РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1001/2007 НА КОМИСИЯТА
от 29 август 2007 година
за изменение на регламенти (ЕО) № 800/1999 и (ЕО) № 2090/2002 относно проверките в рамките на възстановявания при износ за земеделски продукти
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1784/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. относно общата организация на пазара на зърнени култури (1), и по-специално член 18 от него, както и съответните разпоредби на другите регламенти относно общата организация на пазарите на земеделски продукти,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 386/90 на Съвета от 12 февруари 1990 г. относно контрола върху износа на селскостопански продукти, за които са отпуснати възстановявания или други суми, и по-специално член 6 от него, (2)
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 800/1999 от 15 април 1999 г. за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (3) изисква в частност да бъде представен определен документ, доказващ, че продуктите, за които са заявени възстановявания при износ, действително са били внесени в непроменено състояние в определена трета страна, когато за тази трета страна се прилага диференциран размер на възстановяване. Процедурата, отнасяща се до това доказателство, следва да бъде опростена, като едновременно се гарантират финансовите интереси на Общността. Комисията и държавите-членки следва да наблюдават използването на опростената процедура и да предприемат необходимите действия в случай на злоупотреба.
(2)
На практика трети държави, за които диференцирането на възстановяванията при износ е по-ниско от средните стойности или е равно на нула, по принцип се намират близо до Общността, докато при определянето на размерите на възстановяванията за страни, които са по-отдалечени от Общността, има тенденция към по-високи, еднакви нива. В много случаи експертите имат проблеми да получат доказателство за внос в тези по-отдалечени държави.
(3)
Страните, за които бяха наложени по-високите, еднакви размери, могат да бъдат определени като „отдалечена зона за възстановявания“ за съответните продукти. Отдалечените страни, обаче, за които диференцираната част от възстановяванията е по-ниска или равна на нула, следва да бъдат изключени от тази зона. Също така държавите, при които съществува реална опасност от нарушения в търговията или всички държави по отношение на сектори, за които съществува реална опасност от нарушения в търговията, следва да бъдат изключени от тази зона.
(4)
Когато се направи декларация за износ за държава в отдалечена зона за възстановявания и износът се осъществи чрез контейнерен морски транспорт, комбинацията от търговско управление на контейнера, транспортна документация и относително негъвкав тип транспорт дава достатъчно сигурност, че продуктите са били внесени в определената трета държава. При тези обстоятелства доказателството, че продуктите са били транспортирани до държава в отдалечената зона за възстановявания и са били разтоварени там, може да бъде представено чрез документа за транспорта до пристанището на страната по местоназначение или пристанището, обслужващо хинтерланда по местоназначение, заедно със сертификат за разтоварване.
(5)
Ако търговската компютризирана система за проследяване и локализиране на плавателните съдове на превозвача на контейнера отговаря на стандартите за оперативна сигурност по смисъла на приложение I към Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 година относно реда и начина на приложение на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на разплащателните агенции и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (4), и предоставя информация, която е еквивалентна на информацията, съдържаща се в документите за транспорт, държавите-членки могат да решат да използват тази информация вместо документите на хартиен носител като доказателство за транспортирането до държавата по местоназначение.
(6)
Член 17 от Регламент (ЕО) № 800/1999 предвижда освобождаване от задължението за представяне на доказателство, когато диференцираните части от възстановяването не надхвърлят 2 400 EUR при близки и 12 000 EUR при отдалечени местоназначения. Приема се за уместно да се предвиди ново изключение за контейнерния морски транспорт до отдалечени зони, като се изискват документът за транспорт и един от сертификатите за разтоварване, посочени в член 16, параграф 2, букви а), б) или в). Това изключение може да бъде направено само ако е предоставена информация за разтоварването в пристанище, намиращо се в отдалечената зона за възстановявания. За да се гарантира достоверността на представените в рамките на тези изключения доказателствени документи, съответните разрешения следва да могат да бъдат оттеглени.
(7)
За да се намали рискът от замяна, всички средства за транспорт и пакети следва да бъдат запечатани, освен в изключителни случаи, когато продуктите могат да бъдат идентифицирани по друг начин в съответствие с член 340а и член 357 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагането на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (5). Това изискване е установено в член 7 от Регламент (ЕО) № 2090/2002 на Комисията от 26 ноември 2002 година за установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕИО) № 386/90 на Съвета относно физическите проверки, осъществявани при износ на земеделски продукти, отговарящи на изискванията за възстановявания (6). Тъй като това изискване е част от формалностите, отнасящи се до декларацията за износ и е от общ характер, то следва да бъде заличено от Регламент (ЕО) № 2090/2002 и подобна разпоредба следва да бъде включена в Регламент (ЕО) № 800/1999.
(8)
Необходимо е за целите на митническата служба за износ да се попълни в контролното копие Т5 информация относно това дали представените продукти отговарят на условията за проверка за замяна по смисъла на член 10 от Регламент (ЕО) № 2090/2002. Тъй като контролното копие Т5 може също да бъде използвано за продукти, които не отговарят на условията за проверки за замяна, клетка 107 от контролното копие Т5 следва да съдържа информация, в случай че продуктите се изнасят с право на възстановяване.
(9)
Следователно регламенти (ЕО) № 800/1999 и (ЕО) № 2090/2002 следва да бъдат съответно изменени.
(10)
Разпоредбите на настоящия регламент, отнасящи се до доказателството за пристигане по местоназначение, следва да се прилагат по отношение на заявленията за възстановяване, подадени от датата на влизане в сила на настоящия регламент. Тъй като настоящият регламент има за цел опростяване на управлението на схемата както за операторите, така и за държавите-членки, по молба на износителя би следвало да бъде възможно той да се прилага и по отношение на заявленията за възстановяване, подадени преди тази дата, при условие че срокът за представяне на доказателството не е изтекъл.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на съответния Управителен комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 800/1999 се изменя, както следва:
1)
В член 2, параграф 1 се добавят следните букви:
„п)
„отдалечена зона за възстановявания“ означава всички местоназначения, за които по отношение на определен продукт се прилага еднаква, различна от нула, диференцирана част от възстановяването, с изключение на изключените за този продукт местоназначения съгласно приложение XI;
р)
„хинтерланд“ означава трета държава без собствено морско пристанище, чиято търговия се обслужва от морското пристанище на друга трета държава.“
2)
В член 5 се добавя следният параграф:
„8. Стоки, за които са заявени възстановявания за износ, се запечатват от митническата служба за износ или под неин контрол. Член 340а и член 357, параграфи 2, 3 и 4 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 се прилагат mutatis mutandis.“
3)
В член 8 се добавя следният параграф:
„В случай че се заявят възстановявания, в клетка 107 се вписва една от клаузите, изброени в приложение XII.“
4)
В член 15 параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. В рамките на 12 месеца от датата на приемане на декларацията за износ продуктите трябва:
а)
да бъдат внесени в непроменено състояние в третата държава или една от третите държави, за които е предвидено възстановяването, или
б)
да бъдат разтоварени в непроменено състояние в отдалечената зона за възстановявания, за която е предвидено възстановяването, съгласно установените в член 17, параграф 1, буква б) и параграф 2 условия.
Съгласно разпоредбите на член 49 обаче може да бъде предоставено удължение на срока.“
5)
Член 16 се изменя, както следва:
а)
Параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Доказателството за изпълняването на митническите формалности по вноса е представено, по избор на износителя, при показването на един от следните документи:
а)
митнически документ, негово копие или фотокопие или разпечатка на еквивалентната информация, записана по електронен път от компетентния митнически орган; това копие, фотокопие или разпечатка на еквивалентната информация се заверява като вярно с оригинала от една от следните служби:
i)
службата, издала оригиналния документ или записала по електронен път еквивалентната информация;
ii)
официална агенция на съответната трета държава;
iii)
официална агенция на държава-членка в съответната трета държава;
iv)
агенция, отговорна за изплащането на възстановяването;
б)
сертификат за разтоварване и внос, изготвен от специализирана международна агенция за контрол и надзор (наричана по-нататък „АК“), съобразно правилата, посочени в приложение VI, глава III, използвайки модела в приложение VII; датата и номерът на митническия документ за внос трябва да фигурират в посочения сертификат.
По молба на износителя дадена разплащателна агенция може да се откаже от сертификата, изискван съгласно алинея първа, буква а), когато последната, чрез достъп до електронно записаната информация, съхранена от компетентните органи на третата държава или от тяхно име, може да установи, че митническите формалности за внос са били изпълнени.“
б)
Параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Износителят във всички случаи представя копие или фотокопие от документите за транспорт, което се отнася до транспорта на продуктите, за които е подадена декларацията за износ.
По молба на износителя, в случай на контейнерен морски транспорт, дадена държава-членка може да приеме информация, еквивалентна на съдържащата се в транспортните документи информация, ако тя произхожда от информационна система, управлявана от трета страна, отговорна за транспорта на контейнерите до местоназначението, при условие че третата страна е специализирала в такива операции и сигурността на информационната система е одобрена от държавата-членка като изпълняваща критериите, които са установени в действащата към съответния период версия на един от международните стандарти съгласно точка 3, буква Б) от приложение I към Регламент (ЕО) № 885/2006 (7).
6)
Член 17 се заменя със следния текст:
„Член 17
1. Държавите-членки могат да освободят износители от задължението да представят доказателства, различни от документа за транспорт, предвиден в член 16 или неговия електронен еквивалент съгласно член 16, параграф 3, в случай че декларацията за износ дава право на възстановяване:
а)
чиято диференцирана част не надвишава:
i)
2 400 EUR, когато третата държава или територията по местоназначение е посочена в приложение IV;
ii)
12 000 EUR, когато третата държава или територията по местоназначение не е посочена в приложение IV; или
б)
когато пристанището на местоназначението се намира в отдалечената зона за възстановявания за съответния продукт.
2. Освобождаването съгласно параграф 1, буква б) се прилага само когато са изпълнени следните условия:
а)
продуктите са транспортирани в контейнери и транспортът на контейнерите до пристанището за разтоварване е извършен по море;
б)
документът за транспорт посочва като местоназначение държавата, посочена в декларацията за износ или пристанище, обикновено използвано за разтоварване на продукти с местоназначение хинтерланд, която е държавата по местоназначение, посочена в декларацията за износ;
в)
доказателството за разтоварването е представено съгласно букви а), б) или в) от член 16, параграф 2.
По молба на износителя, в случай на контейнерен морски транспорт, дадена държава-членка може да приеме, че посоченото в алинея първа, буква в) доказателство за разтоварване е представено чрез информация, еквивалентна на съдържащата се в документа за разтоварване информация, ако тя произхожда от информационна система, управлявана от трета страна, отговорна за транспорта на контейнерите до и за тяхното разтоварване на местоназначението, при условие че третата страна е специализирана в такива операции и сигурността на информационната система е одобрена от държавата-членка като изпълняваща критериите, които са установени в действащата към съответния период версия на един от международните стандарти съгласно точка 3, буква Б) от приложение I към Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията.
Доказателството за разтоварване може да бъде представено съгласно алинея първа, буква в) или съгласно алинея втора, без износителят да трябва да доказва, че е предприел подходящи действия, за да получи посочения в член 16, параграф 1, букви а) или б) документ.
3. Освобождаването съгласно параграф 1, буква а) се дава автоматично, с изключение на случая на прилагане на параграф 4.
Освобождаването съгласно параграф 1, буква б) се дава по заявление на износителя за три години, чрез писмено разрешение преди съответния износ. Износителите, които използват тези разрешителни, посочват номера на разрешителното в заявлението за плащане.
4. Ако държавата-членка счита, че продуктите, за които износителят моли за освобождаване съгласно настоящия член, са били изнесени в различна от посочената в декларацията за износ държава или в държава извън съответната отдалечена зона за възстановявания, за които е определено възстановяването, или износителят изкуствено е разделил операцията по износа, за да получи освобождаване, държавата-членка незабавно оттегля освобождаването на съответния износител съгласно настоящия член.
Съответният износ няма право на по-нататъшни освобождавания съгласно настоящия член за период от две години от датата на оттегляне.
В случай на оттегляне на освобождаването се прекратява възстановяването за износ за съответните продукти и изплатеното възстановяване се връща, освен ако износителят може да представи изискваното от член 16 доказателство за съответните продукти.
Освен това възстановяването за износ се прекратява за продукти, включени в декларация за износ, подадена след датата на действието, довело до оттеглянето на освобождаването и изплатените възстановявания се връщат, освен ако износителят може да представи изискваното от член 16 доказателство за съответните продукти.“
7)
Наименованието на приложение IV се заменя със следния текст:
8)
Текстът на приложението към настоящия регламент се прибавя като приложения XI и XII.
Член 2
Член 7 от Регламент (ЕО) № 2090/2002 се заличава.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
По молба на износителя член 1, точки 1, 4, 5 и 6 могат да се прилагат по отношение на заявления за възстановяване, подадени преди датата на влизане в сила на настоящия регламент, при условие че срокът за представяне на доказателството съгласно член 49, параграф 2 или 4 от Регламент (ЕО) № 800/1999 не е изтекъл.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 август 2007 година.