32004D0212
L 073/11
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 6 януари 2004 година
относно здравните условия на Общността, приложими при внос на животни и прясно месо, включително мляно месо от трети страни, и за изменение на Решения 79/542/ЕИО, 2000/572/ЕО и 2000/585/ЕО
(нотифицирано под номер С(2003)5248)
(текст от значение за ЕИП)
(2004/212/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 72/462/EИО на Съвета от 12 декември 1972 г. относно санитарните и ветеринарно-медицинските проблеми при внос на животни от рода на едрия рогат добитък, свине, овце и кози, както и на прясно месо или месни продукти от трети страни (1), последно изменена с Регламент (EО) № 807/2003 (2), и по-специално член 3, параграф 1, член 6, параграф 3, членове 7 и 8, член 11, параграф 2, член 14, параграф 3, букви в) и г), член 15, член 16, параграф 1, член 17, параграф 2, букви б) и г) и член 22, параграф 2 от нея,
като взе предвид Директива 91/496/ЕИО на Съвета oт 15 юли 1991 г. за установяване на принципите относно организацията на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни, и за изменение на Директиви 89/662/ЕИО, 90/425/ЕИО и 90/675/ЕИО (3), последно изменена с Директива 96/43/ЕО (4), и по-специално член 8, раздел Б от нея,
като взе предвид Директива 92/45/ЕИО на Съвета oт 16 юни 1992 г. относно здравните и ветеринарно-санитарните проблеми, свързани с отстрелването на дивеч и пускането на пазара на месо от дивеч (5), последно изменена с Регламент (ЕО) № 806/2003 (6), и по-специално член 16, парграф 2, буква в) и член 16, параграф 3 от нея,
като взе предвид Директива 92/65/ЕИО на Съвета oт 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (7), последно изменена с Регламент (ЕО) № 1398/2003 на Комисията (8), и по-специално член 6, раздел A, точка 1, буква д), член 17, параграфи 2 и 3, член 18, параграф 1 и член 19 от нея,
като взе предвид Директива 92/118/ЕИО на Съвета oт 17 декември 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните и здравните изисквания относно търговията и вноса в Общността на продукти, които не са подчинени, по отношение на посочените изисквания, на специалните правила на Общността, посочени в глава I от приложение А към Директива 89/662/ЕИО и, по отношение на патогените, на Директива 90/425/ЕИО (9), последно изменена с Решение 2003/721/ЕО на Комисията (10), и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 94/65/ЕИО на Съвета oт 14 декември 1994 г. относно определяне на изискванията за производството и пускането на пазара на мляно месо и месни заготовки (11), последно изменена с Регламент (EО) № 806/2003, и по-специално членове 13 и 14 от нея,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и Съвета от 22 май 2001 г. за определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (12), последно изменен с Регламент (ЕО) № 2245/2003 на Комисията (13), и по-специално член 15, параграф 3; член 16, параграф 7 и член 23 от него,
като взе предвид Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. относно определяне на ветеринарно-санитарни правила за производството, преработката, разпространението и въвеждането на продукти от животински произход за човешка консумация (14), и по-специално член 8 и член 9, параграф 2 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Разпоредбите на Общността, които се отнасят до ветеринарно-санитарните условия за внос от трети страни на живи животни, прясно месо от тях и месни продукти, като цяло изискват: i) че този внос е разрешен само от трета страна или част от нея, която е включена в списък на трети страни, от които е разрешен внос и ii) че тези животни и продукти отговарят на здравните условия, които трябва да се удостоверят със сертификат от официален ветеринарен лекар на страната износителка.
(2)
С оглед на опростяване на законодателните промени в законодателството на Общността, които могат да настъпят, когато ситуацията със здравето на животните се променя в трета страна, е подходящо условията за внос да се групират заедно в единен законов акт, който включва и списъка на третите страни и образците на сертификати, които са приложими за внос в Общността на всеки вид Artiodactyla и Proboscidea и прясно месо от тези животни и от еднокопитни.
(3)
Решение 79/542/ЕИО на Съвета (15) създава списък на трети страни, от които държавите-членки разрешават вноса на говеда, свине, коне, овце и кози, прясно месо и месни продукти, съгласно разпоредбите на член 3 от Директива 72/462/ЕИО. Това решение исторически е било главното позоваване за иницииране на процедури на Общността, които да позволят износ от трети страни на голямо разнообразие от животни и продукти от тях; обаче това е отменено за прясно месо, включително мляно месо, с Директива 2002/99/ЕО на Съвета. Следователно е подходящо да се актуализира Решение 79/542/ЕИО като основа за настоящата консолидация.
(4)
Член 12 от Директива 90/426/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи движението и вноса от трети страни на еднокопитни животни (16), установява, че вносът на тези животни е разрешен само от трети страни или части от тях, включени в списък, който се инкорпорира в списъка на третите страни, установен в разпоредбите на член 3 от Директива 72/462/ЕИО. При все това решения на комисията, приети на основата на Директива 90/426/EИО и отнасящи се до здравните условия за внос на еднокопитни, предвиждат списъци на трети страни, които имат разрешение за износ на тези животни в Общността.
(5)
Правилата, които регулират ветеринарно-санитарните условия при вноса на живи животни в изпълнение на Директива 72/462/EИО, и по-специално разпоредбите на член 3, относно списък на трети страни, които имат право за износ на живи животни, ще бъде заменен от Директива на Съвета (17) относно определяне на ветеринарно-санитарни правила при внос в Общността на определени живи животни и за изменение на Директиви 72/462/EИО, 90/426/EИО, 92/65/EИО и 97/78/EО. В този контекст член 12 от Директива 90/426/EИО ще бъде изменен, за да се установят в него принципите за изготвяне на специфичен списък на трети страни, които имат право да използват специфичните образци на здравни сертификати, изисквани за износ на еднокопитни в Общността. Още повече, че тази директива предвижда специфични разпоредби за внасяните на животни в Общността при някои нетърговски операции.
(6)
Поради горните причини и предвид спецификата на търговията с животни, внасяни в рамките на някои нетърговски операции, вече е подходящо да се изключат еднокопитни и животни за изложения, изложби, научни цели (включително консервационни и експериментални) и циркове от обхвата на Решение 79/542/EИО.
(7)
По отношение на вноса на месни продукти, на основата на разпоредбите на Директиви 72/462/EИО, 77/99/EИО и 92/118/EИО, Решения 97/221/EО (18) и 97/222/EО (19) на Комисията установяват съответните ветеринарно-санитарни условия и образци на ветеринарни сертификати, както и списъка на трети страни, от които държавите-членки разрешават вноса на месо от широка гама животни. По този начин тези две решения вече предвиждат хармонизирани ветеринарно-санитарни правила при внос на месни продукти от трети страни. Следователно за да се избегне дублирането на списъци на трети страни, които имат право на износ на тези продукти, е подходящо да се изключат месни продукти от обхвата на Решение 79/542/EИО.
(8)
По отношение на тези предприятия, където живи животни се държат или отглеждат обичайно, Директива 72/462/EИО определя „стопанство“ за домашни говеда, овце, кози и свине, а Директива 92/65/EИО определя „одобрен орган, институт или център“ за други видове животни. С оглед на хармонизирането и опростяването на терминологията, която се използва за целите на настоящото решение, е подходящо да се консолидират под единствено определение всички предприятия, където някакъв вид на Artiodactyla и Proboscidea се държат или отглеждат обичайно.
(9)
Решение 2000/572/EО на Комисията (20) установява ветеринарно-санитарните и , здравните изисквания и ветеринарното сертифициране за внос на мляно месо и месни заготовки от трети страни. Дълбоко замразено мляно месо може да бъде приготвяно от месо на домашни говеда, овце, кози и свине, като същите съображения се прилагат по отношение на болестите по животните и здравето на животните по същия начин, както за прясно месо от такива животни. Обаче месни заготовки могат да съдържат месо от други не-млекопитаещи животни. Поради това Решение 2000/572/EО би следвало да бъде изменено, за да се изключи от неговия обхват мляно месо от домашни чифтокопитни животни, което може да бъдат инкорпорирано по един по-хармонизиран начин в Решение 79/542/EИО, като същевременно се запази приложението на изискванията при внос на месни заготовки, в отделно решение.
(10)
Решение 2000/585/EО на Комисията (21) установява ветеринарно-санитарните и здравните изисквания и ветеринарното сертифициране за внос на месо от дивеч и огледан във ферми дивеч, и на заешко месо от трети страни, изброени в него. За месо от отглеждан във ферми или див чифтокопитен дивеч, както и от еднокопитни се отнася същото по отношение на болести по животните и здравето на животните, както за прясно месо от домашни говеда, свине, еднокопитни, овце и кози. Поради това Решение 2000/585/EО би следвало да бъде изменено, за да оттеглят от неговия обхват изискванията за вноса на месо от отглеждан и див чифтокопитен дивеч и от еднокопитни, които би следвало да се инкорпорират по един по-хармонизиран начин в Решение 79/542/EИО съгласно изискванията на Директива 2002/99/EО.
(11)
Решение 84/390/EИО на Комисията (22) е било прието на основа на Директива 72/462/EИО и предвижда условията за одобрение на гранични инспекционни пунктове при внос на живи говеда и свине, както и на месни продукти от тях. От влизането в сила на Директиви 90/675/ЕИО (23) и 91/496/EИО на Съвета и на решенията на Комисията за тяхното изпълнение, разпоредбите на Решение 84/390/EИО не се прилагат повече и поради това би следвало да бъдат отменени.
(12)
Решение 91/189/ЕИО (24) на Комисията установява протоколи за стандартизирането на материали и процедури за ветеринарно-диагностични тестове и условията за одобряване на пазари във връзка с вноса на домашни животни от рода на едрия рогат добитък и на свинете от трети страни. Разпоредбите за одобряване на пазари на животни за търговия, предназначени за износ за Европейската общност, не са повече приложими. Това решение би следвало да бъде отменено и неговите разпоредби, отнасящи до протоколите за стандартизирането на материали и процедури за ветеринарни тестове - инкорпорирани по един по-хармонизиран начин в Решение 79/542/EИО.
(13)
Решения 93/198/EО (25) и 97/232/EО (26) на Комисията установяват съответно ветеринарно-санитарните изисквания и ветеринарното сертифициране за внос на овце и кози, и списък на третите страни, от които държавите-членки разрешават внос на такива животни. Решение 2002/199/ЕО на Комисията (27) установява ветеринарно-санитарните изисквания и ветеринарното сертифициране за внос на живи говеда и свине, както и списъка на трети страни, от които държавите-членки разрешават такъв внос. По отношение на чифтокопитните животни, предмет на Директива 92/65/EИО, здравните условия, ветеринарното сертифициране и списъкът на трети страни, на които е разрешен вносът на тези животни в Общността, трябва да бъдат хармонизирани на общностно равнище. За тези животни се прилагат същите критерии по отношение на болестите по животните и здравето на животните. Поради това Решения 93/198/EО, 97/232/EО и 2002/199/EО би следвало да бъдат отменени, а техните разпоредби - инкорпорирани по един по-хармонизиран начин в Решение 79/542/EИО. Още повече, за да се запази здравният статус на животните, изнесени от трета страна по време на тяхното транспортиране към Общността, би следвало да бъдат установени специфични разпоредби.
(14)
Решение 93/52/ЕИО на Комисията (28) установява съответствието на определени държави-членки или региони с изискванията, които се отнасят до бруцелоза (B. melitensis), и определя за тях статут на държава-членка или регион, официално свободни от болестите; то да дава право на тези държави-членки да изискват допълнителни гаранции, които се представят при сертифициране.
(15)
Решения 80/801/ЕИО (29), 80/804/ЕИО (30), 81/526/ЕИО (31), 81/887/ЕИО (32), 82/414/ЕИО (33), 82/426/ЕИО (34), 83/84/ЕИО (35), 83/380/ЕИО (36), 84/292/ЕИО (37), 84/294/ЕИО (38), 86/63/ЕИО (39), 86/72/ЕИО (40), 86/117/ЕИО (41), 86/463/ЕИО (42), 89/197/ЕИО (43), 89/221/ЕИО (44), 90/445/ЕИО (45), 91/73/ЕИО (46), 91/445/ЕИО (47), 91/446/ЕИО (48), 92/280/ЕИО (49), 93/402/ЕО (50), 98/371/ЕО (51), 98/625/ЕО (52), 1999/283/ЕО (53) и 2001/745/ЕО (54) на Комисията предвиждат ветеринарно-санитарните изисквания, както и ветеринарното сертифициране за внос на прясно месо от домашни говеда, овце, кози, свине или еднокопитни животни от определени трети страни. Поради това тези Решения бе следвало да бъдат отменени и техните разпоредби - инкорпорирани по един по-хармонизиран начин в Решение 79/542/ЕИО.
(16)
Международното бюро по епизоотии и Codex Alimentarius са установили насоките по отношение на принципите на сертифициране, които ветеринарните лекари да следват. В тези принципи се предписва, че сертифициращият ветеринарен лекар удостоверява само факти от обхвата на неговата компетентност, установени по време на подписване на сертификата или такива, които са били отделно удостоверени от длъжностно лице от друг компетентен орган. Още повече, Директива 96/93/ЕО на Съвета (55) установява стандартите за сертифициране, които са необходими за валидно сертифициране и за предотвратяване на измама. Следователно е подходящо да се предвиди, че тези правила и принципи, прилагани от сертифициращите длъжностни лица от трети страни, осигуряват гаранции, които са еквивалентни на тези, установени в Директива 96/93/ЕО, и че образците на ветеринарни сертификати, установени в Решение 79/542/ЕИО, би следвало изцяло да отразяват фактите, които могат да бъдат удостоверени по време на издаване на сертификата.
(17)
С оглед на информиране на сертифициращия ветеринарен лекар, вносителите и компетентните органи в държавите-членки, където се представят сертификатите, по-подробни данни би следвало да се установяват в бележките за допълнителна информация, които се отнасят до периода на валидност на сертификата, датата на издаване и неговото приложни поле. По същите причини обяснения за някои определения, за допълнителни гаранции при специфични условия и за здравните изисквания към стопанствата, помещенията и животните би следвало да придружават всеки образец на сертификат, както е подходящо.
(18)
Обединените нации са създали насоки за използване на обща рамка и формат за създаване на търговски документи. Под егидата на няколко международни организации, които се занимават с изготвянето на процедури в международната търговия, има нови принципи и правила, които да бъдат следвани за издаване на сертификати, предвидени за международни сделки. По отношение на сертификационните процедури Международното бюро по епизоотии и Codex Alimentarius са установили насоки за използването на електронно сертифициране.
(19)
С оглед на хармонизиране на формата на ветеринарните сертификати, които да бъдат издавани и доставяни от официален ветеринарен лекар на страната износителка, и за да се облекчи възможната употреба на електронни средства за пренос на сертификати, би било подходящо образците на ветеринарни сертификати, установени в Решение 79/542/ЕИО, да бъдат съответно форматирани, както и бележките относно издаването на този вид сертификати в страната износителка.
(20)
Приложение A към Директива 72/462/ЕИО установява образците на здравния сертификат за внос от трети страни на месо от домашни животни от рода на едрия рогат добитък, овце, кози, свине и коне, предвидени за консумация от човека. По отношение на месо от дивеч и оглеждан във ферма дивеч, изискванията, на които ветеринарно-санитарните и здравните сертификати трябва да отговарят, включително свързаните с хуманното отношение към животните, са били инкорпорирани в образци на сертификати за всяка категория месо от Решение 2000/585/ЕО на Комисията. Нови мерки на Общността са в процес на приемане в областите на хуманното отношение към животните и общественото здраве, които се отнасят до вноса на живи животни и прясно месо от тях.
(21)
С оглед хармонизирането на условията за внос, осигуряването на прозрачността на изискванията на Общността и опростяването на законовите процедури за актуализиране на законодателството на Общността, е подходящо да се инкорпорират във всеки образец на ветеринарен сертификат, установен в Решение 79/542/ЕИО, съответните изисквания, които са необходими за износ в Общността на всяка категория животно или месо. Обаче други здравни разпоредби от по-общ обхват, приети на общностно равнище, поставят под условие крайното приемане за внос на тези стоки в Общността. Тези разпоредби са установени в Директива 96/23/ЕО на Съвета oт 29 април 1996 г. относно мерките за контрол върху определени вещества и остатъците от тях в живите животни и продуктите от животински произход (56) и Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателство в областта на храните, за създаване на Европейския орган по безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (57). Те могат така също да произтичат от предпазни мерки, както е предвидено в Директиви 91/496/ЕИО и 97/78/ЕО.
(22)
Тарифните и статистическите номенклатури по света класифицират живите животни, тяхното месо и другите продукти от тях в различни категории, като им определят специфични кодове и определения. Декларациите, представяни на митническите органи от вносителите по отношение на тези стоки, трябва да вземат под внимание тези категории животни и продукти. Разпоредбите на Директиви 91/496/ЕИО и 97/78/ЕО относно ветеринарните проверки на границите на Общността изискват сътрудничество между граничните инспекционни пунктове и митническото бюро, където животни и продукти от животински произход пристигат в Общността.
(23)
С оглед на хармонизиране и улесняване на процедурите на внос на границата на Общността, е подходящо всяка пратка, представена за внос, да е придружена от съответстващия ветеринарен сертификат.
(24)
В допълнение по отношение на Австралия, тъй като само прясно птиче месо и живи птици, и по-специално месо от щраусови птици и щраусови птици, могат да бъдат внасяни съгласно определени специфични тестови изисквания поради употребата на ваксини за Нюкасълска болест, които не отговарят на законодателството на Общността, вносът на месо от пернат дивеч и отглеждан във ферми пернат дивеч би следвало да бъде спрян, докато ситуацията бъде по-задълбочено оценена за тези категории птици.
(25)
Решение 79/542/ЕИО и Решение 2000/585/ЕО следва да бъдат съответно изменени.
(26)
Разпоредбите на Общността за внос на определени продукти от животински произход се позовават на списъка на трети страни, посочени в приложението към Решение 79/542/ЕИО. След изменението на Решение 79/542/ЕИО, такова позоваване би следвало да бъде тълкувано като позоваване на списъка на трети страни или части от тях, фигуриращ в част 1 от приложение II към Решение 79/542/ЕИО, както е изменено от настоящото решение.
(27)
На основата на Директива 72/462/ЕИО, Решения 89/18/ЕИО (58), 92/183/ЕИО (59) и 92/187/ЕИО (60) на Комисията бяха приети, за да се хармонизират ветеринарно-санитарните изисквания, ветеринарното сертифициране и правилата, които регулират вноса от определени трети страни на суровини за преработващата промишленост на прясно месо от домашни говеда, овце, кози, свине и еднокопитни животни, които не са предвидени за консумация от човека. В допълнение решенията на Комисията, изброени в съображение 14, които следва да бъдат отменени с настоящия акт, предвиждат ветеринарно-санитарни правила и сертифициране за вноса на това прясно месо, предназначено за сектора за производство на храни за домашни любимци. Регламент (ЕО) № 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета (61) установява здравни правила, които се отнасят до животински странични продукти, които не са предвидени за консумация от човека, които включват такива суровини. Изискванията за сертифициране ще се прегледат и допълнят до 1 май 2004 г., когато Регламент (ЕО) № 1774/2002 става цялостно приложим. Междувременно е подходящо до тази дата да се запазят ветеринарно-санитарните изисквания и образците на сертификати, които се изискват за такива продукти в тези решения, като се осигури подходящ преходен период, в който да се приемат старите образци на сертификати.
(28)
Предвидените в настоящото решение мерки са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Решение 79/542/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Заглавието се заменя със следното:
„Решение 79/542/ЕИО на Съвета oт 21 декември 1976 г. относно съставянето на списък на трети страни или части от трети страни и относно определяне на ветеринарно-санитарните и здравните условия и ветеринарното сертифициране за внос в Общността на някои живи животни и прясно месо от тях“
2.
Членове 1, 2 и 3 се заменят със следното:
„Член 1
Предмет и приложно поле
Настоящото решение установява санитарните условия за внос в Общността на живи животни, с изключение на еднокопитни, и за вноса на прясно месо и месни продукти от такива животни, включително месо от еднокопитни, без месни заготовки.
Настоящото решение не се прилага към внос на животни, които не са домашни, предназначени за изложения или изложби, където такива животни не се държат или отглеждат обичайно, и на животни, които не са домашни и които принадлежат на цирк или са предвидени да бъдат използвани за научни, включително консервационни и експериментални цели, от орган, институт или център, одобрен в съответствие с приложение В към Директива 92/65/ЕИО.
Внос на животни и прясно месо, разрешен в съответствие с настоящото решение, остава предмет на други разпоредби, които са били приети, или могат да бъдат приети по европейското законодателство за храните.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
a)
„животни“ означава бозайници от породите, които принадлежат към видовете Proboscidea и Artiodactyla, и техните кръстоски;
б)
„стопанство“ означава ферма или друго официално контролирано селскостопанско, промишлено или търговско предприятие, включително зоологически градини, увеселителни паркове и резервати за диви животни или ловни резервати, където животни се държат и отглеждат обичайно;
в)
„почистена карантия“ означава карантия, от която костите, хрущялът, трахеята и главните бронхи, лимфните жлези и прилежащата свързваща тъкан, мазнината и слузта са били изцяло отстранени; в случая на месо от домашни говеда, целите челюстни мускули, изрязани в съответствие с глава VIII, точка 41, буква a) от приложение I към Директива 64/433/ЕИО на Съвета, също се считат за почистена карантия.
Член 3
Условия за внос на живи животни в Общността
Внос в Общността на живи животни е разрешен, само ако тези животни съответстват на разпоредбите на членове 4, 5 и 6.
Член 4
Място на произход на живи животни
Животните идват от територията на трета страна или част от нея, както са изброени в колони 1, 2 и 3 на таблицата, установена в част 1 от приложение I, за които, в съответствие с колона 4, има специфичен образец на ветеринарен сертификат за тези животни.
Член 5
Специфични условия
Животните отговарят на изискванията, които са изложени в подходящия сертификат, изготвен в съответствие със съответстващия образец на сертификат, съставен съгласно част 2 от приложение I, като се вземат предвид специфичните условия, включени в колона 6 на таблицата, установена в част 1 на приложение I; ако това е посочено в колона 5 от таблицата, животните отговарят и на всякакви допълнителни гаранции, изисквани в посочения сертификат.
Ако се изисква от държавата-членка на изпращане, съответните животни отговарят на допълнителните сертификационни изисквания, които са оповестени за тази държава-членка и са включени в сертификата, основан на съответстващия образец, посочен в част 2.
Член 6
Транспорт на живи животни за внос в Общността
1. Животните не се натоварват в транспортни средства, които превозват други животни, които не са предназначени за Общността или са с по-нисък здравен статус.
2. По време на транспортирането към Общността животните не се разтоварват на територията на трета страна, която не е одобрена за внос в Общността на такива животни.
3. По време на транспортирането им към Общността животните не се придвижват по шосе, железопътно или на собствен ход през територията или част от територията на трета страна, която не е одобрена за внос на такива животни в Общността.
4. Животните пристигат на граничния инспекционен пункт на Общността в рамките на 10 дни от датата на натоварване в третата страна износител и са придружени от ветеринарен сертификат, който е съставен в съответствие със съответстващия образец, попълнен и подписан от официален ветеринарен лекар на третата страна износител.
В случая на транспортиране по море периодът от 10 дни се продължава за времето на морското пътуване. За тази цел декларация от капитана на този кораб, съставена в съответствие с образеца, посочен в допълнението към приложение I, част 3 A, се прикачва в нейната оригинална форма към ветеринарния сертификат.
Член 7
Условия, прилагани след вноса
След вноса и в съответствие с Директива 91/496/ЕИО,
i)
животните, предвидени за незабавно клане, се отвеждат незабавно до кланицата на местоназначението, където се заколват в рамките на пет работни дни;
ii)
животните, предвидени за отглеждане, разплод или за угояване, както и животни, предвидени за зоологически градини, увеселителни паркове и ловни или за природни резервати, се отвеждат незабавно до стопанството на местоназначението, където остават за минимален период от 30 дни преди по-нататъшно придвижване извън стопанството, освен в случаите на директно изпращане в кланица.
Член 8
Условия за внос на прясно месо в Общността
Внос в Общността на прясно месо, което е предназначено за консумация от човека, от животните, определени в член 2, и от еднокопитни, е разрешен, само ако това месо съответства на разпоредбите на членове 9-11.
Член 9
Място на произход на прясно месо
Прясното месо идва от територията на трета страна или част от нея, както е изброено в колони 1, 2 и 3 от таблицата, посочена в приложение II, част 1, за която съгласно колона 4 има специфичен образец на ветеринарен сертификат, определен за това месо.
Член 10
Специфични условия
Прясното месо отговаря на изискванията, изложени в подходящия сертификат, който съответства на образеца на сертификат, изготвен съгласно приложение II, част 2, като се вземат предвид специфичните условия, посочени в колона 6 от таблицата, посочена в приложение II, част 1; ако е посочено в колона 5 от таблицата, то отговаря на допълнителните гаранции, изисквани в посочения сертификат.
Член 11
Представяне на прясно месо на граничен инспекционен пункт на Общността
Прясното месо се представя на граничен инспекционен пункт на Общността, придружено от ветеринарен сертификат, изготвен съгласно съответстващия образец, попълнен и подписан от официален ветеринарен лекар на третата страна износител.
Член 12
Условия, прилагани след вноса
1. След вноса следните категории прясно месо се пренасят незабавно до преработващото предприятие по местоназначение, в съответствие с Директива 97/78/ЕО:
a)
неодрани кланични трупове на чифтокопитен дивеч, които са предвидени за консумация от човека след по-нататъшна преработка;
б)
почистена карантия от домашни животни от рода на едрия рогат добитък, предназначена за консумация като продукти на месна основа след по-нататъшна топлинна обработка чрез готвене при вътрешна температура най-малко 80 °C или стерилизирани в запечатани херметично контейнери по начин за достигане на стойност от Fo ≥ 3.
2. За категориите продукти, посочени в параграф 1, буква б), предприятието по местоназначение е предприятие, специално одобрено и регистрирано за преработка на тези продукти от държавата-членка, в която е установено предприятието.
3. В съответствие с процедурата, установена в Решение 2001/106/ЕО, държавите-членки съобщават на останалите държави-членки и на Комисията:
a)
имената и адресите на предприятията, посочени в параграф 2, и на местния компетентен орган, който отговаря за надзора на тези предприятия, както и
б)
категориите продукти, за които тези предприятия са одобрени и регистрирани.
Член 13
Сертифициране
Ветеринарните сертификати, които се изискват при внос на живи животни и прясно месо в Общността, както е предвидено в настоящото решение, се издават в съответствие с бележките, посочени в част 2 на приложения I и II. Това не изключва използуването на електронно сертифициране или други съгласувани системи, които са хармонизирани на общностно равнище.“
3.
Член 4 става член 14.
4.
Приложението се заменя с приложение A към настоящото решение.
Член 2
Изменения в Решение 2000/572/EО
Решение 2000/572/EО се изменя, както следва:
1.
Заглавието се заменя със следното:
„Решение 2000/572/EО на Комисията от 8 септември 2000 г. за определяне на ветеринарно-санитарните и здравните изисквания и ветеринарното сертифициране за вноса на мляно месо и месни заготовки от трети държави“.
2.
Член 1 се заменя със следното:
„Член 1
Настоящото решение определя ветеринарно-санитарните и здравните изисквания и ветеринарното сертифициране за внос на месни заготовки.“
3.
Член 2 се заличава.
4.
Член 4, параграф 1 се заличава.
5.
Член 6 се заличава.
6.
Приложение I се заличава.
Член 3
Изменения в Решение 2000/585/EО
Решение 2000/585/EО се изменя, както следва:
1.
Заглавието се заменя със следното:
„Решение 2000/585/EО на Комисията oт 7 септември 2000 г. за съставянето на списък на трети страни, от които държавите-членки разрешават вноса на заешко месо и някои видове месо от дивеч и отгледан във ферми дивеч, и за определяне на ветеринарно-санитарните и здравните изисквания и ветеринарното сертифициране за такъв внос“.
2.
Член 2 се заменя със следното:
„Член 2
Държавите-членки разрешават вноса само на следното месо:
-
месо от див пернат дивеч, което не съдържа карантия, освен в случая на неоскубани и неизкормени птици,
-
месо от отглеждан във ферми пернат дивеч,
-
месо от диви leporidae, определени като зайци и подобен дребен дивеч, което не съдържа карантия, освен в случаите на неодрани и неизкормени leporidae,
-
месо от отглеждани във ферми зайци,
-
месо от диви земни бозайници, различни от ungulates и leporidae, което не съдържа карантия.
Такова месо идва от трети страни или части на трети страни, които са изброени в приложение I, и отговаря на условията, установени във ветеринарния сертификат, който е изготвен в съответствие с приложимия образец на здравен сертификат от приложение III, както е предвидено в приложение II.
Специфичните изисквания, посочени в приложение II и изложени в приложение IV, трябва да бъдат изпълнени от третата страна износител и така удостоверени чрез попълване на раздел V от всеки здравен сертификат в съответствие с образеца, установен в приложение III.“
3.
Приложения I и II се заменят с приложение Б към настоящото решение.
4.
В приложение III, образци A, Б, Е, Ж и Й се заличават.
5.
В приложение IV, параграфи 1, 2, 5 и 7 се заличават.
Член 4
Отмяна
Решения 80/801/ЕИО, 80/804/ЕИО, 81/526/ЕИО, 81/887/ЕИО, 82/414/ЕИО, 82/426/ЕИО, 83/84/ЕИО, 83/380/ЕИО, 84/292/ЕИО, 84/294/ЕИО, 84/390/ЕИО, 86/63/ЕИО, 86/72/ЕИО, 86/117/ЕИО, 86/463/ЕИО, 89/197/ЕИО, 89/221/ЕИО, 90/445/ЕИО, 91/73/ЕИО, 91/189/ЕИО, 91/445/ЕИО, 91/446/ЕИО, 92/280/ЕИО, 93/198/ЕИО, 93/402/ЕИО, 97/232/EО, 98/371/EО, 98/625/EО, 1999/283/EО, 2001/745/EО и 2002/199/EО се отменят.
Член 5
Преходни и заключителни разпоредби
1. Настоящото решение се прилага от 1 май 2004 г.
2. Позовавания в законодателството на Общността към списъка на трети страни в част 1 от приложението към Решение 79/542/ЕИО, както са установени преди измененията, направени с настоящото решение, се тълкуват като позовавания на списъка на трети страни в част 1 от приложение II към Решение 79/542/ЕИО, както е изменено с настоящото решение.
3. Внос в Общността на живи животни, сертифицирани преди датата по параграф 1, и на прясно месо от заклани животни преди датата по параграф 1, в съответствие с образците на ветеринарни сертификати, които са установени в решенията по член 4, се разрешава за период от 60 дни след прилагането на настоящото решение.
Член 6
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 6 януари 2004 година.