ДИРЕКТИВА 2007/74/ЕО НА СЪВЕТА
от 20 декември 2007 година
относно освобождаването от данък върху добавената стойност и акциз на стоки, внасяни от лица, пътуващи от трети страни
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 93 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет,
като има предвид, че:
(1)
Директива 69/169/ЕИО на Съвета от 28 май 1969 г. за хармонизиране на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно освобождаване от данък върху оборота и акциз при внос при международните пътувания (1) установи общностна система от данъчни облекчения. Макар да се запазва необходимостта от поддържане на тази система, за да се предотврати двойно данъчно облагане, както и в случаи, когато предвид условията, при които се внасят стоките, обичайната потребност за защита на икономиката отсъства, тя следва да продължи да се прилага само за нетърговски внос на стоки с личния багаж на пътниците от трети страни.
(2)
Като се има предвид, обаче, броят на необходимите изменения, както и необходимостта от адаптиране на Директива 69/169/ЕИО към разширяването и към новите външни граници на Общността и от преструктуриране и опростяване на някои разпоредби с оглед постигане на яснота, пълното преразглеждане и замяна на Директива 69/169/ЕИО е оправдано.
(3)
Количествените лимити и паричните прагове, на които са предмет освобождаванията, следва да съответстват на текущите нужди на държавите-членки.
(4)
Паричният праг следва да отчита промени в действителната стойност на парите от последното увеличение през 1994 г. и следва също да отразява премахването на количествените лимити за стоките, облагани с акциз в някои държави-членки, които сега ще се включат в общия праг за ДДС.
(5)
Лесното пазаруване в чужбина можа да създаде проблеми за държави-членки, които граничат по суша с трети страни, в които цените са значително по-ниски. Поради това оправдано е да се въведе по-нисък паричен праг при видове пътуване, различно от пътуване с въздушен и морски транспорт.
(6)
Опитът на Комисията показва, че количествата за тютюневи изделия и алкохолни напитки като цяло се оказват подходящи, ето защо следва да бъдат запазени.
(7)
Количествените лимити за освобождаването на акцизни стоки следва да отразяват настоящата схема за данъчно облагане на тези стоки в държавите-членки. Съответно е уместно да се предвиди лимит за бирата, докато лимитите за парфюми, кафе и чай следва да бъдат преустановени.
(8)
Уместно е да се позволи на държавите-членки да определят по-ниски лимити по отношение на паричния праг за деца и да изключат непълнолетните лица от освобождаването за тютюневи изделия и алкохолни напитки, за да се гарантира високо ниво на опазване на здравето.
(9)
Като се има предвид нуждата да се насърчава високо ниво на опазване на здравето за гражданите на общността, е уместно да се позволи на държавите-членки да прилагат намалени количествени лимити за освобождаването на тютюневи изделия.
(10)
За да се вземе предвид особеното положение на някои лица по отношение на тяхното местонахождение или работна среда, следва също да е възможно за държавите-членки да прилагат по-тесни освобождавания за погранични работници, лица, живеещи в близост до границите на Общността, и екипажите на транспортни средства, използвани за международни пътувания.
(11)
Следва да се припомни, че Австрия граничи със Samnauntal, швейцарски анклав, в който се прилага специфична данъчна система, поради което данъчното облагане е значително по-ниско от това, което се прилага в останалата част от Швейцария и дори в кантона Graubünden, част от който е Samnauntal. С оглед тази специална ситуация, която е накарала Австрия да приложи по-ниски количествени ограничения за тютюневите изделия по отношение на този анклав съгласно член 5, параграф 8 от Директива 69/169/ЕИО, уместно е да се разреши на тази държава-членка да прилага по-ниския праг, предвиден за тютюневите изделия от тази директива, единствено спрямо Samnauntal.
(12)
За държавите-членки, които не са въвели еврото, следва да се създаде механизъм, позволяващ сумите, изразени в национални валути, да бъдат превръщани в евро, като по този начин се гарантира равно третиране в държавите-членки.
(13)
Сумата, върху която държавите-членки са свободни да не налагат данъци върху вноса на стоки, следва да бъде увеличена, за да отрази сегашните парични стойности.
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Настоящата директива определя правилата, отнасящи се до освобождаването от данък върху добавената стойност (ДДС) и от акциз на стоки, внасяни в личния багаж на лица, пътуващи от трета страна или от територия, на която разпоредбите на Общността относно ДДС и/или акциза, както е определено в член 3, не се прилагат.
Член 2
Когато дадено пътуване включва транзит през територията на трета страна или започва на територия, както е посочено в член 1, настоящата директива се прилага, ако пътникът не е в състояние да докаже, че транспортираните в багажа му стоки са придобити съгласно общите условия за данъчното облагане на местния пазар на държава-членка и не са обект на каквото и да било възстановяване на ДДС или акциз.
Прелитане без кацане не се счита за транзит.
Член 3
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1.
„трета страна“ означава страна, която не е държава-членка на Европейския съюз;
Предвид финансовото споразумение между Франция и Княжество Монако от 18 май 1963 г. и споразумението за приятелство и добросъседство между Италия и Република Сан Марино от 31 март 1939 г., Монако не се счита за трета страна и Сан Марино не се счита за трета страна по отношение на акциза.
2.
„територия, на която не се прилагат разпоредбите на Общността за ДДС и/или акциз“ означава всяка територия, която не е територия на трета страна, за която не се прилагат директиви 2006/112/ЕО (2) и/или 92/12/ЕИО;
Предвид споразумението между правителството на Обединеното Кралство и остров Ман по митнически, акцизни и други свързани въпроси от 15 октомври 1979 г., остров Ман не се счита за територия, на която не се прилагат разпоредбите на Общността за ДДС и/или акциз.
3.
„въздушни пътници“ и „морски пътници“ означава пътници, пътуващи по въздух или по море, но не с частни развлекателни полети или частно развлекателно плаване;
4.
„частни развлекателни полети“ и „частно развлекателно плаване“ означава използването на въздухоплавателно средство или плавателен съд от неговия собственик или от физическото или юридическото лице, което го ползва под наем или по друг начин, за нетърговски цели и по-специално за цели, различни от транспортирането на пътници или стоки, или предоставяне на услуги срещу заплащане, или за нуждите на държавни органи;
5.
„гранична зона“ означава зона, която по въздушна линия не се простира на повече от 15 километра от границата на дадена държава-членка и която включва местните административни области, част от територията на които се намира в зоната; Държавите-членки могат да предоставят изключения от това правило;
6.
„работещ в гранична зона“ означава всяко лице, чиято обичайна дейност изисква преминаване от другата страна на границата през работните за него дни.
ГЛАВА II
ОСВОБОЖДАВАНЕ
РАЗДЕЛ 1
Общи разпоредби
Член 4
Държавите-членки, на базата на парични прагове или количествени лимити, освобождават от ДДС и акциз стоки, внасяни в личния багаж на пътници, при условие че вносът няма търговски характер.
Член 5
За целите на прилагането на освобождаванията за личен багаж се счита целият багаж, който пътникът е в състояние да представи на митническите власти при пристигането си, както и багажът, който представя по-късно на същите тези власти, ако разполага с доказателство, че при отпътуването му този багаж е бил регистриран като придружаван багаж към компанията, отговорна за превозването на пътника. Гориво, различно от посоченото в член 11, не се счита за личен багаж.
Член 6
За целите на прилагането на освобождаванията за внос с нетърговски характер се счита вносът, който отговаря на следните условия:
а)
не се извършва редовно;
б)
състои се изключително от стоки за лична или семейна употреба от пътниците или от стоки, предназначени за подаръци.
Видът или количеството на стоките не могат да са такива, че да предполагат внос с търговска цел.
РАЗДЕЛ 2
Парични прагове
Член 7
1. Държавите-членки освобождават от ДДС и акциз вноса на стоки, различни от посочените в раздел 3, чиято обща стойност не надхвърля 300 EUR на човек.
За въздушните и морските пътници паричният праг, посочен в първата алинея, е 430 EUR.
2. Държавите-членки могат да намалят паричния праг за пътници на възраст под петнадесет години, независимо от транспортното средство. Паричният праг, обаче, не може да бъде по-нисък от 150 EUR.
3. За целите на прилагането на паричните прагове стойността на отделна вещ не може да бъде разделяна.
4. Стойността на личния багаж на пътник, който се внася временно или повторно след неговия временен износ, и стойността на лекарствените продукти, необходими за лични нужди на пътника, не се вземат предвид за целите на прилагането на освобождаванията по параграфи 1 и 2.
РАЗДЕЛ 3
Количествени лимити
Член 8
1. Държавите-членки освобождават от ДДС и акциз вноса на следните видове тютюневи изделия, при спазване на следните по-високи или по-ниски количествени лимити:
а)
200 цигари или 40 цигари;
б)
100 пурети или 20 пурети;
в)
50 пури или 10 пури;
г)
250 g тютюн за пушене или 50 g тютюн за пушене.
За целите на параграф 4 всяко от количествата по букви а)-г) представлява 100 % от общото допустимо количество за тютюневи изделия.
Пуретите са пури с максимално тегло 3 грама за къс.
2. Държавите-членки могат въведат разграничение между въздушните пътници и другите пътници, като прилагат по-ниските количествени лимити, посочени в параграф 1, само за пътници, които не са въздушни пътници.
3. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 Австрия може, доколкото данъчната система на швейцарския анклав Samnauntal се различава от тази, приложима в останалата част от кантона Graubünden, да ограничи прилагането на по-ниския количествен лимит за тютюневи изделия, внасяни на територията на тази държава-членка от пътници, които влизат на територията ѝ от швейцарския анклав Samnauntal.
4. За всеки отделен пътник освобождаването може да се прилага за всяка комбинация от тютюневи изделия, при условие че сборът от процентите, формирани от отделните допустими количества, не надвишава 100 %.
Член 9
1. Държавите-членки освобождават от ДДС и акциз алкохола и алкохолните напитки, различни от непенливо вино и бира, при спазване на следните количествени лимити:
а)
общо 1 литър алкохол и алкохолни напитки с алкохолно съдържание над 22 об. % или неденатуриран етилов алкохол с алкохолно съдържание от 80 об. % или повече;
б)
общо 2 литра алкохол и алкохолни напитки с алкохолно съдържание под 22 об. %.
Всяко от количествата, посочени в букви а) и б), представлява, за целите на параграф 2, 100 % от общото допустимо количество за алкохол и алкохолни напитки.
2. За всеки отделен пътник освобождаването може да се прилага за всяка комбинация от видовете алкохол и алкохолни напитки, посочени в параграф 1, при условие че сборът от процентите, формирани от отделните допустими количества, не надвишава 100 %.
3. Държавите-членки освобождават от ДДС и акциз общо 4 литра непенливо вино и 16 литра бира.
Член 10
Освобождаванията по членове 8 и 9 не се прилагат за пътници на възраст под 17 години.
Член 11
За всяко отделно моторно превозно средство държавите-членки освобождават от ДДС и акциз горивото, съдържащо се в стандартния резервоар, и не повече от 10 литра гориво в преносим съд.
Член 12
Стойността на стоките, посочени в членове 8, 9 или 11, не се взема предвид за целите на прилагането на освобождаването, предвидено в член 7, параграф 1.
ГЛАВА III
ОСОБЕНИ СЛУЧАИ
Член 13
1. Държавите-членки могат да намалят паричните прагове и/или количествените лимити за пътници от следните категории:
а)
лица, които живеят в гранична зона;
б)
работещи в граничните зони;
в)
екипажи на транспортни средства, които се използват за пътуване от трета страна или от територия, на която не се прилагат разпоредбите на Общността за ДДС и/или акциз.
2. Параграф 1 не се прилага в случаите, когато пътник от някоя от посочените в този параграф категории представи доказателство, че отива отвъд граничната зона на държавата-членка или че не се завръща от граничната зона на съседна трета страна.
Въпреки това той се прилага за работещите в гранични зони и за екипажите на транспортни средства, които се използват за международни пътувания, когато те внасят стоки по време на служебно пътуване.
ГЛАВА IV
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 14
Държавите-членки могат да решат да не налагат ДДС или акциз върху вноса на стоки от пътник, когато сумата на данъка, който би следвало да се наложи, е равна на или по-малка от 10 EUR.
Член 15
1. Еквивалентът на еврото в национална валута, приложим за изпълнението на настоящата директива, се определя веднъж годишно. Прилагат се курсовете, обявени на първия работен ден през месец октомври. Те се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз и се прилагат от 1 януари следващата година.
2. Държавите-членки могат да закръгляват сумите в национална валута, получени в резултат на конвертирането на сумите в евро, предвидено в член 7, при условие че това закръгляне не превишава 5 EUR.
3. Държавите-членки могат да поддържат паричните прагове, които са в сила в момента на годишното коригиране, предвидено в параграф 1, ако преди закръглянето, което е предвидено в параграф 2, конвертирането на съответните сумите, които са изразени в евро, би имало за резултат промяна с по-малко от 5 % в сумата на освобождаването, изразена в национална валута, или намаляване на това освобождаване.
Член 16
На всеки четири години, като първият път е не по-късно от 2012 г., Комисията изпраща до Съвета доклад относно изпълнението на настоящата директива, ако е необходимо придружен от предложение за изменение.
Член 17
В член 5, параграф 9 от Директива 69/169/ЕИО датата 31 декември 2007 г. се заменя с 30 ноември 2008 г.
Член 18
Директива 69/169/ЕИО се отменя и се заменя с настоящата директива, считано от 1 декември 2008 г.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и следва да се четат според таблицата на съответствието, намираща се в приложението.
Член 19
1. Държавите-членки привеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с членове 1-15 от настоящата директива, считано от 1 декември 2008 г. Те незабавно предоставят на Комисията текста на тези мерки.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 20
Настоящата директива влиза в сила в деня на нейното публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.
Тя се прилага от 1 декември 2008 година.
Въпреки това член 17 се прилага от 1 януари 2008 година.
Член 21
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2007 година.