РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 5 юни 2008 година
за упълномощаване на определени държави-членки да ратифицират или да се присъединят, в интерес на Европейската общност, към Хагската конвенция от 1996 година за компетентността, приложимото право, признаването, изпълнението и сътрудничеството във връзка с родителската отговорност и мерките за закрила на децата, и за упълномощаване на определени държави-членки да направят декларация относно прилагането на съответните вътрешни норми на общностното право
(2008/431/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 61, буква в) и член 67, параграф 1 във връзка с член 300, параграф 2, първа алинея и параграф 3, първа алинея от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Общността работи за установяването на общо съдебно пространство въз основа на принципа на взаимно признаване на съдебни актове.
(2)
Конвенцията за компетентността, приложимото право, признаването, изпълнението и сътрудничеството във връзка с родителската отговорност и мерките за закрила на децата, сключена на 19 октомври 1996 г. в рамките на Хагската конференция по международно частно право (наричана по-долу „Конвенцията“), има важен принос към закрилата на децата на международно равнище. Следователно е желателно нейните разпоредби да започнат да се прилагат във възможно най-кратък срок.
(3)
С Решение 2003/93/ЕО на Съвета от 19 декември 2002 г. (2) държавите-членки бяха уполномощени да подпишат Конвенцията в интерес на Общността. Държавите, които към този момент бяха държави-членки на Общността, подписаха Конвенцията на 1 април 2003 г. с изключение на Нидерландия, която вече беше подписала Конвенцията. Други държави-членки, които не бяха държави-членки на Общността на 1 април 2003 г., също подписаха Конвенцията.
(4)
При приемането на Решение 2003/93/ЕО Съветът и Комисията се споразумяха решението да бъде последвано от предложение на Комисията за решение на Съвета, упълномощаващо държавите-членки да ратифицират или да се присъединят към Конвенцията в интерес на Общността в подходящ момент.
(5)
Някои държави-членки вече са ратифицирали или са се присъединили към Конвенцията.
(6)
Някои членове от Конвенцията засягат вторичното законодателство на Общността относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения, по-специално Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителската отговорност (3). Държавите-членки запазват своята компетентност в областите, попадащи в приложното поле на Конвенцията, които не засягат правото на Общността. Така Общността и държавите-членки споделят компетентността за сключване на Конвенцията.
(7)
Съгласно Конвенцията само суверенни държави могат да станат страни по нея. Поради това Общността не може да ратифицира или да се присъедини към Конвенцията.
(8)
Поради това Съветът следва да упълномощи държавите-членки по изключение да ратифицират или да се присъединят към Конвенцията в интерес на Общността при условията, изложени в настоящото решение, като се изключат онези държави-членки, които вече са ратифицирали или са се присъединили към Конвенцията.
(9)
За да се гарантира прилагането на разпоредбите на общностното право относно признаването и изпълнението на съдебни решения на територията на Общността, член 2 от Решение 2003/93/ЕО съдържа изискване държавите-членки да направят декларация при подписване на Конвенцията.
(10)
Държавите-членки, подписали Конвенцията на 1 април 2003 г., направиха декларацията, изложена в член 2 от Решение 2003/93/ЕО, при подписването. Други държави-членки, които не бяха подписали Конвенцията съгласно Решение 2003/93/ЕО, направиха декларацията след присъединяването си към Европейския съюз. Някои държави-членки обаче не са направили тази декларация и затова сега следва да направят декларацията, изложена в член 2 от настоящото решение.
(11)
Държавите-членки, упълномощени да ратифицират или да се присъединят към Конвенцията, следва да направят това едновременно. Поради това тези държави-членки следва да обменят информация относно развитието на техните процедури по ратифициране или присъединяване, за да подготвят едновременното депозиране на инструментите си за ратификация или присъединяване.
(12)
Обединеното кралство и Ирландия участват в приемането и прилагането на настоящото решение.
(13)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейски съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящото решение, не е обвързана с него, нито с неговото прилагане,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Съветът упълномощава Белгия, Германия, Ирландия, Гърция, Испания, Франция, Италия, Кипър, Люксембург, Малта, Нидерландия, Австрия, Полша, Португалия, Румъния, Финландия, Швеция и Обединеното кралство да ратифицират или да се присъединят към Хагската конвенция от 1996 г. за компетентността, приложимото право, признаването, изпълнението и сътрудничеството във връзка с родителската отговорност и мерките за закрила на децата (наричана по-долу „Конвенцията“) в интерес на Общността, при спазване на изложените в членове 3 и 4 условия.
2. Текстът на Конвенцията е приложен към настоящото решение.
Член 2
Съветът упълномощава България, Кипър, Латвия, Малта, Нидерландия и Полша да направят следната декларация:
„Членове 23, 26 и 52 от Конвенцията позволяват на договарящите страни известна гъвкавост, за да се направи възможно прилагането на опростен и бърз режим за признаване и изпълнение на съдебни решения. Нормите на общностното право предвиждат система за признаване и изпълнение, която е най-малко толкова благоприятна, колкото и установените в Конвенцията норми. Следователно съдебно решение, постановено от съд на държава-членка на Европейския съюз по свързан с Конвенцията въпрос, се признава и изпълнява в … (4) посредством прилагане на съответните вътрешни норми на общностното право (5).
Член 3
1. Държавите-членки, посочени в член 1, параграф 1, предприемат необходимите мерки да депозират едновременно своите инструменти за ратификация или присъединяване в Министерството на външните работи на Кралство Нидерландия, по възможност преди 5 юни 2010 г.
2. Държавите-членки, посочени в параграф 1, обменят информация с Комисията в рамките на Съвета преди 5 декември 2009 г. относно очакваната дата на приключване на техните парламентарни процедури, необходими за ратификацията или присъединяването. Въз основа на това се определят датата и условията на едновременното депозиране.
Член 4
Държавите-членки, посочени в член 1, параграф 1, информират писмено Министерството на външните работи на Кралство Нидерландия за приключването на парламентарните си процедури, необходими за ратификацията или присъединяването, и посочват, че техните инструменти за ратификация или присъединяване ще бъдат депозирани на по-късен етап в съответствие с настоящото решение.
Член 5
Настоящото решение се прилага от датата на публикуването му в Офицален вестник на Европейския съюз.
Член 6
Адресати на настоящото решение са всички държави-членки с изключение на Дания, Чешката република, Естония, Литва, Унгария, Словения и Словакия.
Съставено в Люксепбурл на 5 юни 2008 година.