32000D0520
L 215/7
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 26 юли 2000 година
съгласно Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно адекватността на защитата, гарантирана от принципите за „сфера на неприкосновеност на личния живот“ и свързаните с това често задавани въпроси, публикувани от Департамента по търговия на САЩ
(нотифицирано под номер С(2000) 2441)
(текст от значение за ЕИП)
(2000/520/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. относно защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (1), и по-специално член 25, параграф 6 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Директива 95/46/ЕО от държавите-членки се изисква да следят предаването на лични данни на трета страна да се осъществява само ако съответната страна гарантира адекватно ниво на защита и ако законите на държавите-членки, които приемат други разпоредби от директивата, се спазват преди предаване.
(2)
Комисията може да установи, че трета страна гарантира адекватно ниво на защита. В този случай личните данни могат да бъдат предавани от държавите-членки, без да са необходими допълнителни гаранции.
(3)
Съгласно Директива 95/46/ЕО нивото на защита на данните следва да се оценява по отношение на всички обстоятелства, свързани с предаването или с набора от действия по предаването на данни, и като се вземат предвид конкретните обстоятелства. Работната група за защита на физическите лица по отношение на обработването на личните данни, създадена по силата на посочената директива (2), издаде ръководство за осъществяването на тази преценка (3).
(4)
При различните схващания за защитата на данните в трети страни адекватната оценка на тази защита и прилагането на всяко решение по силата на член 25, параграф 6 от Директива 95/46/ЕО следва да се осъществяват по начин, който не води до произволна или неоправдана дискриминация спрямо или между третите страни, където съществуват подобни условия, като това не е скрита пречка пред търговията, имайки предвид настоящите международни ангажименти на Общността.
(5)
Нивото на адекватна защита за предаването на данни от Общността към Съединените американски щати, определено съгласно настоящото решение, би трябвало да се постигне, ако организациите спазват принципите „сфера на неприкосновеност на личния живот“, (по-долу наричани „принципи“) и „често задаваните въпроси“ (ЧЗВ), които определят насоките за прилагането на принципите, публикувани от правителството на Съединените щати на 21 юли 2000 г. Освен това организациите следва да оповестят публично своите политики на поверителност и те да бъдат от компетенцията на Федералната търговска комисия (FTC) съгласно раздел 5 от Закона за Федералната търговска комисия, който забранява некоректните или измамни действия или практики в областта на търговията, или на друга институция, предвидена от законодателството, гарантираща действително съблюдаването на принципите съгласно ЧЗВ.
(6)
Областите и/или обработването на данните, които не са от компетенцията на държавните органи на Съединените американски щати, посочени в приложение VII към настоящото решение, следва да попадат извън обхвата на настоящото решение.
(7)
За да се осигури правилно прилагане на настоящото решение, е необходимо организациите, които приемат принципите и ЧЗВ, да бъдат признати от съответните заинтересувани страни като лица, субекти на данни, лица, износители на данни, и власти, натоварени със защитата на данните. За тази цел Департаментът по търговия на САЩ или определен от него представител би следвало да поеме задължението да поддържа и прави достъпен за обществото списъка на организациите, които декларират, че се присъединяват към принципите, прилагани съгласно ЧЗВ и които са от компетенцията на поне един от държавните органи, включени в приложение VII към настоящото решение.
(8)
С цел да се гарантира прозрачността и да се запази възможността на компетентните органи в държавите-членки да осигурят защитата на физическите лица по отношение на обработването на личните данни, в настоящото решение трябва да се указва при какви изключителни обстоятелства спирането на някои конкретни потоци с данни може да бъде оправдано, дори ако е било установено достатъчно ниво на защита.
(9)
Възможно е да се наложи „личната неприкосновеност“, създадена според принципите и ЧЗВ, да бъде преразгледана в светлината на опита и на тенденциите в областта на защитата на личния живот при условията, където технологията позволява все по-лесно да се предават и обработват лични данни, както и в светлината на докладите относно изпълнението от компетентните правоприлагащи органи.
(10)
Работната група за защита на физическите лица по отношение на обработването на личните данни, създадена по силата на член 29 от Директива 95/46/ЕО, формулира становища за нивото на защита, предоставено съгласно принципите, свързани с личната неприкосновеност в Съединените щати, които са взети предвид при изготвянето на настоящото решение (4).
(11)
Предвидените мерки в настоящото решение са съгласувани със становището на Комитета, създаден по силата на член 31 от Директива 95/46/ЕО.
(12)
Съгласно Решение 1999/468/ЕО на Съвета, и по-специално на член 8 от него, на 5 юли 2000г. Европейският парламент прие Резолюция А5-0177/2000 относно проекта за решение на Комисията относно адекватността на защитата, предоставена от принципите „сфера на неприкосновеност на личния живот“ и свързаните с тях често задавани въпроси, публикувани от Департамента по търговия на САЩ (5). Комисията отново разгледа проекта за решение в светлината на тази резолюция и стигна до заключението, че въпреки че Европейския парламент изразява мнение, че е необходимо да се направят някои подобрения в принципите за защита на личната неприкосновеност и свързаните с тях ЧЗВ преди да би могло да се счита, че се предоставя „адекватна защита“, не е доказано, че комисията би превишила правомощията си като приеме това решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. По смисъла на член 25, параграф 2 от Директива 95/46/ЕО за всички дейности, попадащи в обхвата на посочената директива, се смята че принципите „сфера на неприкосновеност на личния живот“ (по-долу наричани „принципи“), посочени в приложение I към настоящото решение, прилагани съгласно насоките, предоставени от „често задаваните въпроси“ (наричани по-долу ЧЗВ), публикувани на 21 юли 2000 г. от Департамента по търговия на Съединените американски щати, посочени в приложение II към настоящото решение, гарантират адекватно ниво на защита на личните данни, предавани от Общността към организации, установени в Съединените щати, имайки предвид следните документи, издадени от Департамента по търговия на Съединените американски щати:
а)
обзор на прилагането на сфера на неприкосновеност, посочен в приложение III;
б)
резюме относно вреди, понесени вследствие на нарушения на личната неприкосновеност и относно изричните разрешителни, предвидени по силата на законодателството на Съединените щати, посочени в приложение IV;
в)
писмо на Федералната търговска комисия, посочено в приложение V;
г)
писмо от Департамента по транспорта на Съединените американски щати, посочено в приложение VI.
2. Що се отнася до всяко предаване на данни, трябва да се спазват следните условия:
а)
организацията получател на данните е поела категорично и публично задължението да спазва принципите, приети въз основа на ЧЗВ; и
б)
конкретен правителствен орган на САЩ, посочен в приложение VII към настоящото решение, е законово оправомощен по отношение на тази организация да разглежда оплаквания и да взима мерки срещу некоректните или измамни практики, както и обезщетение за претърпените вреди от пострадалите лица, независимо от страната по пребиваване или националност, в случаите, когато не се спазват принципите, приети по силата на ЧЗВ.
3. Смята се, че условията, посочени в параграф 2, са изпълнени от всяка организация, когато тя обяви придържането си към принципите, приложени по силата на ЧЗВ, считано от датата, на която са уведомили американския Департамент по търговия (или негов представител) за оповестяването на задължението, предвидено в параграф 2, буква а), и на идентичността на държавния орган, предвиден в параграф 2, буква б).
Член 2
Настоящото решение се отнася само до адекватността на защитата, осигурена в Съединените щати чрез принципите, приети по силата на ЧЗВ с цел изпълнение на изискванията на член 25, параграф 1 от Директива 95/46/ЕО, и не засяга прилагането на други разпоредби от посочената директива, които се отнасят до обработването на личните данни в държавите-членки, и по-специално на член 4 от него.
Член 3
1. Без това да засяга техните правомощия за вземане на мерки с цел гарантиране спазването на националните разпоредби, приети съгласно разпоредби, различни от тези по член 25 от Директива 95/46/ЕО, компетентните органи на държавите-членки могат да упражняват правомощията, с които разполагат, за да спрат потока данни към дадена организация, заявила себе си като придържаща се към принципите, приети по силата на ЧЗВ, за да закриля лицата, що се отнася до обработването на техните лични данни, в случаите, когато:
а)
държавният орган на Съединените щати съгласно приложение VII към настоящото решение или някоя независима инстанция за подаване на жалби по смисъла на буква а) от принципа за прилагане, съгласно приложение I към настоящото решение, е констатирал, че съответната организация е нарушила принципите, приети по силата на ЧЗВ; или
б)
когато е много вероятно принципите да са нарушени; когато всичко сочи, че съответната инстанция за прилагане не взима или няма да вземе в необходимите срокове мерките, които се налагат с цел решаване на въпросното дело; когато продължаването на предаване на данни представлява неминуем риск от сериозни вреди за съответните лица; и когато компетентните органи на държавите-членки са направили достатъчно последователни усилия, в зависимост от обстоятелствата, за да предупредят организацията и да ѝ дадат възможност да отговори.
Спирането се преустановява от момента, когато спазването на принципите, приложени по силата на ЧЗВ, е гарантирано и когато съответните компетентни органи на Общността са нотифицирани за това.
2. Държавите-членки информират незабавно Комисията за приемането на мерките съгласно параграф 1.
3. Държавите-членки и Комисията се информират взаимно за случаите, когато институциите, натоварени с контрола по спазването на принципите, приети по силата на ЧЗВ в Съединените щати, не успяват да се справят със задачата си.
4. Ако информациите, събрани съгласно параграфи 1, 2 и 3, представят доказателства, че някоя институция, натоварена със задачата да контролира спазването на принципите, приети по силата на ЧЗВ в Съединените щати, не изпълнява ефикасно задачата си, Комисията информира Департамента по търговия на САЩ и ако е необходимо, предлага проектомерки за приемане съгласно процедурата, посочена в член 31 от Директива 95/46/ЕО с цел заличаването или преустановяването на действието на настоящото решение или за да се ограничи обхватът му.
Член 4
1. Настоящото решение може да бъде адаптирано във всеки един момент в светлината на натрупания опит по време на неговото прилагане и/или ако нивото на защита, осигурено от принципите и ЧЗВ, се окаже недостатъчно спрямо изискванията на законодателството на САЩ.
Независимо от всичко това Комисията преценява прилагането на настоящото решение въз основа на информацията, с която разполага, три години след нотификацията му до държавите-членки и съобщава на комитета, създаден по силата на член 31 от Директива 95/46/ЕО, всички документи, които биха повлияли върху оценката, според която разпоредбите на член 1 от настоящото решение гарантират достатъчно ниво на защита по смисъла на член 25 от Директива 95/46/ЕО, и всяко доказателство, свидетелстващо, че настоящото решение се прилага по дискриминационен начин.
2. Комисията представя, ако е необходимо, проектомерки в съответствие с процедурата, предвидена в член 31 от Директива 95/46/ЕО.
Член 5
Държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да се съобразят с настоящото решение, най-късно деветдесет дни след датата на нотификацията му до държавите-членки.
Член 6
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 26 юли 2000 година.