32003D0020
L 008/35
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 декември 2002 година
относно прилагането на член 6 от Директива 2000/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 май 2000 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ във връзка с използването на моторни превозни средства и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО на Съвета и 88/357/ЕИО
(нотифицирано под № С(2002) 5304)
(текст от значение за ЕИП)
(2003/20/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 2000/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 май 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ във връзка с използването на моторни превозни средства и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО и 88/357/ЕИО (1) на Съвета, и по-специално член 6, параграф 3, буква б) от него,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2000/26/ЕО (Четвърта директива за автомобилното застраховане) създава специални разпоредби, приложими по отношение на пострадалите лица, пребиваващи в държава-членка, които имат право на обезщетение за всички вреди в резултат от злополуки, настъпили в държава-членка, различна от държавата-членка по пребиваване на увреденото лице, или в трета страна, чиято национална застрахователна служба се е присъединила към системата „зелена карта“, когато съответните злополуки са причинени от използване на превозни средства, които обичайно са базирани в една държава-членка.
(2)
По смисъла на член 6, параграф 1 и на член 10, параграф 3 на Четвъртата директива, всяка държава-членка създава или одобрява, преди 20 януари 2002 г. един орган по обезщетяване, отговарящ за предоставяне на компенсации, в случай че застрахователното предприятие не е определило представител или очевидно отлага изплащането. Освен това, съгласно член 7, увредената страна има право да подаде искане за обезщетяване до органа по обезщетяването на държавата-членка, където тя пребивава, ако не е възможно идентифицирането на превозното средство, или ако в срок от два месеца след злополуката не е възможно да се идентифицира застрахователното предприятие.
(3)
В съответствие с разпоредбите на член 6, параграф 2 на Четвъртата директива, органът по обезщетяването, който е обезщетил пострадалото лице в държавата-членка, където то пребивава, има право да поиска възстановяването на сумата, изплатена като обезщетение от органа по обезщетяването в държавата-членка, където е установено застрахователното предприятие, което е издало полицата на предполагаемата задължена страна.
(4)
По силата на член 6, параграф 3, буква а) на Четвърта директива, член 6 от Четвърта директива има ефект, след като бъде сключено споразумение между органите по обезщетяването, създадени или одобрени от държавите-членки, което да определи техните задачи и техните задължения и реда за възстановяването на изплатените суми.
(5)
Всички държави-членки са определили органи по обезщетяването, отговорни за обезщетяването на пострадалите лица в случаите, посочени в член 1 на Четвърта директива за автомобилното застраховане, в съответствие с член 6. По силата на тази разпоредба, на 29 април 2002 г. в Брюксел беше сключено споразумение между органите по обезщетяването, съобщено на Комисията с писмо с дата 19 юли 2002 г., в срока, определен в член 10 параграф 3 на цитираната директива.
(6)
Член 6, параграф 3, буква б), приканва Комисията да определи датата, от която член 6 на Четвъртата директива влиза в сила и Комисията вече е установила, след допитване до Комитета по застраховането, че такова споразумение е било сключено.
(7)
В съответствие с член 10, параграф 1 на Четвъртата директива за автомобилното застраховане, държавите-членки прилагат необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с цитираната директива, най-късно до 20 януари 2003 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Член 6 на Директива 2000/26/ЕО влиза в сила, считано от 20 януари 2003 година.
Член 2
Държавите-членки уведомяват Комисията за мерките, взети в приложение на настоящото решение.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 27 декември 2002 година.