РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 2 февруари 2010 година
за уравняване на сметките на някои разплащателни агенции в Германия и Португалия по отношение на разходите, финансирани от секция „Гарантиране“ на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), за финансовата 2006 година
(нотифицирано под номер C(2010) 470)
(само текстовете на немски и португалски език са автентични)
(2010/61/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (1), и по-специално член 7, параграф 3 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (2), и по-специално член 32 от него,
след консултации с Комитета по фондовете,
като има предвид, че:
(1)
С решения 2007/327/ЕО (3) и 2008/394/ЕО (4) на Комисията бяха уравнени за финансовата 2006 година сметките на всички разплащателни агенции, с изключение на немската разплащателна агенция „Bayern-Umwelt“, италианската разплащателна агенция „ARBEA“ и португалската разплащателна агенция „IFADAP“.
(2)
След като получи нова информация и извърши допълнителни проверки, Комисията вече може да вземе решение относно пълнотата, точността и достоверността на сметките, предадени от немската разплащателна агенция „Bayern-Umwelt“ и португалската разплащателна агенция „IFADAP“.
(3)
Съгласно член 7, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1663/95 на Комисията от 7 юли 1995 година относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕИО) № 729/70 на Съвета относно процедурата за уравняване на сметките на секция „Гарантиране“ на ФЕОГА (5) сумите, които следва да бъдат възстановени от съответните държави-членки или да им бъдат изплатени в съответствие с решението за уравняване на сметките, посочено в първата алинея, се определят чрез приспадане на авансовите плащания, извършени през съответната финансова година, т.е. 2006 година, от признатите разходи за същата година съгласно първата алинея. Тези суми се приспадат или прибавят към авансовите плащания за разходите от втория месец след месеца, през който е взето решението за уравняване на сметките.
(4)
По силата на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 50 % от финансовите последствия от невръщането на нередовно извършени плащания се понасят от въпросната държава-членка, а останалите 50 % - от бюджета на Общността, ако неправомерно изплатената сума не е върната в рамките на четири години от произнасянето на първоначалното административно или съдебно заключение или в рамките на осем години, ако за сумата е предявен иск пред съд в държавата-членка. По силата на член 32, параграф 3 от посочения регламент държавите-членки следва да предоставят на Комисията, заедно с годишните отчети, обобщен доклад за процедурите по връщане на средствата, предприети в отговор на нередностите. В Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 г. относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на разплащателните агенции и други стопански субекти, както и по отношение на уравняването на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (6) са посочени подробни правила за прилагането на задължението на държавите-членки за докладване за сумите за възстановяване. В приложение III към същия регламент са дадени образци на таблици 1 и 2, които трябваше да бъдат предоставени през 2007 г. от държавите-членки. Въз основа на попълнените от държавите-членки таблици Комисията взема решение относно финансовите последици от невъзстановяване на неправомерно изплатени суми, които датират съответно от преди повече от четири или осем години. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1290/2005.
(5)
По силата на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 държавите-членки могат да вземат решение да не изискват възстановяване на сумите. Такова решение може да бъде взето единствено ако вече направените и евентуалните разходи по възстановяването на сумата надхвърлят размера на подлежащата на възстановяване сума или ако връщането се окаже невъзможно поради неплатежоспособност, отчетена и призната съгласно националното законодателство, на длъжника или на лицата, носещи юридическа отговорност за нередностите. Ако такова решение е взето в срок от четири години от датата на първоначалното административно или съдебно решение или в срок от осем години, ако искът за възстановяване е отнесен до националните съдилища, 100 % от финансовите последствия от невъзстановяването следва да се поемат от бюджета на Общността. В обобщения доклад, посочен в член 32, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени сумите, за които държавата-членка е решила да не изисква възстановяване, както и основанията за решението. Тези суми не се поемат от засегнатите държави-членки и следователно се поемат от бюджета на Общността. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от посочения регламент.
(6)
При уравняването на сметките на съответните разплащателни агенции Комисията трябва да вземе предвид вече удържаните суми от съответните държави-членки въз основа на Решение 2007/327/ЕО и Решение 2008/394/ЕО.
(7)
Съгласно член 7, параграф 3, втората алинея от Регламент (ЕО) № 1258/1999 и член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1663/95 настоящото решение не засяга решенията, които ще бъдат приети впоследствие от Комисията за изключване от финансиране от страна на Общността на разходи, които не са извършени в съответствие с правилата на Общността,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
С настоящото решение се уравняват сметките на немската разплащателна агенция „Bayern-Umwelt“ и португалската разплащателна агенция „IFADAP“, относно разходите, финансирани от секция „Гарантиране“ на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), през финансовата 2006 година.
Сумите, които следва да бъдат възстановени от съответните държави-членки или да им бъдат изплатени съгласно настоящото решение, включително тези, произтичащи от прилагането на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени в приложението.
Член 2
Адресати на настоящото решение са Федерална република Германия и Португалската република.
Съставено в Брюксел на 2 февруари 2010 година.