rechnung getragen, daß einerseits die Auslagen des Amtes so schnell wie möglich erstattet werden und anderseits auch bei möglicherweise großen Entfernungen zwischen einem Antragsteller und dem Amt eine effiziente Antragstellung erleichtert wird.
Der Gesamtbetrag der Prüfungsgebühren, die für die Durchführung einer technischen Prüfung erhoben werden, entsprechen im Prinzip dem Gesamtbetrag der vom Amt an alle Prüfungsämter zu zahlenden Gebühren. Die Kosten für die Unterhaltung des Referenzbestands sollten nicht zwangsläufig nur aus den erhobenen Prüfungsgebühren bestritten werden. Die Höhe der Prüfungsgebühr sollte unterschiedlich bemessen werden und sich unter Berücksichtigung der im Rahmen der bestehenden nationalen Sortenschutzregelungen gewonnenen Erfahrungen an drei Gruppen von Pflanzenarten ausrichten.
Die jedes Jahr während der Dauer des gemeinschaftlichen Sortenschutzes anfallenden Gebühren stellen zusätzliche Einnahmen des Amtes dar, sollten aber unter anderem zur Deckung von Kosten für die technische Prüfung von Sorten nach der Erteilung des gemeinschaftlichen Sortenschutzes dienen und sich infolgedessen nach der für die Prüfungsgebühren aufgestellten Gruppeneinteilung richten.
Bei der Beschwerdegebühr sollte es sich um einen einheitlichen Betrag handeln, der einen Großteil der Kosten im Zusammenhang mit einem Beschwerdeverfahren, mit Ausnahme der Kosten für eine technische Prüfung gemäß den Artikeln 55 und 56 der Verordnung oder der Kosten für jede andere Beweiserbringung, deckt. Zwei unterschiedliche Zahlungstermine für die Beschwerdegebühr sollen bewirken, daß der Beschwerdeführer seine Beschwerde im Licht der vom Amt gemäß Artikel 70 Absatz 2 der Grundverordnung getroffenen Entscheidungen überdenkt.
Die in bezug auf spezifische Anträge erhobenen sonstigen Gebühren sollen im Prinzip die Kosten decken, die bei der Bearbeitung dieser Anträge durch das Amt, einschließlich der diesbezüglichen Entscheidungsfindung, anfallen.
Um eine Flexibilität in der Handhabung der Kosten sicherzustellen, sollte der Präsident des Amtes ermächtigt werden, die Gebühren festzulegen, die für Prüfungsberichte, die bereits am Antragstag vorhanden sind und nicht zur freien Verfügung des Amtes stehen, und für bestimmte erbrachte Dienste zu entrichten sind.
Entstehen dem Amt aufgrund mangelnder Zusammenarbeit seitens bestimmter Antragsteller oder Inhaber eines gemeinschaftlichen Sortenschutzes unnötige Kosten, so können zu ihrer Reduzierung Zuschlagsgebühren erhoben werden. Im Hinblick auf Artikel 117 der Grundverordnung sollte die vorliegende Verordnung so schnell wie möglich in Kraft treten.
Der Verwaltungsrat des Amtes wurde gehört.
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für Sortenschutz -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Anwendungsbereich
(1) Die an das Amt zu entrichtenden Gebühren gemäß der Grundverordnung und gemäß der Verfahrensordnung werden nach Maßgabe dieser Verordnung erhoben.
(2) Die an das Amt zu entrichtenden Gebühren werden in Ecu festgesetzt, erhoben und sind in Ecu zu zahlen.
(3) Die Absätze 1 und 2 gelten sinngemäß für jede Zuschlagsgebühr, die an das Amt zu entrichten ist.
(4) Einzelheiten der Gebühren, die von den Behörden der Mitgliedstaaten kraft der Grundverordnung oder dieser Verordnung erhoben werden können, werden durch die einschlägigen einzelstaatlichen Vorschriften des betroffenen Mitgliedstaats festgelegt.
(5) Sofern der Präsident des Amtes ermächtigt ist, Entscheidungen über die Höhe von Gebühren und die Art und Weise ihrer Entscheidung zu treffen, sind solche Entscheidungen im Amtsblatt des Amtes zu veröffentlichen.
Artikel 2
Allgemeine Bestimmungen
(1) Die für jeden einzelnen Gebührentatbestand anfallenden Gebühren und Zuschlagsgebühren sind von einem Verfahrensbeteiligten, so wie es in der Verfahrensordnung festgelegt ist, zu zahlen. Im Fall von mehreren Verfahrensbeteiligten, die gemeinsam handeln oder in deren Namen gemeinsam gehandelt wird, haftet jeder von ihnen als Gesamtschuldner für die Zahlung.
(2) Sofern diese Verordnung keine anderslautenden Bestimmungen enthält, gelten die in der Grundverordnung und in der Verfahrensordnung festgelegten Bestimmungen über das Verfahren vor dem Amt, einschließlich derer in bezug auf Sprachen.
Artikel 3
Zahlungsweise
(1) Die an das Amt zu entrichtenden Gebühren und Zuschlagsgebühren sind durch Überweisung auf ein Bankkonto des Amtes zu bezahlen.
(2) Der Präsident des Amtes kann die folgenden anderen Zahlungsweisen für Gebühren und Zuschlagsgebühren an das Amt in Übereinstimmung mit Vorschriften über die Arbeitsmethoden, die gemäß Artikel 36 Absatz 1 Buchstabe d) der Grundverordnung festzulegen sind, zulassen:
a) Aushändigung oder Zustellung von auf das Amt in Ecu ausgestellten und beglaubigten Schecks;
b) Überweisungen in Ecu auf ein Postscheckkonto des Amtes; oder
c) Einzahlung auf Konten, die in Ecu beim Amt gehalten werden.
Artikel 4
Maßgebender Zahlungstag
(1) Als Tag des Eingangs der Zahlen von Gebühren und Zuschlagsgebühren beim Amt gilt der Tag, an dem der Betrag der Überweisung gemäß Artikel 3 Absatz 1 auf einem Bankkonto des Amtes gutgeschrieben wird.
(2) Werden vom Präsidenten nach Artikel 3 Absatz 2 andere Zahlungsweisen zugelassen, so wird von ihm unter denselben Bedingungen gleichzeitig der Zeitpunkt festgelegt, der als Eingangsdatum für die Zahlung gilt.
(3) Gilt eine Zahlung binnen einer erforderlichen Frist als beim Amt nicht eingegangen, so gilt die Frist gegenüber dem Amt als eingehalten, wenn innerhalb der betreffenden Frist ausreichende schriftliche Nachweise erbracht werden, daß der Einzahler die für die Zahlung erforderlichen Schritte unternommen hat.
(4) Im Sinne von Absatz 3 ist es erforderlich, daß der Einzahler einem Bankinstitut oder einem Postamt formgerecht den Auftrag erteilt hat, den Zahlungsbetrag in Ecu auf das Bankkonto des Amtes zu überweisen.
(5) Der schriftliche Nachweis gilt im Sinne von Absatz 3 als ausreichend, wenn der Beleg eines Bankinstituts oder gegebenenfalls eines Postamtes, aus dem die Erteilung des Überweisungsauftrags hervorgeht, beigebracht wird.
Artikel 5
Name des Einzahlers und Verwendungszweck
(1) Bei der Zahlung von Gebühren oder Zuschlagsgebühren sind der Name des Einzahlers und der Zweck der Zahlung schriftlich anzugeben.
(2) Ist es dem Amt nicht möglich, den Zweck der Zahlung zu ermitteln, so bittet es den Einzahler der Zahlung, diesen innerhalb von zwei Monaten schriftlich mitzuteilen. Wird der Verwendungszweck nicht innerhalb dieses Zeitraums mitgeteilt, so gilt die Zahlung als nicht geleistet und wird an den Einzahler zurückerstattet.
Artikel 6
Nicht ausreichender Gebührenbetrag
Die Frist für die Zahlung von Gebühren oder Zuschlagsgebühren gilt grundsätzlich nur dann als eingehalten, wenn der volle Betrag der Gebühr oder Zuschlagsgebühr rechtzeitig gezahlt wurde. Bei nicht vollständiger Zahlung der Gebühren oder Zuschlagsgebühren wird der gezahlte Betrag nach Ablauf der möglichen Zahlungsfrist zurückerstattet. Das Amt kann jedoch in Fällen, in denen dies begründet erscheint, ohne Beeinträchtigung der Rechte des Einzahlers über kleine Fehlbeträge hinwegsehen.
Artikel 7
Antragsgebühr
(1) Der Antragsteller für einen gemeinschaftlichen Sortenschutz ("der Antragsteller") zahlt gemäß Artikel 113 Absatz 2 Buchstabe a) der Grundverordnung eine Antragsgebühr in Höhe von 1 000 Ecu für die Bearbeitung des Antrags.
(2) Der Antragsteller unternimmt vor oder an dem Tag, an dem er den Antrag direkt beim Amt oder bei einer der gemäß Artikel 30 Absatz 4 der Grundverordnung eingerichteten Dienststellen oder der beauftragten nationalen Einrichtungen einreicht, die für die Zahlung der Antragsgebühr gemäß Artikel 3 erforderlichen Schritte; Artikel 4 Absatz 4 gilt sinngemäß.
(3) Gilt die Zahlung der Antragsgebühr zum Zeitpunkt des Eingangs des Antrags beim Amt als noch nicht eingegangen, so setzt das Amt in Übereinstimmung mit Artikel 51 der Grundverordnung eine zweiwöchige Frist fest, in der jeder angegebene Antragstag unberührt bleibt. Eine erneute Zahlungsaufforderung nach Artikel 83 Absatz 2 der Grundverordnung wird dem Antragsteller nicht vor Ablauf dieser Frist zugestellt.
(4) Gilt die Zahlung der Antragsgebühr innerhalb der gemäß Absatz 3 festgesetzten Frist als nicht eingegangen, so gilt das Eingangsdatum der Zahlung als Antragstag im Sinne von Artikel 51 der Grundverordnung.
(5) Absatz 4 findet keine Anwendung, wenn für die Zahlung der Antragsgebühr ein ausreichender schriftlicher Nachweis bei der Antragstellung erbracht wurde; Artikel 4 Absatz 5 gilt sinngemäß.
(6) Solange die Zahlung der Antragsgebühr als nicht beim Amt eingegangen gilt, wird der betreffende Antrag nicht veröffentlicht und die Durchführung der technischen Prüfung zurückgestellt.
Artikel 8
Gebühren für technische Prüfungen
(1) Die Gebühren für die Veranlassung und die Durchführung der technischen Prüfung einer Sorte, für die ein Antrag auf Erteilung des gemeinschaftlichen Sortenschutzes gestellt wird, sind nach Maßgabe des Anhangs I für jede begonnene Vegetationsperiode zu zahlen (Prüfungsgebühren). Bei Sorten, bei denen zur Erzeugung von Material fortlaufend Material bestimmter Komponenten verwendet werden muß, ist die im Anhang I festgesetzte Prüfungsgebühr für eine solche Sorte und für jede der Komponenten, für die eine amtliche Beschreibung nicht verfügbar ist und die gleichfalls geprüft werden muß, zu entrichten; die Gebühr darf auf jeden Fall 3 000 ECU nicht überschreiten.
(2) Die Prüfungsgebühr für die erste Vegetationsperiode ist vor Ablauf eines Monats nach dem Stichtag für das Einreichen des Materials für die technische Prüfung zu zahlen.
(3) Die Prüfungsgebühr für jede folgende Vegetationsperiode ist spätestens einen Monat vor Beginn einer solchen Periode zu zahlen, sofern das Amt nichts anderes beschließt.
(4) Der Präsident des Amtes veröffentlicht die in diesem Artikel genannten Zahlungstermine im Amtsblatt des Amtes.
(5) Im Fall eines Prüfungsberichts über die Ergebnisse einer gemäß Artikel 27 der Verfahrensordnung bereits vor dem Antragstag im Sinne von Artikel 51 der Grundverordnung durchgeführten technischen Prüfung ist eine Verwaltungsgebühr binnen einer vom Amt festzusetzenden Frist zu entrichten.
Artikel 9
Jahresgebühr
(1) Das Amt verlangt vom Inhaber eines gemeinschaftlichen Sortenschutzes, nachstehend "Inhaber" genannt, für jedes Jahr der Dauer eines gemeinschaftlichen Sortenschutzes eine in Anhang II festgesetzte Gebühr (Jahresgebühr).
(2) Die Jahresgebühr ist am letzten Tag des auf den Kalendermonat der Erteilung des gemeinschaftlichen Sortenschutzes folgenden Kalendermonats und in jedem folgenden Jahr an dem entsprechenden Tag zu zahlen.
(3) Das Amt richtet eine Aufforderung an den Inhaber, aus der der Zweck der Zahlung, der fällige Betrag und der Zahlungstermin hervorgeht sowie auf die etwaige Erhebung einer Zuschlagsgebühr gemäß Artikel 13 Absatz 2 Buchstabe a) hingewiesen wird.
(4) Das Amt leistet keine Rückzahlungen für Beträge, die für die Aufrechterhaltung des erteilten Rechts gezahlt worden sind.
Artikel 10
Gebühren für die Bearbeitung spezifischer Anträge
(1) Für die Bearbeitung von Anträgen sind vom Antragsteller folgende Gebühren zu entrichten:
a) für einen Antrag auf ein Zwangsnutzungsrecht einschließlich der Eintragungen in die Register, für einen Antrag auf ein vom Amt gemäß Artikel 100 Absatz 2 der Grundverordnung zu erteilendes Nutzungsrecht oder für einen Antrag auf Änderung eines solchen erteilten Nutzungsrechts (Zwangslizenzgebühr), mit Ausnahme der Kommission oder eines Mitgliedstaats in den in Artikel 29 Absatz 2 der Grundverordnung erwähnten Fällen: 1 500 ECU;
b) für einen Antrag auf folgende Eintragungen in das Register für gemeinschaftliche Sortenschutzrechte (Registergebühr):
- Rechtsübergang des gemeinschaftlichen Sortenschutzes,
- vertragliches Nutzungsrecht,
- Kennzeichnung von Sorten als Ursprungssorten und im wesentlichen abgeleitete Sorten,
- Einreichung von Klagen in bezug auf die in Artikel 98 Absätze 1 und 2 und in Artikel 99 der Grundverordnung genannten Ansprüche,
- Eintragung einer Verpfändung oder eines sonstigen dinglichen Rechts an dem gemeinschaftlichen Sortenschutzrecht,
- jede Zwangsvollstreckung nach Artikel 24 der Grundverordnung: 300 ECU;
c) für einen nicht unter die Buchstaben a) und b) fallenden Antrag auf Eintragung in das Register für die Anträge auf gemeinschaftlichen Sortenschutz oder das Register für gemeinschaftliche Sortenschutzrechte: 100 ECU;
d) für einen Antrag auf Festlegung der Höhe der Kosten gemäß Artikel 85 Absatz 5 der Grundverordnung: 100 ECU.
(2) Die in Absatz 1 genannten Gebühren sind an dem Tag zu entrichten, an dem der Antrag, für den die betreffenden Gebühren anfallen, eingeht. Geht die Zahlung nicht rechtzeitig ein, gilt Artikel 83 Absatz 2 der Grundverordnung.
Artikel 11
Beschwerdegebühr
(1) Der Beschwerdeführer zahlt für die Bearbeitung einer Beschwerde gemäß Artikel 113 Absatz 2 Buchstabe c) der Grundverordnung eine Beschwerdegebühr in Höhe von 1 500 ECU.
(2) Ein Drittel der Beschwerdegebühr ist an dem Tag zu zahlen, an dem die Beschwerde beim Amt eingeht; auf dieses Drittel findet Artikel 83 Absatz 2 der Grundverordnung Anwendung. Die restlichen zwei Drittel der Beschwerdegebühr sind auf Aufforderung des Amtes innerhalb eines Monats zu zahlen, nachdem die zuständige Stelle des Amtes den Fall der Beschwerdekammer vorgelegt hat.
(3) Sind die Voraussetzungen von Artikel 83 Absatz 4 der Grundverordnung erfuellt, so wird im Fall einer Abhilfe vom Präsidenten des Amtes und in anderen Fällen von der Beschwerdekammer eine Rückerstattung der Beschwerdegebühr angeordnet.
(4) Absatz 1 findet keine Anwendung auf die Kommission oder einen Mitgliedstaat, die als Beschwerdeführer gegen eine nach Artikel 29 Absatz 2 der Grundverordnung getroffene Entscheidung auftreten.
Artikel 12
Vom Präsidenten des Amtes festgesetzte Gebühren
(1) Der Präsident des Amtes setzt die Höhe der Gebühren für folgende Tatbestände fest:
a) die in Artikel 8 Absatz 5 genannte Verwaltungsgebühr;
b) Gebühren für die Erstellung von beglaubigten oder einfachen Kopien, wie insbesondere in Artikel 84 Absatz 3 der Verfahrensordnung genannt; und
c) Gebühren im Hinblick auf das Amtsblatt des Amtes (Artikel 89 der Grundverordnung. Artikel 87 der Verfahrensordnung) und jede andere vom Amt herausgegebene Veröffentlichung.
(2) Der Präsident des Amtes kann die unter Absatz 1 Buchstaben b) und c) genannten Dienstleistungen von einer Vorschußzahlung abhängig machen.
Artikel 13
Zuschlagsgebühren
(1) Das Amt kann eine Zuschlagsgebühr zur Antragsgebühr erheben, wenn es feststellt, daß
a) eine vorgeschlagene Bezeichnung nach Artikel 63 der Grundverordnung wegen Übereinstimmung mit der Bezeichnung einer anderen Sorte oder aufgrund einer Abweichung von einer Bezeichnung derselben Sorte nicht genehmigt werden kann;
b) ein Antragsteller für einen gemeinschaftlichen Sortenschutz für eine Sortenbezeichnung einen neuen Vorschlag einbringt, sofern er dazu nicht vom Amt aufgefordert worden ist oder er in Übereinstimmung mit Artikel 21 Absatz 3 der Verfahrensordnung einen Antrag auf einen gemeinschaftlichen Sortenschutz gestellt hat.
Ehe die Zahlung der gemäß Unterabsatz 1 fälligen Zuschlagsgebühr nicht erfolgt ist, wird ein Vorschlag für eine Sortenbezeichnung vom Amt nicht veröffentlicht.
(2) Das Amt kann eine Zuschlagsgebühr zur Jahresgebühr erheben, wenn es feststellt, daß
a) der Inhaber die Jahresgebühr nach Artikel 9 Absätze 2 und 3 nicht entrichtet hat;
b) die Sortenbezeichnung wegen eines älteren entgegenstehenden Rechts eines Dritten gemäß Artikel 66 Absatz 1 der Grundverordnung geändert werden muß.
(3) Die in den Absätzen 1 und 2 genannten Zuschlagsgebühren sind im Einklang mit den Vorschriften über die Arbeitsmethoden, die gemäß Artikel 36 Absatz 1 Buchstabe d) der Grundverordnung festzulegen sind, erhoben; sie belaufen sich auf 20 % des Betrags der betreffenden Gebühr, mindestens aber auf 100 ECU, und sind innerhalb eines Monats nach dem Datum der Aufforderung des Amtes zu zahlen.
Artikel 14
Ausnahmebestimmungen
(1) Abweichend von Artikel 7 bleibt ein im Sinne von Artikel 51 der Grundverordnung angegebener Antragstag für die gemäß Artikel 116 Absätze 1 und 2 der Grundverordnung eingereichten Anträge gültig, wenn spätestens am 30. September 1995 ein ausreichender schriftlicher Nachweis erbracht wurde, daß der Antragsteller die für die Zahlung der Antragsgebühr erforderlichen Schritte unternommen hatte.
(2) Abweichend von Artikel 8 Absatz 5 ist eine Verwaltungsgebühr von 100 ECU zu entrichten, wenn die technische Prüfung einer Sorte gemäß Artikel 116 Absatz 3 der Grundverordnung auf der Grundlage der verfügbaren Ergebnisse von Verfahren zur Erteilung eines nationalen Sortenschutzes vorgenommen wird.
(3) Abweichend von Artikel 8 Absatz 5 können Behörden, bei denen Verfahren zur Erteilung eines nationalen Sortenschutzrechts stattfanden, für die Überlassung von Unterlagen unter den in Artikel 93 Absatz 3 der Verfahrensordnung genannten Bedingungen eine Gebühr erheben. Eine solche Gebühr darf die Gebühr nicht überschreiten, die in jenem Mitgliedstaat für die Überlassung eines Prüfungsberichts durch eine Prüfbehörde eines anderen Landes erhoben wird; die Zahlung der Gebühr erfolgt unbeschadet der gemäß den Absätzen 1 und 2 zu leistenden Zahlungen.
(4) Abweichend von Artikel 8 ist eine Berichtsgebühr von 300 ECU für den in Artikel 94 der Verfahrensordnung genannten Prüfungsbericht innerhalb einer vom Amt festzulegenden Frist zu entrichten.
Artikel 15
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 31. Mai 1995