32004L0022
L 135/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2004/22/EО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 31 март 2004 година
относно измервателните уреди
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид че:
(1)
Известен брой измервателни уреди са предмет на специфични директиви, приети въз основа на Директива 71/316/ЕИО на Съвета от 26 юли 1971 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки, отнасящи се до общите разпоредби за измервателните уреди и за методите за метрологичен контрол (4). Специфичните директиви, които са технически остарели, трябва да бъдат отменени и заменени от независима директива, отразяваща духа на Резолюция на Съвета от 7 май 1985 г. за нов подход към техническа хармонизация и стандарти (5).
(2)
Точни и проследими измервателни уреди могат да се използват за различни измервателни задачи. Тези, които отговарят на нуждите на обществения интерес, общественото здравеопазване, реда и безопасността, защитата на околната среда и на потребителя, за облагане с данъци и мита и за честна търговия, които пряко или косвено засягат ежедневния живот на гражданите по много начини, могат да изискват използването на законно контролирани измервателни уреди.
(3)
Законовият метрологичен контрол не следва да създава пречки за свободното движение на измервателните уреди. Въпросните разпоредби следва да са еднакви за всички държави-членки, а доказателството за съответствието да е прието в цялата Общност.
(4)
Законовият метрологичен контрол изисква съответствие с определени работни изисквания. Работните изисквания, на които измервателните уреди трябва да отговарят, следва да осигуряват високо ниво на защита. Оценяването на съответствието трябва да осигурява високо ниво на доверие.
(5)
По общо правило, законовият метрологичен контрол се предписва от държавите-членки. Когато е предписан законов метрологичен контрол, следва да се използват единствено измервателните уреди, които отговарят на общите работни изисквания.
(6)
Принципът за изборност, въведен с настоящата директива, според който държавите-членки могат да упражняват правото си да решават дали да регулират някои от уредите, обект на настоящата директива, следва да се прилага само доколкото това не води до нелоялна конкуренция.
(7)
Отговорностите на производителя за съответствие с изискванията на настоящата директива, следва изрично да се уточнят.
(8)
Работата на измервателните уреди е особено чувствителна към околната среда, по-специално към електромагнитната среда. Устойчивостта на измервателните уреди на електромагнитни смущения съставлява неразделна част от настоящата директива и следователно изискванията за устойчивост на Директива 89/336/ЕИО на Съвета от 3 май 1989 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно електромагнитната съвместимост (6) не следва да се прилагат.
(9)
Законодателството на Общността следва да определи съществени изисквания, които да не пречат на техническия прогрес, за предпочитане работни изисквания. Разпоредбите за премахване техническите пречки пред търговията следва да следват Резолюцията на Съвета от 7 май 1985 г. за нов подход към техническа хармонизация и стандарти.
(10)
За да могат да се отчитат разликите в климатичните условия или различните нива на защита на потребителя, които може да се прилагат на национално ниво, съществените изисквания могат да предизвикат установяване на класове за околна среда или за точност.
(11)
За да се облекчи задачата за доказване съответствието със съществените изисквания и за да може съответствието да се оцени, е желателно да се създадат хармонизирани стандарти. Такива хармонизирани стандарти се изготвят от частноправни структури и следва да запазят статут на незадължителни текстове. За тази цел Европейският комитет по стандартизация (CEN), Европейският комитет по стандартизация в електротехниката (CENELEC) и Европейският институт за далекосъобщителни стандарти (ETSI) са признати за компетентните структури, които приемат хармонизираните стандарти в съответствие с общите насоки за сътрудничество между Комисията и Европейските структури по стандартизация, подписано на 13 ноември 1984 г.
(12)
Техническите и работни спецификации по международно договорени нормативни документи могат също така да са съобразени, частично или напълно, със съществените изисквания, определени в настоящата директива. В тези случаи използването на тези международно договорени нормативни документи може да бъде алтернатива на използването на хармонизирани стандарти и при специфични условия да дадат основание да се предполага съответствието.
(13)
Съответствието със съществените изисквания, определени с настоящата директива, може също така да се осигуряват от спецификациите, които не са предвидени от някой европейски технически стандарт или международно договорен нормативен документ. Следователно използването на европейски технически стандарти или международно договорени нормативни документи не трябва да е задължително.
(14)
Оценяването на съответствието на подустройствата трябва да съобразява изискванията на настоящата директива. Ако подустройствата се продават отделно и независимо от уреда, извършването на оценка на съответствието трябва да става независимо от съответния уред.
(15)
Най-съвременната измервателна технология е обект на постоянно развитие, което може да доведе до промени в потребностите за оценяване на съответствието. Следователно за всяка категория на измерване и където е необходимо, категория подустройства трябва да е на разположение съответната процедура или избор между различни процедури с равностойни изисквания. Приетите процедури трябва да отговарят на Решение 93/465/ЕИО на Съвета от 22 юли 1993 г. относно модулите за различните фази на процедурите за оценяване на съответствието и правилата за поставяне и използване на маркировката „CE“, които са предназначени да бъдат използвани в директивите за техническа хармонизация (7). Може да се наложи да бъдат отменени тези модули, за да се отразят специфични аспекти на метрологичния контрол. Трябва да се предвиди разпоредба относно това, маркировката „CE“ да се поставя по време на производствения процес.
(16)
Постоянното развитие на измервателните технологии, както и заинтересоваността от страна на посредниците за сертифицирането, подчертават необходимостта да се осигури постоянство в процедурите за оценяване на съответствието в промишленото производство, съгласно изискванията на Резолюцията на Съвета, приета на 10 ноември 2003 г. (8).
(17)
Държавите-членки не следва да възпрепятстват пускането на пазара и/или въвеждането в употреба на измервателни уреди, които носят маркировката „CE“ и допълнителната метрологична маркировка, в съответствие с изискванията на настоящата директива.
(18)
Държавите-членки следва да предприемат необходимите мерки да предотвратят пускането на пазара и/или въвеждането в употреба на измервателни уреди, които не отговарят на изискванията. Следователно, за да се гарантира резултат от тази цел навсякъде в Общността, е необходимо съответното сътрудничество между компетентните органи на държавите-членки.
(19)
Производителите следва да се информират за основанията за взетите отрицателни решения относно продуктите им, както и за законовите средства, с които те разполагат.
(20)
На производителите следва да се предлага възможността да упражняват правата, получени преди влизането в сила на настоящата директива, за един разумен преходен период.
(21)
Националните спецификации относно използваните подходящи национални изисквания не трябва да засягат разпоредбите на настоящата директива за „въвеждане в употреба“.
(22)
Мерките, необходими за прилагането на настоящата директива, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/EО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяването на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (9).
(23)
Дейността на Комитета за измервателни уреди следва да включва подходящи консултации с представители на заинтересованите страни.
(24)
Директиви 71/318/ЕИО, 71/319/ЕИО, 71/348/ЕИО, 73/362/ЕИО, 75/33/ЕИО по отношение на броячите, посочени в приложение МI-001 към настоящата директива, 75/410/ЕИО, 76/891/ЕИО, 77/95/ЕИО, 77/313/ЕИО, 78/1031/ЕИО и 79/830/ЕИО следва да се отменят,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Обхват
Настоящата директива се прилага за устройства и системи с измервателна функция, описана в приложенията за специфичните уреди, за водомери (МI-001), газомери и устройства за обемно преобразуване (МI-002), електромери за активна енергия (MI-003), топломери (MI-004), измервателни системи за постоянно и динамично замерване количествата течности, без вода (MI-005), автоматични теглилки (MI-006), таксиметрови апарати (MI-007), индикатори за мярка (MI-008), пространствени измервателни уреди (MI-009) и анализатор за отработените газове (MI-010).
Член 2
1. Държавите-членки могат да предписват употребата на измервателните уреди, посочени в член 1, за измервателните задачи в интерес на обществеността, общественото здравеопазване, обществената безопасност, обществения ред, опазване на околната среда, защита на потребителите, облагане с данъци и мита и за честна търговия, когато те считат, че тя е оправдана.
2. Когато държавите-членки не предписват тази употреба, те уведомяват Комисията и другите държави-членки за причините за това.
Член 3
Предмет
Настоящата директива определя изискванията, на които устройствата и системите, посочени в член 1, трябва да отговарят с цел пускането им на пазара и/или въвеждането им в употреба за целите, посочени в член 2, параграф 1.
Настоящата директива е специална директива по отношение на изискванията за устойчивост на електромагнитното влияние, по смисъла на член 2, параграф 2 от Директива 89/336/ЕИО. Директива 89/336/ЕИО продължава да е в сила по отношение на изискванията към емисиите.
Член 4
Дефиниции
По смисъла на настоящата директива:
а)
„измервателен уред“ означава всяко устройство или система, която има измервателната функция, обхваната от членове 1 и 3;
б)
„подустройство“ означава техническо оборудване, както е посочено в специфичните приложения, което работи независимо и представлява измервателен уред, заедно с
-
други подустройства, с които е съвместимо, или
-
измервателен уред, с който е съвместимо;
в)
„законов метрологичен контрол“ означава контролът на измервателните задачи, предвидени за сферата на приложение на даден измервателен уред в интерес на обществото, общественото здраве, обществената безопасност, обществения ред, опазване на околната среда, облагане с данъци и мита, защита на потребителите и за честна търговия;
г)
„производител“ означава физическо или юридическо лице, което отговаря за съответствието на уреда за измерване с настоящата директива, с оглед пускането му на пазара от свое име и/или въвеждането му в употреба за собствени цели;
д)
„пускане на пазара“ означава предоставяне за първи път в Общността на уреда, предназначен за крайния потребител, срещу възнаграждение или безплатно;
е)
„въвеждане в употреба“ означава първата експлоатация на уреда, предназначен за крайния потребител за целите, за които е предназначен;
ж)
„упълномощен представител“ означава физическо или юридическо лице, установено в Общността и писмено упълномощено от производителя да действа от негово име за специфичните цели по смисъла на настоящата директива;
з)
„хармонизиран стандарт“ означава техническата спецификация, възприета от CEN, CENELEC или ETSI, или съвместно от две или от всички тези организации, по молба на Комисията, определена с Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 г., за установяването на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти, и правила при услугите на информационното общество (10) и изготвена в съответствие с Общите насоки, договорени между Комисията и европейските организации по стандартите;
и)
„нормативен документ“ означава документ, който съдържа техническите спецификации, приети от Международната организация по законова метрология (OIML), в съответствие с процедурата, посочена в член 16, параграф 1.
Член 5
Приложимост към подустройствата
Когато съществуват специфични приложения, определящи съществените изисквания за частите, разпоредбите на настоящата директива се прилагат с необходимите изменения, към тези подустройства.
За установяване на съответствие подустройствата и измервателните уреди могат да се оценяват независимо и отделно.
Член 6
Съществени изисквания и оценяване на съответствието
1. Измервателният уред отговаря на съществените изисквания, определени в приложение I и в съответното специфично приложение към уреда.
При необходимост, за правилната експлоатация на уреда, държавите-членки могат да изискат информацията, посочена в приложение I, или в съответните специфични приложения към уреда да се предостави на официалния/ите език/ци на държавата-членка, в която уредът се пуска на пазара.
2. Съответствието на уреда за измерване със съществените изисквания се оценява в съответствие с член 9.
Член 7
Маркировка за съответствие
1. Съответствието на уреда за измерване с всички разпоредби на настоящата директива се обозначава с поставянето върху уреда на маркировката „CE“ и на допълнителната метрологична маркировка, посочено в член 17.
2. Маркировката „CE“ и допълнителната метрологична маркировка се поставят от или с отговорността на производителя. Тези маркировки могат да се поставят върху уреда по време на процеса на производството му, ако това е оправдано.
3. Поставянето на маркировки върху измервателните уреди, които могат да заблудят трети страни за значението и/или формата на маркировката „СЕ“ и на допълнителната метрологична маркировка, се забранява. Върху уреда за измерване може да се поставя и всякаква друга маркировка, при условие че видимостта и четливостта на маркировката „СЕ“ и на допълнителната метрологична маркировка не се намаляват с това.
4. Когато измервателният уред е обект на изискванията, приети с други директиви, които също изискват поставяне на маркировката „СЕ“, маркировката трябва да показва, че въпросният уред също се приема, че отговаря на изискванията и на тези други директиви. В такъв случай позоваването на публикуването на посочените директиви в Официален вестник на Европейския съюз трябва да е дадено в документите, уведомленията или инструкциите, които се изискват от тези директиви и съпровождащи уреда за измерване.
Член 8
Пускане на пазара и въвеждане в употреба
1. Държавите-членки по причини, обхванати от настоящата директива, не възпрепятстват пускането на пазара и/или въвеждането в употреба на всякакъв измервателен уред, който носи маркировката „СЕ“ и допълнителната метрологична маркировка, в съответствие с член 7.
2. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират пускането на пазара и въвеждането в употреба на измервателните уреди, само ако отговарят на изискванията на настоящата директива.
3. Държава-членка може да поиска уредът за измерване да отговаря на изисквания за въвеждането му в употреба, които се обуславят от местните климатични условия. В такъв случай държавата-членка избира необходимата горна и долна температурни граници от таблица 1 на приложение I и в допълнение може да определи условията на влажност (кондензираща или некондензираща), и дали предназначеното място на употреба е на открито или закрито.
4. Когато за даден измервателен уред са определени различни класове на точност:
a)
приложенията за специфичните уреди под заглавието „Въвеждане в употреба“ може да посочат класа на точност, който се използва за конкретната употреба;
б)
във всички други случаи държавата-членка определя класа точност, който да се използва за конкретната употреба, в рамките на определените класове, при условие че употребата на всички класове точност е позволена на територията ѝ.
И в двата случая по букви а) и б), при желание от страна на собственика, може да се използват измервателни уреди от по-добър клас на точност.
5. На търговски панаири, изложения, демонстрирания и т.н. държавите-членки не възпрепятства излагането на уреди, които не са в съответствие с настоящата директива, при условие че има ясен знак, който показва липсата на съответствието им и неналичието им за пускане на пазара и/или за въвеждането им в употреба, преди да са преведени в съответствие.
Член 9
Оценяване на съответствието
Оценяване на съответствието на измервателен уред със съответните съществени изисквания се извършва, като се прилага по избор на производителя една от процедурите за оценяване на съответствие, изброени в специфичното приложение към уреда. При необходимост производителят предоставя техническата документация за специфичните уреди или групи уреди, в съответствие с член 10.
Модулите за оценяване на съответствието, съставляващи процедурите, са описани в приложение А-З1.
Данните и кореспонденцията относно оценяване на съответствието се изготвят на официалния/ите език/ци на държавата-членка, където нотифицираната структура, която извършва процедурите по оценяване на съответствието е установена, или на езика, приет от тази структура.
Член 10
Техническа документация
1. Техническата документация представя ясно проекта, производството и работата на уреда за измерване и позволява оценяване на съответствието му със съответните изисквания на настоящата директива.
2. Техническата документация е достатъчно подробна, за да се гарантира:
-
определението на метрологичните характеристики,
-
възпроизводството на метрологичната работа на произведените уреди при правилна настройка, като се използват необходимите за целта уреди, и
-
целостта на уреда.
3. Техническата документация съдържа, доколкото е необходимо за оценяване и идентифициране типа и/или уреда:
а)
общи описания на уреда;
б)
идеен проект и производствени чертежи и планове на компонентите, подустройствата, веригите, и т.нrchopi.;
в)
производствените процедури, гарантиращи постоянство на производството;
г)
където е приложимо, описание на електронните устройства с чертежи, скици, технологични схеми на логическата и обща софтуерна информация, обясняващи характеристиките и работата им;
д)
описания и разяснения, необходими за разбирането на букви б), в) и г), включително работата на уреда;
е)
списък на стандартите и/или нормативните документи, посочени в член 13, напълно или частично прилагани;
ж)
описание на приетите решения за спазване съществените изисквания, когато стандартите и/или нормативните документи, описани в член 13, не са били приложени;
з)
резултатите от проектните изчисления, изследвания и т.н.;
и)
съответните резултати от изпитванията, където е необходимо, за да се демонстрира, че типът и/или уредите, съответстват на:
-
изискванията на настоящата директива при заявените номинални работни условия и при посочените смущения на околната среда,
-
спецификациите за устойчивостта на газовите и водните топломери, както и за течностите, различни от вода.
й)
сертификати за типово изпитване на ЕО или сертификати за изпитване на проект на ЕО по отношение на уредите, които съдържат части, идентични с тези в проекта.
4. Производителят определя къде се поставят печати и маркировки.
5. Когато това е от значение, производителят определя условията за съвместимост с интерфейси и подустройства.
Член 11
Уведомяване
1. Държавите-членки нотифицират другите държави-членки и Комисията за структурите под тяхната юрисдикция, които са упълномощени да изпълняват задачите, свързани с модулите за оценяване на съответствието, посочени в член 9, заедно с идентификационните номера, дадени им от Комисията в съответствие с параграф 4 на настоящия член, вида/овете уред/и за измерване, за който всяка структура е определена и в допълнение, където е необходимо, класовете на точност на уредите, обхват на измерване, измервателната технология и всички други характеристики на уреда, които ограничават обхвата на нотификацията.
2. За упълномощаването на тези структури, държавите-членки прилагат критериите, посочени в член 12. Структурите, които отговарят на критериите, посочени в националните стандарти, които въвеждат съответните хармонизирани стандарти, чието позоваване е публикувано в Официален вестник на Европейския съюз се счита, че отговарят на съответстващите критерии. Държавите-членки публикуват позоваването на тези национални стандарти.
Когато дадена държава-членка не е въвела национално законодателство за задачите, описани по член 2, тя запазва правото си да определи и уведоми структурата за изпълнение на задачите, отнасящи се до този уред.
3. Дадена държава-членка, която е уведомила съответната структура:
-
гарантира, че структурата продължава да отговаря на критериите, определени в член 12,
-
оттегля това уведомяване ако установи, че структурата вече не отговаря на тези критерии.
Тя незабавно информира за това останалите държави-членки и Комисията.
4. На всяка от структурите, които следва да се уведомят, Комисията дава идентификационен номер. Комисията публикува списък с нотифицираните структури, заедно с информацията за обхвата на нотификацията, предвидена в параграф 1, в Официален вестник на Европейския съюз, серия С, и гарантира, че списъкът се актуализира.
Член 12
Критерии, на които трябва да отговарят натоварените структури
Държавите-членки прилагат следните критерии при определяне на структурите, в съответствие с член 11, параграф 1.
1.
Структурата, нейният директор и персоналът, заети с оценка на съответствието, не са конструктор, производител, доставчик, монтажник или потребител на измервателните уреди, които те инспектират, нито упълномощеният представител на някой от тях. В допълнение, те не може да са пряко ангажирани в проектиране, произвеждане, предлагане или поддържане на уредите, нито да представляват страните, ангажирани с тези дейности. Предходният критерий обаче, по никакъв начин не изключва възможността за обмен на техническа информация между производителя и структурата за целите на оценяване на съответствието.
2.
Структурата, нейният директор и персонала, заети с оценяване на съответствието, са свободни от какъвто и да е натиск или подтик, преди всичко от финансов характер, който може да повлияе на преценката им или на резултатите от оценката за съответствието, особено от лица или групи лица, заинтересовани от резултатите от оценяването.
3.
Съответствието се оценява с най-голяма степен на професионализъм и с необходимата компетентност в сферата на метрологията. Ако структурата наеме подизпълнител за специфични задачи, тя трябва първо да осигури, че подизпълнителят отговаря на изискванията на настоящата директива и в частност, на настоящия член. Структурата държи на разположение на нотифициращия орган съответните документи за оценяване квалификациите на подизпълнителя и за извършената от него работа съгласно настоящата директива.
4.
Структурата може да извършва всички задачи за оценяване на съответствието, за които е натоварена, независимо дали тези задачи се изпълняват от самата структура или от нейно име и на нейна отговорност. Тя разполага с необходимия персонал и има достъп до всички необходими съоръжения за правилното провеждане на техническите и административни задачи, необходими за оценяване на съответствието.
5.
Персоналът на структурата разполага с:
-
добра техническа и професионална подготовка, която обхваща всички задачи за оценяване на съответствието, за които е натоварена структурата,
-
задоволителни познания за правилата, определящи задачите, които извършва, както и необходимия опит за разрешаване на такива задачи,
-
необходимата способност да изготвя сертификати, данни и доклади, показващи, че задачите са изпълнени.
6.
Безпристрастността на структурата, нейния директор и персонал са гарантирани. Възнаграждението за структурата не зависи от резултатите от осъществяваните задачи. Възнаграждението на директора и персонала на структурата не зависи от броя осъществените задачи или от резултатите от тези задачи.
7.
Структурата сключва застраховка „Гражданска отговорност“, ако такава гражданска застраховка не се покрива от заинтересованата държава-членка, според националното ѝ право.
8.
Директорът и персоналът на структурата са обвързани да пазят професионалната тайна по отношение цялата информация, придобита при изпълнение на служебните им задължения съгласно настоящата директива, освен по отношение на структурата на държавата-членка, която ги е определила.
Член 13
Хармонизирани стандарти и нормативни документи
1. Държавите-членки предполагат наличие на съответствие със съществените изисквания, посочени в приложение I и в съответните приложения за специфичните уреди, по отношение на даден измервателен уред, което съответства на елементите на националните стандарти, които прилагат европейския хармонизиран стандарт за съответния измервателен уред, които съответстват на тези елементи от същия европейски хармонизиран стандарт, позоваванията по отношение на които са публикувани в Официален вестник на Европейския съюз, серия С.
Когато измервателният уред съответства частично на елементите на националните стандарти, посочени в първа алинея, държавите-членки предполагат наличие на съответствие със съществените изисквания, които съответстват на елементите на националните стандарти, на които уредът съответства.
Държавите-членки публикуват позоваването на националните стандарти, посочени в първа алинея.
2. Държавите-членки предполагат наличие на съответствието със съществените изисквания, посочени в приложение I и в съответните приложения за специфичните уреди по отношение на даден измервателен уред, което съответства на съответните части на нормативните документи и списъците, посочени в член 16, параграф 1, буква а), позоваванията по отношение на които са публикувани в Официален вестник на Европейския съюз, серия С.
Когато уредът за измерване съответства частично на нормативните документи, посочени в първа алинея, държавите-членки предполагат наличие на съответствие със съществените изисквания, които съответстват на нормативните елементи, на които уредът съответства.
Държавите-членки публикуват позоваването на нормативните документи, посочени в първа алинея.
3. Производителят може да реши да прилага всяко техническо решение, което отговаря на съществените изисквания, посочени в приложение I и в съответните приложения за специфичните уреди (МI-001 до МI-010). В допълнение, за да се възползва от презумпцията за съответствие, производителят трябва правилно да прилага решенията, посочени или в съответните европейски хармонизирани стандарти, или в съответстващите части на нормативните документи и списъци, описани в параграфи 1 и 2.
4. Държавите-членки предполагат съответствие с необходимите изпитвания, посочени в i) на член 10, когато съответната програма за изпитване е била изпълнена в съответствие със съответните документи, посочени в параграфи 1-3 и когато резултатите от изпитванията гарантират съответствие със съществените изисквания.
Член 14
Постоянен комитет
Когато дадена държава-членка или Комисията считат, че европейският хармонизиран стандарт, посочен в член 13, параграф 1, не отговаря изцяло на съществените изисквания на приложение I и на съответните приложения за специфичните уреди, държавата-членка или Комисията отнасят въпроса към Постоянния комитет, създаден съгласно член 5 от Директива 98/34/ЕО, като се обосновават за това. Комитетът незабавно дава своето становище.
В светлината на становището на Комитета, Комисията информира държавите-членки относно това дали е необходимо да се оттеглят позоваванията на националните стандарти от публикацията, посочена в трета алинея на член 13, параграф 1.
Член 15
Комитет по измервателните уреди
1. Комисията се подпомага от Комитета по измервателните уреди.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 3 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се взимат предвид изискванията на член 8 от него.
3. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се взимат предвид изискванията на член 8 от него.
Срокът, установен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/EО се определя на 6 месеца.
4. Комитетът приема свой процедурен правилник.
5. Комисията гарантира, че съответната информация за предвижданите мерки, съгласно член 16 се предоставя своевременно на разположение на заинтересованите страни.
Член 16
Функции на Комитета по измервателните уреди
1. При поискване от страна на някоя държава-членка, или по собствена инициатива, Комисията, в съответствие с процедурата, упомената в член 15, параграф 2, предприема необходимите мерки, за да:
a)
определи нормативните документи, изготвени от OIML и по списък определя частите в тях, съответствието с които предполага наличие на съответствие с кореспондиращите съществени изисквания на настоящата директива;
б)
публикува позоваванията на нормативните документи и списъка, посочен в буква a) в Официален вестник на Европейския съюз, серия С.
2. При поискване от страна на някоя държава-членка или по собствена инициатива Комисията, действайки в съответствие с процедурата, посочена в член 15, параграф 3, предприема необходимите мерки за изменение на приложенията за специфичните уреди (МI-001 до МI-010) по отношение на:
-
максимално допустимите грешки (МДГ) и класовете на точност,
-
номиналните работни условия,
-
критичните стойности на промяна,
-
смущенията.
3. Когато държава-членка или Комисията прецени, че нормативен документ, чието позоваване е публикувано в Официален вестник на Европейския съюз, серия С, в съответствие с параграф 1, буква б), не отговаря изцяло на съществените изисквания на приложение I и на респективните приложения за специфичните уреди, държавата-членка или Комисията представят въпроса пред Комитета по измервателните уреди, като се обосновава за това.
Комисията, в съответствие с процедурата, посочена в член 15, параграф 2, информира държавите-членки за необходимостта да оттегли позоваванията на съответните нормативни документи от публикуване в Официален вестник.
4. Държавите-членки могат да предприемат необходимите действия, за да консултират заинтересованите страни на национално ниво за работата на OIML по обхвата на настоящата директива.
Член 17
Маркировки
1. Маркировката „СЕ“, посочена в член 7, се състои от символа „СЕ“, съгласно проекта, определен в точка І.Б, буква г) на приложението към Решение 93/465/ЕИО. Маркировката „СЕ“ е най-малко 5 mm висока.
2. Допълнителната метрологична маркировка се състои от главната буква „M“ и последните две цифри на годината на поставянето му, обградени в правоъгълник. Височината на правоъгълника е равна на височината на маркировката „СЕ“. Допълнителната метрологична маркировка непосредствено следва маркировката „СЕ“.
3. Идентификационният номер на съответната нотифицирана структура, определен в член 11, когато така е указано от процедурата за оценка на съответствието, е след маркировката „СЕ“ и допълнителната метрологична маркировка.
4. Когато даден измервателен уред се състои от комплект устройства, които не представляват подустройства, когато работят заедно, маркировките се поставят върху основното устройство на уреда.
Когато измервателният уред е прекалено малък или прекалено чувствителен, за да му се поставят маркировката „СЕ“ и допълнителната метрологична маркировка, маркировките се поставят върху опаковката, ако има такава, или в съпътстващите по настоящата директива документи.
5. Маркировката „СЕ“ и допълнителната метрологична маркировка са незаличими. Идентификационният номер на нотифицираната структура е незаличим и не може да се самоунищожи при премахване. Всички маркировки са лесно видими или лесно достъпни.
Член 18
Наблюдение на пазара и административно сътрудничество
1. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че измервателните уреди, които подлежат на законов метрологичен контрол, но не съответстват на приложимите разпоредби на настоящата директива не се пускат на пазара или в употреба.
2. Компетентните органи на държавите-членки си сътрудничат при изпълнение на задълженията си при осъществяване наблюдение на пазара.
По-специално, компетентните органи обменят:
-
информация относно степента, до която уредите, които те изпитват, съответстват на разпоредбите на настоящата директива, и резултатите от тези изпитвания,
-
сертификати за изпитване на типа и на проекта на ЕО и техните приложения, издадени от нотифицираните структури, както и добавките, изменения и оттегляния, отнасящи се до вече издадените сертификати,
-
одобрения за системи на качеството, издадени от нотифицираните структури, както и информация за отхвърлени или оттеглени системи за качество,
-
доклади за оценката, изготвени от нотифицираните структури, при поискване от други инстанции.
3. Държавите-членки предоставят пълната необходима информация за сертификатите и одобренията за системите за качество на структурите, които те нотифицират.
4. Всяка държава-членка информира другите държави-членки и Комисията кои компетентни органи тя е определила за такъв обмен на информация.
Член 19
Предпазна клауза
1. Когато държава-членка установи, че всички или част от измервателните уреди от определен модел, които носят маркировката „СЕ“ и допълнителната метрологична маркировка, при правилно свързване и употреба в съответствие с инструкциите на производителя, не отговарят на основните изисквания за метрологична работа, посочени в настоящата директива, тя предприема всички необходими мерки да извади тези уреди от търговския оборот, да забрани или ограничи бъдещото им пускане на пазара, или да забрани или ограничи бъдещото им въвеждане в употреба.
Когато взема решение по горепосочените мерки, държавата-членка взима предвид систематичното или инцидентно естество на несъответствието. Когато държавата-членка установи, че несъответствието е от систематичен характер, тя незабавно уведомява Комисията за предприетите мерки, посочвайки причините за своето решение.
2. Комисията започва консултации със засегнатите страни възможно най-скоро.
а)
Ако Комисията установи, че предприетите от страна на въпросната държава-членка мерки са основателни, тя веднага информира за това държавата-членка, както и другите държави-членки.
Компетентната държава-членка предприема необходимите действия срещу всяко лице, поставило маркировките и информира за това Комисията и другите държави-членки.
Когато несъответствието се дължи на недостатъци в стандартите или нормативните документи, Комисията, след консултация със засегнатите страни, представя възможно най-скоро въпроса пред съответния Комитет, посочен в членове 14 или 15.
б)
Ако Комисията установи, че предприетите от страна на заинтересованата държава-членка мерки не са основателни, тя веднага информира за това държавата-членка, както и съответния производител или неговия упълномощен представител.
Комисията гарантира, че ще информира държавите-членки за хода и резултата от процедурата.
Член 20
Неправилно поставени маркировки
1. Когато държавата-членка установи, че маркировката „СЕ“ и допълнителната метрологична маркировка са неправилно поставени, производителят или неговият упълномощен представител, е длъжен:
-
да приведе уреда в съответствие с изискванията за маркировката „СЕ“ и допълнителната метрологична маркировка, които не са предмет на член 19, параграф 1, и
-
да прекрати нарушението при наложените от държавата-членка условия.
2. Ако описаното по-горе нарушение продължава, държавата-членка трябва да предприеме всички необходими мерки да ограничи или забрани пускането на пазара на въпросния уред, или да осигури изваждането му от търговския оборот, или да забрани или ограничи бъдещата му употреба, в съответствие с процедурата, определена в член 19.
Член 21
Решения, които водят до отказ или ограничения
Всяко решение, взето в съответствие с настоящата директива, което налага изваждане от търговския оборот на измервателен уред или забрана, или ограничение на пускането на пазара, или въвеждането в употреба на даден уред, посочва точните основания, на които се позовава. Решението се предоставя веднага на засегнатата страна, която в същото време трябва да бъде информирана за средствата за правна защита, с които разполага по закона на съответната държава-членка, както и за ограничението във времето, на които тези средства подлежат.
Член 22
Отмяна
Без да се засяга член 23, считано от 30 октомври 2006 г., се отменят следните директиви:
-
Директива 71/318/ЕИО на Съвета от 26 юли 1971 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно разходомерите за газ (11),
-
Директива 71/319/ЕИО от 26 юли 1971 г. относно сближаване на законодателствата на държавите-членки по отношение на дебитомерите за измерване на течности, различни от вода (12),
-
Директива 71/348/ЕИО от 12 октомври 1971 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно допълнителното оборудване към разходомерите за течности, различни от водата (13),
-
Директива 73/362/ЕИО от 19 ноември 1973 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно материалните мерки за дължина (14),
-
Директива 75/33/ЕИО от 17 декември 1974 г. относно сближаване на законодателствата на държавите-членки по отношение на водомерите за студена вода, доколкото се отнася до измервателните уреди, определени в приложение МI-001 към настоящата директива (15),
-
Директива 75/410/ЕИО от 24 юни 1975 г. относно сближаване на законодателствата на държавите-членки по отношение на машините за непрекъснато сумирано претегляне (16),
-
Директива 76/891/ЕИО от 4 ноември 1976 г. относно сближаване на законодателствата на държавите-членки по отношение на електромерите (17),
-
Директива 77/95/ЕИО от 21 декември 1976 г. относно сближаване на законодателствата на държавите-членки относно таксиметровите апарати (18),
-
Директива 77/313/ЕИО от 5 април 1977 г. относно сближаване на законодателствата на държавите-членки по отношение на системите за измерване на течности, различни от вода (19),
-
Директива 78/1031/ЕИО от 5 декември 1978 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно автоматите за контрол и сортиране на теглото (20),
-
Директива 79/830/ЕИО от 11 септември 1979 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно водомерите за топла вода (21).
Член 23
Преходни разпоредби
Чрез дерогация от член 8, параграф 2 държавите-членки разрешават за измервателните задачи, за които препоръчват законово контролирани измервателни уреди, пускането на пазара и въвеждането в употреба на измервателни уреди, които отговарят на правилата, приложими преди 30 октомври 2006 г., до изтичане на срока на валидност на типовото одобрение на тези измервателни уреди или в случай на типово одобрение с безсрочна валидност, за срок от максимум до 10 години, считано от 30 октомври 2006 г.
Член 24
Транспониране
1. Държавите-членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива преди 30 април 2006 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат такива разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Държавите-членки прилагат тези разпоредби от 30 октомври 2006 г.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за текста на разпоредбите от националното право, които приемат в областта, регулирана от настоящата директива.
Член 25
Ревизионна клауза
Европейският парламент и Съветът приканват Комисията в срок до 30 април 2011 г. да докладва за прилагането на настоящата директива, inter alia, на база докладите, предоставени от държавите-членки и където е необходимо, да представи предложения за изменения.
Европейският парламент и Съветът приканват Комисията да оцени дали процедурите за оценяване на съответствието се прилагат правилно, и където е необходимо, да предложи изменения, за да се гарантира последователно сертифициране.
Член 26
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 27
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 31 март 2004 година.