РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 27/2008 НА КОМИСИЯТА
от 15 януари 2008 година
относно откриването и управлението на някои годишни тарифни квоти за продукти, включени в кодове по КН 0714 10 91, 0714 10 99, 0714 90 11 и 0714 90 19 с произход от някои трети страни с изключение на Тайланд
(кодифицирана версия)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1095/96 на Съвета от 18 юни 1996 г. относно прилагането на споразуменията, посочени в Списък CXL, изготвен след приключването на преговорите по член ХХIV.6 от ГАТТ (1), и по-специално член 1, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 2449/96 на Комисията от 18 декември 1996 г. за откриване и управление на някои годишни тарифни квоти за продукти, включени в кодове по КН 0714 10 91, 0714 10 99, 0714 90 11 и 0714 90 19 с произход от някои трети страни с изключение на Тайланд (2), e бил неколкократно и съществено изменян (3). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
В рамките на многостранните търговски преговори на Световната търговска организация (СТО) Общността се ангажира да открие определени годишни тарифни квоти за продуктите от кодове по КН 0714 10 91, 0714 10 99, 0714 90 11 и 0714 90 19 с произход от Индонезия, от Китайската народна република, от други страни по Споразумението със СТО с изключение на Тайланд и от някои други страни, които не са членове на СТО. По силата на тези квоти митото се ограничава до 6 % ad valorem. Тези квоти следва да бъдат въведени на многогодишна основа и управлявани от Комисията.
(3)
Необходимо е да се поддържа система за управление, която да гарантира, че по определените за Индонезия и Китай квоти се внасят само продукти с произход от тези страни. В резултат на това въпросът с издаването на лицензии за внос трябва да продължи да зависи от представянето на лицензии за внос, издадени от органите на тези две страни, образци от които са изпратени в Комисията. Съгласно практиката през последните няколко години по отношение на продуктите с произход от Виетнам, заявленията за издаване на лицензии за внос се подават освен при спазване на всички останали условия, и след представяне на сертификат, издаден по инициатива на страната-износител.
(4)
Тъй като вносът на тези продукти в Общността по традиция се управлява на базата на периоди от една календарна година, тази система следва да се запази и в бъдеще.
(5)
Вносът на продуктите от кодове по КН 0714 10 91, 0714 10 99, 0714 90 11 и 0714 90 19 подлежи на представянето на лицензия за внос, за прилагането на която са валидни общите подробни правила, установени в Регламент (ЕО) № 1291/2000 на Комисията (4). Регламент (ЕО) № 1342/2003 на Комисията (5) определя специални подробни правила за прилагане на системата за лицензии за зърнени култури и ориз.
(6)
Следва да се прилагат обичайните допълнителни правила за управление на подобни квоти, касаещи по-специално подаването на заявления, издаването на лицензии и наблюдението на вноса.
(7)
По-специално, произходът на продуктите следва да се удостоверява с представянето на сертификати за произход, издадени от съответните страни; като има предвид, че въпреки това сертификати за произход не следва да се изискват за продукти с произход от Китай.
(8)
За осигуряване на добро управление на въпросните договорености за внос, заявленията за лицензии не могат да се подават за количества, по-големи от вписаните в документите, удостоверяващи натоварването и експедицията, извършена по море за Общността. В определени случаи следва да бъде установено максималното количество, за което може да бъде подадено едно заявление за лицензия и следва да се постанови заявленията в никакъв случай да не съдържат количества, по-големи от тези, за които могат да бъдат представени горепосочените доказателства.
(9)
В случаите, когато разтоварените количества са малко по-големи от посочените в лицензиите за внос, следва да се осигурят мерки за допускане на допълнителните количества за свободно обращение, при условие че страната, от която произхождат стоките, е в състояние да гарантира, че могат да се изпълнят формалностите, предвидени за тази цел. Индонезия и Китай изглежда са в състояние да отговорят на това условие.
(10)
Предвидените по силата на настоящия регламент мерки са съобразени със становището на Управителния комитет по зърнени култури,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
КВОТИ
Член 1
По силата на настоящия регламент от 1 януари 1997 г. се откриват следните годишни тарифни квоти за внос на продукти, включени в кодове по КН 0714 10 91, 0714 10 99, 0714 90 11 и 0714 90 19, с мита в размер на 6 % ad valorem:
а)
квота 825 000 t за въпросните продукти с произход от Индонезия;
б)
квота 350 000 t за въпросните продукти с произход от Китайската народна република (Китай);
в)
квота 145 590 t за въпросните продукти с произход от други държави-членки на Световната търговска организация (СТО), с изключение на Тайланд;
г)
квота 32 000 t за въпросните продукти с произход от други страни, които не са членки на Световната търговска организация (СТО), от които 2 000 t ще бъдат заделени за внос на продукти от видовете, подходящи за консумация от човека, със собствена опаковка с нето тегло не повече от 28 kg, както пресни и цели, така и без кожа и замразени, на парчета или ненарязани.
Квотите, упоменати в първа алинея, букви а) б) и в), са със серийни номера съответно 09.4009, 09.4010 и 09.4011.
На квотата, упомената в алинея първа, буква г), серийните номера 09.4021 и 09.4012 се разпределят съответно за частта от квотата, запазена за внос на продуктите от видовете, които се използват за консумация от човека (2 000 тона) и за частта, която не е запазена за тази цел (30 000 тона).
Прилагат се регламенти (ЕО) № 1291/2000, (ЕО) № 1342/2003 и (ЕО) № 1301/2006 (6) на Комисията, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
Член 2
За да могат продуктите, упоменати в член 1, да бъдат допуснати за свободно обращение, заявленията за лицензии за внос следва да бъдат подавани във всяка държава-членка, а издаваните лицензии - валидни на цялата територия на Общността.
Член 3
1. Заявления за лицензия за внос се приемат, ако:
а)
са придружени от оригинален сертификат, изготвен от компетентните органи на съответната страна, удостоверяващ произхода на стоките съгласно образеца от приложение I. Все пак подобен сертификат не е необходим за внос на продукти с произход от Китай и упоменати в член 1, първа алинея, буква б);
б)
са придружени от доказателство под формата на копие от товарителницата, удостоверяващо, че стоките са натоварени в третата страна, от която произхождат, и се транспортират до Общността с плавателното средство, посочено в заявлението, а когато третата страна няма директен достъп до морски пътища - и от международен транспортен документ, удостоверяващ транспортирането на стоките от страната, от която произхождат, до пристанището, от което се експедират;
в)
когато продуктите са с произход от Индонезия и Китай, те се придружават от съответните лицензии за износ, както те са споменати в глава II, издадени от органите и попълнени съгласно образците, дадени в приложения II и III. Оригиналът на тези лицензии остава у органа, който ги издава. Въпреки това, когато лицензиите за внос се отнасят само за част от количествата, посочени в лицензията за износ, издаващият орган следва да посочи върху оригинала количеството, по отношение на което е използван оригиналът и след като го подпечата, връща оригинала на заинтересованата страна. За целите на издаването на лицензиите за внос под внимание се взема само количеството, посочено в част 7 на лицензиите за износ, издавани в Индонезия, и част 9 на лицензиите за износ, издавани в Китай;
г)
те се отнасят за количество, което не надвишава количеството, посочено в документите, упоменати в букви а), б) и в).
2. Заявления за лицензии за внос, подадени с цел допускане за свободно обращение на продукти от видовете, използвани за консумация от човека, включени в кодове по КН 0714 10 91 и 0714 90 11, не могат да се отнасят за количества над 150 t за всяка страна, когато тя изнася от свое име.
ГЛАВА II
ЛИЦЕНЗИИ ЗА ИЗНОС
Член 4
1. Лицензиите за износ, издадени в Индонезия и Китай, се отпечатват на английски език.
2. Оригиналът и копията на лицензиите за износ се попълват на машина или на ръка. Във втория случай те трябва да бъдат попълнени с химикал и с главни букви.
3. Всяка лицензия за износ има предварително отпечатан сериен номер. В горния му край е посочен също и номерът на лицензията. Копията имат същите номера, както оригиналът.
Член 5
1. Лицензиите за износ са с валидност 120 дни след датата на издаването им. Денят, в който е издадена лицензия, се включва в срока на валидност.
Лицензиите не се считат за валидни, ако клетките в тях не са попълнени надлежно и не са скрепени с подпис и печат, както е указано в самите тях. Количествата трябва да се посочват цифром и словом.
2. Лицензиите за износ се удостоверяват както е указано, с датата на издаване и с печата на органа, който ги издава, и подписа на упълномощеното да ги подписва лице.
ГЛАВА III
ЛИЦЕНЗИИ ЗА ВНОС
Член 6
Заявленията за лицензии и самите лицензии посочват:
а)
в клетка 8 - третата страна, от която произхожда съответният продукт.
Внасянето на продукта от тази страна е задължително;
б)
в клетка 24 едно от вписванията, посочени в приложение IV;
в)
в клетка 20 - наименованието на плавателния съд, с който стоките се експедират или са експедирани за Общността, номерът на представения сертификат за произход, а в случая на продукти с произход от Индонезия или Китай - номерът и датата на лицензията за износ, издадено съответно в Индонезия или Китай.
Член 7
1. Без да се засягат разпоредбите на член 12 от Регламент (ЕО) № 1342/2003, гаранцията, която се предоставя срещу издаването на разрешение за внос, е 20 EUR на t.
Въпреки това, когато се отнася за стоки с произход от Китай, гаранцията е 5 EUR на t.
2. Когато по силата на член 8, параграф 4 количеството, за което е издадена лицензията, е по-малко от количеството, за което е направено заявлението, гаранцията, която съответства на разликата в количествата, се освобождава.
3. Член 5, параграф 1, четвърто тире от Регламент (ЕО) № 1291/2000 не се прилага.
Член 8
1. Заявленията за лицензии за внос се подават пред компетентните органи на държавите-членки всяка седмица между понеделник и сряда до 13.00 часа.
Въпреки това първият ден в годината за подаване на заявления е първият работен ден през месец януари.
2. За продуктите с произход от Индонезия или Китай, когато бъдат подадени през м. декември на базата на лицензия за износ, издадена от властите в Индонезия или Китай за въпросната година, заявленията за лицензии за внос могат да се отнасят за внос, който ще бъде осъществен през следващата година.
3. Държавите-членки нотифицират Комисията по телекс или факс в деня, следващ този, в който са подадени заявления, но не по-късно от 13.00 часа в четвъртъка след изтичане на крайния срок за подаване на заявления, установен в първата алинея на параграф 1, като съобщават следната информация за заявленията:
а)
общите количества, включени в заявленията за издаване на лицензии, по произход и код на продукта;
б)
номера на представения сертификат за произход и общото количество, посочени в оригиналния документ или в извлечение от същия;
в)
регистрационните номера на сертификатите за износ, издадени от индонезийските или китайските органи, и съответните количества, както и названието на плавателния съд.
4. Лицензиите за внос се издават на четвъртия работен ден, следващ нотификацията, посочена в член 3.
5. Лицензиите за внос за продукти с произход от Индонезия или Китай, по отношение на които са депозирани заявления през декември за следващата година, не се издават преди първия работен ден през януари на въпросната година.
Член 9
При спазване на член 10, параграф 2 от настоящия регламент и чрез дерогация от член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1291/2000 количеството, допуснато за свободно обращение, не може да надхвърля количеството, посочено в клетки 17 и 18 на лицензиите за внос; в тази връзка в клетка 19 на лицензиите следва да се впише 0.
Член 10
1. Когато продуктите са с произход от Индонезия, след като бъде установено, че действително разтоварените количества са повече от указаните в издадената/ите лицензия/и за внос за конкретния товар, по искане на вносителя, компетентните органи, които са издали съответната/ите лицензия/и, нотифицират Комисията по електронна поща във възможно най-кратък срок според конкретния случай за номера/та на лицензията/ите за износ, издадена/и в Индонезия, номера/та на лицензията/ите за внос, количеството, което е в повече, и името на плавателния съд.
Комисията се свързва с Индонезийските органи за издаване на нови лицензии за внос. Докато те бъдат изготвени, допълнителните количества не могат да бъдат допуснати за свободно обращение, докато не бъдат представени нови лицензии за внос за въпросните количества. Новите лицензии за внос се издават при условията, установени в член 8.
2. Въпреки разпоредбите на параграф 1, когато разтоварените в повече количества са не повече от 2 % от тези, за които са издадени лицензии за внос, съответстващи на лицензиите за износ, предоставени на съответния плавателен съд, по искане на вносителя компетентните органи в държавата-членка, в която тези допълнителни количества ще бъдат допуснати за свободно обращение, следва да разрешат количествата, които са в повече, да бъдат допуснати за свободно обращение, при условие че вносителят заплати мито в ограничен размер от 6 % ad valorem и предостави гаранция на стойност, равна на разликата между пълния размер на митото и реално платеният.
При получаване на информацията, упомената в параграф 1, първа алинея, Комисията се свързва с Индонезийските органи за издаване на нови лицензии за износ.
Гаранцията се освобождава при представяне пред компетентните органи на държавата-членка, в която тези количества ще бъдат допуснати за свободно обращение, на допълнителна лицензия за внос за въпросните количества, които са в повече. Подаването на заявления за тези лицензии не подлежи на предоставяне на гаранция срещу лицензията, както това е предвидено в член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1291/2000 и член 7 от настоящия регламент. Тези лицензии се издават при условията на член 8 от настоящия регламент срещу представяне на една или повече нови лицензии за износ, издадени от Индонезийските органи за въпросните допълнителни количества. Клетка 20 в допълнителните лицензии за внос също съдържа едно от вписванията, представени в приложение V.
Гаранцията се задържа за количества, за които в рамките на 4 месеца от датата, на която бъде приета декларацията за допускане в свободно обращение, посочена в първа алинея, не бъде представена допълнителна лицензия за внос, освен в случаите на непреодолима сила.
След като допълнителната лицензия за внос бъде обработена и подпечатана от компетентния орган при освобождаване на гаранцията, лицензията се връща на органа, който я издава, във възможно най-кратък срок.
3. Възможно е прилагането на параграфи 1 и 2 да не доведе до внос на стоки в количества, по-големи от общата разрешена за годината квота. Ако след издаване на допълнителна лицензия за внос се установи, че е надхвърлена цялата квота, количеството, за което се отнася допълнителната лицензия, се изважда от цялата разрешена квота за следващата година.
Член 11
Количествата продукти, за които се отнася всяка издадена лицензия за внос, се изваждат от общата квота, разрешена за годината, в която са издадени тези лицензии.
Лицензиите, издадени съгласно настоящия регламент, са валидни на цялата територия на Общността за срок от 60 дни след деня на тяхното издаване съгласно член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1291/2000.
Въпреки това лицензиите, издадени за продукти с произход от Индонезия или Китай, са валидни до последния ден, на който изтича валидността на лицензията за износ плюс още 30 дни.
Последният ден на валидността на лицензиите за износ не може да е след 31 декември на годината на издаване.
Член 12
Регламент (ЕО) № 2449/96 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VII.
Член 13
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 15 януари 2008 година.