РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 116/2009 НА СЪВЕТА
от 18 декември 2008 година
относно износа на паметници на културата
(кодифицирана версия)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 133 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 3911/92 на Съвета от 9 декември 1992 г. относно износа на паметници на културата (1) е бил неколкократно и съществено изменян (2). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
За да се поддържа вътрешният пазар, е необходимо приемане на правила за търговията с трети страни във връзка със защитата на паметниците на културата.
(3)
Необходимо е да се приемат мерки, които да осигурят в частност единен контрол на износа на паметници на културата по външните граници на Общността.
(4)
Подобна система следва да изисква представянето на лицензия за износ, издадена от компетентната държава-членка преди износа на паметниците на културата, обхванати от настоящия регламент. Това изисква ясно определяне на обхвата на подобни мерки и процедурите за прилагането им; като се има предвид, че прилагането на тази система следва да е колкото може по-опростено и ефикасно.
(5)
За прилагането на настоящия регламент следва да се приемат необходимите мерки в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (3).
(6)
С оглед натрупания опит на органите на държавите-членки по прилагане на Регламент (ЕО) № 515/97 на Съвета от 13 март 1997 г. относно взаимопомощта между административните органи на държавите-членки и сътрудничеството между последните и Комисията по гарантиране на правилното прилагане на законодателството в областта на митническите и земеделските въпроси (4), цитираният регламент следва да се прилага и по тези въпроси.
(7)
Приложение I към настоящия регламент е предназначено да изясни кои категории паметници на културата следва да получат определена защита при търговия с трети страни, но не е предназначено да противоречи на дефиницията, дадена от страна на държавите-членки за национални богатства по смисъла на член 30 от Договора,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определение
Без да се засягат правомощията на държавите-членки съгласно член 30 от Договора, понятието „паметници на културата“ за целите на настоящия регламент се отнася за предметите, изброени в приложение I.
Член 2
Лицензия за износ
1. Износът на паметници на културата извън митническата територия на Общността подлежи на представяне на лицензия за износ.
2. Лицензия за износ се издава по молба на съответното лице:
а)
от компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия въпросните паметници на културата се намират правомерно и окончателно към 1 януари 1993 г.;
б)
или, след тази дата, от компетентен орган на държавата-членка, на чиято територия се намират било след правомерно и окончателно прехвърляне от друга държава-членка, или внос от трета страна, или повторен внос от трета страна след правомерно изпращане от държава-членка до въпросната страна.
Въпреки това, без да се засяга параграф 4, компетентната държава-членка в съответствие с първа алинея, буква а) или б), е оправомощена да не изисква лицензии за износ за паметници на културата, посочени в първо и второ тире по категорията А1 от приложение I, когато последните са с ограничен археологически или научен интерес, при условие че не са директен продукт от разкопки, находки или археологически обекти на територията на държава-членка, както и че присъствието им на пазара е законно.
За целите на настоящия регламент лицензия за износ може да бъде отказана, когато въпросните паметници на културата са предмет на законодателство, защитаващо национално богатство с артистична, историческа или археологическа стойност на съответната държава-членка.
При необходимост органът, посочен в първа алинея, буква б), влиза в контакт с компетентните органи на държавата-членка, от чиято територия е пристигнал въпросният паметник на културата, и в частност компетентните органи по смисъла на Директива 93/7/ЕИО на Съвета от 15 март 1993 г. относно връщането на паметници на културата, които са незаконно изнесени от територията на държава-членка (5).
3. Лицензията за износ е валидена за цялата Общност.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 1, 2 и 3, прекият износ от митническата територия на Общността на национални богатства с артистична, историческа или археологическа стойност, които не са паметници на културата по смисъла на настоящия регламент, е предмет на националното законодателство на държавата-членка, откъдето се изнасят.
Член 3
Компетентни органи
1. Държавите-членки предоставят на Комисията списък на упълномощените органи за издаване на лицензии за износ за паметници на културата.
2. Комисията публикува списък на тези органи и всички изменения в този списък в Официален вестник на Европейския съюз, серия С.
Член 4
Представяне на лицензията
Лицензията за износ се представя, приложена към декларацията за износ, при извършване на митническите формалности по износа в митническата служба, която е компетентна да приеме декларацията.
Член 5
Ограничение на компетентните митнически служби
1. Държавите-членки могат да ограничават броя на митническите служби, упълномощени да извършват формалностите по износа на паметниците на културата.
2. Държавите-членки, които се възползват от възможността, предоставена им съгласно параграф 1, уведомяват Комисията относно надлежно упълномощените митнически служби.
Комисията публикува тази информация в Официален вестник на Европейския съюз, серия С.
Член 6
Административно сътрудничество
За целите, свързани с прилагането на настоящия регламент, разпоредбите на Регламент (ЕО) № 515/97, и по-специално разпоредбите относно поверителността на информацията, се прилагат mutatis mutandis.
В допълнение на сътрудничеството, предвидено съгласно първа алинея, държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да установят, в контекста на взаимните им връзки, взаимодействие между митническите органи и компетентните органи съгласно член 4 от Директива 93/7/ЕИО.
Член 7
Мерки за прилагане
Мерките, необходими за прилагане на настоящия регламент, по-специално тези, отнасящи се до формулярите за използване (например образеца и техническите стойности), се приемат съобразно процедурата, посочена в член 8, параграф 2.
Член 8
Комитет
1. Комисията се подпомага от комитет.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 3 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Член 9
Наказателни мерки
Всяка държава-членка определя наказателните мерки, които ще прилага при нарушение на разпоредбите на настоящия регламент. Наказателните мерки следва да са достатъчни, за да осигурят спазване на разпоредбите.
Член 10
Уведомяване
1. Всяка държава-членка уведомява Комисията относно мерките, предприети във връзка с настоящия регламент.
Комисията предоставя тази информация на останалите държави-членки.
2. На всеки три години Комисията предоставя отчет пред Европейският парламент, Съвета и Икономическия и социален комитет относно прилагането на настоящия регламент.
Съветът, като действа по предложение на Комисията, разглежда на всеки три години и при необходимост осъвременява посочените стойности в приложение I на базата на икономически и парични показатели в Общността.
Член 11
Отмяна
Регламент (ЕИО) № 3911/92, изменен с регламентите, изброени в приложение II, се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 12
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 декември 2008 година.