31999R2655
L 325/12
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2655/1999 НА КОМИСИЯТА
от 16 декември 1999 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2221/95 за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕИО) № 386/90 на Съвета относно физическите проверки при износа на селскостопански продукти, отговарящи на условията за изплащане на възстановявания при износ и за изменение на Регламент (ЕО) № 3122/94 относно критериите за анализ на риска по отношение на селскостопанските продукти, за които се отпускат възстановявания
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 386/90 на Съвета от 12 февруари 1990 г. относно контрола върху износа на селскостопански продукти, за които са отпуснати възстановявания или други суми (1), изменен с Регламент (ЕО) № 163/94 (2), и по-специално член 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 2221/95 на Комисията (3), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1167/97 (4), определя правила за прилагане на Регламент (ЕИО) № 386/90 на Съвета; като има предвид, че в светлината на опита и препоръките на Сметната палата по този въпрос измененията на тeзи правилa са необходими, за да се подобри ефикасността на контрола;
(2)
с оглед на общата сума на възстановяванията делът, определен за продуктите, които не са включени в приложение I към Договора, е незначителен. От друга страна съотношението на физическите проверки, осъществявани за продукти, които не са включени в приложение I, е голямо. С цел да се използват по-добре средствата за контрол, е необходимо да се подобри тази липса на равновесие. Това може да се постигне отчасти, като нормата за контрол на продуктите, които не са включени в приложение I, се намали до 0,5 %. Освен това държавите-членки трябва да имат също възможност, когато изчисляват минималната норма на проверки, осъществявани в съответствие с член 3 от Регламент (ЕИО) № 386/90, да не вземат предвид декларациите за износ, засягащи малки количества или малки суми за възстановявания;
(3)
член 21, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 800/1999 на Комисията (5) предвижда да не се отпуска възстановяване за продукти, които не са със стабилно и задоволително продаваемо качество към датата, на която се приема декларацията за износ. Въпреки че не е възможно да се изследват всички продукти, определени за износ, тъй като капацитетът за лабораторни анализи е ограничен, когато стабилното и задоволително продаваемо качество на някой продукт е предмет на конкретни подозрения, трябва да се направят допълнителни проверки; ако е необходимо, посредством лабораторни тестове;
(4)
едно изследване на лабораторните тестове показа, че изискването за задължителен лабораторен тест следва да се облекчи, ако са налице положителни гаранции, на основата на многократни задоволителни резултати за един и същ продукт от един и същ износител;
(5)
има разлика между третирането, което стоките за износ получават на големи пристанища, където съществува голямо разнообразие от продукти и широк спектър от износители и третирането, което стоките за износ получават на митниците, където се обработва ограничен спектър от продукти, от малък брой износители. В последния случай стоките за износ са подложени на много по-интензивно ниво на контрол. За тези митнически служби подборът на стоките за физически проверки трябва да вземе предвид факта, че той се извършва на основата на по-малка представителна проба;
(6)
разпоредбите относно проверките за замяна следва също да се направят по-гъвкави, така че тези проверки да се изпълняват в съответствие с анализа на риска;
(7)
оценката на прилагането на Регламент (ЕИО) № 386/90 изисква държавите-членки да бъдат задължени да представят годишни оценки за изпълнението и ефективността на проверките, осъществявани съгласно настоящия регламент;
(8)
с цел да се подпомогне практическото приложение на новите разпоредби и за по-голяма яснота, член 4 от Регламент (ЕО) № 3122/94 на Комисията (6) се заменя с член 5а, параграф 1;
(9)
мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на съответния Управителен комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 2221/95 се изменя, както следва:
1.
Член 2, параграф 3 се заменя със следните изречения:
„Когато се изчислява минималната норма на проверки, осъществявани в съответствие с член 3, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 386/90, държавите-членки могат да решат да не вземат предвид декларациите за износ, засягащи количества не по-големи от:
-
5 000 кг, ако се отнася за зърнени култури и ориз,
-
1 000 кг за плодове и зеленчуци, както и за стоки, които не попадат в приложение I към Договора,
-
500 кг, ако се отнася за други продукти.
Като алтернатива държавите-членки могат освен това да изберат да не вземат предвид декларациите за износ, засягащи суми за възстановяване по-малки от 200 EUR.“
2.
В член 5 се добавя следният нов параграф:
„5. Ако стабилното и задоволително продаваемо качество на някой продукт е именно предмет на конкретни подозрения, митническата служба удостоверява съответствието с приложимите разпоредби на Общността и по-специално с разпоредбите, засягащи санитарните и фитосанитарните правила на Общността. Ако митническата служба реши, че е целесъобразно, тя извършва или поръчва извършването на лабораторни тестове, като посочва целта на тестовете.“
3.
Добавя се следният член:
„Член 5а
Ако държавата-членка прилага система за анализ на риска в изпълнение на член 3, параграф 2, алинея втора на Регламент (ЕИО) № 386/90, прилагат се следните правила:
1.
Процентът на физическите проверки, осъществявани за продукти, които не са включени в приложение I, не се взема под внимание, когато се изчислява общата норма от 5 % за всички сектори. В този случай за продуктите, които не са включени в приложение I, е задължителна минималната норма от 0,5 %.
2.
Ако размерът на възстановяването зависи от конкретно съдържание, а продукт с един и същ код за възстановяване или код по КН се изнася редовно от един и същ износител и при лабораторните тестове през последните шест месеца не е имало никакви несъответствия с финансови последици, надвишаващи 200 EUR по отношение на брутния размер на възстановяването, то тогава като изключение от член 5, параграф 4 представителни проби трябва да се вземат само в 50 % от физическите проверки. Ако резултатът от лабораторните тестове открие несъответствие с финансови последици, надвишаващи 200 EUR по отношение на брутния размер на възстановяването, през следващите шест месеца трябва да се вземат проби за всички физически проверки.
3.
За митнически служби за износ, където се представя ограничен спектър от продукти за износ (не повече от два сектора на продукти) от малък брой износители (не повече от пет износители), физическите проверки могат да бъдат намалени до една минимална норма от 2 % за всеки сектор продукти. Секторите с по-малко от 20 декларации за износ за една година и една митническа служба не следва да се вземат под внимание при определяне броя на секторите. Митническите служби могат да използват тези разпоредби за пълна календарна година на основа на статистическите данни за предходната календарна година, дори ако декларации за износ са давани от допълнителни износители или за допълнителни сектори продукти в течение на годината.“
4.
Член 9, параграф 2 се заменя от следните изречения:
„Ако митническата служба за износ не е запечатала транспортното средство или опаковката, то тогава:
а)
без да се засягат мерките за контрол на основа на други разпоредби, се правят колкото може повече проверки за замяна, в светлината на анализа на риска
и
б)
броят на проверките за замяна не трябва да е по-малък от броя на дните, в които продукти, подлежащи на възстановяване при износ, напускат митническата територия на Общността през определени митнически служби за излизане от нея.“
5.
Добавя се следният член:
„Член 9а
Всяка година, най-късно до 1 април, държавите-членки изпращат на Комисията отчет с оценка на изпълнението и ефективността на настоящия регламент.“
Член 2
Член 4 от Регламент (ЕО) № 3122/94 се заличава.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага от 1 януари 2000 г.
Разпоредбите на член 9а се прилагат за първи път за проверките, които се извършват през 2000 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 декември 1999 година.