31998R2799
L 349/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2799/98 НА СЪВЕТА
от 15 декември 1998 година
за определяне на агромонетарния режим на еврото
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност и по-специално членове 42 и 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като взе предвид становището на Паричния комитет (4),
(1)
като има предвид, че Регламент (ЕО) № 974/98 на Съвета от 3 май 1998 г. относно въвеждането на еврото (5) постановява, считано от 1 януари 1999 г., то да стане основна валута на държавите-членки, участващи в икономическия и паричен съюз; като има предвид, че агромонетарният режим на базата на:
-
Регламент (ЕИО) № 3813/92 на Съвета от 28 декември 1992 г. относно отчетната единица и обменните курсове, прилагани за целите на Общата селскостопанска политика (6);
-
Регламент (ЕО) № 1527/95 на Съвета от 29 юни 1995 г. за уреждане на компенсациите при намаляване на обменните курсове на някои национални валути, използвани в селското стопанство (7);
-
Регламент (ЕО) № 2990/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. за регламентиране на компенсациите при значително намаление на обменните курсове, използвани в селското стопанство, преди 1 януари 1997 г. (8);
-
Регламент (ЕО) № 724/97 на Съвета от 22 април 1997 г. за определяне на мерки и компенсации при значителна ревалоризация, която влияе на дохода от селскостопанска дейност (9);
представлява основно система от специфични селскостопански обменни курсове, различни от действителните валутни курсове; като има предвид, че такава система е несъвместима с въвеждането на еврото; като има предвид, че трябва да се създаде агромонетарен режим, съобразен с новата ситуация; като има предвид, че регламентите, определящи предишния агромонетарен режим, трябва да бъдат отменени;
(2)
като има предвид, че настоящите валутни условия, характерни с умерени различия между валутните курсове и селскостопанските обменни курсове, позволяват създаването на по-опростена и близка до действителните валутни условия агромонетарна система; като има предвид, че следователно, конвертирането в националните валути на цени и суми, фиксирани в евро, в правните инструменти, отнасящи се до Общата селскостопанска политика на държавите-членки, неучастващи в приемането на еврото, може да бъде впоследствие извършено по курса на еврото към тези валути; като има предвид, че допълнителното предимство на подобна разпоредба е свързано със значително опростяване процеса на управление на Общата селскостопанска политика;
(3)
като има предвид, че курсът на еврото към националната валута може да се изменя във времето, през което се извършва дадена операция; като има предвид, че е необходимо да се определи курсът, прилаган за съответните суми; като има предвид, че по принцип под внимание трябва да се вземе факт, при който се постига икономическата цел на дадена операция; като има предвид, че прилаганият валутен курс трябва да бъде курсът към датата, на която възниква фактът; като има предвид, че може да се наложи правопораждащият факт да бъде точно определен или да не се спази неговото прилагане при съблюдаване на определени критерии и по-специално тези, свързани с бързината, с която се отразява изменението на валутата;
(4)
като има предвид, че в случай на голяма ревалоризация на валутата с потенциално въздействие върху цените и сумите, различни от пряката помощ, доходът от селскостопанска дейност може при определени условия да намалее; като има предвид, че в следствие от това е оправдано да се предвиди възможността за отпускането на временна и намаляваща по размер помощ, която да неутрализира ефекта от поскъпването, и отразяваща развитието на цените на селскостопанските продукти по начин, съобразен с правилата на цялата икономика;
(5)
като има предвид, че са необходими специфични правила, съобразени с вида помощ, за компенсиране влиянието на голяма ревалоризация на валутата до нивата, определени за някои преки помощи в национална валута;
(6)
като има предвид, че условията за финансиране на компенсациите трябва да регламентират размера на финансовото участие на Европейския съюз и държавата-членка;
(7)
като има предвид, че селското стопанство, както другите сектори на икономиката, трябва да се приспособи към новите валутни условия; като има предвид, че впоследствие трябва да се определи краен срок за изплащане на компенсациите; като има предвид, че поставянето на такъв краен срок е част от финансовата дисциплина;
(8)
като има предвид, че е разумно да се предвидят специални правила за овладяване на извънредни ситуации, възникнали в Европейския съюз или на световния пазар, налагащи спешни действия, с които да се осигури ефективното функциониране на Общата селскостопанска политика;
(9)
като има предвид, че държавите-членки, неучастващи в икономически и паричен съюз, трябва да разполагат с възможността да извършват плащания по-скоро в евро за покриване на разходите, произтичащи от правните инструменти по Общата селскостопанска политика, отколкото в национална валута; като има предвид, че е необходимо да се предприемат съответните стъпки, с които да се предотврати необосновано преимущество на страните, извършващи или получаващи плащанията;
(10)
като има предвид, че е необходимо да се приемат временни мерки за улесняване въвеждането на новия агромонетарен режим,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
По смисъла на настоящия регламент:
а)
„правни инструменти на Общата селскостопанска политика“ са:
-
правните инструменти, пряко или косвено основани на член 43 от Договора, с изключение на Общата митническа тарифа и други правни инструменти по митническото законодателство, отнасящи се както до селскостопанските, така и до промишлените стоки,
-
правни инструменти, прилагани за стоките, преработени от селскостопански продукти и обект на специфични търговски спогодби;
б)
„участващи държави-членки“ са държави-членки, приели единната европейска валута в съответствие с Договора;
в)
„неучастващи държави-членки“ са държави-членки, които не са приели единната европейска валута;
г)
„национални валути“ са националните валути на държавите-членки, които не са приели единната европейска валута и тези на третите страни;
д)
„валутен курс“ е пазарният валутен курс на еврото към национална валута;
е)
„значителна ревалоризация“ е ситуацията, при която средногодишният валутен курс е под даден праг или минимално допустима стойност, определена като най-ниския средногодишен обменен курс, прилаган през предходните три години, и валутния курс към 1 януари 1999 г.;
ж)
„процент на значителна ревалоризация“ е процентът, с който средната годишна стойност изостава от прага съгласно буква е).
Член 2
1. Цените и сумите, фиксирани в правните инструменти на Общата селскостопанска политика, се изразяват в евро.
2. Те се отпускат или събират в евро в участващите държави - членки. В останалите държави-членки те се конвертират в националната им валута посредством обменен курс, и без да се засяга член 8, се отпускат и събират в национална валута.
3. Въпреки това, за сумите, свързани с вноса на стоки и таксите при износ, фиксирани в евро съгласно правен инструмент по Общата селскостопанска политика, и прилагани от държавите-членки в национална валута, обменният курс е равен на курса, прилаган съгласно член 18, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 (10).
Член 3
1. Правопораждащият факт за валутния курс е:
-
приключването на митническите формалности по вноса и износа, по отношение на сумите, събирани или отпускани при търговията с трети страни;
-
фактът, при който се постига икономическата цел на операцията във всички останали случаи.
2. Когато действителният правопораждащ факт, посочен в параграф 1, трябва да бъде точно определен или не може да бъде взет под внимание по определени причини, дължащи се на организацията на пазара или съответната сума, се прибягва към определянето на специфичен правопораждащ факт съгласно процедурата, предвидена в член 9, при съобразяване със следните критерии:
а)
действителната приложимост на корекциите във валутния курс във възможно най-кратък срок;
б)
сходството в правопораждащите факти за аналогични операции, осъществени в различни организации на пазара;
в)
съгласуваност при правопораждащите факти за различните цени и суми, отнасящи се до една и съща организация на пазара;
г)
практичност и ефективност на проверките по прилагането на подходящите валутни курсове.
Член 4
1. За цените и сумите, различни от тези по член 5, държавите-членки могат да отпускат компенсации за селскостопанските производители в случаите на значителна ревалоризация. Плащанията се извършват на три последователни транша, всеки от които за период от дванадесет месеца, считано от месец март, след като е отчетена значителната ревалоризация
Компенсациите не могат да бъдат изплащани под формата на помощи за производство, различно от това, извършвано през предвиден предходен период. Те не могат да облагодетелстват нито един вид производство или да зависят от производство, последвало предвидения период.
2. Максималният размер на помощта, изплатена като компенсации, по първия транш се определя общо за държавата -членка в съответствие с процедурата съгласно член 9, като процентът на значителната ревалоризация се умножава по фиксирания размер на загубата за производителите съобразно точки от 1 до 3 от приложението.
3. Максималният размер на първия транш се намалява или се отменя, ако е целесъобразно, като под внимание се взимат условията на пазара, наблюдавани в годината, през която е настъпила значителната ревалоризация.
4. Помощи не се отпускат за частта от сумата, изчислена съгласно параграф 2, която не надвишава 2,6 % от значителната ревалоризация.
5. Всяка от сумите по втория и третия транш се намалява по отношение на предишния транш поне с една трета от размера на средствата, изплатени с първия транш.
Средствата по втория и третия транш се намаляват или отменят в зависимост от въздействието от изменението на валутните курсове върху доходите на селскостопанските производители, отчетени до началото на месеца, предхождащ първия месец на съответния транш, като предвид се взима конюнктурата на пазара през същия период.
6. Конюнктурата на пазара се отчита съгласно параграф 3 и параграф 5, втора алинея в съответствие със следните критерии:
Размерът на средствата по един или повече траншове в един или повече сектори може да бъде намален, ако е констатирано, че:
а)
през годината, през която е настъпила значителна ревалоризация, или периода между началото на предходния транш и началото на месеца, предхождат първия месец от съответния транш, пазарните цени в държавата-членка са били средно равни или по-високи от средната пазарна стойност на продуктите в държавата-членки, чиито валути не са поскъпнали през същия период. Пазарните цени се сравняват въз основа на индекс = 100 за пазарните цени в национална валута или евро;
или
б)
връзката между датите, на които са настъпили правопораждащите факти в съответния сектор и датата на значителната ревалоризация е такава, че няма основателни причини да се предполага, че поскъпването е оказало някакво въздействие през целия наблюдаван период.
В случаите на прилагане на буква б) намалението с най-малко една трета, предвидено в член 4, параграф 5, се изчислява въз основа на сумите по първия транш, който е щял да бъде отпуснат, ако не беше приложена буква б).
Тези критерии могат да бъдат изменяни на базата на придобития опит от прилагането им в съответствие с процедурата, определена в член 9.
Член 5
1. В случаите когато валутният курс към датата на настъпване на правопораждащия факт за:
-
фиксираната помощ, изчислена за хектар или животинска единица,
или
-
компенсаторни премии за коза или овца,
или
-
структурната помощ или помощта за екология
не надвишава курса за предишен период, държавата-членка може да отпусне компенсации за селскостопанските производители на три поредни транша, всеки от които за срок от дванадесет месеца, от датата на настъпване на правопораждащия факт.
Компенсациите се отпускат под формата на добавки към помощта, премии и суми, посочени в текста на първа алинея.
2. Максималният размер на помощта, изплатена като компенсации по първия транш, се определя общо за държавата-членка в съответствие с процедурата по член 9, в съответствие с точка 4 от приложението. Въпреки това, държавата-членка може да се откаже от отпускането на компенсаторна помощ, когато тази сума съответства на намаление, по-малко от 0,5 %.
3. Всяка от сумите по втория и третия транш се намалява по отношение на предишния транш поне с една трета от размера на средствата, изплатени с първия транш.
4. Средствата по параграф 3 се намаляват или отменят при необходимост в зависимост от влиянието на промяната във валутните курсове върху доходите на селскостопанските производители, отчетени през първия ден на втория и третия транш.
5. Настоящият член не се отнася за суми, за които е прилаган курс, по-нисък от новия, през двадесет и четирите месеца непосредствено преди влизането в сила на новия курс.
Член 6
1. Участието на Общността във финансирането на помощта е равно на:
-
50 % от действително изплатените компенсаторни помощи по член 4,
-
50 % от средствата, които могат да бъдат отпуснати за компенсации по член 5. Въпреки това, държавата-членка може да се откаже от национално участие във финансирането на помощите.
2. За целите на финансирането на Общата селскостопанска политика това участие се счита като част от интервенциите за стабилизиране на селскостопанските пазари.
Член 7
1. Когато извънредни валутни практики по отношение на националната валута е възможно да изложат на риск прилагането на правните инструменти на Общата селскостопанска политика, Комисията решава за предприемането на защитни мерки, които могат, при необходимост, да предвиждат дерогации от правните инструменти на Общата селскостопанска политика.
Съветът и държавите-членки биват уведомявани незабавно относно мерките, посочени в първа алинея.
Всяка държава-членка може да отнесе към Съвета решението на Комисията в рамките на три работни дни, считано от датата, която те са били уведомени за защитните мерки.
Съветът, с квалифицирано мнозинство, може да вземе различно решение в рамките на един месец от обявяването на въпросните мерки.
2. Когато извънредни валутни практики по отношение на националната валута е възможно да изложат на риск прилагането на правните инструменти на Общата селскостопанска политика, Комисията може, в рамките на правомощията ѝ, дадени от тези инструменти, във всеки отделен случай да предвиди дерогация от разпоредбите на настоящия регламент по-специално при следните условия:
-
когато дадена страна прибягва до необичайни обменни инструменти и техники като множествените валутни курсове или изпълнява споразумения за бартерна търговия,
-
когато страните имат валута, която не се котира на официалните валутни пазари или тенденциите в развитието на тези валути е възможно да доведат до нарушение на нормалната търговска практика.
Член 8
1. Ако неучастваща в единната европейска валута държава-членка вземе решение да изплати разходите, произтичащи от правните инструменти на Общата селскостопанска политика, в евро, а не в национална валута, държавата-членка предприема такива мерки, които не ѝ осигуряват систематично предимство от използването на еврото в сравнение с националната валута.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за планираните мерки, преди те да влязат в сила. Мерките могат да бъдат приложени само след получаване съгласието на Комисията.
Член 9
Подробни правила за прилагането на настоящия регламент се приемат в съответствие с процедурата, определена в:
а)
член 23 от Регламент (ЕИО) № 1766/92 на Съвета от 30 юни 1992 г. относно общата организация на пазара на зърнени култури (11)
или
б)
съответните членове на други регламенти, управляващи общата организация на пазарите за селскостопански и рибни продукти
или
в)
съответните членове от други разпоредби на Общността, въвеждащи подобна процедура.
Член 10
1. В случаите, налагащи въвеждането на преходни мерки за улесняване прилагането на настоящия регламент в началния етап, мерките се приемат от Комисията в съответствие с процедурата, предвидена в член 9, и остават валидни за точно определен период, необходим за улесняване въвеждането на нов режим.
2. Регламенти (ЕИО) № 3813/92, (ЕО) № 1527/95, (ЕО) № 2990/95 и (ЕО) № 724/97 се отменят.
3. Позоваванията на селскостопанските обменни курсове в правните инструменти на Общата селскостопанска политика се считат от 1 януари 1999 г., за позовавания на обменния курс,оконча- телно фиксиран от Съвета в съответствие с член 109, параграф 4 от Договора, по отношение на националните валутни единици, и курса по член 2, параграф 2 и, където това е приложимо, член 2, параграф 3 от настоящия регламент за националните валути.
Позоваванията на представителния пазарен курс на екюто в правните инструменти на Общата селскостопанска политика се считат от 1 януари 1999 г. за позовавания на обменния курс на еврото.
Позоваванията на компенсаторната помощ, предвидена в Регламент (ЕИО) № 3813/92 и Регламент (ЕО) № 724/97, се считат за позовавания към членове 4, 5 и 6 от настоящия регламент.
Позоваванията на правопораждащите факти, предвидени в член 6 от Регламент (ЕИО) № 3813/92, се считат за позовавания на член 3 от настоящия регламент.
Член 11
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент се прилага, считано от 1 януари 1999 г.
Членове 4, 5 и 6 се прилагат единствено за значителните ревалоризации, настъпили преди 1 януари 2002 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 15 декември 1998 година