31999L0070
L 175/43
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 1999/70/ЕО НА СЪВЕТА
от 28 юни 1999 година
относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 139, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като има предвид, че:
(1)
След влизането в сила на Договора от Амстердам, разпоредбите на Споразумението за социалната политика, приложено към Протокола за социалната политика, приложен към Договора за създаване на Европейската общност, са включени в членове 136 - 139 от Договора за създаване на Европейската общност;
(2)
Социалните партньори могат, в съответствие с член 139, параграф 2 от Договора, съвместно да поискат споразуменията на ниво Общност да се прилагат посредством решение на Съвета по предложение на Комисията;
(3)
Точка 7 от Хартата на Общността за основните социални права на работниците предвижда, inter alia, „изграждането на вътрешния пазар да доведе до подобряване на условията на живот и труд на работниците от Европейската общност. Този процес трябва да е резултат от сближаване на тези условия, като се запазва подобрението им, особено по отношение на особените форми на заетост, различни от безсрочните трудови договори, например срочни договори, работа при непълно работно време, временна заетост и сезонна работа“;
(4)
Съветът не е могъл да вземе решение по предложението за директива за някои трудови правоотношения относно нарушаване на конкуренцията (1), нито по предложението за директива за някои трудови правоотношения относно условията на труд (2);
(5)
Заключенията от заседанията на Европейския съвет в Есен подчертаха необходимостта да се вземат мерки с оглед „увеличаване на интензивността на заетостта на растежа, по-специално чрез по-гъвкава организация на работата, която да отговаря както на желанията на работниците, така и на изискванията на конкуренцията“;
(6)
Резолюция на Съвета от 9 февруари 1999 г. относно Насоките за заетост от 1999 г. приканва социалните партньори на всички съответни нива да договорят споразумения за модернизиране на организацията на работа, включително гъвкави схеми на работа, с цел да станат предприятията продуктивни и конкурентноспособни и да се постигне необходимия баланс между гъвкавост и сигурност;
(7)
Комисията, в съответствие с член 3, параграф 2 от Споразумението за социалната политика се е консултирала със социалните партньори относно възможната насока на действие на Общността по отношение на гъвкаво работно време и сигурност на работните места;
(8)
Комисията, като счита след такава консултация, че действие на Общността е желателно, се консултира още веднъж със социалните партньори по същността на предвижданото предложение в съответствие с член 3, параграф 3 на споменатото споразумение;
(9)
Общите междуотраслови организации, а именно Съюзът на индустриалците в Европейската общност (UNICE), Европейският център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерацията на профсъюзите (CES) са информирали Комисията в съвместно писмо от 23 март 1998 г. за желанието си да започнат процедурата, предвидена в член 4 на споменатото споразумение; те са поискали от Комисията, в съвместно писмо допълнителен срок от три месеца; Комисията е разрешила този срок, като е удължила срока за договаряне до 30 март 1999;
(10)
Въпросните междуотраслови организации сключиха рамково споразумение на 18 март 1999 г. относно срочната работа; те са изпратили до Комисията съвместно искане за прилагането на това рамково споразумение чрез решение на Съвета по предложение на Комисията, в съответствие с член 4, параграф 2 от Споразумението за социална политика;
(11)
Съветът, в Резолюцията си от 6 декември 1994 г. за „някои аспекти на социалната политика на Европейския съюз: принос към икономическата и социална конвергенция в Съюза (3)“, поиска от социалните партньори да използват възможностите за сключване на споразумения, тъй като те, по правило, са по-близо до социалната реалност и социалните проблеми;
(12)
Подписалите страни, в преамбюла към рамковото споразумение относно работата при непълно работно време, сключено на 6 юни 1997 г., обявиха своето намерение да разгледат необходимостта от подобни споразумения свързани с други форми на гъвкава заетост;
(13)
Социалните партньори пожелаха да обърнат особено внимание на срочната работата, като същевременно посочват, че са възнамерявали да разгледат необходимостта от подобни споразумения за временна работа, предоставени от посредническата агенцията;
(14)
Подписалите страни пожелаха да сключат рамково споразумение относно срочната заетост, като определят общите принципи и минималните изисквания за срочни трудови договори и трудови правоотношения; те демонстрираха желанието си да подобрят качеството на срочната работа чрез гарантиране прилагането на принципа за недискриминация и да създадат рамка за предотвратяване на нарушенията, произтичащи от използването на последователни срочни трудови договори или правоотношения;
(15)
Подходящият инструмент за прилагането на Рамковото споразумение е директива по смисъла на член 249 от Договора; настоящата директива следователно обвързва държавите-членки спрямо очаквания резултат, като им предоставя правото на избор спрямо формата и методите;
(16)
В съответствие с принципите на субсидиарност и пропорционалност, изложени в член 5 от Договора, целите на настоящата директива не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно могат да се постигнат по-добре от Общността; настоящата директива се ограничава до минимума, необходим за постигането на тези цели и не се разпростира извън необходимото за постигането на тази цел;
(17)
По отношение на термините, използвани в рамковото споразумение, без да са специално определени в него, тази директива дава възможност на държавите-членки да определят такива термини в съответствие с националното законодателство или практика, какъвто е случаят с други директиви по социални въпроси, които използват подобни термини, при условие че въпросните определения спазват съдържанието на рамковото споразумение;
(18)
Комисията е изготвила предложението си за директива в съответствие със Съобщението си от 14 декември 1993 г. относно прилагането на Споразумението за социалната политика и Съобщението си от 20 май 1998 г. относно адаптирането и насърчаването на социалния диалог на ниво Общност, като взема предвид представителния статут на договарящите страни, техния мандат и законността на всяка клауза на Рамковото споразумение; договарящите страни имат заедно достатъчно представителен статус;
(19)
Комисията информира Европейския парламент и Икономическия и социален комитет, като им изпрати текста на споразумението, придружен от нейното предложение за директива и обяснителния меморандум в съответствие със съобщението ѝ, относно прилагането на Протокола за социалната политика;
(20)
На 6 май 1999 г. Европейският парламент прие Резолюция по рамковото споразумение между социалните партньори;
(21)
Прилагането на рамковото споразумение допринася за постигането на целите на член 136 от Договора,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Целта на директивата е да въведе в действие рамковото споразумение за срочните договори, сключено на 18 март 1999 г. между общите междуотраслови организации (CES, UNICE и CEEP), приложено по-долу.
Член 2
Държавите-членки въвеждат в сила законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 10 юли 1999 г. или осигуряват, най-късно до тази дата, социалните партньори да са въвели необходимите мерки чрез споразумение, като от държавите-членки се изисква да предприемат всички необходими мерки, които им позволяват да могат по всяко време да гарантират постигането на наложените от настоящата директива резултати. Те незабавно информират Комисията за това.
Държавите-членки могат да разполагат с максимум още една година, при необходимост, и след консултации със социалните партньори, за да вземат предвид особените трудности или прилагането чрез колективен договор. Те уведомяват незабавно Комисията за такива обстоятелства.
Когато държавите-членки приемат разпоредбите, посочени в първия параграф, те съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 3
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 28 юни 1999 година.