РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 15 декември 2009 година
относно мерките в подкрепа на селскостопанския сектор, приведени в действие от Испания в отговор на поскъпването на горивата
(нотифицирано под номер C(2009) 9971)
(само текстът на испански език е автентичен)
(2010/473/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функциониране на Европейския съюз („ДФЕС“) (1), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с член 108, параграф 2, първа алинея от ДФЕС и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 29 септември 2000 г., в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС испанските власти уведомиха Комисията относно мерките в подкрепа на селскостопанския сектор, приведени в действие от Испания в отговор на поскъпването на горивата. С факс от 20 ноември 2000 г. Комисията поиска допълнителна информация. Тази информация беше получена с писма от 9 януари и 13 март 2001 г.
(2)
Повечето мерки, предмет на уведомлението, са прехвърлени в регистъра на помощите, за които не е постъпило уведомление (помощ NN 19/2001). Друга част от тях са вписани в регистъра на помощите, за които е постъпило уведомление (N 681/A/2000).
(3)
С писмо от 11 април 2001 г., заведено като получено на 25 април 2001 г., Комисията уведоми Испания за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на някои от мерките и изрази становище, че някои от останалите мерки не отговарят на условията за получаване на помощ съгласно разпоредбите на член 107 от ДФЕС.
(4)
Решението на Комисията да открие процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно въпросните мерки.
(5)
С писма от 6 юни и 20 декември 2001 г. Испания изпрати поредица от мнения. Комисията получи също и мненията на заинтересованите страни. Последните бяха предоставени на Испания, на която беше дадена възможност за отговор. Коментарите на Испания бяха получени в Комисията с писма от 1 и 30 октомври 2001 г.
(6)
На 11 декември 2002 г. Комисията прие частично отрицателно окончателно решение с номер 2003/293/ЕО (3).
(7)
На 15 април 2003 г. Европейският съд беше сезиран с жалба срещу Комисията, отправена от „Asociación de Empresarios de Estaciones de Servicio de la Comunidad de Madrid“ и „Federación Catalana de Estaciones de Servicio“ (4). Жалбоподателите поискаха частична отмяна на решението на Комисията.
(8)
С решение от 12 декември 2006 г. (5) Съдът отмени член 1 от Решение 2003/293/ЕО на Комисията, що се отнася до констатацията, че мерките в подкрепа на земеделските кооперации, предвидени с Кралски декрет-закон № 10/2000 от 6 октомври 2000 г. относно спешни мерки в подкрепа на секторите на селското стопанство, рибарството и транспорта (6), не са помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(9)
Поради частичната отмяна на решението Комисията следва да приеме ново решение относно мерките, посочени в отменения от Съда член 1, които са предмет на настоящото решение.
(10)
Що се отнася до мерките, посочени в член 1 от Решение 2003/293/ЕО, които не са засегнати от решението на Съда (7) и следователно остават в сила, те не са предмет на настоящото решение. По-долу тези мерки няма да бъдат разглеждани.
(11)
Настоящото решение не се отнася и за мерките, посочени в член 2 от Решение 2003/293/ЕО (8) и в следващите членове 3, 4 и 5, тъй като споменатите членове остават в сила. По-долу тези мерки също няма да бъдат разглеждани.
II. ОПИСАНИЕ
1. Мерки в подкрепа на земеделските кооперации
(12)
Мерките в подкрепа на земеделските кооперации, за които е постъпило уведомление, са предвидени в член 1 от Кралски декрет-закон № 10/2000 относно спешни мерки в подкрепа на секторите на селското стопанство, рибарството и транспорта (9), с който се внасят изменения в Закон № 27/1999 от 16 юли 1999 г. относно кооперациите (10) и в Закон № 20/1990 от 19 декември 1990 г. относно режима на данъчно облагане на кооперациите (11).
(13)
От една страна, горната граница, при която не се губи данъчната привилегия съгласно Закон № 20/1990 (член 13, параграф 10) в размер на 50 % от оборота при осъществяване на операции с трети страни, които не са членове на кооперацията, е премахната по отношение на земеделските кооперации, когато същите осъществяват дейности по доставка на газьол B на тези трети страни.
(14)
От друга страна, Закон № 34/1998 от 7 октомври 1998 г. относно сектора на въглеводородните горива (12) е изменен, като по отношение на земеделските кооперации е премахнато изискването да бъдат юридически лица, подлежащи на общ режим на данъчно облагане, когато осъществяват дейности по дистрибуция на газьол B по отношение на лица, които не са членове на кооперацията.
(15)
Според испанските власти главната цел на тези мерки е била да се неутрализира поскъпването на горивата, засегнало в значителна степен селскостопанския сектор в периода на приемане на мерките. По тази причина в обосновката на Кралски декрет-закон № 10/2000 е посочено, че „цената на газьола за нуждите на селското стопанство, рибарството и транспорта, както и на горивата за други цели се повишава вследствие поскъпването на петрола и поскъпването на долара спрямо еврото“. Испанското правителство, „отчитайки реалностите на тази криза, предизвикана от външни фактори, в сътрудничество с представителни организации на засегнатите сектори анализира обхвата на икономическите последици за селското стопанство и рибарството, като получи широка подкрепа във връзка с приемането на пакет от мерки за намаляване на отрицателното въздействие на увеличената цена на петрола и за по-нататъшна либерализация на тези сектори“.
(16)
Що се отнася до обхвата на законите, изменени с мярката, за която е постъпило уведомление, е необходимо да се представи по-подробно описание.
(17)
Със Закон № 27/1999 относно кооперациите се регулира цялата кооперативна дейност в Испания. В него се дава определение на понятието кооперативно дружество, прави се класификация на кооперативните дружества и се урежда тяхното учредяване. Целта на закона е да подпомага развитието на кооперативните дружества, да определя формите на сдружаване, като улеснява групирането на техните членове с цел стимулиране на кооперативното движение. Член 93 от закона е посветен на земеделските кооперации, по-специално на техния предмет и дейностите, които могат да осъществяват.
(18)
В член 16, параграф 5, член 18, параграф 2, членове 33 и 34 от Закон № 20/1990 са установени стандартите относно данъчната основа и режима на данъчно облагане на кооперациите в Испания, включително на земеделските кооперации. Законът определя така наречените „защитени кооперации“ и „специално защитени кооперации“. „Защитените кооперации“ са тези, които се ръководят от принципите и разпоредбите на общия закон за кооперациите или от законите за автономните общности. „Специално защитените кооперации“ са кооперациите за осъществяване на съвместна дейност, земеделските кооперации, кооперациите, които обработват земи на общностен принцип, морските кооперации и кооперациите на потребителите и ползвателите. Съгласно закона по-високото ниво на защита на втория тип кооперации се дължи на естеството на секторите, в които се осъществява тяхната дейност, на икономическото състояние на техните членове и на по-тясната им обвързаност с принципа на взаимопомощ.
(19)
При определяне на размера на данъчната основа операциите, осъществени в рамките на кооперацията (с други нейни членове), и тези, осъществени извън кооперацията (с лица, които не са нейни членове), се разглеждат отделно и се облагат по различен начин. От това следва, че кооперацията трябва да води отделно счетоводство за двата вида дейност.
(20)
Режимът на данъчно облагане, прилаган спрямо земеделските кооперации със статут на „специално защитени кооперации“, е идентичен с прилагания спрямо защитените кооперации, с изключение на посочените по-долу случаи:
- корпоративен данък: отнася се за печалбите на дружества и други юридически лица. Облагаемата сума, съответстваща на приходи от дейности в рамките на кооперацията (осъществени с други нейни членове), се облага с намалена данъчна ставка от 20 %, докато облагаемата сума, съответстваща на приходи от дейности извън кооперацията (осъществени с лица, които не са нейни членове, или с трети страни), се облага с общата данъчна ставка от 35 % (член 33, параграф 2). Освен това съществува отстъпка в размер на 50 % от вноските за Фонд „Задължителен резерв“ (член 16, параграф 5) (13) и отстъпка в размер на 100 % от сумите, предназначени за Фонда за обучение и насърчаване (член 18, параграф 2) (14). Специално защитените кооперации ползват също и облекчение в размер на 50 % от размера на данъка, определен като алгебричен сбор от обложените финансови резултати - положителни или отрицателни - в съответствие с данъчните ставки за дейности в рамките на кооперацията и извън нея, когато този сбор е положително число (член 34, параграф 2). Накрая, тези кооперации имат право на амортизационни отчисления върху елементи от подлежащите на амортизация нови фиксирани активи, придобити през първите три години след вписването в регистъра на кооперациите,
- данък върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи: този косвен данък се налага върху различни юридически актове, като възмездно прехвърляне на имущество, нотариални сделки, както и върху някои дружествени актове (като свързаните с финансиране на дружеството, какъвто е увеличението на капитала). Освобождаване от този данък се предвижда в случаите на учредяване на дружество, увеличаване на капитала, сливане и разделяне; в случай на отпускане и анулиране на заеми, включително под формата на облигации; в случай на придобиване на имущество и права, внесени във Фонда за обучение и насърчаване с оглед осъществяване на целите на Фонда; освобождаване само на специално защитените кооперации се предвижда и при придобиване на имущество и права, пряко предназначени за осъществяването на дружествените и установените с учредителния им акт цели (член 33, параграф 1 и член 34, параграф 1),
- данък върху икономическите дейности: отнася се пряко до всяка предприемаческа дейност, професионална или артистична, осъществявана от физически или юридически лица на територията на Испания. Върху този данък се предвижда субсидия в размер на 95 % (член 33, параграф 4, буква a),
- данък върху недвижимото имущество: това е местен данък, с който се облага правото на ползване и други вещни права, свързани с дадено недвижимо имущество. Върху този местен данък се предвижда субсидия в размер на 95 % за селски имоти на земеделските кооперации и на кооперациите, обработващи земи на общностен принцип (член 33, параграф 4, буква б).
(21)
И накрая, съгласно член 13 от закона кооперациите, независимо от техния вид, губят данъчните стимули, в случай че обемът на осъществените операции с трети страни, които не са членове на кооперацията, надхвърля 50 % от общия брой на операциите, осъществени от кооперацията.
(22)
Бюджетът на мерките в подкрепа на земеделските кооперации остава неизвестен поради тяхното естество. Що се отнася до срока им, той е неопределен.
2. Аргументи, приведени от Комисията в рамките на откритата процедура на разследване
(23)
Комисията обоснова решението си за откриване на процедура със следните аргументи:
(24)
Съгласно откритата процедура одобряването на кралския декрет-закон предполага предоставяне на данъчни предимства на земеделските кооперации, с каквито те не са разполагали преди това.
(25)
Първото от тези предимства се състои в премахване на изискването да бъдат юридически лица, подлежащи на общ режим на данъчно облагане (т.е. предоставя им се по-лек режим на данъчно облагане), когато осъществяват дистрибуция на газьол B на трети страни, които не са членове на кооперацията, като по този начин кооперациите получават възможността да плащат по-малко данъци, отколкото са плащали преди това за същата операция. С други думи, преди изменението на Закон № 27/1999, за да осъществят дистрибуция на газьол B на лица, които не са членове на кооперацията, земеделските кооперации е трябвало да бъдат юридически лица. След изменението на закона това задължение отпада и съответните операции подлежат на облагане съгласно облекчен данъчен режим.
(26)
Второто предимство се състои в премахване на ограничението от 50 % от оборота, наложено на земеделските кооперации при дистрибуция на газьол B на трети страни, които не са членове на кооперацията, като условие, необходимо за да не загубят данъчните стимули. С други думи, преди изменението на Закон № 27/1999 земеделските кооперации е трябвало да ограничат дейностите по доставка за трети страни, които не са техни членове, до 50 % от оборота си, за да не загубят данъчната привилегия. След изменението на закона те могат да надвишават тази граница, без да губят данъчните стимули.
(27)
Тази специфична мярка се отнася единствено за земеделските кооперации и включва данъчно предимство, предоставено с оглед на поскъпването на горивата, състоящо се в плащане на по-нисък данък в сравнение с данъка, плащан преди изменението на Закон № 27/1999.
(28)
Въз основа на наличната информация по онова време Комисията е приела, че с въпросните мерки на земеделските кооперации е предоставено предимство, с което са били намалени разходите, които нормално биха утежнили техния бюджет. Загубата на данъчни приходи е равностойно на изразходване на държавни ресурси под формата на бюджетни разходи (точка 10 от Известие на Комисията за прилагане на правилата за държавна помощ по отношение на мерките за пряко данъчно облагане на дружества (15). По тази причина мярката е трябвало да бъде разглеждана като избирателна данъчна мярка, засягаща държавни ресурси.
(29)
На етапа на откриване на процедурата и въз основа на съществуващата по онова време информация Комисията е приела, че тези мерки трябва да бъдат разглеждани като данъчни мерки, които трябва да бъдат приписани на държавата, засягат държавни ресурси, предоставят избирателно предимство и не са обосновани от естеството и структурата на данъчната система, т.е. тези мерки следва да бъдат разглеждани като избирателни мерки, предоставени от държавата.
(30)
Информацията, предоставена от испанските власти, според която поскъпването на горивата с 47 % в периода 1999-2000 г. е довело до нарушаване на обществения ред и стачки, нарушени доставки на енергийни суровини и хранителни стоки, не е доказвала на този етап, че става въпрос за извънредно събитие по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС.
(31)
Отново въз основа на съществуващата информация е било прието, че мерките в подкрепа на земеделските кооперации са държавна помощ, предназначена да подобри финансовото състояние на последните, но те нямат принос за развитието на сектора. По тази причина се е наложило въпросните помощи да бъдат разглеждани като оперативни и несъвместими с общия пазар.
(32)
С оглед на горните съображения Комисията е приела, че по отношение на въпросните мерки, разглеждани като държавна помощ, не могат да бъдат приложени дерогациите, предвидени в член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС, и е решила да открие по отношение на мерките процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС.
III. СЪОБРАЖЕНИЯ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ ТРЕТИ ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
1. Съображения на Асоциацията на управителите на бензиностанции
(33)
Тази асоциация счита, че Кралски декрет-закон № 10/2000 предоставя данъчни предимства на земеделските кооперации.
(34)
От една страна, премахването на изискването да бъдат юридически лица, подлежащи на общ режим на данъчно облагане, когато осъществяват дистрибуция на газьол B на трети страни, които не са членове на кооперацията, представлява данъчно предимство, благодарение на която кооперациите биха платили по-малко данъци, отколкото са плащали преди това за същата дистрибуция, тъй като режимът за данъчно облагане на тези операции е облекчен.
(35)
От друга страна, премахването на ограничението от 50 % от оборота, наложено на земеделските кооперации при дейности по доставка на газьол B на трети страни, които не са техни членове, като условие, необходимо за да не загубят данъчната привилегия, представлява друго данъчно предимство.
(36)
Според асоциацията с Кралски декрет-закон № 10/2000 се стимулира създаването на паралелна мрежа в периферията на пазара, която облагодетелства кооперациите като субекти „подпомагани“ от публичния сектор, като освен това ги освобождава от изискванията на закона, валидни за техните конкуренти. Всичко това се прави с цел намаляване на цена, която е резултат от естествени пазарни механизми и без да се предвижда каквото и да е обезщетение за собствениците на съоръжения за публична продажба (търговия на дребно), голяма част от които ще бъдат отстранени от пазара.
2. Съображения на Асоциацията на управителите на бензиностанции в област Мадрид, на Каталонската федерация на бензиностанциите и на Испанската конфедерация на бензиностанциите
(37)
Тези асоциации, представляващи почти целия сектор на бензиностанциите в Испания, считат, че в Кралски декрет-закон № 10/2000 се съдържат мерки, предназначени да освободят земеделските кооперации от различни данъчни тежести, свързани с дистрибуцията на газьол B на лица, които не са членове на кооперацията, като се въвежда изключително облекчен режим на данъчно облагане на тази дейност при дистрибуция на горива на трети страни.
(38)
Според асоциациите с влизането в сила на Кралски декрет-закон № 10/2000 при дистрибуция на газьол B на трети страни земеделските кооперации получават следните предимства:
(39)
По отношение на данъка върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи - кооперациите са освободени от този данък в случаите на учредяване на дружество, увеличаване на капитала, сливане и разделяне; в случай на отпускане и анулиране на заеми, включително под формата на облигации, в случай на придобиване на имущество и права, внесени във Фонда за обучение и насърчаване с оглед осъществяване на целите на Фонда и в случай на дейности по придобиване на имущество и права, пряко предназначени за изпълнението на дружествените и установените с учредителния им акт цели.
(40)
По отношение на корпоративния данък - предвид факта, че в кралския декрет-закон дистрибуцията на газьол B на трети страни, които не са членове на кооперацията, се разглежда като финансов резултат от дейността на кооперацията, данъчната ставка за облагане на въпросната дейност е 20 % и за нея е предвидена възможност за амортизационни отчисления върху елементи от подлежащите на амортизация нови фиксирани активи, придобити през първите три години след вписването в регистъра на кооперациите; освен това кооперациите ползват облекчение в размер на 50 % от размера на данъка.
(41)
По отношение на данъка върху икономическите дейности - кооперациите ползват облекчение в размер на 95 % от размера на данъка.
(42)
По отношение на данъка върху недвижимото имущество - облекчението е също в размер на 95 % от размера на данъка.
3. Съображения на Конфедерацията на земеделските кооперации в Испания
(43)
Тази конфедерация обединява по-голямата част от земеделските кооперации в Испания.
(44)
Земеделските кооперации започват да осъществяват дистрибуция на нефтени продукти след влизане в сила на постановлението от 31 юли 1986 г. (16) на министерството на икономиката и финансите, с което се изменя наредбата за доставките и продажбата на горивни смеси и течни горива, предмет на монопола върху нефтените продукти (17). Със Закон № 34/1992 от 22 декември 1992 г. за регулиране на нефтения сектор (18) се въвежда нова система за дистрибуция на нефтени продукти.
(45)
Нормативната уредба, отнасяща се до земеделските кооперации, се променя съществено след публикуването на Закон № 34/1998, и по-специално на петнадесета допълнителна разпоредба от този закон, с която се забранява на кооперациите да продават нефтени продукти (дизелови горива и бензин) на трети страни, освен ако за тази цел те не са учредили юридическо лице, подлежащо на общ режим на данъчно облагане.
(46)
Според тази конфедерация Кралският декрет-закон № 10/2000 отменя само частично ограничението пред свободната конкуренция, въведено със забраната съгласно петнадесетата допълнителна разпоредба на Закон № 34/1998.
(47)
Данъчните облекчения за кооперативните дружества трябва да бъдат разглеждани във връзка с метода на изчисляването им и с произтичащите от тях задължения за кооперациите.
(48)
При определяне на данъчната основа за облагане с корпоративен данък кооперациите трябва ясно да разграничават двата вида операции: осъществените с членове на кооперацията и осъществените със страни, които не са нейни членове, или с трети страни. Методът на изчисляване, предвиден в член 16 от Закон № 20/1990, се състои в определяне на данъчната основа поотделно за приходите от операции, осъществени с членове на кооперацията от една страна, и за приходите от операции, осъществени със страни, които не са нейни членове, или с трети страни от друга страна.
(49)
Съгласно член 33 от Закон № 20/1990 при облагане на кооперациите с корпоративен данък се прилагат различни данъчни ставки, съответно 20 % и 35 % (общоприложима ставка) от облагаемата сума по отношение на приходите в рамките на кооперацията и извън нея, като към последните се отнасят и приходите на земеделските кооперации от операции с трети страни. От това следва, че данъчното облекчение не се отнася за печалбата на земеделските кооперации от операции с трети страни, които не са членове на кооперацията.
(50)
Що се отнася до корпоративния данък, който дължат кооперациите, съгласно член 23 от Закон № 20/1990 размерът му се определя като алгебричен сбор от обложените финансови резултати - положителни или отрицателни - в съответствие с данъчните ставки за дейности в рамките на кооперацията и извън нея, като така определеният данък се счита за изискуем (cuota íntegra), когато сборът е положително число. Режимът на освобождаване на специално защитените кооперации, каквито по принцип са земеделските, е предвиден в член 34 от същия закон и се състои в намаляване с 50 % на размера на изискуемия данък, определен съгласно член 23.
(51)
Това намаление не може да се разглежда, без да се взема предвид облагането с данък върху доходите на физическите лица (наричан по-долу ДДФЛ) на нетния излишък, разпределян между член-кооператорите. В дадена кооперация търговската печалба се разпределя между членовете ѝ в зависимост от осъществената от кооперацията дейност през съответната финансова година, а не в зависимост от капиталовата вноска: това е така нареченият нетен излишък, различаващ се съществено от дивидента в капиталовото дружество.
(52)
Предвид своята специфичност намалението с 50 % на корпоративния данък в полза на специално защитените кооперации трябва да се разглежда във връзка с двойното данъчно облагане на дивидента/излишъка - с корпоративен данък от една страна и с данък върху доходите на физическите лица от друга страна. Облекченията, свързани с двойното данъчно облагане в рамките на отношенията капиталово дружество - акционери (дивидент) не са налице при отношенията кооперативно дружество - член-кооператори (разпределяне на нетния излишък), по тази причина данъчното облагане на нетния излишък е по-голямо от това на дивидента.
(53)
Това разграничение е отразено в член 23 от Закон № 40/1998 от 9 декември 1998 г. относно данъка върху доходите на физическите лица и други данъчни разпоредби (19), с което се потвърждава различното данъчно третиране по отношение на дивидента (характерен за капиталовите дружества, подлежащи на общ режим на данъчно облагане) и по отношение на нетния излишък (характерен за кооперативните дружества, подлежащи на специален режим на данъчно облагане).
(54)
От друга страна, данъчните облекчения по ДДФЛ, предвидени в член 66 от Закон № 40/1998, се различават и в зависимост от вида на дружеството: по отношение на дивидентите, във въпросния член се предвижда намаление с 40 %, а по отношение на нетния излишък се прави препращане към член 32 от Закон № 20/1990 относно режима на данъчно облагане на кооперациите, съгласно който намалението в случай на двойно данъчно облагане е 10 % за защитените кооперации и 5 % за специално защитените кооперации.
(55)
Освен това на кооперациите са наложени специфични задължения, които не се прилагат за предприятията, подлежащи на общ режим на данъчно облагане, по-специално финансови задължения, въведени със Закон № 27/1999, изискващи капитализиране на средствата, които не подлежат на разпределение, какъвто е например случаят с учредяването на задължителни социални фондове.
(56)
От една страна, това е Фонд „Задължителен резерв“, предназначен за консолидиране, развитие и гарантиране на дейността на кооперацията, който не се разпределя между членовете ѝ, както е постановено в член 55 от Закон № 27/1999. Той е част от имуществото на кооперацията, което не подлежи на разпределение и при прекратяването ѝ остава на разположение на държавната хазна, която го внася във Фонд за подпомагане на кооперативното движение. Съгласно Закон № 27/1999 минималната вноска в споменатия резервен фонд е в размер на 20 % от приходите от операции в рамките на кооперацията и 50 % от приходите от операции извън нея (т. е. от операции с трети страни, които не са членове на кооперацията), към която се прибавя членският внос на кооператорите и сумата, удържана от задължителната вноска на всеки от тях в капитала на дружеството в случай на прекратяване на членството. От това следва, че член-кооператорът никога не си връща изцяло средствата, които е внесъл в дружеството, и част от излишъка се капитализира.
(57)
От друга страна, това е Фондът за обучение и насърчаване, предвиден в член 56 от Закон № 27/1999, чиято цел е обучение на член-кооператорите и работещите в кооперацията, разпространение на кооперативните принципи, стимулиране на отношенията между кооперациите, подпомагане в областта на образованието и професионалната подготовка, както и подпомагане на местно ниво и подпомагане на областта като цяло. В съответствие със Закон № 27/1999 минималната вноска в този фонд е в размер на 5 % от приходите от дейност в рамките на кооперацията. Както при Фонд „Задължителен резерв“, средствата от тези вноски не се разпределят между членовете, включително в случай на прекратяване на кооперацията.
(58)
В резултат на това при кооперациите максималният излишък, който подлежи на разпределяне, е по-малък в сравнение с излишъка, генериран от капиталовите дружества, които имат на разположение по-голяма част от печалбата поради факта, че не са задължени да правят вноски в тези фондове със средства от печалбата за текущата финансова година.
(59)
Данъчното предимство, което може да получи кооперацията при частично освобождаване от корпоративен данък, е неутрализирано от двойното данъчно облагане, и с ДДФЛ, прилагано спрямо член-кооператорите, което води до увеличаване на данъчните им задължения.
(60)
Обща представа за режима на данъчно облагане на кооперациите, както и за неговите предимства и недостатъци, може да бъде получена от следните няколко примера:
(61)
При първия пример се прави сравнение между нетната разполагаемост на средствата на член-кооператорите и акционерите в дружества, подлежащи на общ режим на данъчно облагане в Испания, при едни и същи изходни данни за финансовия резултат; 150 валутни единици (наричани по-долу в.е.).
Хипотеза: приходи от дейност в рамките на кооперацията (50 %) и приходи от дейност извън кооперацията (50 %), въз основа на Закон № 27/1999; цялостно изплащане на разполагаемата печалба на съдружника. Приложима данъчна ставка на ДДФЛ: 48 %
Кооперативно дружество
Капиталово дружество
Приходи
Приход от дейност в рамките на кооперацията (КП): 75 (50 %)
Приход от дейност извън кооперацията (ИП): 75 (50 %)
Общо: 150
150
Вноски за социални фондове
Фонд за обучение и насърчаване: 5 % КП = 3,75
Фонд „Задължителен резерв“: 20 % КП = 15
50 % ИП = 37,5
Общо: 56,25
0
Приходи след приспадане на вноските за социални фондове
КП: 56,25
ИП: 37,5
Общо: 93,75
150
Корпоративен данък
КП: (75 - 11,25) × 20 % = 12,75
ИП: (75 - 18,75) × 35 % = 19,687
Общо: 32,437
150 × 35 % = 52,5
Разполагаема печалба
93,75 - 32,437 = 61,313
150 - 52,5 = 97,5
Данък върху доходите на физическите лица (ДДФЛ)
Данъчна основа: 61,313 × 100 % = 61,313
Дължим размер на данъка (пълна ставка):
61,313 × 48 % = 29,430
Данъчно облекчение: 61,313 × 10 % = 6,131
Дължим размер на данъка след приспадане на данъчното облекчение:
9,430 - 6,131 = 23,299
BI = 97,5 × 140 % = 136,5
Дължим размер на данъка (пълна ставка): 136,5 × 48 % = 65,52
Данъчно облекчение: 97,5 × 40 % = 39
Дължим размер на данъка след приспадане на данъчното облекчение: 65,52 - 39 = 26,52
Нетен доход, получен от акционера
61,313 - 23,299 = 38,014
97,5 - 26,52 = 70,98
(62)
От изчисленията, направени в съответствие с приложимата данъчна ставка на ДДФЛ, се вижда, че при един и същ финансов резултат от 150 в.е., нетният доход на член-кооператора е 38 в.е., а този на акционера на дружество, подлежащо на общ режим на данъчно облагане, е 71 в.е. Освен това, както беше обяснено по-горе, двойното данъчно облагане с корпоративен данък и с ДДФЛ неутрализира първоначалния ефект от данъчното облекчение, предоставено при облагането с корпоративен данък.
(63)
Във втория пример, отчитащ различна данъчна ставка за облагане на операциите на кооперациите с други членове и с трети страни, които не са членове на кооперацията, т.е. за приходите от дейност в рамките на кооперацията и извън нея, виждаме, че при нарастване на дела на приходите от дейност извън кооперацията по отношение на тези от дейност в рамките на кооперацията, средствата, които подлежат на внасяне в задължителните фондове, както и данъкът върху дохода, се увеличават пропорционално, докато процентът на разполагаемата печалба намалява; от това следва, че когато приходите от дейност извън кооперацията са по-големи, нетният доход, получен от всеки член на кооперацията, е по-малък.
Анализ на различни хипотези на разпределение между приходите от дейност в рамките на кооперацията и извън нея
Защитено кооперативно дружество
Капиталово дружество
Хипотеза
КП: 75 %
ИП: 25 %
КП: 66,66
ИП:33,33 %
КП: 50
ИП: 50 %
КП: 25 %
ИП: 75 %
Приходи
150
150
150
150
150
Дейност в рамките на кооперацията и извън нея
46,875
50
56,25
65,625
0
Дейност в рамките на кооперацията и извън нея
103,125
100
93,75
84,375
150
Корпоративен данък
28,97
30,125
32,437
35,906
52,5
Разполагаема печалба
74,155
69,875
61,313
48,469
97,5
Данък върху доходите на физическите лица (ДДФЛ)
28,179
26,55
23,299
18,418
26,52
Нетен доход, получен от акционера
45,976
43,325
38,014
30,051
70,98
(64)
В заключение Конфедерацията на земеделските кооперации счита, че законодателството относно данъчното облагане на земеделските кооперации в Испания трябва да бъде анализирано в неговата цялост. В него са заложени разграничения и то съдържа елементи на данъчни предимства, но те са придружени със специфични задължения (задължителни вноски във фондове, облагане на капитала, двойно данъчно облагане).
IV. СЪОБРАЖЕНИЯ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ ИСПАНИЯ
(65)
С писмо от 11 юни 2001 г. Испания посочва следните аргументи.
(66)
Според Испания приравняването на мерките в подкрепа на кооперациите с държавна помощ с мотива, че след въведените изменения кооперациите ще плащат по-малко данъци, е необосновано поради следните причини:
(67)
Въведените с Кралски декрет-закон № 10/2000 мерки целят либерализиране на сектора на доставките на газьол, като с тях се премахва обвързването на ограниченията, наложени на земеделските кооперации при дистрибуция на въпросното гориво на трети страни, с определено преференциално данъчно третиране.
(68)
С режима на данъчно облагане на земеделските кооперации се отчита разликата между дейността, осъществена с останалите членове на кооперацията и онази, осъществена с лица, които не са нейни членове, като приходите от последната се разглеждат като приходи извън рамките на кооперацията. От това следва, че режимът на облагане с корпоративен данък на тези приходи съответства на общ режим на данъчно облагане, прилаган спрямо всеки друг данъчен субект, който осъществява същата дейност.
(69)
Режимът на данъчно облагане на кооперациите е определен със Закон № 20/1990, в чийто член 21 като приходи извън рамките на кооперацията са определени тези, които са получени от дейността на кооперацията с трети страни, които не са нейни членове, като това позволява тези приходи да се облагат с общоприложимата ставка на корпоративния данък в съответствие с член 26, параграф 3 от Закон № 43/1995 от 27 декември относно корпоративния данък (20). От друга страна, съгласно шестата допълнителна разпоредба от Закон № 27/1999 от 16 юли 1999 г. относно кооперациите, последните са задължени да водят отделно счетоводство за операциите, осъществявани с трети страни, които не са членове на кооперацията.
(70)
С мерките, въведени с Кралски декрет-закон № 10/2000, се цели либерализиране на сектора на доставките на газьол B чрез предоставяне на възможност за кооперациите да осъществяват такива доставки, независимо от дела на последните спрямо общия брой на операциите, осъществени от кооперацията, като се премахва свързаното с това съотношение условие за загуба на режим на данъчно облагане за дейности в рамките на кооперацията. Целта е да се даде възможност на кооперацията да осъществява въпросните доставки, без да е необходимо да учредява отделен данъчен субект, при положение че режимът на облагане с корпоративен данък на дейностите по доставка на газьол B на трети страни е еднакъв с общия режим на облагане с корпоративен данък.
(71)
В заключение, според Испания, мерките, въведени с Кралски декрет-закон № 10/2000 не са държавна помощ, тъй като не оказват въздействие върху конкурентните предприятия, осъществяващи същата икономическа дейност (дистрибуция на газьол B), предвид факта, че всички предприятия в сектора, включително земеделските кооперации, подлежат на облагане с една и съща ставка на корпоративния данък.
(72)
В допълнение на коментарите си по отношение на въпросната мярка, изложени в писмото от 6 юни 2001 г., с писма от 1 и 30 октомври 2001 г., Испания представя и коментар на съображенията на заинтересованите страни. В писмото си от 1 октомври 2001 г. Испания добавя следните коментари.
(73)
Поскъпването на суровия петрол и поевтиняването на еврото спрямо долара засегнаха съществено нормалните условия за развитие на селското стопанство и доведоха до криза в сектора, която намали икономическите резултати от дейността на земеделските стопанства и постави под заплаха съществуването на голяма част от тях, в случай че тази тенденция продължи.
(74)
При така създалото се положение испанското правителство реши да предприеме конюнктурни, но същевременно и структурни мерки, като мерките за либерализиране на сектора на дистрибуцията на горива, за да даде възможност на земеделските и животновъдни стопанства да продължат дейността си и да запазят необходимото ниво на конкурентоспособност.
(75)
Мерките за подпомагане, въведени с Кралски декрет-закон № 10/2000, са част от политиката за либерализиране на сектора на горивата. По-специално с тях се премахват някои ограничения, налагани от испанското законодателство на земеделските кооперации, което несъмнено води до отваряне на пазара в сектора на дистрибуцията на газьол B в Испания.
(76)
Това обяснява освобождаването на кооперациите от задължението да ограничават обема на дистрибуцията на газьол B на трети страни, които не са членове на кооперацията, до 50 % от дейностите по дистрибуция на газьол B на свои членове, както и премахването на изискването за учредяване на юридическо лице, различно от кооперацията, за да могат да осъществяват дистрибуция на дребно на нефтени продукти на трети страни. Последното изискване ограничаваше икономическата дейност на земеделските кооперации и беше до известна степен в противоречие със Закон № 27/1999, съгласно който предприятията, учредени по силата на въпросния закон, могат да организират и осъществяват всякаква икономическа дейност.
(77)
Изменението, с което се цели запазване на статута на специално защитени данъчни субекти, от който са облагодетелствани кооперациите, и за случаите, когато последните осъществяват дистрибуция на газьол B на трети страни, които не са техни членове, трябва да се разглежда като облекчителна мярка, която обаче не е съпътствана от специален режим на данъчно облагане и предимство що се отнася до дистрибуцията на гориво на трети страни.
(78)
Твърдението на асоциациите на бензиностанциите, според което либерализирането на дистрибуцията на газьол, осъществявана от кооперациите по отношение на трети страни, които не са техни членове, води до облагане на въпросната дистрибуция с данъчна ставка на корпоративния данък от 20 %, е неточно според Испания. Всички операции, които кооперациите осъществяват с трети страни, които не са техни членове, подлежат на облагане с общоприложимата ставка от 35 %.
(79)
В писмото си от 30 октомври 2001 г. в допълнение на коментарите, представени с писмо от 1 октомври 2001 г. във връзка със съображенията на трети заинтересовани страни, Испания предоставя следните коментари на Министерството на финансите:
(80)
В своите съображения асоциациите на бензиностанциите се позовават на грешна интерпретация на последиците от Кралски декрет-закон № 10/2000 върху режима на данъчно облагане на защитените кооперации. Всички приходи от дейност извън рамките на кооперацията подлежат на облагане с общоприложимата ставка от 35 %, включително печалбите от дистрибуцията на газьол B на трети страни, които не са членове на кооперацията.
(81)
С измененията, въведени с Кралски декрет-закон № 10/2000, се цели единствено да се либерализира секторът на дистрибуцията на газьол B чрез предоставяне на възможност на кооперациите да осъществяват такива доставки, независимо от дела им спрямо общия обем на операциите, осъществени от кооперацията, като се премахва свързаното с това съотношение условие за загуба на режим на данъчно облагане, приложим по отношение на дейност в рамките на кооперацията.
(82)
По никакъв начин не се променя режимът на данъчно облагане, приложим по отношение на дейностите по доставка на газьол B, което позволява да се направи заключение за липсата на мярка, която би могла да бъде определена като държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС.
(83)
Що се отнася до данъка върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи, от съображенията на асоциациите на бензиностанциите става ясно, че тези предимства са съществували преди приемането на Кралски декрет-закон № 10/2000, поради което кооперациите не ги придобиват в резултат на влизането в сила на въпросния декрет. Целта на тези предимства е подкрепа на дружества от този вид, както и на кооперативното движение в Испания.
(84)
И накрая, по отношение на местните данъци, критиките на асоциациите на бензиностанциите не са насочени толкова към самите данъчни предимства, предоставени на специално защитените кооперации, колкото към тяхното изменение с Кралски декрет-закон № 10/2000, с което се променят изискванията към земеделските кооперации като условие за придобиване на статут на специално защитени кооперации, и по-специално към предоставянето на възможност на тези кооперации да продават без ограничение газьол B на трети страни, които не са техни членове.
(85)
Испания счита, че никоя от предприетите от испанското правителство мерки в подкрепа на селскостопанския сектор не може да бъде определена като държавна помощ, поради факта, че тези мерки са напълно съвместими с разпоредбите на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
V. РЕШЕНИЕ 2003/293/ЕО
(86)
В своето Решение 2003/293/ЕО Комисията достигна до следните заключения:
(87)
Измененията на Закон № 27/1999 и Закон № 20/1999, въведени с Кралски декрет-закон № 10/2000, единствено възстановяват нормативната уредба относно дистрибуцията на нефтени продукти от страна на земеделските кооперации, действаща преди приемането на Закон № 34/1998.
(88)
Испания уточни, че съгласно Закон № 20/1990 печалбата, която земеделските кооперации получават от операции с трети страни, които не са техни членове, се облага с общоприложимата ставка на корпоративния данък, което означава, че по отношение на тях не се предвижда данъчно облекчение и че измененията, въведени с Кралски декрет-закон № 10/2000, не водят до промяна на режима на данъчно облагане, приложим по отношение на дейностите по доставка на газьол B, осъществявани от страна на кооперациите за трети страни, които не са техни членове.
(89)
Посредством измененията, въведени с Кралски декрет-закон № 10/2000, земеделските кооперации могат да осъществяват тази дейност, без да бъдат задължени да учредяват ново юридическо лице с цел дистрибуция на газьол B на трети страни, които не са техни членове, и имат възможност да надвишат ограничението от 50 % по отношение на оборота от дейностите по доставка за трети страни, без да губят данъчната привилегия.
(90)
Очевидно е, че по отношение на приходите от операции с трети страни, които не са техни членове, земеделските кооперации подлежат на облагане с общоприложимата ставка на корпоративния данък, както всички останали дружества, но е очевидно също, че вследствие на въпросните изменения, кооперациите вече могат да продават газьол на трети страни без никакво ограничение по отношение на оборота и без задължението да учредяват ново юридическо лице, като същевременно продължават да се възползват от различното данъчно третиране.
(91)
Преди влизането в сила на Кралски декрет-закон № 10/2000 кооперациите са ползвали данъчни предимства по отношение на данъка върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи, данъка върху икономическата дейност, данъка върху недвижимото имущество и корпоративния данък. По отношение на последния, операциите, осъществени с членове на кооперацията, се облагат с намалена данъчна ставка и специално защитените кооперации, каквито по принцип са земеделските кооперации, ползват отстъпка в размер на 50 % от корпоративния данък.
(92)
Независимо от това Комисията е счела за необходимо да проучи данъчните предимства за кооперативните дружества с оглед на възникващите за тях задължения, произтичащи от метода на изчисляване. В решението на Комисията се посочва, че както е видно от съображенията на Конфедерацията на земеделските кооперации в Испания, въпросното данъчно предимство не може да се разглежда, без да се взема предвид облагането с данък върху доходите на физическите лица (ДДФЛ) на нетния излишък, разпределян между член-кооператорите, излишък, чиито характеристики се различават съществено от тези на дивидента в капиталовото дружество. Облекченията, свързани с двойното данъчно облагане в рамките на отношенията капиталово дружество - акционери (дивидент), не са налице при отношенията кооперативно дружество - член-кооператори (разпределяне на нетния излишък), по тази причина данъчното облагане на нетния излишък е по-голямо от това на дивидента. Предимството, което може да получи кооперацията от намаляването на корпоративния данък, е неутрализирано от двойното данъчно облагане, и с ДДФЛ, прилагано спрямо член-кооператорите, което води до увеличаване на данъчната тежест.
(93)
В своето решение Комисията счита, че режимът на данъчното облагане на земеделските кооперации в Испания трябва да бъде анализиран в своята цялост. В него са заложени разграничения в структурно отношение и той съдържа елементи на данъчни предимства, които обаче са съпроводени със специфични задължения (задължителни вноски във фондове, облагане на капитала, двойно данъчно облагане).
(94)
Въз основа на горните съображения, предвид предоставената информация от страна на Испания и от Конфедерацията на земеделските кооперации в Испания, Комисията счете, че измененията в законодателството относно земеделските кооперации, въведени с Кралски декрет-закон № 10/2000, не представляват предимство под формата на намаляване на данъчната тежест на същите и не са избирателна данъчна мярка, за която се използват държавни ресурси.
(95)
Въз основа на предоставената от Испания информация в решението си Комисията заключава, че мерките в подкрепа на земеделските кооперации трябва да се разглеждат като данъчни мерки, обосновани от естеството и структурата на данъчната система, и следователно като мерки, които не са свързани с критериите за приложение на член 107, параграф 1 от ДФЕС, поради което не представляват държавна помощ.
VI. РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪД ПО ДЕЛО T-146/03
(96)
В жалбата срещу решение 2003/293/ЕО на Комисията Asociación de Empresarios de Estaciones de Servicio de la Comunidad de Madrid и Federación Catalana de Estaciones de Servicio твърдят по същество, че Комисията е нарушила член 107, параграф 1 от ДФЕС, тъй като в обжалваното решение тя твърди, че въпросните мерки не представляват държавна помощ, тъй като не предоставят предимства на земеделските кооперации и са в съответствие с естеството и структурата на данъчната система, приложима по отношение на кооперациите.
(97)
В разследването на Съда се посочва, че според една част от твърденията на жалбоподателя заключението на Комисията за липсата на предимства е неправилно поради неправилната ѝ оценка за режима на данъчно облагане в Испания. Според друга част от твърденията на жалбоподателя Комисията е направила погрешно заключение за липсата на избирателен характер на спорните мерки въз основа на неправилна оценка на съответствието на тези мерки с естеството и структурата на испанската данъчна система.
1. Част първа: неправилна оценка на режима на данъчно облагане в Испания, опорочаваща заключението, че спорните мерки не предоставят предимство на земеделските кооперации
(98)
Жалбоподателят изтъква, че Комисията е пропуснала да вземе предвид преференциалния данъчен статут на земеделските кооперации, що се отнася до данъка върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи, данъка върху икономическата дейност и данъка върху недвижимото имущество.
(99)
Съдът счита, че не е в състояние да прецени обосноваността на обжалваното решение по този въпрос. Според Съда в обжалваното решение не се посочват ясно и недвусмислено причините, поради които с режима на облагане на земеделските кооперации с данък върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи, данък върху икономическата дейност и данък върху недвижимото имущество не се предоставя предимство по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. От една страна в съображение 145 от обжалваното решение се посочва ясно, че кооперациите получават данъчни предимства в рамките на корпоративния данък, данъка върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи, данъка върху икономическата дейност и данъка върху недвижимото имущество. От друга страна в съображение 148 от същото решение се посочва, че спорните мерки не са данъчно предимство и следователно не са държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(100)
Макар че по време на съдебното заседание Комисията е твърдяла, че мотивите, изложени в съображения 146 и 147 от обжалваното решение, се отнасят не само за корпоративния данък, а и за останалите три данъка, посочени по-горе, Съдът счита, че подобна обосновка е неразбираема.
(101)
На първо място, според Съда в съображение 146 се посочва, че предимството за кооперацията от отстъпката в размер на 50 % от корпоративния данък се неутрализира от двойното данъчно облагане, освен с този данък, и с данък върху доходите на физическите лица. Пак според Съда, след като Комисията не е посочила никаква причина, поради която предимствата в рамките на данъка върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи, данъка върху икономическата дейност и данъка върху недвижимото имущество също се неутрализират от двойното данъчно облагане, съображение 146 може да бъде тълкувано единствено като отнасящо се за неутрализирането на намалението от 50 % за корпоративния данък.
(102)
На второ място, според Съда в съображение 147 само се посочва, че в режима на данъчно облагане на кооперациите, разгледан в неговата цялост, са заложени разграничения в структурно отношение и той съдържа елементи на данъчни предимства, които обаче са съпроводени със специфични задължения (задължителни вноски във фондове, облагане на капитала, двойно данъчно облагане). В това съображение не се посочват причините, поради които споменатите специфични задължения неутрализират, освен отстъпката от 50 % от корпоративния данък, и данъчните предимства по станалите три данъка, посочени по-горе. Според Съда липсата на обосновка в случая се подкрепя и от факта, че при прочит на обжалваното решение, изрично посочените специфични задължения следва да се тълкуват като отнасящи се за корпоративния данък. В действителност освен в съображение 147 тези специфични задължения са посочени и в съображения 83-95 от обжалваното решение, които се отнасят единствено за корпоративния данък.
(103)
Най-напред по отношение на аргумента, според който мерките, свързани с данъка върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи, данъка върху икономическата дейност и данъка върху недвижимото имущество не са били изменени с кралския декрет-закон и че по тази причина обжалваното решение не съдържа оценка във връзка с тези данъци, Съдът изтъква, че този довод е фактически недоказан, след като в съображение 145 се твърди, че Комисията е взела предвид съществуването на данъчни предимства в полза на кооперациите в рамките на тези данъци.
(104)
Освен това Съдът е на мнение, че противно на това, което твърди Комисията, данъчният статут на кооперациите по отношение на данъка върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи, данъка върху икономическата дейност и данъка върху недвижимото имущество е бил изменен със спорните мерки. Действително преди приемането им режимът на данъчно облагане на кооперациите не се е прилагал по отношение на дистрибуцията на гориво, тъй като тази дейност е трябвало да бъде осъществявана от отделен данъчен субект, за който не се е отнасял преференциалният данъчен статут. След влизането в сила на спорните мерки, в обхвата на този преференциален режим е включена и дистрибуцията на гориво. Затова Съдът счита, че спорните мерки са променили данъчния статут на земеделските кооперации.
(105)
Що се отнася по-нататък до аргумента, според който данъчният статут в рамките на данъка върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи, данъка върху икономическата дейност и данъка върху недвижимото имущество би могъл да представлява някаква помощ, поради факта, че този статут не е бил променян след присъединяването на Кралство Испания, Съдът счита, че той е без значение за разбиране на причините, поради които Комисията е достигнала до заключение за липсата на предимство в съображение 148 от обжалваното решение. В действителност, след като самата Комисия твърди, че преференциалният данъчен статут представлява помощ, това автоматично означава, че тя приема този преференциален статут за помощ, а оттам и че той в действителност предоставя предимство по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(106)
И накрая, по отношение на аргумента, според който данъчното предимство в рамките на данъка върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи, данъка върху икономическата дейност и данъка върху недвижимото имущество е твърде незначително в сравнение с корпоративния данък, Съдът счита, че и този аргумент не може да послужи за обосновка на обжалваното решение. Действително, според Съда допускането, че дадено облекчение е незначително, означава автоматично, че се приема неговото съществуване. Освен това съдът припомня, че по време на съдебното заседание Комисията е уточнила, че с този аргумент не поддържа твърдението, че предимството в рамките на трите данъка, посочени по-горе, е по-малко от прага съгласно правилото de minimis. По тази причина приведеният аргумент не позволява на Съда да разбере причините, поради които режимът на облагане с данък върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи, данък върху икономическата дейност и данък върху недвижимото имущество не е предимство.
(107)
Съдът заключава въз основа на изложеното по-горе, че обжалваното решение е опорочено, що се отнася до неговата обосновка, поради което Съдът не може да се произнесе по въпроса за основателността на оценката, направена от Комисията, според която по отношение на трите посочени по-горе данъка режимът на облагане, приложим спрямо кооперациите, не предоставя никакви предимства.
(108)
Независимо от това Съдът припомня, че липсата на достатъчна обосновка не би могла да бъде причина за отмяна на обжалваното решение, освен ако тази липса се отнася за разпоредбата, съгласно която спорните мерки не представляват държавна помощ по смисъла на 107, параграф 1 от ДФЕС. В тази връзка Съдът изтъква, че в обжалваното решение Комисията твърди, от една страна, че със спорните мерки не се предоставя предимство, а от друга страна, че ако с тези мерки се предоставя предимство, то няма избирателен характер поради своето съответствие с естеството и структурата на данъчната система.
2. Част втора: неправилна оценка на съответствието на спорните мерки с естеството и структурата на испанската данъчна система, която опорочава заключението за липса на избирателен характер на тези мерки
(109)
Според Съда обжалваното решение не съдържа нито един елемент, позволяващ да бъде разбрана логиката, която Комисията е следвала, за да достигне до заключението, че спорните мерки не са избирателни (съображение 148), тъй като са обосновани от естеството и структурата на данъчната система (съображение 167).
(110)
Наистина, както заявява Съдът, в съображение 148 от обжалваното решение се посочва, че твърдението на Комисията относно липсата на избирателност на въпросните мерки се основава на предоставената от страна на Испания и на Конфедерацията на земеделските кооперации в Испания информация.
(111)
Според Съда, най-напред по отношение на предоставената от Конфедерацията на земеделските кооперации в Испания информация, така както е представена в обжалваното решение, е вярна констатацията, че тя се отнася до липсата на предимство, а не до липсата на избирателност. Следователно информацията не съдържа елементи, които могат да послужат за обосновка на твърдението за липсата на избирателен характер на предимството, предоставено чрез спорните мерки. След това, по отношение на информацията, предоставена от Кралство Испания, трябва да се посочи, че така, както е представена в съображения 103-120 от обжалваното решение, с нея се цели основно да се обосноват въпросните мерки като политика на либерализация в сектора на дистрибуцията на горива. Подобно обяснение не позволява да бъдат разбрани причините, поради които спорните мерки се считат за обосновани от естеството и структурата на данъчната система. И в действителност според Съда при липсата на достатъчно ясна обосновка по въпроса, съображението за политика на либерализация в сектора на дистрибуцията на горива, следвана от Кралство Испания, не е свързано непременно с естеството и структурата на испанската данъчна система.
(112)
От друга страна, според Съда посоченото в съображение 119 от обжалваното решение обстоятелство, според което предимствата, свързани с данъка върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи предхождат въвеждането на спорните мерки и целта им е да подпомогнат кооперативните дружества и кооперативното движение в Испания, също не е свързано непременно с естеството и структурата на данъчната система.
(113)
При всички случаи, продължава Съдът, дори да се счете, че въпреки липсата на подробна обосновка по този въпрос в обжалваното решение Комисията е решила да приеме, че подпомагането на кооперативното движение е свързано с естеството и структурата на испанската данъчна система, не по-малко вярно е и това, че в съображение 119 от обжалваното решение тази обосновка се посочва единствено по отношение на данъчните предимства в рамките на данъка върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи, без да посочват такива в рамките на облагането с данък върху недвижимото имущество или с данък върху икономическите дейности.
(114)
От изложеното по-горе Съдът заключава, че обжалваното решение е опорочено що се отнася до неговата обосновка, поради което Съдът не може да се произнесе по въпроса за основателността на оценката, направена от Комисията, според която, ако се приеме, че спорните мерки представляват данъчно предимство, то не е избирателно, тъй като e обоснованo от естеството и структурата на данъчната система.
(115)
Следователно Съдът счита, че от констатацията за липсата на обосновка, направена в съображение 90 по-горе, както и констатацията в предходното съображение, следва заключението, че обжалваното решение е недостатъчно обосновано що се отнася до оценката, според която въпросните мерки не са държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(116)
Съдът заключава, че обжалваното решение следва да бъде отменено, тъй като е налице нарушение от страна на Комисията на задължението за обосновка, наложено от член 296 от ДФЕС. По тази причина Съдът постановява, че член 1 от Решение 2003/293/ЕО на Комисията е отменено що се отнася до констатацията, че мерките в подкрепа на земеделските кооперации, предвидени с Кралски декрет-закон № 10/2000 относно спешните мерки в подкрепа на селскостопанския сектор, рибарството и транспорта, не са помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
VII. ОЦЕНКА
(117)
Членове 107 и 108 от ДФЕС се прилагат за всички селскостопански продукти, посочени в приложение I от Договора, които са предмет на обща организация на пазара (всички селскостопански продукти освен конско месо, мед, кафе, алкохол от земеделски произход, оцет, произведен от алкохол, и корк) съобразно регламентите за обща организация на пазара в съответните области.
1. Член 107, параграф 1 от ДФЕС
(118)
Съгласно разпоредбите на член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с общия пазар.
(119)
Разглежданите мерки се прилагат под формата на различна от общоприложимата схема на данъчно третиране, облагодетелстваща земеделските кооперации.
(120)
Съгласно Известие на Комисията за прилагане на правилата за държавна помощ по отношение на мерките за пряко данъчно облагане на дружества (21) в обхвата на член 107 попада държавна помощ, приведена в действие посредством мерки, свързани с прякото данъчно облагане на дружества, когато:
-
предимството е предоставено от страна на държавата или с използване на държавни ресурси,
-
мярката засяга конкуренцията или търговията между държавите-членки,
-
мярката е специфична или избирателна, тоест поставя в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на някои стоки, т.е., нарушава или заплашва да наруши конкуренцията,
-
мярката предоставя на бенефициерите предимство, чрез което се намалява данъчната тежест, която биха понесли без въпросното предимство.
(121)
Най-напред трябва да се отбележи, че както е посочено в точка 3.2.7 от Известие на Комисията до Съвета и Европейския парламент, Европейския икономически и социален съвет и Комитета на регионите относно насърчаването на кооперативните дружества в Европа (22), кооперациите, осъществяващи икономическа дейност, включително земеделските кооперации, се разглеждат като „дружества“ по смисъла на ДФЕС и следователно за тях са валидни всички правила на европейското законодателство в областта на конкуренцията и държавната помощ, включително различните изключения, прагове и правила de minimis.
(122)
Проучването в случая трябва да засегне специфичните мерки, за които е постъпило уведомление, в полза на земеделските кооперации, предприети в резултат на поскъпването на горивата (член 1 от Кралски декрет-закон № 10/2000), с оглед най-напред на следните четири критерия:
(123)
Предвид факта, че резултатът от мерките, за които е постъпило уведомление, е разширяване обхвата на преференциалния режим на данъчно облагане на кооперациите и спрямо дистрибуцията на гориво на трети страни, които не са техни членове, въпросният данъчен статут следва да бъде квалифициран с оглед на член 107 от ДФЕС.
1.1. Критерият „държавни ресурси“
(124)
В съответствие с практиката на Съда на Европейския съюз, за да бъде квалифицирано като държавна помощ дадено предимство, на първо място то трябва да е предоставено пряко или непряко чрез използване на държавн ресурси, и на второ място, да може да бъде приписано на държавата (23).
(125)
Съгласно точка 10 от Известие на Комисията за прилагане на правилата за държавна помощ по отношение на мерките за пряко данъчно облагане на дружества, загубата на данъчни приходи е еквивалентна на изразходване на държавни ресурси под формата на фискални разходи. Освен това намесата на държавата може да бъде осъществена както посредством данъчни разпоредби със законодателен, нормативен или административен характер, така и чрез практически действия от страна на данъчната администрация.
(126)
С член 1 от Кралски декрет-закон № 10/2000 Испания е въвела изменения в Закон № 27/1999 относно кооперациите и в Закон № 20/1990 относно режима на данъчно облагане на кооперациите. От една страна, горната граница, при която не се губи данъчната привилегия съгласно Закон № 20/1990 в размер на 50 % от оборота при осъществяване на операции с трети страни, които не са членове на кооперацията, е премахната по отношение на земеделските кооперации, когато същите осъществяват дейности по доставка на газьол B на такива трети страни. От друга страна, Закон № 34/1998 относно сектора на въглеводородните горива е изменен, като по отношение на земеделските кооперации е премахнато изискването да бъдат юридически лица, подлежащи на общ режим на данъчно облагане, когато осъществяват дистрибуция на газьол B на лица, които не са членове на кооперацията.
(127)
Трябва да припомним, че както е посочено в параграф 20 от настоящото решение, на земеделските кооперации са предоставени няколко предимства в рамките на облагането с различни данъци. Включването на земеделските кооперации в обхвата на данъчната привилегия, състояща се в премахване с оглед нейното ползване на горната граница в размер на 50 % от оборота, при дейности по доставка на газьол B на трети лица, които не са членове на кооперацията, представлява отказ от данъчни приходи и следователно води до изразходването на държавни ресурси под формата на фискални разходи. Освен това с премахване на изискването при дистрибуция на газьол B на трети страни, които не са техни членове, кооперациите да учредяват юридическо лице, подлежащо на общ режим на данъчно облагане, испанската държава се отказва от всякакви данъчни приходи, свързани с въпросния данъчен статут, и следователно ще изразходва държавни ресурси под формата на фискални разходи.
(128)
В своето решение от 27 януари 1998 г. Съдът е приел, че критерият за използване на държавни ресурси също може да има неблагоприятно въздействие, в случаите, когато намесата води до загуба на дължими към държавния бюджет средства, например по пътя на освобождаване от данъци, какъвто е настоящият случай (24).
(129)
От горните съображения следва, че разглежданите мерки са предимства, които могат да бъдат приписани на държавата, и са предоставени пряко с използване на държавни ресурси.
1.2. Критерият „засягане на търговията“
(130)
За да попадат в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС, помощите трябва, наред с другото, да засягат конкуренцията и търговията между държавите-членки. Този критерий предполага бенефициерите на помощите да осъществяват икономическа дейност.
(131)
В съответствие с постоянната съдебна практика в тази област се счита, че търговията е засегната, когато предприятието бенефициер осъществява икономическа дейност в рамките на търговията между държавите-членки. Съдът е приел, че когато предоставено от държава-членка предимство засилва позицията на определена категория дружества по отношение на конкурентните дружества в рамките на междуобщностната търговия, въпросното предимство оказва влияние върху тази търговия (25).
(132)
В разглеждания случай земеделските кооперации осъществяват икономическа дейност в рамките на търговията между държавите-членки. Търговският обмен на селскостопански продукти между Европейския съюз и Испания е значителен. Така например през 1999 г. Испания е осъществила износ на селскостопански продукти за Европейската общност на стойност около 11,33 млрд. евро и е внесла такива продукти на стойност около 7,38 млрд. евро. През 2007 г. износът на селскостопански продукти от Испания за държавите от Европейския съюз е достигнал стойност около 33,12 млрд. евро, а вносът - около 27,14 млрд. евро (26).
(133)
По-специално в разглеждания случай предприятията бенефициери осъществяват търговска дейност в сектори, развиващи се в условията на конкуренция, а именно дистрибуцията на горива. Важно е да се подчертае, че е налице засилена конкуренция между производителите в държавите-членки, чиято продукция е предмет на търговия в рамките на Общността. Испанските производители са част от тази конкурентна среда. Освен това при наличието на значителен брой бенефициери на въпросните мерки, въздействието на последните върху търговията ще бъде съществено.
(134)
Мерките ще окажат влияние върху търговията с разглежданите продукти между държавите-членки в резултат на облагодетелстването на операторите, осъществяващи дейност в една държава-членка, за сметка на тези в останалите държави-членки. Двете разглеждани мерки оказват пряко и непосредствено въздействие върху производствените разходи на въпросните продукти в Испания. В резултат на това тези мерки засягат конкуренцията и търговията между държавите-членки.
1.3. Критерият „предимство“
(135)
Съгласно постоянната съдебна практика понятието „помощ“ е по-общо от понятието „субсидия“, тъй като включва не само положителни престации, каквито са самите субсидии, а и всички мерки за намеса на държавата, които под някаква форма облекчават разходите, които биха утежнили бюджета на дадено предприятие без тяхното прилагане и които по тази причина, без да бъдат субсидии в прекия смисъл на думата, са по същество такива и тяхното въздействие е идентично на това на субсидиите (27).
(136)
Според Съда от горните съображения следва, че мярка, с помощта на която държавата предоставя на определени дружества освобождаване от данъци, което макар да не включва прехвърляне на държавни ресурси, поставя бенефициерите в по-благоприятно финансово положение в сравнение с останалите данъчни субекти, представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(137)
Съгласно известието относно прякото данъчно облагане на предприятията, подобно предимство може да бъде предоставено чрез намаляване на данъчната тежест на предприятието под различна форма и по-специално: чрез намаляване на сумата на облагаемите доходи (дерогационно приспадане, извънредна или ускорена амортизация, вписване на резерви в баланса и др.); чрез общо или частично намаление на размера на данъка (освобождаване от данъци, данъчен кредит и др.); чрез отлагане във времето или анулиране, дори чрез извънредно разсрочване на данъчното задължение.
(138)
Различията между режима на данъчно облагане на кооперативните дружества и на останалите дружества в Испания са описани в съображение 20 от настоящото решение. Това са предимства, предоставени на защитените кооперации, включително земеделските кооперации, които не се прилагат по отношение на останалите дружества. Трябва да се уточни също, че настоящият анализ на данъчните привилегии за въпросните кооперации не включва намалената данъчна ставка от 20 %, прилагана върху облагаемата сума на приходите от дейност в рамките на кооперацията (т.е. върху приходите от операции, осъществени с нейните членове).
(139)
Посредством измененията, въведени с Кралски декрет-закон № 10/2000, на земеделските кооперации се предоставя възможност да пренасочат голяма част от своята дейност или да я пренасочат изцяло към дистрибуцията на газьол B, без това да води до уеднаквяване на данъчното им третиране с прилаганото спрямо останалите дружества.
(140)
Както посочва Съдът в дело T-146/03 (28), преди приемането на тези мерки режимът на данъчно облагане на кооперациите не се е прилагал по отношение на дистрибуцията на гориво, тъй като тази дейност е трябвало да бъде осъществявана от отделен данъчен субект, за който не се е отнасял преференциалният данъчен статут. След влизането в сила на въпросните мерки, в обхвата на този преференциален режим на данъчно облагане е попаднала и дистрибуцията на гориво. Затова Съдът счита, че със спорните мерки данъчният статут на земеделските кооперации, що се отнася до дистрибуцията на горива на трети страни, които не са техни членове, е бил променен.
(141)
В действителност Комисията е установила, че с помощта на тези мерки земеделските кооперации, които получават неограничена възможност да осъществяват търговия с трети страни, които не са техни членове, и същевременно запазват юридическия си статут, който е различен от този на останалите дружества и дори от статута на неземеделските кооперации, извършващи дистрибуция на газьол B, са поставени, когато се касае за дистрибуция на горива на трети страни, които не са техни членове, в облагодетелствано положение по отношение на останалите дружества, тъй като запазват данъчното си третиране.
(142)
Следва да се припомни, че при формирането на данъчната основа на кооперациите, приходите от кооперативна дейност (осъществена с членове на кооперацията) и тези от извънкооперативна дейност (осъществена с лица, които не са техни членове) се разглеждат поотделно и не се облагат по един и същи начин. Въпреки разделното счетоводство обаче, предвид факта, че земеделските кооперации са специфичен данъчен субект, те ще продължават да бъдат облагодетелствани от други данъчни предимства, които не са пряко свързани с намалената данъчна ставка за облагане на печалбата, а именно това са другите данъчни предимства в рамките на корпоративния данък, на данъка върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи, данъка върху икономическата дейност (чийто размер не зависи от приходите на дружеството) и данъка върху недвижимото имущество. Следователно кооперациите запазват специалния режим на данъчно облагане, дори ако обемът на доставките на газьол B на трети страни, които не са техни членове, надвиши 50 % от оборота им, което представлява изключение по смисъла на националния закон за кооперациите, тъй като за тях не важи задължението да учредят за целта отделно юридическо лице, подлежащо на общ режим на данъчно облагане.
(143)
По тази причина земеделските кооперации са поставени в по-благоприятно финансово положение от това на останалите данъчни субекти, тъй като една част (29) от предимствата, по-специално свързаните с корпоративния данък, както и всички свързани с другите данъци предимства, остават в сила.
(144)
Що се отнася до аргументите, изложени от Конфедерацията на земеделските кооперации в Испания, по-специално във връзка с корпоративния данък, Комисията припомня факта, посочен от нея в Решение 2003/293/ЕО, а именно, че специално защитените кооперации, каквито са земеделските кооперации, ползват 50 % отстъпка в рамките на корпоративния данък. Освен това се приспадат 50 % от вноските в полза на Фонд „Задължителен резерв“ и 100 % от сумите, предназначени за Фонда за обучение и насърчаване. И накрая, земеделските кооперации имат право на амортизационни отчисления върху елементи от подлежащите на амортизация нови фиксирани активи, придобити през първите три години след вписването в регистъра на кооперациите.
(145)
Комисията приема, че данъчните предимства за кооперативните дружества следва да бъдат разглеждани във връзка с данъчните задължения, които са им наложени, за разлика от тези на некооперативните дружества.
(146)
Според съображенията на Конфедерацията на земеделските кооперации в Испания, данъчното предимство не може да се разглежда, без да се взема предвид облагането с данък върху доходите на физическите лица (ДДФЛ) на нетния излишък, разпределян между член-кооператорите, излишък, чиито характеристики се различават съществено от тези на дивидента в капиталовото дружество. Облекченията, свързани с двойното данъчно облагане в рамките на отношенията капиталово дружество - акционери (дивидент) не са налице при отношенията кооперативно дружество - член-кооператори (разпределяне на нетния излишък), по тази причина данъчното облагане на нетния излишък е по-голямо от това на дивидента. Данъчното предимство, което може да получи кооперацията от намаляването на корпоративния данък, е неутрализирано от двойното данъчно облагане, и с ДДФЛ, прилагано спрямо член-кооператорите, което води до увеличаване на данъчната тежест.
(147)
Както отбелязва Съдът в своето решение, този аргумент трябва да бъде тълкуван единствено като отнасящ се за неутрализирането на намалението от 50 % на корпоративния данък, т.е. за отстъпката от 50 % при облагането с този данък. Всъщност Комисията потвърждава, че изложеният от Конфедерацията на земеделските кооперации в Испания аргумент се отнася за тази мярка.
(148)
Комисията счита, че предимството следва да бъде разглеждано по отношение на кооперацията, а не по отношение на отделните нейни членове, тъй като обект на настоящия анализ са именно кооперациите. При това положение цифрите, представени от Конфедерацията на земеделските кооперации в Испания, отнасящи се до данъчната ставка на корпоративния данък, не са от значение. Освен това те се отнасят единствено до нетната разполагаемост на средствата в полза на член-кооператорите в резултат от прилагането на данъка. Така например Комисията счита, че вноските в задължителните фондове не са непременно причина за влошаване на икономическото състояние на кооперацията, тъй като тези средства се запазват и използват от същата за точно определени цели.
(149)
С оглед на предоставените обяснения Комисията счита, че режимът на облагане с корпоративен данък на земеделските кооперации в Испания съдържа елементи на данъчни предимства. Освен това различното данъчно третиране не може да бъде обосновано със съществуването на определени ограничения, свързани с кооперативната дейност, по-специално с двойното данъчно облагане. Всъщност когато кооперацията осъществява операции с трети страни, които не са нейни членове, тя въздейства на пазара както всяко друго предприятие и не е обосновано да бъде третирана в данъчно отношение по начин, различен от третирането на останалите данъчни субекти. От това следва, че приходите на кооперациите от операции с трети страни трябва да бъдат облагани по същия начин, както ако съответните операции са осъществени от капиталово дружество, а сумите, разпределяни на член-кооператорите - облагани по същия начин, по който се облагат дивидентите, получени от акционерите на капиталово дружество.
(150)
Накрая Комисията констатира, че не е изложен нито един аргумент във връзка с правото на амортизационни отчисления върху елементи от подлежащите на амортизация нови фиксирани активи, придобити през първите три години след вписването в регистъра на кооперациите, или във връзка с другите данъчни предимства в рамките на корпоративния данък.
(151)
Комисията припомня също, че предимството произтича не само от корпоративния данък, а и от останалите данъци, описани в съображение 20 от настоящото решение (данък върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи, данък върху икономическата дейност и данък върху недвижимото имущество). При облагането с тези данъци не може да става въпрос за неутрализиране поради двойно данъчно облагане.
(152)
Следователно кооперациите запазват данъчните си облекчения, дори когато обемът на доставките на газьол B на трети страни, които не са техни членове, надвиши 50 % от оборота им, което представлява изключение по смисъла на националния закон за кооперациите, тъй като за тях не важи задължението да учредят за целта отделно юридическо лице, подлежащо на общ режим на данъчно облагане.
(153)
Според Испания мерките, въведени с Кралски декрет-закон № 10/2000 не представляват държавна помощ, тъй като не оказват въздействие върху конкурентните дружества, осъществяващи същата търговска дейност, поради факта, че всички дружества в сектора, включително земеделските кооперации, се облагат с една и съща ставка на корпоративния данък (35 %). Независимо от това, както беше посочено по-горе, с измененията, въведени с Кралски декрет-закон № 10/2000 на земеделските кооперации се предоставя възможност да пренасочат голяма част от своята дейност или да я пренасочат изцяло към дистрибуцията на газьол B, без това да води до уеднаквяване на данъчното им третиране с прилаганото спрямо останалите дружества, тъй като те не губят преференциалното данъчно третиране при облагането с корпоративен данък, с данък върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи, с данък върху икономическата дейност (чийто размер не зависи по никакъв начин от приходите на дружеството) и с данък върху недвижимото имущество.
(154)
Вследствие на горното Комисията счита, че по отношение на мерките съгласно член 1 от Кралски декрет-закон № 10/2000 критерият „предимство“ е изпълнен.
1.4. Критерият „избирателност“
(155)
За да бъде държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, дадена мярка по-специално трябва да предоставя избирателно предимство изключително в полза на определени дружества или сектори на икономическа дейност. Този член се отнася за помощи, които нарушават или заплашват да нарушат конкуренцията „чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки“ (30).
(156)
При определяне на избирателния характер на дадена мярка Комисията трябва да проучи дали въведеното с въпросната мярка разграничение между предприятията по отношение на предимства или задължения е свързано с естеството и структурата на действащата данъчна система. Съгласно съдебната практика конкретна данъчна мярка, която е обоснована от вътрешната логика на данъчната система, не попада в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС (31). Ако въпросното разграничение се използва за цели, различни от целите на общия режим на данъчно облагане, въпросната мярка по принцип се разглежда като отговаряща на условието за избирателност, предвидено в член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(157)
Що се отнася до мерките за специфично данъчно облагане, в точка 20 от Известие на Комисията за прилагане на правилата за държавна помощ по отношение на мерките за пряко данъчно облагане на дружества се припомня, че някои данъчни предимства понякога са насочени към определен вид дружества, към определени функции на тези дружества или определен вид производства. Фактът, че с тях се поставят в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на някои стоки, може да бъде причина въпросните мерки да бъдат разглеждани като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
1.4.1. Чрез мерките поставят ли се в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на някои стоки?
(158)
Необходимо е да се определи дали съгласно испанската правна система въпросната мярка може да постави в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на някои стоки за сметка на други, които с оглед на целта на разглеждания режим на данъчно облагане се намират в подобно фактическо и юридическо положение (32).
(159)
В Съобщението на Комисията относно насърчаването на кооперативните дружества в Европа се признава, че кооперациите действат в интерес на своите членове, които са и потребители на резултатите от тази дейност, а не в полза на външни инвеститори. Печалбата се разпределя между членовете на кооперацията в зависимост от сключените с член-кооператорите споразумения, а резервите и активите се съхраняват общо, те са неделими и се използват в интерес на всички членове на кооперацията. Тъй като по принцип член-кооператорите са в близки отношения помежду си, новоприетите членове трябва да бъдат одобрени от тях, а правото на глас не винаги е пропорционално на притежаваните дялове. Отказът от членство на даден член-кооператор му дава право на възстановяване на неговия дял и води до намаляване на капитала.
(160)
Горното определение характеризира т.нар. „чисто кооперативно дружество за взаимопомощ“ и чрез него може да се определи дали в рамките на испанската данъчна система кооперациите се намират в същото фактическо и юридическо положение като това на капиталовите дружества.
(161)
На първо място, чисто кооперативното дружество за взаимопомощ се характеризира със специфични отношения между своите членове. Всеки член-кооператор е партньор с един глас в управлението на кооперацията, всеки член-кооператор разполага само с един глас, а решенията се приемат с мнозинство и избраното ръководство е отговорно пред член-кооператорите. Между кооперацията и нейните членове съществува близко взаимодействие, което излиза извън границите на обикновените бизнес отношения.
(162)
След това, в чисто кооперативното дружество за взаимопомощ се осъществява справедливо и равноправно разпределение на приходите от икономическата дейност и всеки излишък в крайна сметка се разпределя между член-кооператорите. Това отговаря на принципа на взаимопомощ, благодарение на който кооперациите действат в интерес на своите членове. Членовете на дадена търговска или потребителна кооперация получават в края на финансовата година икономически облаги в съответствие с общата стойност на операциите, които са осъществили с кооперацията (лична печалба или лични отстъпки). Независимо от това член-кооператорите могат да решат кооперацията да задържи част от тези отстъпки или излишъци за нуждите на различни резервни фондове. По тази причина чисто кооперативните дружества за взаимопомощ могат да бъдат определени като осъществяващи търговска дейност единствено със своите членове.
(163)
Именно затова, що се отнася по-специално до корпоративния данък, в тези чисто кооперативни дружества за взаимопомощ кооперацията не реализира печалба, тъй като тя действа единствено в полза на своите членове. По тази причина Комисията счита, че чисто кооперативните дружества за взаимопомощ и дружествата, които реализират печалба, не се намират в еднакво фактическо и юридическо положение с оглед данъчното облагане на приходите. При това положение намалението на облагаемия доход на чисто кооперативните дружества за взаимопомощ не може да се разглежда като държавна помощ.
(164)
Предвид гореизложеното Комисията счита също, че с Кралски декрет-закон № 10/2000 се въвеждат елементи, които опорочават модела на чисто кооперативното дружество за взаимопомощ, по-специално поради премахване на ограничението от 50 % от оборота, наложено на земеделските кооперации при доставка на газьол B на трети страни, които не са техни членове, като условие да не загубят данъчните стимули, т.е. поставя се под въпрос принципът за изключителност на земеделските кооперации. В действителност единствено фактът, че кооперациите могат да надвишат границата от 50 % е достатъчен, за да бъде опорочен чисто „взаимоспомагателния“ характер на същите, тъй като голяма част от оборота им вече може да бъде реализиран чрез търговски операции с трети страни, които не са техни членове. По този начин дейността на земеделската кооперация може да придобие съвършено нова насока в търсене на печалба и възниква въпросът дали принципите, характеризиращи чисто кооперативното дружество за взаимопомощ (като активно участие на член-кооператорите в управлението, вземането на решения и осъществяването на дейността на дружеството, принципите на изключителност, алтруизъм и демократичност) може да продължат да действат, при положение че на кооперациите се дава неограничена възможност да предоставят услугите си на трети страни, които не са техни членове. Освен това не може да се пренебрегне и промяната на кооперативната същност на приходите от операции, осъществени с трети страни.
(165)
Ясно е, че в настоящия случай с въвеждането на Кралски декрет-закон № 10/2000 се поставя под съмнение чисто взаимоспомагателния характер на засегнатите от него кооперации в селскостопанския сектор. По тази причина и с оглед на действащото испанско законодателство Комисията не може да определи еднозначно чисто взаимоспомагателния характер на земеделските кооперации в Испания, засегнати от въпросната мярка. Следователно данъчният статут на тези кооперации следва да се сравнява не с този на чисто кооперативните дружества за взаимопомощ, а с данъчния статут на капиталовите дружества.
(166)
Налага се все пак да се определи правният режим, съобразно който трябва да се направи оценка на разглежданите мерки, т.е. референтната рамка. В тази връзка трябва да се отбележи, че с предоставянето на данъчни предимства за земеделските кооперации в Испания, въпросните мерки представляват специфични дерогации, предвидени със Закон № 20/1990 относно режима на данъчно облагане на кооперациите. В член 16, параграф 5, член 18, параграф 2, член 33, параграфи 1-4 и член 34, параграфи 1-2 от закона се предвижда серия от мерки, облагодетелстващи специално защитените кооперации, включително земеделските кооперации, в рамките на облагането с корпоративен данък, с данък върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи, с данък върху икономическата дейност и с данък върху недвижимото имущество (за подробности относно предимствата вж. съображение 20 по-горе).
(167)
След това следва да се определи преследваната с всеки от тези четири данъка цел. В тази връзка трябва да се отбележи, че целта на корпоративния данък е облагане на печалбата на предприятията. Целта на всеки от останалите данъци е съответно облагане на прехвърлянето на имущество и на други нотариални сделки, облагане на осъществяваната икономическа дейност и облагане на правото на ползване върху дадено недвижимо имущество.
(168)
И накрая, както беше обяснено по-горе, следва да се определи дали кооперациите и капиталовите дружества се намират в сравнимо фактическо и юридическо положение с оглед горепосочените цели и разгледаните четири данъка.
(169)
Най-напред, що се отнася до корпоративния данък, предвид факта, че Комисията не може да определи еднозначно чисто взаимоспомагателния характер на засегнатите земеделски кооперации в Испания, които теоретично не би трябвало да реализират печалба, тя не може и да изключи напълно обстоятелството, че по отношение на предимствата кооперациите и капиталовите дружества се намират в сравнимо фактическо и юридическо положение.
(170)
Когато дадена кооперация осъществява операции с трети страни, които не са нейни членове, тя въздейства на пазара както всяко друго предприятие и по тази причина, във връзка с целта на облагането с корпоративен данък, нейното фактическо и юридическо положение е сравнимо с това на капиталовите дружества. Освен това, що се отнася до данъчните мерки относно неразпределимите резерви на кооперациите, Комисията счита, че във връзка с облагането с корпоративен данък тези резерви могат да бъдат сравнени с резервите на капиталовите дружества. И в действителност, що се отнася до кооперацията, прехвърлянето на част от печалбата към неразпределимите резерви би могло да се сравни основно със случаите на капиталови дружества, които съхраняват печалбата си, тъй като неразпределимите резерви се използват в рамките на дейността на кооперацията по същия начин, както се използват прехвърлените в резерва печалби на капиталовите дружества. Сравнението трябва да се направи по отношение на предприятието, а не по отношение акционерите или членовете на кооперацията. Дори задължителният характер на неразпределимите резерви на кооперациите не би могъл да промени характера на помощ, който има разглежданата мярка, тъй като капиталовите дружества също са задължени да поддържат резерв съгласно закона, който обаче се облага с данък. Следователно Комисията счита, че неразпределимите резерви могат да бъдат сравнени от икономическа гледна точка с резервите, поддържани от останалите дружества.
(171)
По тази причина всяка мярка във връзка с облагането с корпоративен данък, целяща да наложи различен и по-благоприятен режим на облагане на печалбата, и по-специално на частта от нея, предназначена за неразпределим резерв, предприета по-специално в полза на кооперациите, може да предостави на последните икономическо предимство в сравнение с капиталовите дружества, които не биха могли да се възползват от такова предимство, ако се окажат в подобно положение.
(172)
Комисията е на мнение, че що се отнася до предимствата във връзка с корпоративния данък, от горните съображения става ясно, че капиталовите и кооперативните дружества се третират равнопоставено и че по тази причина е възможно да се твърди, че кооперативните дружества ползват предимство за разлика от капиталовите дружества.
(173)
Що се отнася до данъка върху прехвърлянето на имущество и удостоверяващите документи, трябва да се припомни, че целта на този косвен данък е облагането на различни юридически актове като възмездното прехвърляне на имущество, нотариални сделки, както и някои дружествени актове (като свързаните с финансиране на дружеството, какъвто е увеличението на капитала). При осъществяването на подобни сделки капиталовото дружество дължи данък. За разлика от него, както беше посочено в съображение 20 от настоящото решение, кооперативните дружества са освободени от облагане с данък на същите данъчни събития (учредяване на дружество, увеличение на капитала, отпускане и анулиране на заеми и т.н. (33). Следователно кооперативните дружества ползват предимство в сравнение с капиталовите дружества.
(174)
Що се отнася до данъка върху икономическата дейност, целта му е пряко данъчно облагане на всяка предприемаческа икономическа дейност, професионална или артистична, осъществявана от физически или юридически лица на територията на Испания (34). Ако оборотът на дадено капиталово дружество е по-голям от един (1) млн. EUR, то дължи този данък в зависимост от вида на икономическата дейност. Както беше посочено в съображение 20 от настоящото решение, кооперативните дружества ползват субсидия в размер на 95 % за този данък (35). Следователно кооперативните дружества ползват предимство в сравнение с въпросните капиталови дружества, които задължително се облагат с този данък.
(175)
И накрая, относно данъка върху недвижимото имущество, трябва да се припомни, че това е местен данък, чиято цел е облагане на правото на ползване и други вещни права, свързани с дадено недвижимо имущество. Капиталовите дружества подлежат на облагане с този данък за разлика от кооперативните дружества, както е посочено в съображение 20 от настоящото решение. Последните ползват субсидия в размер на 95 % от този данък за селски имоти на земеделските кооперации и на кооперациите, обработващи земи на общностен принцип (36). Следователно в извънградските райони кооперативните дружества ползват предимство за разлика от капиталовите дружества, които задължително се облагат с този данък.
(176)
Предвид направената от Комисията констатация, че капиталовите и кооперативните дружества се третират равнопоставено и данъчният им статут е подобен на този на кооперативните дружества, може да се твърди, че за тях не са в сила въпросните предимства (37) и следователно последните са избирателни, тъй като се отнасят единствено до кооперативните дружества.
(177)
Вследствие на горепосоченото Комисията констатира, че мерките, въведени с член 1 от Кралски декрет-закон № 10/2000 предоставят избирателно предимство (38) на земеделските кооперации.
1.4.2. Обосновани ли са мерките от естеството и структурата на данъчната система?
(178)
По-нататък следва да се проучи дали въпросните данъчни мерки могат да бъдат обосновани от естеството и структурата на данъчната система, което трябва да бъде доказано от засегнатата държава-членка. Дадена мярка, с която се въвежда изключение от общоприложимата схема на данъчно облагане, може да бъде обоснована от естеството и структурата на данъчната система, ако засегнатата държава-членка успее да докаже, че съответната мярка е пряк резултат от основополагащите или ръководните принципи на нейната данъчна система (39).
(179)
Въпросната обосновка, изведена от естеството и структурата на данъчната система, представлява изключение от принципа за забрана на държавните помощи и следователно трябва да бъде тълкувана съвсем стриктно (40). Държавата-членка е длъжна да докаже, че разглежданата дерогация е обоснована от естеството и структурата на данъчната система и следователно не представлява помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС. За целта трябва да се направи разграничение от една страна между целите, поставени пред определен режим на данъчно облагане, които са външни за този режим, и, от друга страна, механизмите, присъщи на самата данъчна система, които са необходими за осъществяването на тези цели (41).
(180)
В конкретния случай Конфедерацията на земеделските кооперации в Испания счита, че предвидените с Кралски декрет-закон № 10/2000 мерки, и по-специално мерките по отношение на корпоративния данък, целят да компенсират двойното данъчно облагане на излишъка, а именно веднъж с корпоративен данък и втори път с данък върху доходите на физическите лица. Предвид предоставената информация Комисията не би могла да се произнесе относно правилността на това твърдение. Независимо от това тя констатира, че въпросното твърдение не е приведено от Испания като доказателство, че мярката е пряк резултат от основополагащите или ръководните принципи на нейната данъчна система. Испания счита, че търсената цел е да се предостави възможност на кооперацията да осъществява дейността си, без да се налага да учредява отделен данъчен субект, тъй като в двата случая облагането с корпоративен данък е едно и също и приходите от доставката на газьол B на трети страни подлежат на облагане с корпоративен данък съгласно общоприложимата схема. Целта на двете мерки е да позволят на земеделските и животновъдни стопанства да продължат да осъществяват дейността си и да запазят конкурентоспособността си в условията на икономически затруднения при извънредно покачване на цената на газьола и обезценяване на еврото спрямо долара (42). Що се отнася до останалите данъци, Испания счита, че данъчните предимства, свързани с тях, са съществували преди приемането на Кралски декрет-закон № 10/2000, поради което те не са следствие от влизането в сила на въпросния декрет.
(181)
При все това Комисията счита, че само фактът, че въведените с въпросните две мерки данъчни предимства по отношение на различните данъци са били замислени като коригиращи мерки в условията на икономически затруднения не е достатъчен, за да се приеме, че което и да е от разглежданите данъчни предимства, предоставени от испанските власти, е обосновано от естеството и структурата на националната данъчната система (43).
(182)
Поради това Комисията приема, че по отношение на мерките, предвидени в член 1 на Кралски декрет-закон № 10/2000, критерият „избирателност“ е изпълнен.
1.5. Заключения относно характеристиката „помощ“ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(183)
С оглед на горните пояснения Комисията счита, че мерките в полза на земеделските кооперации съгласно член 1 от Кралски декрет-закон № 10/2000, приети в отговор на поскъпването на горивата, предполагат, че заложеното в тях предимство, от което не могат да се възползват други оператори, което нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, засяга търговията между държавите-членки. Вследствие на това Комисията достига до заключението, че въпросните мерки попадат в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(184)
Що се отнася до това дали въпросните помощи са нови или вече съществуващи, следва да се припомни, че тези мерки, приети през 2000 г. са пряко свързани с предимствата, предоставени чрез общия режим на данъчно облагане на кооперациите, предвиден със Закон № 20/1990. Данъчните предимства съгласно този закон трябва да бъдат разглеждани по принцип като нови, тъй като са приети след 1986 г. - годината на присъединяване на Испания към ЕИО.
(185)
При все това за Комисията е ясно, че режимите за данъчно облагане на кооперациите в Европа като цяло са сравнително стари и с някои нови разпоредби се повтарят вече съществуващи предимства от времето преди присъединяването към ЕИО.
(186)
В настоящия случай испанските власти или трети заинтересовани страни не са изпратили на Комисията никаква информация, позволяваща да се установи по безспорен начин, че приетите със Закон № 20/1990 мерки, залегнали по-късно в декрета от 2000 г., са продължение на други идентични мерки, съществували преди 1986 г.
(187)
Ето защо Комисията следва да заключи, че мерките, отнасящи се по-специално до сектора на горивата, са нови помощи, за които Комисията е следвало да бъде уведомена преди да бъдат приложени.
2. Неправомерност на помощите
(188)
Комисията трябва да подчертае, че испанските власти са отпуснали разглежданите помощи в нарушение на разпоредбите на член 108, параграф 3 от ДФЕС. С член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (44) неправомерната помощ се определя като нова помощ, която е приведена в действие в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС (предишен член 93 от Договора за ЕО). Предоставянето на тези помощи е било неправомерно поради факта, че са били приведени в действие преди Комисията да се произнесе относно съвместимостта им с общия пазар.
(189)
Поради факта, че приведените в действие от Испания мерки съдържат елементи на държавна помощ, следва изводът, че те са неправомерни по смисъла на ДФЕС.
(190)
Съгласно Известие на Комисията за прилагане на правилата за държавна помощ по отношение на мерките за пряко данъчно облагане на дружества (45), оценката на всяка неправомерна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 трябва да бъде извършена в съответствие с правилата и насоките, действащи към момента на предоставяне на помощта.
3. Пример за съответствие на помощта
(191)
Съществуват примери на изключения от общия принцип за несъответствие на държавните помощи с член 107 от ДФЕС. Тук се налага да бъдат разгледани мерките, предвидени в Кралски декрет-закон № 10/2000.
(192)
Съгласно член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС съвместими с общия пазар са помощите, предназначени за възстановяване на щетите от природни бедствия или други извънредни събития. Испания е обосновала разглежданите помощи с аргумента, че са предназначени за възстановяване на щетите от настъпило извънредно събитие.
(193)
Според испанската държава прекомерното поскъпване на газьола е довело до нарушаване на обществения ред и стачки, нарушени доставки на енергийни суровини и хранителни стоки, както и затруднения за свободното преминаване на стоки в границите на Общността, което би трябвало да се разглежда като извънредно събитие по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС.
(194)
Що се отнася до изключенията от общия принцип, залегнал в член 107, параграф от ДФЕС, за несъответствие на държавните помощи с общия пазар, Комисията счита, че понятието „извънредно събитие“ трябва да се тълкува стриктно. До този момент Комисията е приемала за извънредни събития войните, нарушенията на обществения ред и стачките и, при определени условия и в зависимост от обхвата им, тежките ядрени или производствени аварии или пожари, причиняващи сериозни щети. Предвид присъщите за такъв вид преценка трудности, Комисията определя съвместимостта на помощите по пътя на анализиране на всеки отделен случай с оглед на предишната си практика в съответната област. Този начин на действие е възприет понастоящем в точка V.B.2 от Основни насоки на Общността за държавните помощи за земеделския и горския сектор за периода 2007-2013 г. (46)
(195)
В настоящия случай мотивът за отпускане на помощите е поскъпването на горивата, а не нарушението на обществения ред, стачките (47), нарушените доставки на енергийни суровини и хранителни стоки (48). Не тези събития са били причина за отпускането на помощта, а последиците от поскъпването на горивата.
(196)
Във всички случаи Комисията счита, че поскъпването на горивата не е извънредно събитие и по тази причина изключението съгласно член 107, параграф 2, буква б) от ДФЕС не се отнася за въпросните помощи като такива, предназначени за възстановяване на щетите, причинени от събитие с извънреден характер. Освен това следва да се добави, че в Известие от 9 март 2006 г. (49) относно риболовния сектор Комисията е решила, че не би могла да разреши помощ, която е позволила държавна намеса за компенсиране на внезапно повишаване на цените на горивата, предприета с цел да не се допусне нарушаване на конкуренцията.
(197)
Освен това Комисията счита, че не е посочена пряка връзка между щетата и извънредното събитие, както изисква съдебната практика на Съда на Европейския съюз (50).
(198)
Що се отнася до дерогациите, предвидени в член 107, параграф 3, те трябва да бъдат тълкувани стриктно, когато става въпрос за схеми за отпускане на помощи на регионално или отраслово ниво или за индивидуални случаи на прилагане на общи схеми. Въпросните дерогации могат да бъдат допуснати само ако Комисията има възможност да установи, че помощта е необходима за осъществяването на някоя от посочените цели. Предоставянето на дерогации по отношение на помощи, за които горното условие не е изпълнено, би довело до необосновано с оглед общностния интерес нарушаване на търговията между държавите-членки и нарушаване на конкуренцията и вследствие на това - до необосновани предимства за операторите в определени държави-членки.
(199)
Комисията счита, че въпросните помощи не са предназначени за подпомагане на икономическото развитие на даден регион с необичайно ниско жизнено равнище или с високо равнище на непълна заетост по смисъла на член 107, параграф 3, буква a). Не се предвижда тези помощи да се използват за насърчаване на изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес или за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка по смисъла на член 107, параграф 3, буква б). Помощите не са предназначени също така за насърчаване на културата или опазване на наследството по смисъла на член 107, параграф 3, буква г).
(200)
В член 107, параграф 3, буква в) от друга страна се предвижда, че помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, могат да се приемат за съвместими с общия пазар, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес. За да бъде допусната дерогацията съгласно цитирания по-горе член, помощите трябва да допринасят за развитието на разглеждания сектор.
(201)
Що се отнася до мерките, предвидени в член 1 от Кралски декрет-закон № 10/2000, те съществуват от 2000 г. Досега в Общността не са съществували конкретни насоки или правила относно отпускането на държавна помощ в полза на земеделските кооперации, тъй като по принцип последните са били третирани като всички останали дружества (51).
(202)
Тук следва да се подчертае правният и икономическият статут на земеделските кооперации в контекста на европейската нормативна уредба относно селскостопанския сектор.
(203)
Според определението на Международния кооперативен съюз кооперацията е автономно сдружение на хора, обединили се доброволно за задоволяване на общите им икономически, социални и културни нужди и желания посредством съвместно притежавано и демократично управлявано предприятие (52). Кооперацията се основава на различни принципи, които определят нейния взаимоспомагателен или кооперативен характер (53), като например принципът „едно лице, един глас“, или пък принципът на изключителност. Статутът на кооперациите се характеризира и с различни ограничения, по-специално по отношение на финансовото управление и заплащането на труда на членовете ѝ.
(204)
В точка 3.2.6 от Известие на Комисията за насърчаване на кооперативните дружества в Европа се уточнява, че според някои държави-членки присъщите за кооперативния капитал специфични ограничения могат да наложат специфично данъчно третиране. Независимо от това следва да се спазва принципът, според който протекциите или предимствата, предоставени на определен вид данъчни субекти, трябва да бъдат пропорционални на правните ограничения, на добавената социална стойност или на специфичните ограничения, присъщи на този вид данъчни субекти, и не трябва да бъдат причина за нелоялна конкуренция.
(205)
Както Комисията вече отбеляза, съгласно член 107, параграф 3, буква в), помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, могат да се приемат за съвместими с общия пазар, доколкото не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес.
(206)
Освен това Комисията отбелязва, че анализът на съвместимостта в съответствие с член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС се основава на търсенето на равновесие между ползите от помощта, чрез които се постига определена цел в интерес на Общността, и нарушаването на конкуренцията и на търговията. Следователно Комисията трябва най-напред да установи дали помощта в действителност е предназначена за неефективна по отношение на икономическите резултати ситуация на пазара или за други цели в интерес на обществото и справедливостта. След това тя трябва да определи дали помощта представлява мярка, отговаряща на нуждата от коригиране на конкретна проява на неефективност на пазара. И накрая Комисията трябва да установи дали помощта е пропорционална с оглед осъществяването на поставената цел.
(207)
Принципът относно икономическото развитие на селскостопанския сектор, е залегнал в член 42 от ДФЕС, съгласно който разпоредбите на главата, отнасяща се до правилата на конкуренцията, се прилагат по отношение на производството и търговията със селскостопански продукти само в рамките на определените от Съвета случаи с оглед на целите, посочени в член 39 от ДФЕС.
(208)
В член 39 от ДФЕС се посочва, че целите на Общата селскостопанска политика са, наред с другото, да се увеличава селскостопанската производителност чрез подкрепа на техническия прогрес и осигуряване на рационално развитие на селскостопанското производство и максималното използване на производствените фактори, като по този начин се осигури приемлив жизнен стандарт за хората, занимаващи се със селско стопанство. Освен това се уточнява, че при изработването на Общата селскостопанска политика се взема предвид специфичният характер на селскостопанската дейност, произтичащ от социалната структура на селското стопанство и от структурните и естествени неравенства между различните селскостопански райони; необходимостта да се извършват постепенно подходящите промени; както и фактът, че в държавите-членки селското стопанство представлява сектор, тясно свързан с икономиката като цяло.
(209)
От горепосочените разпоредби става ясно, че политиката на конкуренция трябва да бъде съобразена с посочените в ДФЕС цели. Изпълнението на тези цели със силно изразен социален и икономически характер е гарантирано до голяма степен от земеделските кооперации, които имат ключова роля в икономиката като цяло и в селското стопанство в частност, за създаването на заетост и за развитие на икономическата структура на регионите, в които се намират (54).
(210)
Комисията приема, че земеделските кооперации изпълняват посочените в член 39 от ДФЕС цели и че по тази причина улесняват развитието на селското стопанство. Освен това поради факта, че селското стопанство представлява сектор, тясно свързан с икономиката като цяло, както се подчертава в член 39, параграф 2, буква в) от ДФЕС, трябва също да се направи заключението, че земеделските кооперации улесняват развитието на икономическите региони, в които се намират, и че запазването на тяхната дейност е в интерес на Общността.
(211)
За да бъдат приети за съвместими с общия пазар помощи, които са предназначени за улесняване на развитието на определена икономическа дейност или на определени икономически региони, те не трябва да засягат по неблагоприятен начин условията на търговия в степен, противоречаща на общия интерес.
(212)
Общият интерес е пряко свързан с пропорционалността на мерките по отношение на поставената цел, както се отбелязва в точка 33 от Известие на Комисията за прилагане на правилата за държавна помощ по отношение на мерките за пряко данъчно облагане на дружества.
(213)
В конкретния случай елементът на пропорционалност по отношение на поставената цел трябва да се търси както в специфичните за кооперациите характеристики, които определят тяхната особеност, а именно принципите на взаимопомощ, така и във въздействието, което те могат да окажат върху конкуренцията, по-специално поради големия пазарен дял на кооперациите.
(214)
Затова с всяка евентуална дерогация в полза на земеделските кооперации, разглеждана в рамките на политиката на държавни помощи, следва да се подпомагат действия и мерки, пряко свързани с характерните за кооперациите принципи на взаимопомощ. Освен това дерогацията трябва да се ограничи до действия, предприети между кооперацията и нейните членове, т.е. там, където принципите на взаимопомощ придобиват своя смисъл. При отсъствие на горните условия дерогациите би трябвало да оказват ограничено въздействие върху конкуренцията.
(215)
С помощите съгласно член 1 от Кралски декрет-закон № 10/2000 се предвижда запазване на статута на специално защитени кооперации в полза на земеделските кооперации, дори когато обемът на доставките на газьол B на трети страни, които не са техни членове, надвиши 50 % от оборота им, както и освобождаване от задължението да учредяват ново юридическо лице, подлежащо на общ режим на данъчно облагане във връзка с доставките на газьол B на трети страни. Следователно въпросните помощи са в разрез с характеристиките на специално защитените кооперации, така както са определени от испанските власти.
(216)
Следователно става въпрос за мерки, които засягат единствено извънкооперативните сделки по отношение на дейности, които не са пряко свързани с принципите на взаимопомощ и не се ограничават до дейностите, осъществявани между кооперацията и нейните членове. С оглед на горните разсъждения Комисията не може да направи заключението, че помощта е предназначена за неефективна по отношение на икономическите резултати ситуация на пазара или за други цели в интерес на обществото и справедливостта.
(217)
Що се отнася до това дали мерките засягат единствено извънкооперативните сделки по отношение дейности, които не са пряко свързани с принципите на взаимопомощ и не се ограничават до дейностите, осъществявани между кооперацията и нейните членове, Комисията счита, че въпросните мерки не отговарят на горепосочените критерии за съвместимост.
(218)
Настоящото решение се отнася до двете разгледани схеми за отпускане на помощи и подлежи на незабавно изпълнение, по-специално по отношение на възстановяването на всички индивидуални помощи, отпуснати по тези схеми. Комисията заявява още, че решение, отнасящо се за схема за отпускане на помощи не засяга възможността определени индивидуални помощи да бъдат приети за съвместими изцяло или частично с общия пазар поради специфични за конкретния случай основания (например поради факта, че отпускането на определена индивидуална помощ произтича от правилата de minimis или от контекста на бъдещо решение на Комисията, или пък от наредба за освобождаване).
4. Заключение с оглед на съществуващите разпоредби
(219)
Държавните помощи в полза на земеделските кооперации под формата на данъчни предимства трябва по принцип да бъдат разглеждани като оперативни помощи, забранени по смисъла на точка 32 от Известие на Комисията за прилагане на правилата за държавна помощ по отношение на мерките за пряко данъчно облагане на дружества, и забранени от правилата на Общността.
(220)
Понятието „оперативна помощ“ е било прилагано в практиката на Комисията по отношение на селскостопанския сектор преди 2000 г., а по-късно е залегнало в точка 3.5 от Основните насоки на Общността относно държавната помощ в селскостопанския сектор (55), след това в точка 15 от Основните насоки на Общността относно държавната помощ в земеделския и горския сектор за периода 2007-2013 г. Съгласно тези правила, за да бъде приета за съвместима с общия пазар, помощта трябва да съдържа елемент на насърчаване или да изисква ответно действие от страна на получателя.
(221)
В конкретния случай помощите представляват данъчно облекчение и не съдържат какъвто и да е елемент на насърчаване или изискване за ответно действие от страна на получателя, като не е доказана съвместимостта им с правилата на конкуренцията. Следователно дерогацията от принципа за забрана на помощите, предвидена в член 107, параграф 3, буква в), е неприложима и въпросните мерки са несъвместими с ДФЕС.
VIII. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
(222)
За държавната помощ в подкрепа на земеделските кооперации, приведена в действие от Испания с член 1 от Кралски декрет-закон № 10/2000, не може да бъде приложена дерогация от принципа за забрана на помощите, предвидена в член 107, параграф 3, буква в), тъй като случаят се отнася за държавна помощ, несъвместима с ДФЕС.
(223)
При наличие на несъвместимост на неправомерната помощ с общия пазар, в съответствие с член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя. Връщането на помощите се налага, за да бъде възстановено предишното положение чрез премахване на всички финансови предимства, които получателят евентуално е ползвал неправомерно от датата на предоставяне на помощта.
(224)
Независимо от това в член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 се уточнява, че „Комисията не изисква възстановяване на помощта, ако това противоречи на общ принцип на правото на Общността“. Следва да се прецени дали в конкретния случай може да се приложи някой от общите принципи на правото на Общността, като например принципът на оправданите правни очаквания, с цел изключване на възстановяването от страна на получателите на неправомерната и несъвместима помощ. Според съдебната практика принципът на оправданите правни очаквания има за цел да гарантира предвидимостта на правните положения и отношения, регулирани от общностното право.
(225)
Според съдебната практика позоваването на въпросния принцип срещу общностна правна уредба може да се направи, само доколкото самият Съюз предварително е създал положение, което може да породи оправдани правни очаквания (56). Съдът последователно е постановявал, че правото на позоваване на принципа на защита на оправданите правни очаквания се предоставя на всяко лице в положение, при което орган на Общността е породил у него основателни надежди с конкретни уверения. Никой обаче не може да се позовава на нарушение на този принцип при липсата на конкретни уверения, предоставени му от администрацията (57). По тази причина правото да се иска защита на оправданите правни очаквания се предоставя на всяко лице, което е в положение, при което орган на Общността е породил у него основателни надежди въз основа на конкретни уверения, предоставени от този орган.
(226)
В конкретния случай не съществуват елементи, които могат да бъдат разглеждани като пораждащи у получателите на спорната помощ конкретни уверения, че същата е правомерна. Най-напред следва да се уточни, че помощите са били въведени, без да се изчака окончателното решение на Комисията по въпроса в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС. Съдът (58) многократно е уточнявал, че „предвид императивния характер на контрола в областта на държавните помощи, извършван от Комисията съгласно член 93 от Договор [нов член 108 от ДФЕС], предприятията бенефициери на дадена помощ по принцип могат да имат оправдани правни очаквания за нейната правомерност, само ако помощта е била предоставена съгласно предвидената в посочения член процедура, както и че всеки добросъвестен икономически оператор би се уверил дали тази процедура е била спазена“. В тази връзка Съдът е уточнил също, че „държава-членка, чиито органи са предоставили помощ в нарушение на процедурните правила, предвидени в член 88 ЕО [нов член 108 от ДФЕС], не може да се позове на оправданите правни очаквания на бенефициера, за да се отклони от задължението за вземане на необходимите мерки за изпълнение на решение на Комисията, с което се разпорежда възстановяване на помощта. Допускането на такава възможност би лишило разпоредбите на членове 87 ЕО и 88 ЕО [нови членове 107 и 108 от ДФЕС] от всякакъв смисъл, доколкото би позволило на националните власти, основавайки се на собственото си неправомерно поведение, да попречат на изпълнението на решения, приети от Комисията в съответствие с разпоредбите на Договора“ (59).
(227)
След това, фактът, че Комисията е приела решение за това, че спорните мерки не са държавна помощ (60), което подлежи на обжалване и следователно все още не е окончателно, както и отмяната на същото решение от страна на Съда, не биха могли да породят оправдани правни очаквания у бенефициерите. Както показва обичайната практика на Съда, нееднократно е било постановявано, че приемането на решение от страна на Комисията, което не оспорва дадени мерки, не може да се разглежда като причина за пораждане на оправдани правни очаквания у бенефициера, ако, след обжалването му в определения за целта срок, същото е било отменено от Съда (61). Поради това „преди Комисията да е приела решение за одобрение и дори преди да е изтекъл срокът за обжалване на това решение, бенефициерът не може да има увереност относно правомерността на предвижданата помощ, която единствено може да породи у него оправдани правни очаквания“ (62). В конкретния случай Решение 2003/293/ЕО на Комисията, в което се заключава, че мерките не са държавна помощ, е било обжалвано в предвидения срок и съгласно посочената по-горе съдебна практика не би могло да бъде разглеждано като окончателно решение, пораждащо оправдани правни очаквания у тези, за които се отнася съответното решение.
(228)
Вследствие на горните съображения, поради липсата на обстоятелства, които биха могли да породят оправдани правни очаквания, Комисията изисква възстановяване на спорните помощи.
(229)
Настоящото решение се отнася до разследваните мерки за предоставяне на помощ и следва да бъде изпълнено незабавно, по-специално по отношение на възстановяването на всички индивидуални помощи, отпуснати в рамките на въпросните данъчни схеми, с изключение на отпуснатите за специфични проекти, които в момента на отпускане на помощите са отговаряли на всички условия, посочени в наредбата de minimis (63) или на условията за освобождаване от данъчно задължение или са били отпуснати по схема за подпомагане, одобрена от Комисията,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ в подкрепа на земеделските кооперации, приведена в действие от Испания с член 1 от Кралски декрет-закон № 10/2000, без това да накърнява прилагането на член 2, е несъвместима с общия пазар държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
Член 2
Мерките, посочени в член 1, не биха били разглеждани като държавна помощ, ако отговарят на условията на Регламент (ЕО) № 1998/2006 на Комисията от 15 декември 2006 г. за прилагане на членове 87 и 88 от договора към минималната помощ.
Член 3
1. Испания взема необходимите мерки за възстановяване от страна на бенефициерите на несъвместимите помощи, посочени в член 1, без това да накърнява прилагането на член 2.
2. Помощите, които следва да се възстановят, включват лихви от датата, на която те са били предоставени на бенефициерите, до датата на тяхното възстановяване.
3. Лихвит се начсяват с натрупване в съответствие с разпоредбите на глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 (64).
4. Възстановяването се извършва без забавяне и в съответствие с процедурите на националното законодателство, при условие че те позволяват незабавното и ефективно изпълнение на настоящото решение.
Член 4
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 1, се извършва незабавно и ефективно.
2. Испания предприема необходимите действия за изпълнението на настоящото решение в срок до четири месеца от датата на уведомяването за него.
Член 5
1. В срок от два месеца от датата на уведомяването на настоящото решение Испания предоставя на Комисията следната информация:
а)
списък на бенефициерите, на които е била предоставена помощ в рамките на схемата, посочената в член 1, и общия размер на помощта, получена от всеки от тях;
б)
общата сума (главница и лихва), която следва да се възстанови от бенефициерите на помощта;
в)
подробно описание на вече предприетите или планираните мерки в съответствие с настоящото решение;
г)
документи, показващи, че на бенефициерите е било наредено да възстановят помощта.
2. Испания уведомява Комисията за напредъка, постигнат вследствие на предприетите национални мерки за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1.
След изтичане на периода от два месеца, посочен в параграф 1, при обикновено искане от страна на Комисията, Испания представя доклад относно вече предприетите или планираните мерки в съответствие с настоящото решение. Този доклад предоставя също и подробна информация относно размера на помощта и лихвата, които вече са възстановени от бенефициерите.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Кралство Испания.
Съставено в Брюксел на 15 декември 2009 година.