РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 436/2009 НА КОМИСИЯТА
от 26 май 2009 година
за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета по отношение на лозарския регистър, задължителните декларации и събирането на информация с цел наблюдение на пазара, придружителните документи при превоза на продукти и регистрите, които е необходимо да се водят в лозаро-винарския сектор
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета от 29 април 2008 г. относно общата организация на пазара на вино, за изменение на регламенти (ЕО) № 1493/1999, (ЕО) № 1782/2003, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 3/2008 и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 2392/86 и (ЕО) № 1493/1999 (1), и по-специално член 115, параграф 2 и член 121 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 479/2008 беше изменен предишният режим в лозаро-винарския сектор, установен с Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на вино (2), и беше отменен Регламент (ЕИО) № 2392/86 на Съвета от 24 юли 1986 г. относно създаване на лозарски регистър на Общността (3), считано от 1 август 2009 г.
(2)
Понастоящем задължителната информация и разпоредбите относно актуализирането и проверките на лозарския регистър са установени в Регламент (ЕИО) № 2392/86, а подробните правила за създаване на лозарския регистър са установени в Регламент (ЕИО) № 649/87 на Комисията (4).
(3)
В член 108 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се предвижда някои държави-членки да поддържат лозарски регистър, който съдържа актуализирана информация относно производствения потенциал.
(4)
По тази причина следва да бъде отменен Регламент (ЕИО) № 649/87 и да бъдат приети подробни правила за прилагане по отношение на лозарския регистър.
(5)
Основните цели на лозарския регистър са наблюдението и контролът на производствения потенциал. В член 116 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се предвижда, че държавите-членки гарантират съвместимостта на процедурите по администриране и контрол, които се отнасят до площи, и интегрираната система за администриране и контрол (ИСАК). По-специално следва да се предвиди идентификацията на производителите и на стопанисваните лозарски парцели да бъде съвместима с ИСАК.
(6)
За да се избегне административната тежест, без да се засягат целите на лозарския регистър, не следва да се изисква задължително събиране на информация от производители, чието производство е много ограничено.
(7)
С цел да се гарантира практическото използване на лозарския регистър, изискваната в посочения регистър информация следва да съответства на информацията, която се изисква в рамките на дял IV „Производствен потенциал“ от Регламент (ЕО) № 555/2008 на Комисията (5), с който са определени подробните правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 479/2008 по отношение на програмите за подпомагане, търговията с трети страни, производствения потенциал и проверките в лозаро-винарския сектор.
(8)
С цел да се гарантира съгласуваност на наличните в рамките на лозарския сектор данни, в лозарския регистър следва да бъдат включени някои данни, събрани съгласно Регламент (ЕИО) № 357/79 на Съвета от 5 февруари 1979 г. относно статистическите изследвания на площите с лозя (6), по-специално данните относно годината на засаждане на лозарския парцел.
(9)
С цел да се гарантира, че информацията в регистъра показва винаги действителното състояние на лозарския сектор, следва да се предвиди непрекъснато актуализиране и редовна проверка на тази информация.
(10)
В член 111 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се предвижда, че производителите на грозде за вино, както и производителите на гроздова мъст и вино, декларират всяка година произведените количества от последната реколта, а производителите на вино и гроздова мъст и търговците, с изключение на търговците на дребно, декларират всяка година материалните си запаси. В посочения член се предвижда също, че държавите-членки могат да задължат и търговците на грозде да декларират предложените на пазара количества грозде.
(11)
За да бъде улеснена обработката на данните от декларациите, е целесъобразно всяка декларация, подадена в компетентната административна единица, да бъде разглеждана отделно от другите декларации, евентуално подадени от същия производител в други административни единици в държавата-членка.
(12)
Не е необходимо да бъдат задължавани да подават две декларации производителите, които могат да представят цялата необходима информация в една-единствена декларация за винопроизводство. Много дребните производители могат да бъдат освободени от задължението за подаване на декларации, тъй като тяхното общо производство представлява незначителен дял от производството на Общността.
(13)
Следва да се предвиди задължението да изготвят декларации също и операторите, които продават лозаро-винарските продукти преди определените за изготвяне на декларациите дати.
(14)
С цел да бъде улеснена дейността по управлението на пазара, следва да бъде определен срок за изготвянето на такива декларации. Тъй като в отделните държави-членки прибирането на реколтата става по различно време, следва да бъдат предвидени стъпаловидни срокове за изготвяне на декларации от производителите.
(15)
С цел да бъде улеснено прилагането на настоящия регламент, данните, които трябва да бъдат попълвани в декларациите, следва да се уточнят във вид на формуляри, а на държавите-членки следва да бъде оставено правото сами да решават формата, в която операторите да представят тези данни.
(16)
Използването на компютризирани процедури постепенно измества ръчното въвеждане на данни в различните области на административната дейност. Поради това следва да е възможно също така да се прилагат компютризирани и електронни процедури при използването на задължителните декларации.
(17)
Следва да се разреши на държавите-членки, които разполагат с пълен лозарски регистър, да могат да използват някои от данните в този регистър, например данните за площта. Поради това е желателно при определени условия производителите да бъдат освободени от задължението за деклариране на площ.
(18)
Държавите-членки, в които лозарските площи не превишават 500 ha или производството на вино не надхвърля 50 000 хектолитра, следва да могат да изключват някои данни от декларациите и да освобождават производителите от задължението за представяне на една или друга от тези декларации при условия, които подлежат на определяне.
(19)
Следва да бъдат определени сроковете, в рамките на които събраната информация трябва да бъде централизирана на национално равнище.
(20)
Декларациите за реколтата и за стоковите запаси, които се подават от съответните лица, представляват за момента единственото средство, което предоставя същинска информация за производството и за запасите в лозаро-винарския сектор. Затова следва да бъдат взети подходящи мерки, които да осигурят подаването от въпросните лица на пълни и точни декларации, като бъдат предвидени санкции в случаите, в които или не са били подадени декларации, или ако са били подадени, са били с невярно съдържание или непълни.
(21)
По същата причина е необходимо да бъдат определени сроковете, в рамките на които събраната информация във връзка със задължителните декларации трябва да бъде предадена на Комисията, както и начинът на предаването ѝ.
(22)
За да се гарантира наблюдението на пазара в лозаро-винарския сектор, е необходимо да има определена информация за този пазар. Освен данните, които се предоставят от обобщенията в различните декларации, крайно необходимо е наличието на информация за наличните и използваните количества вино и за цените на вината. Затова следва да се предвиди държавите-членки да събират такава информация и да я съобщават на Комисията на точно определени дати.
(23)
Възможно е някои държави-членки да бъдат освободени от задължението да съобщават цените, тъй като тяхното общо производство представлява незначителен дял от производството на Общността.
(24)
Поради това следва да бъде отменен Регламент (ЕО) № 1282/2001 на Комисията (7), с който са определени подробните правила по отношение на създаването на информационна система за идентифициране на лозаро-винарските продукти и за контрола им на пазара.
(25)
С оглед на общия пазар в Общността следва да се предоставят на институциите, отговорни за надзора на съхранението и пускането на пазара на лозаро-винарски продукти, необходимите средства за провеждане на ефикасен контрол в съответствие с единни правила, приложими в цялата Общност.
(26)
В член 112, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се предвижда лозаро-винарските продукти да се допускат за обращение в Общността единствено с официално одобрен придружителен документ. Параграф 2 от посочения член предвижда физическите или юридическите лица, които съхраняват лозаро-винарски продукти, да водят входящи и изходящи регистри по отношение на тези продукти.
(27)
С Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 г. относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (8) е постигнат напредък в данъчното хармонизиране в Общността. С цел да се установят единни правила, приложими в рамките на Общността, и да се опростят административните формалности за бизнеса и физическите лица, е целесъобразно по-специално документите, придружаващи превоза на лозаро-винарски продукти за данъчни цели, да се считат и за признати придружителни документи.
(28)
За превоза на лозаро-винарски продукти, които не са обект на посочените по-горе данъчни формалности, и за превоза на лозаро-винарски продукти, произведени от дребни производители, следва да се предвиди придружителен документ, за да могат компетентните органи да контролират движението на тези продукти. За тази цел може да бъде признат всеки търговски документ, който съдържа най-малко данните, необходими за идентифициране на продукта и за проследяване на маршрута на превоза му.
(29)
С цел да не се усложняват излишно административните формалности за превозвачите, не следва да се изисква придружителен документ за превоз на някои лозаро-винарски продукти на ограничени разстояния или поставени в малки съдове в ограничени количества.
(30)
Използването на компютризирани процедури в административната дейност на операторите постепенно измества документите на хартиен носител. Поради това следва да е възможно също така да се прилагат компютризирани процедури при съставянето и използването на придружителни документи и на регистри.
(31)
За износ на лозаро-винарски продукти се изискват допълнителни документи към придружителните документи, по-специално декларация за износ. Поради това следва да бъдат определени допълнителни процедури за съставяне и заверяване на посочените документи.
(32)
Контролът върху превоза на лозаро-винарските продукти в наливно състояние изисква особена грижа, като се има предвид, че тези продукти са в по-голяма степен застрашени от манипулации с цел измама, отколкото етикетираните и бутилирани продукти, снабдени с неизползваеми повторно затварящи приспособления. В такива случаи следва да се изисква допълнителна информация и предварително заверяване на придружителния документ.
(33)
За да се улесни контролът от страна на компетентните органи, е необходимо да се изисква посочване на документ VI 1 в документите, придружаващи превоза на продукт от трета страна, който е допуснат за свободно обращение.
(34)
Разпоредбите относно съставянето на придружителни административни документи и на опростен придружителен документ се позовават на правила за удостоверяване на защитено наименование за произход или на защитено географско указание на някои категории вино. Следователно следва да се установят необходимите правила за такова удостоверяване. Установяването на правила за удостоверяване на произхода на някои вина е необходимо и за превоза, който не е обект на данъчни формалности, по-специално при износ. С цел да се опростят административните формалности за гражданите и да се разтоварят компетентните органи от рутинните задачи, следва да се предвидят правила, съгласно които компетентните органи могат да разрешат на изпращачите, отговарящи на определени условия, сами да вписват означенията за удостоверяване на произхода на виното в придружителния документ, без да се засяга провеждането на съответните проверки.
(35)
Следва да бъдат установени мерките, които трябва да бъдат предприети от компетентните органи в рамките на превоза, осъществяван от извършил сериозно нарушение изпращач, или в рамките на нередовен превоз, като се положат усилия отстраняването на нередностите, свързани с този превоз, да не забавя последния по-дълго, отколкото е абсолютно необходимо.
(36)
С цел да се осигури възможност на компетентните органи чрез справка с регистрите да контролират ефективно движението и съхранението на лозаро-винарски продукти, по-специално в рамките на сътрудничеството между тези органи в различните държави-членки, следва да се хармонизират на общностно равнище правилата за водене на регистрите.
(37)
Свързаните с регистрите задължения могат да доведат до несъразмерна административна тежест за някои оператори. Следователно държавите-членки следва да могат да освобождават тези оператори от някои задължения.
(38)
Веществата, използвани при някои енологични практики, особено за обогатяване, повишаване на киселинното съдържание и подслаждане, са изложени в голяма степен на риск от злоупотреба. Следователно при съхраняването на такива вещества е необходимо да се водят регистри, позволяващи на компетентните органи да контролират движението и употребата на посочените вещества.
(39)
Контролът върху пенливите и ликьорните вина изисква особено внимание, като се има предвид, че към тях се добавят други продукти. Поради това е необходимо да се изисква посочването на допълнителни данни в регистрите.
(40)
Придружителният документ за превоз на лозаро-винарски продукти, установен от общностните разпоредби, е много полезен източник на информация за органите, отговорни за осигуряване на спазването на общностните и националните разпоредби в лозаро-винарския сектор. На държавите-членки следва да бъде разрешено да установяват допълнителни разпоредби относно прилагането на настоящия регламент по отношение на превоза, който започва от тяхната територия.
(41)
С член 18, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 884/2001 на Комисията от 24 април 2001 г. относно определяне на подробни правила за придружителните документи при превоза на лозаро-винарски продукти и за регистрите, които е необходимо да се водят в лозаро-винарския сектор (9) се въвежда възможността държавите-членки да установяват допълнителни или специфични разпоредби за въпросните продукти в обращение на тяхната територия. Една от тези разпоредби предвижда, че до 31 юли 2010 г. указването на обемната маса на гроздовата мъст може да се замени с указване на плътността, изразена в градуси Oechsle. Тази традиционна практика се използва главно от дребни земеделски производители, които все още имат нужда от няколко години, за да приемат новите правила за указване на обемната маса. Следователно е целесъобразно да се удължи посочената дерогация, като същевременно се отмени Регламент (ЕО) № 884/2001.
(42)
Желателно е държавите-членки да съобщят на Комисията наименованието и адреса на компетентните органи, отговорни за прилагането на дела, отнасящ се до придружителните документи и регистрите, за да може Комисията да разпространи тази информация до останалите държави-членки.
(43)
Държавите-членки следва да съхраняват за подходящ период от време информацията, необходима за проверка и одит на изпълнението на разпоредбите от настоящия регламент.
(44)
С цел да се осигури справедливо третиране на превозвачите, следва да бъдат предвидени разпоредби за решаването на случаи на очевидна грешка, непреодолима сила и други извънредни обстоятелства. Също така следва да бъдат предвидени правила за изкуствено създадените ситуации, с цел да се избегне евентуално облагодетелстване от тях.
(45)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ЛОЗАРСКИ РЕГИСТЪР
Член 1
Предмет
С настоящият дял се определят подробните правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 479/2008 по отношение на лозарския регистър.
Член 2
Определения
За целите на настоящия дял се прилагат следните определения:
а) „производител“: физическо или юридическо лице или група физически или юридически лица, независимо от правния статут, предоставен на групата и на нейните членове от националното законодателство, чието стопанство се намира в рамките на територията на Общността, определена в член 299 от Договора, и което стопанисва площ, засадена с лози;
б) „лозарски парцел“: селскостопански парцел, засаден с лози, както е определен в член 2, точка 1а) от Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията (10);
в) „изоставена засадена площ“: общата площ, засадена с лози, която вече не се обработва редовно с оглед получаването на продаваем продукт.
Член 3
Информация, съдържаща се в лозарския регистър
1. С цел създаване и поддържане на актуализиран лозарски регистър държавите-членки събират:
а)
за всеки производител, който има засадена с лози площ от най-малко 0,1 хектара или който е длъжен да представя декларация по силата на общностното или националното законодателство, информация по отношение на:
i)
неговата самоличност;
ii)
местонахождението на лозарските парцели;
iii)
площта на лозарските парцели;
iv)
характеристиките на лозовите насаждения, засадени върху лозарските парцели;
v)
незаконните насаждения, правата на засаждане и схемата за изкореняване, предвидени в дял V от Регламент (ЕО) № 479/2008;
vi)
подпомагането за преструктуриране, конверсия и събиране на реколтата на зелено, предвидено в членове 11 и 12 от Регламент (ЕО) № 479/2008;
б)
площите на лозарските парцели, които не са включени в буква a);
в)
за всяко физическо или юридическо лице или група от такива лица, задължено(а) да изготвя предвидената в член 9 декларация за производството, информация по отношение на:
i)
неговата/нейната самоличност;
ii)
задължителните декларации, предвидени в дял II.
2. Информацията, свързана с характеристиките на лозарските парцели, се посочва отделно в досието на стопанството. Независимо от това, когато лозарските парцели са достатъчно хомогенни, информацията може да се отнася до няколко съседни парцела или части от тях, при условие че идентификацията на всеки парцел продължава да бъде гарантирана.
3. Лозарският регистър съдържа най-малко събраната съгласно параграф 1 информация, подробни данни и спецификации за която са дадени в приложение I към настоящия регламент.
4. Въпреки това някои държави-членки не са длъжни да събират или включват следната информация в лозарския регистър:
а)
информацията, съответстваща на точка 1.1, подточка 3 и точка 1.2, подточки 5-7 от приложение I, когато държавите-членки не са обхванати от преходния режим на правата на засаждане съгласно член 95 от Регламент (ЕО) № 479/2008;
б)
информацията, съответстваща на точка 1.2, подточки 9 и 10 от приложение I, когато държавите-членки не са обхванати от схемата за изкореняване съгласно член 105 от Регламент (ЕО) № 479/2008;
в)
информацията, съответстваща на точка 1.2, подточка 3, букви б) и в) от приложение I, когато държавите-членки са освободени от задължението да класифицират винените сортове лози съгласно член 24, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 4
Съхранение и актуализиране на информацията
Държавите-членки гарантират, че данните в лозарския регистър се съхраняват в продължение на периода, необходим за наблюдение и контрол на мерките, за които те се отнасят, и при всички случаи най-малко за период от пет лозарски години след годината, за която се отнасят.
Държавите-членки гарантират, че лозарският регистър се актуализира редовно, веднага щом събраната информация бъде налична.
Член 5
Контрол на информацията
За всеки производител и за всяко физическо или юридическо лице или група от такива лица, задължени да изготвят предвидената в член 9 декларация за производството, държавите-членки проверяват най-малко веднъж на пет години съответствието между структурното положение, произтичащо от „досието на производителя“ и „производственото досие“, и действителното положение. Досиетата се адаптират въз основа на тази проверка.
ДЯЛ II
ЗАДЪЛЖИТЕЛНИ ДЕКЛАРАЦИИ И СЪБИРАНЕ НА ИНФОРМАЦИЯ С ЦЕЛ НАБЛЮДЕНИЕ НА ПАЗАРА В ЛОЗАРО-ВИНАРСКИЯ СЕКТОР
Член 6
Предмет
Настоящият дял се отнася до подробните правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 479/2008 по отношение на задължителните декларации и събирането на информация с цел наблюдение на пазара в лозаро-винарския сектор.
Член 7
Определения
За целите на настоящия дял се прилагат следните определения:
а)
„производители“: физически или юридически лица или групи от такива лица, които произвеждат грозде;
б)
„търговци на дребно“ физически или юридически лица или групи от такива лица, чиято търговска дейност включва пряка продажба на потребителите на малки количества, които се определят от всяка държава-членка, като се вземат предвид специфичните характеристики на търговията и дистрибуцията; не са „търговци на дребно“ тези, които използват изби, оборудвани за съхранение и бутилиране на вино в големи количества.
ГЛАВА I
Задължителни декларации
Член 8
Декларации за реколтата
1. Производителите подават всяка година пред компетентните органи на държавите-членки в определената административна единица декларация за реколтата, която съдържа най-малко данните, посочени в приложение II или, ако е приложимо, в приложение III.
Държавите-членки могат да разрешат за едно стопанство да бъде подавана само една декларация.
2. От подаване на декларация за реколтата се освобождават:
а)
производителите, чиято продукция от грозде е изцяло предназначена за консумация в непреработен вид, за сушене или за директна преработка в гроздов сок;
б)
производителите, чиито стопанства включват по-малко от 0,1 хектара засадена с лози площ и от чиято реколта не е била или няма да бъде търгувана под каквато и да е форма нито една част;
в)
производителите, чиито стопанства включват по-малко от 0,1 хектара засадена с лози площ и които предават цялата си продукция от получената реколта на кооперативна винарска изба или на група, на която са членове или с която са свързани.
В случая, предвиден в буква в), първа алинея, производителите трябва да представят на съответната кооперативна винарска изба или на съответната група декларация, в която да бъдат посочени:
а)
името, фамилията и адресът на съответния лозар;
б)
количеството предадено грозде;
в)
площта и местонахождението на съответните лозя.
Кооперативната винарска изба или съответната група проверява доколко са точни данните в декларацията, като ги сравнява с информацията, с която разполага.
3. Чрез дерогация от параграф 1 и без да се засягат произтичащите от член 9 задължения, държавите-членки могат да освободят от задължението да подават декларация за реколтата:
а)
производителите, които сами преработват цялата си гроздова реколта във вино или я дават да бъде преработена за тяхна сметка;
б)
производителите, които са свързани със или са членове на кооперативна винарска изба или група и предават цялата си реколта на споменатата кооперативна винарска изба или група под формата на грозде и/или гроздова мъст, включително производителите, посочени в член 9, параграф 3.
Член 9
Декларации за производството
1. Физическите или юридическите лица или групите от такива лица, включително кооперативните винарски изби, които са произвели от реколтата на текущата лозарска година вино и/или гроздова мъст, подават всяка година до определените от държавите-членки компетентни органи декларация за производството, която съдържа най-малко данните, включени в приложение IV.
Държавите-членки могат да разрешат за една инсталация за производство на вино да бъде подавана само една декларация.
2. От задължението да подават декларация за производството се освобождават посочените в член 8, параграф 2 производители, както и производителите, които получават в своите производствени съоръжения чрез винификация на закупени продукти количество вино, по-малко от 10 хектолитра, което не е или няма да бъде търгувано под каквато и да е форма.
3. От задължението да подават декларация за производството се освобождават и онези производители, които са свързани със или са членове на кооперативна винарска изба, задължена да подава декларация, и които предават своята продукция от грозде на тази изба, но запазват правото си да получават чрез винификация за семейна консумация количество вино, по-малко от 10 хектолитра.
4. В случая с физическите или юридическите лица или групите от такива лица, които търгуват продукти от началните фази на производството на вино, държавите-членки вземат необходимите мерки, за да могат производителите, които имат задължение да подават декларации, да получат всички данни, които са длъжни да представят в декларациите си.
Член 10
Декларации за преработката и/или търговията
1. Държавите-членки могат да предвидят физическите или юридическите лица или групите от такива лица, включително кооперативните винарски изби, които през текущата лозарска година са преработили и/или търгували с продукти от началните фази на производството на вино преди посочената в член 16, параграф 1 дата, да подават пред компетентните органи декларация за преработката и/или търговията.
2. От задължението да подават декларация за преработката и/или търговията се освобождават производителите, които са свързани със или са членове на кооперативна винарска изба, задължена да подава декларация, и които предават своята продукция от грозде на тази изба, но запазват правото си да получават чрез винификация за семейна консумация количество вино, по-малко от 10 хектолитра.
Член 11
Декларации за стоковите запаси
Всяка година физическите или юридическите лица или групите от такива лица, различни от частните потребители и търговците на дребно, подават пред компетентните органи на държавите-членки декларация за стоковите запаси от гроздова мъст, концентрирана гроздова мъст, ректифицирана концентрирана гроздова мъст и вино, които държат към 31 юли, като тази декларация съдържа най-малко данните, посочени в приложение V. По отношение на лозаро-винарските продукти на Общността в тази декларация не се включват продуктите, които са получени от реколтата от грозде през същата календарна година.
Въпреки това държавите-членки, в които годишното производство на вино не превишава 50 000 хектолитра, могат да освободят онези търговци, различни от търговците на дребно, които държат малки запаси, от задължението да изготвят посочените в първата алинея декларации, при условие че компетентните органи са в състояние да предоставят на Комисията статистическа оценка на споменатите запаси, които се съхраняват в съответната държава-членка.
ГЛАВА II
Общи разпоредби
Член 12
Формуляри
1. Държавите-членки изготвят формуляри-образци за различните видове декларации, които съдържат най-малко елементите, посочени в приложения II, III, IV и V.
Формулярите могат да се издават и използват посредством компютризирани системи в съответствие с подробните правила, установени от компетентните органи на държавите-членки.
2. Посочените по-горе формуляри може да не включват изрична информация за площите, ако съответната държава-членка може със сигурност да определи това от друга съдържаща се в декларацията информация, като например производствената площ и общата реколта от стопанството, или от лозарския регистър.
3. Данните, които се съдържат в посочените в параграф 1 декларации, се централизират на национално равнище.
Член 13
Връзка с лозарския регистър
Чрез дерогация от членове 8 и 9 и от приложения II и IV към настоящия регламент държавите-членки, които са създали в съответствие с член 108 от Регламент (ЕО) № 479/2008 ежегодно актуализиран лозарски регистър или друг подобен инструмент за административен контрол, могат да освободят от задължението за деклариране на площите физическите или юридическите лица, групите от такива лица или производителите, посочени в споменатите членове.
В такива случаи компетентните органи на държавите-членки сами попълват декларациите, като посочват площите въз основа на данните от регистъра.
Член 14
Изключения
1. Държавите-членки, в които лозарските площи не превишават 500 ha и които разполагат от други административни актове с някои от данните, които трябва да бъдат включени в посочените в членове 8, 9 и 10 декларации, могат да изключат тези данни от споменатите декларации.
Държавите-членки, в които лозарските площи не превишават 500 ha и които разполагат от други административни актове с всички данни, които трябва да бъдат включени в посочените в членове 8, 9 и 10 декларации, могат да освободят операторите от задължението за подаване на една или друга от споменатите декларации.
2. Държавите-членки, в които производството на вино не надхвърля 50 000 хектолитра за лозарска година и които разполагат от други административни актове с някои от данните, които трябва да бъдат включени в посочените в член 11 декларации, могат да изключат тези данни от споменатите декларации.
Държавите-членки, в които производството на вино не надхвърля 50 000 хектолитра за лозарска година и които разполагат от други административни актове с всички данни, които трябва да бъдат включени в посочените в член 11 декларации, могат да освободят операторите от задължението за подаване на споменатите декларации.
3. Държавите-членки, които разполагат с компютризирана система, позволяваща да се направи връзка между деклараторите, декларираното производство и съответните лозарски парцели, могат да освободят производителите от задължението да посочват кодовете на парцелите, предвидени в приложение II, установено в съответствие с член 8. Връзката може да се установи по-специално с помощта на кода на стопанството, референтния номер на блок-парцела или референтния номер, включен в лозарския регистър.
Член 15
Критерии, които трябва да бъдат спазвани
1. За превръщане на количествата продукти, различни от вино, в хектолитри вино, държавите-членки могат да определят коефициенти, които могат да се променят в зависимост от различни обективни критерии, оказващи влияние върху това превръщане. Държавите-членки съобщават на Комисията коефициентите едновременно с предвиденото в член 19, параграф 1 обобщение.
2. Количеството вино, което се попълва в предвидената в член 9 декларация за производството, е общото количество, получено след приключване на основната алкохолна ферментация, включително винените утайки.
Член 16
Дати на подаване на декларации
1. Предвидените в членове 8 и 9 декларации се подават най-късно до 15 януари. Държавите-членки обаче могат да определят и по-ранна(и) дата(и). Те могат също така да определят към коя дата да се вземат предвид държаните количества с цел изготвяне на декларациите.
2. По отношение на държаните към 31 юли количества, предвидените в член 11 декларации се подават най-късно до 10 септември. Държавите-членки обаче могат да определят и по-ранна(и) дата(и).
Член 17
Проверки
За да бъде осигурена точността на декларациите, държавите-членки въвеждат проверки и мерки.
Член 18
Санкции
1. Лицата, длъжни да подават декларации за реколтата, за производството и/или за стоковите запаси, които не подадат такива декларации до посочените в член 16 от настоящия регламент дати, освен при непреодолима сила, не могат да се ползват от мерките, предвидени в членове 12, 15, 17, 18 и 19 от Регламент (ЕО) № 479/2008 за въпросната и за следващата лозарска година.
Въпреки това просрочването на сроковете, предвидени в член 16 от настоящия регламент, с не повече от 10 работни дни води само до пропорционално намаляване на сумите, които следва да се изплатят за текущата лозарска година, с процент, който се определя от компетентния орган в зависимост от просрочването, без да се засягат санкциите на национално равнище.
2. Освен при непреодолима сила, когато предвидените в параграф 1 декларации са признати от компетентните органи на държавите-членки за непълни или неточни и когато липсващата или неточната информация е съществена за правилното прилагане на мерките, предвидени в членове 12, 15, 17, 18 и 19 от Регламент (ЕО) № 479/2008, помощта, която следва да се изплати, се намалява от компетентния орган пропорционално с фиксирана сума в зависимост от сериозността на нарушението, без да се засягат санкциите на национално равнище.
ГЛАВА III
Задължения за информиране от страна на държавите-членки
Член 19
Съобщения от страна на държавите-членки
1. Държавите-членки съобщават на Комисията по електронен път:
а)
По отношение на текущата лозарска година:
i)
най-късно до 15 септември - прогнозната оценка на вероятния обем лозаро-винарски продукти, които са били получени на тяхна територия;
ii)
най-късно до 30 ноември - прогнозната оценка на наличните и използваните количества лозаро-винарски продукти на тяхна територия;
iii)
най-късно до 15 април - окончателния резултат от декларациите за производството.
б)
По отношение на предходните лозарски години:
i)
най-късно до 30 ноември - обобщението на декларациите за стоковите запаси в края на лозарската година;
ii)
най-късно до 15 декември - предварителния баланс за предишната лозарска година;
iii)
най-късно до 15 март - окончателния баланс за предпоследната лозарска година.
2. Балансите се изпращат на Статистическата служба на Европейските общности (Евростат).
Държавите-членки информират Комисията за всички важни нови факти, които биха могли да променят значително оценката за наличните и използваните количества, която се основава на окончателната информация за предишните години.
3. С цел регистриране на ценовите тенденции държавите-членки, чието производство на вино през последните 5 години е надхвърлило средно с повече от 5 % общото производство на вино в Общността, съобщават на Комисията по отношение на вината, посочени в приложение IV, точка 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008:
а)
най-късно до 15-о число на всеки месец - обобщение на котировките за предходния месец, или
б)
на 1 август 2009 г. - публичните източници на информация, които те смятат за достоверни за регистриране на цените.
Държавите-членки гарантират, че Комисията има правото дa публикува данните, съдържащи се в източниците на информация, посочени в буква б), първа алинея.
Държавите-членки изготвят ограничен списък на пазарите, които следва да се наблюдават, като определят общо 8 най-представителни котировки за бели и червени вина, произведени на тяхната територия.
Цените са цени за непакетирана стока франко производител и се изразяват в евро за хектолитър за градус или за хектолитър.
ГЛАВА IV
Общи и заключителни разпоредби
Член 20
Общи разпоредби
Настоящият регламент не засяга разпоредбите на държавите-членки за установяване на режим на декларации за реколтата, за производството, за преработката и/или за търговията или за стоковите запаси, които предвиждат да се предоставя по-пълна информация, по-специално поради обхващане на по-широк кръг лица от предвидените в членове 8, 9 и 11.
ДЯЛ III
ПРИДРУЖИТЕЛНИ ДОКУМЕНТИ ПРИ ПРЕВОЗА НА ЛОЗАРО-ВИНАРСКИ ПРОДУКТИ И РЕГИСТРИ, КОИТО Е НЕОБХОДИМО ДА СЕ ВОДЯТ В ЛОЗАРО-ВИНАРСКИЯ СЕКТОР
ГЛАВА I
Предмет, приложно поле и определения
Член 21
Предмет и приложно поле
1. С настоящия дял се определят подробните правила за прилагане на член 112 от Регламент (ЕО) № 479/2008 по отношение на придружителните документи за превоз на лозаро-винарски продукти, посочени в приложение I, част XII от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (11), без да се засяга прилагането на Директива 92/12/ЕИО. С настоящия дял се установяват:
а)
правилата за съставяне на придружителни документи при превоза на лозаро-винарски продукти:
i)
вътре в държава-членка, когато такива превози не са съпроводени от документ, изискван от общностните разпоредби, основаващи се на Директива 92/12/ЕИО;
ii)
при износ за трета страна;
iii)
при вътреобщностната търговия:
-
когато превозът се извършва от дребен производител, който е освободен от задължението за съставяне на опростен придружителен документ от страна на държавата-членка, откъдето започва превозът, или
-
когато лозаро-винарският продукт, който се превозва, не подлежи на облагане с акциз;
б)
допълнителните разпоредби за съставяне на:
i)
придружителен административен документ или търговски документ, използван вместо него;
ii)
опростен придружителен документ или търговски документ, използван вместо него;
в)
правилата за удостоверяване на произхода на вина със защитено наименование за произход (ЗНП) или защитено географско указание (ЗГУ) в документите, придружаващи превоза на такива вина.
2. С настоящия дял също така се определят правилата за водене на входящи и изходящи регистри от лица, които държат лозаро-винарски продукти за упражняването на своята дейност.
Член 22
Определения
За целите на настоящия дял се прилагат следните определения:
а) „производител“: физически или юридически лица или група от такива лица, които притежават или са притежавали прясно грозде, гроздова мъст или младо вино в процес на ферментация и които ги преработват или ги дават за преработка във вино за своя сметка;
б) „дребен производител“: производител, който произвежда средно по-малко от 1 000 хектолитра вино годишно;
в) „търговец на дребно“: физически или юридически лица или група от такива лица, чиято търговска дейност включва пряка продажба на потребителите на малки количества, които се определят от всяка държава-членка, като се вземат предвид специфичните характеристики на търговията и дистрибуцията; не са „търговци на дребно“ тези, които използват изби, оборудвани за съхранение, и където е приложимо, съоръжения за бутилиране на вино в големи количества, или които се занимават с амбулантна търговия на вино, превозвано в наливно състояние;
г) „придружителен административен документ“: документ, отговарящ на изискванията на Регламент (ЕИО) № 2719/92 на Комисията (12);
д) „опростен придружителен документ“: документ, отговарящ на изискванията на Регламент (ЕИО) № 3649/92 на Комисията (13);
е) „търговец без магазин“: физическо или юридическо лице или група от такива лица, които купуват или продават лозаро-винарски продукти на професионална основа, но не разполагат с помещения за съхраняване на такива продукти;
ж) „затварящо приспособление“: затварящо устройство за съдове с номинална вместимост, по-малка или равна на пет литра;
з) „бутилиране“: поставяне с търговска цел на съответния продукт в съдове с вместимост до 60 литра;
и) „бутилировчик“: физическо или юридическо лице или група от такива лица, които извършват или за чиято сметка се извършва бутилиране.
За целите на прилагане на буква б), първа алинея държавите-членки вземат под внимание средното годишно производство през най-малко три последователни лозарски години. Държавите-членки могат да не считат за дребни тези производители, които купуват прясно грозде или гроздова мъст, за да ги преработват във вино.
ГЛАВА II
Придружителни документи при превоза на лозаро-винарски продукти
Член 23
Предмет
Независимо от възможното използване на компютризирани процедури всяко физическо или юридическо лице и всички групи лица, включително всички търговци без магазин, които имат постоянен адрес или седалище в рамките на митническата територия на Общността и които превозват лозаро-винарски продукт или които организират превоза на лозаро-винарски продукт, изготвят на своя собствена отговорност документ, който съпровожда посочения превоз, наричан по-долу „придружителен документ“.
Член 24
Признати придружителни документи
1. Като придружителни документи се признават:
а)
за продукти, подлежащи на формалностите относно движението, предвидени в Директива 92/12/ЕИО:
i)
в случая на допускане за обращение под режим на отложено плащане на акциз - придружителен административен документ или търговски документ, съставен в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2719/92;
ii)
в случая на вътреобщностно обращение и освобождаване за потребление в държавата-членка на изпращане - опростен придружителен документ или търговски документ, съставен в съответствие с Регламент (ЕИО) № 3649/92;
б)
за продукти, неподлежащи на формалностите относно движението, предвидени в Директива 92/12/ЕИО, включително, където е приложимо, за произведеното от дребни производители вино - всеки документ, съдържащ най-малко информацията, посочена в буква В от приложение VI, както и всяка допълнителна информация, изисквана от държавите-членки, и съставен в съответствие с настоящия регламент.
2. Чрез дерогация от параграф 1, буква б):
а)
по отношение на превоза на продукти, който започва на тяхна територия, държавите-членки могат да предвидят придружителният документ да бъде съставен в съответствие с посочения в приложение VII образец;
б)
по отношение на превоза на продукти, който започва и завършва на тяхна територия, държавите-членки могат да се откажат от изискването придружителният документ да бъде разделен на клетки и данните да бъдат номерирани, както е предвидено в посочения в приложение VII образец.
Член 25
Изключения
Чрез дерогация от член 23 не се изисква придружителен документ за придружаване на:
а)
в случая на лозаро-винарски продукти в съдове с номинална вместимост, по-голяма от шестдесет литра:
i)
превоза на грозде, смачкано или несмачкано, или на гроздова мъст, извършван от самите производители на грозде за тяхна сметка от техните собствени лозя или от други съоръжения, които са тяхна собственост, когато общото разстояние не надвишава четиридесет километра и когато превозът се извършва:
-
в случая на отделен производител - до съоръженията за производство на вино на производителя;
-
в случая на производител, който е член на група - до съоръженията за производство на вино на групата.
ii)
превоза на грозде, смачкано или несмачкано, извършван от самите производители от техните собствени лозя или извършван за тяхна сметка от трета страна, различна от получателя:
-
когато посоченият превоз се извършва до съоръженията за производство на вино на получателя, разположени в същата лозарска зона, и
-
когато общото разстояние не надвишава четиридесет километра; по изключение това разстояние може да бъде увеличено на седемдесет километра от компетентните органи;
iii)
превоза на винен оцет;
iv)
когато компетентният орган е разрешил такъв превоз, превоза в една и съща местна административна единица или до намираща се в непосредствена близост местна административна единица, или ако е издадено отделно разрешително, превоза в една и съща регионална административна единица, когато продуктът:
-
се превозва между две производствени съоръжения на едно и също предприятие при спазване на разпоредбите на член 38, параграф 2, буква a), или
-
не сменя собственика си и когато превозът се извършва с цел винопроизводство, преработка, съхранение или бутилиране;
v)
превоза на гроздови джибри и винени утайки:
-
за доставка на дестилерия, когато продуктът се придружава от документ за доставка, изискван от компетентните органи на държавата-членка, където започва превозът, или
-
когато превозът се извършва за изтегляне под надзор на продуктите от производството на вино по силата на член 22 от Регламент (ЕО) № 555/2008;
б)
в случая на продукти, поставени в съдове с номинална вместимост, по-малка или равна на шестдесет литра, и при спазване на разпоредбите на Директива 92/12/ЕИО:
i)
превоза на продукти в етикетирани съдове с номинална вместимост, по-малка или равна на пет литра, снабдени с неизползваеми повторно затварящи приспособления, когато общото превозвано количество не надхвърля:
-
5 литра в случая на концентрирана гроздова мъст, ректифицирана или не,
-
100 литра за всички останали продукти;
ii)
превоза на вино или гроздов сок, предназначени за дипломатически, консулски или подобни учреждения, в рамките на количествата, които им се полагат;
iii)
превоза на вино или гроздов сок:
-
съхранявани в съдове като част от домашното имущество на частни лица и непредназначени за продажба,
-
намиращи се на борда на кораби, самолети и влакове за консумация там;
iv)
извършвания от частни лица превоз на вино и частично ферментирала гроздова мъст, предназначени за семейна консумация на получателя, различен от превоза, посочен в буква a), когато превозваното количество не надвишава 30 литра;
v)
превоза на продукт, предназначен за научни или технически експерименти, когато общото превозвано количество не надвишава един хектолитър;
vi)
превоза на търговски мостри;
vii)
превоза на проби, предназначени за официален орган или лаборатория.
Разстоянието от четиридесет километра, предвидено в първа алинея, буква а), подточка i), може да бъде увеличено по изключение на седемдесет километра от компетентните органи.
В случаите на изключения от изискването за представяне на придружителен документ, посочени в първа алинея, буква б), подточки i)-v), изпращачите, различни от търговците на дребно или частните лица, извършващи от време на време сделки с продукта в полза на други частни лица, трябва да могат по всяко време да докажат точността на всички записи, изисквани за регистрите, предвидени в глава III, или други регистри, предвидени от съответната държава-членка.
Член 26
Съставяне на придружителен документ
1. Придружителният документ се счита за надлежно съставен, когато включва данните, предвидени в приложение VI.
2. Придружителният документ може да се използва само за един превоз.
3. Придружителните документи, посочени в член 24, параграф 1, буква б) и параграф 2, могат да бъдат съставяни и издавани посредством компютризирани системи в съответствие с подробните правила, приети от компетентните органи на държавите-членки.
Съдържанието на електронните придружителни документи трябва да бъде идентично с това на документите на хартиен носител.
Член 27
Използване на придружителен документ за износ
1. Когато получателят е установен извън митническата територия на Общността, оригиналът и едно копие на придружителния документ, или където е приложимо - екземпляри № 1 и № 2, се представят приложени към декларацията за износ в компетентните митнически учреждения на държавата-членка износител. Митническото учреждение следи, от една страна, в декларацията за износ да бъдат посочени видът, датата и номерът на представения документ, а от друга страна, в оригинала и копието на придружителния документ, или където е приложимо - в двата екземпляра на придружителния документ, да бъдат посочени видът, датата и номерът на декларацията за износ.
Изходното митническо учреждение в мястото на напускане на митническата територия на Общността полага върху двата гореспоменати екземпляра едно от посочените в приложение IX означения, заверени с неговия печат. Митническото учреждение предава екземплярите на придружителния документ, подпечатани и съдържащи съответното означение, на износителя или на негов представител. Износителят или неговият представител гарантира, че един екземпляр придружава изнасяния продукт.
2. Данните, посочени в параграф 1, първа алинея, включват най-малко вида, датата и номера на документа, а по отношение на декларацията за износ - и наименованието и седалището на компетентния орган по отношение на износа.
3. Когато лозаро-винарски продукти се изнасят временно в рамките на режима за пасивно усъвършенстване по силата на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (14) и Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (15) за една от държавите-членки на Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), с цел да бъдат подложени там на операции по съхранение, стареене и/или пакетиране, освен от придружителния документ те се придружават от информационния фиш, предвиден в препоръката на Съвета за митническо сътрудничество от 3 декември 1963 г. В клетките на този фиш, запазени за описанието на продукта, се записва описанието в съответствие с общностните и националните разпоредби и превозваните количества вино.
Тази информация се взема от оригинала на придружителния документ, с който виното е било превозено до митническото учреждение, където се издава информационният фиш. Видът, датата и номерът на горепосочения документ, който преди това е придружавал превоза, също се отбелязват в информационния фиш.
Когато посочените в първа алинея продукти се въвеждат повторно на митническата територия на Общността, информационният фиш се попълва надлежно от компетентното митническо учреждение на ЕАСТ. Споменатият документ се счита за еквивалентен на придружителния документ за превоз до получаващото митническо учреждение в Общността или до митническото учреждение за освобождаване за потребление, при условие че в клетката, запазена за описанието на продукта, документът съдържа информацията, предвидена в първа алинея.
Съответното митническо учреждение в Общността заверява копието или фотокопието на споменатия документ, представено от получателя или от негов представител, и му го връща за целите на прилагането на настоящия регламент.
4. За вина със защитено наименование за произход (ЗНП) или със защитено географско указание (ЗГУ), изнасяни за трети страни с придружителен документ в съответствие с настоящия регламент, посоченият документ трябва да се представя приложен към всички други удостоверяващи документи по удовлетворителен за компетентния орган начин при допускането на вината за свободно обращение в Общността, когато въпросните вина не са нито продукти, отговарящи на условията по параграф 3, нито върнати стоки по смисъла на Регламент (ЕИО) № 2913/92 и Регламент (ЕИО) № 2454/93. При условие че удостоверяващите документи се считат за достатъчни, съответното митническо учреждение заверява копието или фотокопието на удостоверението за защитено наименование за произход или защитено географско указание, представено от получателя или от негов представител, и му го връща за целите на прилагането на настоящия регламент.
Член 28
Превоз в наливно състояние
1. Когато придружителният документ се съставя, за да придружава превоз на лозаро-винарски продукт в съдове с номинална вместимост повече от 60 литра, референтният номер на документа трябва да бъде определен от компетентния орган, чието наименование и адрес са посочени на него. Този орган може да е орган за данъчен контрол.
2. Референтният номер е:
а)
част от непрекъсната серия, и
б)
предварително отпечатан.
Посоченото в буква б) условие може да бъде пропуснато, в случай че се използва компютризирана система.
3. В случая, посочен в параграф 1, надлежно попълненият оригинал на придружителния документ и копие от него се заверяват предварително и последователно за всяка операция по превоз:
а)
чрез заверка от компетентния орган на държавата-членка, от чиято територия започва превозът, или
б)
от изпращача чрез предвидения печат или отпечатък от машина за подпечатване, одобрена от посочения в буква а) компетентен орган.
4. Когато се използва придружителен административен документ или търговски документ в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2719/92 или опростен придружителен документ или търговски документ в съответствие с Регламент (ЕИО) № 3649/92, екземпляри № 1 и № 2 се заверяват предварително в съответствие с предвидената в параграф 3 процедура.
Член 29
Превоз на количество, по-голямо от 60 литра
Освен документа, необходим за съответния превоз, се изисква копие, заверено от компетентния орган, при превоз на количество, по-голямо от шестдесет литра, от един от следните непакетирани лозаро-винарски продукти:
а)
продукти с произход от Общността:
i)
вино, предназначено за преработка във вино със ЗНП;
ii)
частично ферментирала гроздова мъст;
iii)
концентрирана гроздова мъст, ректифицирана или не;
iv)
прясна гроздова мъст с прекъсната ферментация чрез прибавяне на алкохол;
v)
гроздов сок;
vi)
концентриран гроздов сок;
б)
продукти с произход извън Общността:
i)
прясно грозде, с изключение на десертно грозде;
ii)
гроздова мъст;
iii)
концентрирана гроздова мъст;
iv)
частично ферментирала гроздова мъст;
v)
концентрирана гроздова мъст, ректифицирана или не;
vi)
прясна гроздова мъст с прекъсната ферментация чрез прибавяне на алкохол;
vii)
гроздов сок;
viii)
концентриран гроздов сок;
ix)
ликьорно вино, предназначено за производство на продукти, които не попадат под код по КН 2204.
Първа алинея се прилага и за следните продукти, независимо от техния произход и превозваното количество, без да се засягат изключенията, посочени в член 25:
а)
винени утайки;
б)
гроздови джибри, предназначени за дестилация или друга форма на промишлена преработка;
в)
пикет;
г)
подсилено вино;
д)
вино, получено от грозде от сортове, които не са включени като винени сортове в класификацията, изготвена от държавите-членки по силата на член 24 от Регламент (ЕО) № 479/2008 за административната единица, в която е набрано гроздето;
е)
продукти, които не могат да бъдат предложени или доставени за пряка консумация от човека.
Изпращачът изпраща посоченото в първа алинея копие по най-бързия начин, не по-късно от първия работен ден след този, в който стоките напускат мястото на натоварване, до компетентния орган, на чиято територия се намира мястото на натоварване. Компетентният орган изпраща копието по най-бързия начин, не по-късно от първия работен ден след деня на представянето или на издаването му, ако се съставя от компетентния орган, до компетентния орган, на чиято територия се намира мястото на разтоварване.
Член 30
Превоз на продукти от трета страна, допуснати за свободно обращение
За всеки превоз в рамките на митническата територия на Общността на продукти от трета страна, допуснати за свободно обращение, придружителният документ включва:
а)
номера на документ VI 1, съставен в съответствие с член 43 от Регламент (ЕО) № 555/2008;
б)
датата на съставяне на посочения документ;
в)
наименованието и адреса на органа на третата страна, съставил документа или разрешил неговото съставяне от производителя.
Член 31
Удостоверяване на защитено наименование за произход или защитено географско указание
1. Придружителният документ се счита за документ, удостоверяващ защитеното наименование за произход или защитеното географско указание, когато е надлежно съставен:
а)
от изпращач, който е производител на превозваното вино и който нито придобива, нито продава лозаро-винарски продукти, получени от грозде, набрано в лозарски райони, различни от тези, чиито имена той използва за обозначаване на вината, получени от собственото му производство,
б)
от изпращачи, които не са посочени в буква а), при условие че точността на данните е удостоверена в придружителния документ от компетентния орган въз основа на информацията, съдържаща се в документите, които са придружавали предишните пратки от въпросния продукт,
в)
съгласно член 33, параграф 1, при условие че са спазени следните изисквания:
i)
придружителният документ е съставен в съответствие с образеца, предвиден за:
-
придружителен административен документ, или
-
опростен придружителен документ, или
-
придружителния документ, чийто образец е посочен в приложение VII, или
-
документа, посочен в член 24, параграф 2, буква б).
ii)
на предвиденото място в придружителния документ са направени следните вписвания:
-
за вината със ЗНП: „С настоящия документ се удостоверява защитеното наименование за произход на вината, посочени в него“,
-
за вината със ЗГУ: „С настоящия документ се удостоверява защитеното географско указание на вината, посочени в него“;
iii)
вписванията, посочени в подточка ii), са заверени от компетентния орган чрез неговия печат, датата и подписа на отговорния служител, според приложимото за случая:
-
върху екземпляри № 1 и № 2, когато е използван образецът, посочен в подточка i), първо и второ тире, или
-
върху оригинала и едно копие на придружителния документ, когато е използван образецът, посочен в подточка i), трето и четвърто тире;
iv)
референтният номер на придружителния документ е определен от компетентния орган;
v)
в случай на изпращане от държава-членка, която не е държавата-членка производител, когато в него се посочват:
-
референтният номер,
-
датата на съставяне,
-
наименованието и адресът на компетентния орган, посочен в документите, с които продуктът е бил превозван, преди да бъде експедиран повторно, и в които е удостоверено наименованието за произход или географското указание.
2. Дадена държава-членка може да направи задължително удостоверяването на защитено наименование за произход или защитено географско указание за произвежданите на нейната територия вина.
3. Компетентните органи на всяка държава-членка могат да разрешат на изпращачите, които отговарят на предвидените в параграф 4 условия, да вписват сами или да възпроизведат предварително вписванията за удостоверяване на защитеното наименование за произход или защитеното географско указание върху формулярите на придружителния документ, при условие че:
а)
вписванията са предварително заверени с печата на компетентния орган, подписа на отговорния служител и датата, или
б)
вписванията са заверени от самите изпращачи чрез специален печат, разрешен от компетентните органи и съответстващ на образеца, установен в приложение VIII; този печат може да бъде предварително възпроизведен върху формулярите, когато печатането е възложено на печатница, одобрена за тази цел.
4. Посоченото в параграф 3 разрешение се дава само на изпращачи, които обичайно извършват експедиции на вина със ЗНП или ЗГУ, и ако е установено, след първоначално искане, че входящите и изходящите регистри се водят в съответствие с глава III и по този начин позволяват контрол на точността на данните в документите.
Компетентните органи могат да откажат разрешение на изпращачи, които не предоставят всички гаранции, каквито тези органи сметнат за необходими. Компетентните органи могат да оттеглят разрешението, по-специално в случаите, когато изпращачите вече не отговарят на предвидените в първа алинея условия или вече не предоставят необходимите гаранции.
5. Изпращачите, на които е дадено посоченото в параграф 3 разрешение, се задължават да предприемат всички необходими мерки, за да гарантират съхраняването на специалния печат или на формулярите, върху които е поставен печатът на компетентния орган или специалният печат.
6. При търговията с трети страни само придружителните документи, съставени в съответствие с параграф 1 при износ от държавата-членка производител, удостоверяват по отношение на вината със ЗНП или ЗГУ, че защитеното наименование за произход или защитеното географско указание на продукта е в съответствие с приложимите общностни и национални разпоредби. Въпреки това в случай на износ от държава-членка, която не е държавата-членка производител, съставеният в съответствие с параграф 1 придружителен документ, с който продуктът се изнася, се счита за документ, удостоверяващ защитеното наименование за произход или защитеното географско указание, когато в него са посочени:
а)
референтният номер;
б)
датата на съставяне;
в)
наименованието и адресът на указания в параграф 1 орган, посочен в документите, с които продуктът е бил превозван, преди да бъде изнесен, и в които е удостоверено защитеното наименование за произход или защитеното географско указание.
7. Придружителният документ се счита за документ, удостоверяващ наименование за произход или географско указание на трета страна в случая на вносно вино, когато споменатият документ е съставен в съответствие с настоящия член, като се използва един от образците, посочени в параграф 1, буква в), подточка i).
Член 32
Отказ от получателя
Когато част или целият продукт, превозван с придружителен документ, е отказан от получателя, последният вписва думите „отказан от получателя“ на обратната страна на документа, заедно с датата и подписа на получателя, както и, според случая, с отбелязване на отказаното количество в литри или килограми.
В този случай съответният продукт може да бъде върнат на изпращача със същия придружителен документ или да бъде съхраняван в помещенията на превозвача до съставянето на нов документ за придружаване на продукта при повторното му изпращане.
Член 33
Превоз от изпращач, който е извършил сериозно нарушение
1. Когато компетентният орган установи, че физическо или юридическо лице или група от такива лица, които превозват или организират превоза на лозаро-винарски продукт, са извършили сериозно нарушение на разпоредбите на Общността в лозаро-винарския сектор или на националните разпоредби, приети съгласно последните, или когато компетентният орган има основателно подозрение за извършено нарушение, той може да изиска от изпращача да попълни придружителния документ и да поиска заверка от компетентния орган.
Когато бъде дадена, тази заверка може да бъде свързана с условия относно последващото използване на продукта. Тя включва печата, подписа на служителя на компетентния орган и датата.
2. Параграф 1 се прилага също така за превоза на продукти, чиито производствени условия или състав не са в съответствие с общностните или националните разпоредби.
Член 34
Нередовен превоз
1. Когато се установи, че превоз, за който се изисква придружителен документ, се извършва без такъв документ или се придружава от документ, съдържащ неверни, погрешни или непълни данни, компетентният орган на държавата-членка, където е направена констатацията, или всяка друга служба, отговаряща за осигуряване на съответствие с общностните и националните правила в лозаро-винарския сектор, взема подходящи мерки:
а)
да отстрани нередностите във връзка с такъв превоз било чрез поправяне на фактическите грешки, било чрез съставяне на нов документ;
б)
където е приложимо, да санкционира констатираното нарушение пропорционално на неговата тежест, по-специално чрез прилагане на разпоредбите на член 33, параграф 1.
Компетентният орган или другата служба, посочена в първа алинея, подпечатва документите, които са поправени или съставени в съответствие със споменатата разпоредба. Отстраняването на нередностите не трябва да забавя съответния превоз по-дълго от безусловно необходимото време.
В случай на сериозни или повтарящи се нарушения териториалният компетентен орган на мястото на разтоварване информира териториалния компетентен орган на мястото на натоварване. При превоз в Общността тази информация се съобщава в съответствие с Регламент (ЕО) № 555/2008.
2. Когато е невъзможно да се отстранят нарушенията, свързани с операциите по превоз по смисъла на параграф 1, първа алинея, компетентният орган или служба, които са открили нарушението, спират превоза. Те информират изпращача, че превозът е спрян, както и за настъпилите последици. Тези мерки могат да включват забрана за предлагане на продукта на пазара.
Член 35
Случаи на непреодолима сила
Когато по време на превоз по причина на непредвидими обстоятелства или непреодолима сила пратка, за която се изисква придружителен документ, трябва да бъде разделена или е изцяло или частично погинала, превозвачът изисква от компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия е възникнало непредвидимото обстоятелство или случаят на непреодолима сила, да направи констативен протокол.
Когато е възможно, превозвачът уведомява също най-близкия компетентен орган до мястото, където е възникнало непредвидимото обстоятелство или случаят на непреодолима сила, за да може компетентният орган да вземе необходимите мерки за привеждане на съответния превоз в съответствие с изискванията.
ГЛАВА III
Регистри
Член 36
Предмет
1. Физическите или юридическите лица и групите лица, които държат лозаро-винарски продукти, независимо на какво основание, за професионални или търговски цели, са длъжни да водят входящи и изходящи регистри за тези продукти, наричани по-долу „регистри“.
2. Държавите-членки могат да предвидят търговците без магазин да бъдат задължени да водят регистри в съответствие с правилата и процедурите, които те определят.
3. Лицата, които са длъжни да водят регистри, отбелязват въвеждането и извеждането от техните производствени съоръжения на всяка партида от продукти, посочени в параграф 1, както и кои от посочените в член 41, параграф 1 манипулации са извършени. Тези лица трябва също да могат да представят, за всеки запис във входящите и изходящите регистри, документа, който е придружавал съответната пратка, или друг удостоверяващ документ, по-специално търговски документ.
Член 37
Изключения
1. Не са длъжни да водят регистри:
а)
търговците на дребно;
б)
продаващите напитки за консумация само на място.
2. Не се изисква вписване в регистър за винения оцет.
3. Държавите-членки могат да предвидят да не се изисква воденето на регистри от физическите и юридическите лица и групите лица, които държат или продават само лозаро-винарски продукти в малки съдове, отговарящи на условията за представяне, посочени в член 25, буква б), подточка i), при условие че е възможно да бъде извършена проверка по всяко време на въведените количества, изведените количества и запасите въз основа на други удостоверяващи документи, по-специално търговски документи, използвани за финансова отчетност.
Член 38
Създаване на регистри
1. Регистрите:
а)
се създават чрез компютризирана система в съответствие с подробните правила, приети от компетентните органи на държавите-членки; съдържанието на компютризираните регистри трябва да е същото като това на регистрите на хартиен носител, или
б)
се състоят от трайно прикрепени листове хартия с последователна номерация, или
в)
се състоят от подходяща модерна счетоводна система, одобрена от компетентните органи, при условие че данните, които трябва да се записват в регистрите, са предвидени в системата.
Въпреки това държавите-членки могат да предвидят:
а)
регистрите, водени от търговци, които не извършват нито една от посочените в член 41, параграф 1 манипулации, нито каквато и да било енологична практика, да се състоят от съвкупността от придружителни документи;
б)
регистрите, водени от производителите, да се състоят от записи, направени върху обратната страна на листа или приложени към декларациите за реколтата, декларациите за производството или декларациите за стоковите запаси, предвидени в дял II.
2. Регистрите се водят поотделно за всяко предприятие и се държат на мястото, където се съхраняват продуктите.
Въпреки това, при условие че на мястото, където се съхраняват продуктите, е възможно да бъде извършена проверка по всяко време на въведените количества, изведените количества и запасите въз основа на други удостоверяващи документи, компетентните органи могат да разрешат, където е приложимо, чрез свои указания:
а)
когато продуктите се съхраняват в различни складове, принадлежащи на едно и също предприятие, намиращи се в една и съща местна административна единица или в такава единица в непосредствена близост, регистрите да се държат в седалището на предприятието;
б)
воденето на регистрите да се възложи на специализирано в това отношение дружество.
Когато магазините за търговия на дребно, които продават директно на крайните потребители, принадлежат към едно и също предприятие и се снабдяват от един или повече централни складове, също принадлежащи на това предприятие, тези централни складове, без да се засяга член 37, параграф 3, са длъжни да водят регистри; доставките, предназначени за горепосочените магазини, които действат като търговци на дребно, се записват в тези регистри като изведени количества.
Член 39
Продукти, подлежащи на записване
1. За продуктите, които подлежат на записване в регистрите, се водят отделни сметки за:
а)
всяка от категориите, изброени в приложение IV към Регламент (ЕО) № 479/2008;
б)
всяко вино със ЗНП и продуктите, предназначени за преработка в такова вино;
в)
всяко вино със ЗГУ и продуктите, предназначени за преработка в такова вино;
г)
всяко сортово вино без ЗНП/ЗГУ и продуктите, предназначени за преработка в такова вино.
Вината от различен произход със ЗНП, поставени в съдове с вместимост до шестдесет литра и етикетирани в съответствие с разпоредбите на Общността, които са придобити от трета страна и се държат с цел продажба, могат да бъдат записвани в една и съща сметка, при условие че компетентният орган или оправомощена от него служба или орган е дал(а) съгласието си и че въведените и изведените количества от всяко вино със ЗНП се записват в сметката поотделно; същото се отнася до вината със ЗГУ.
Загубата на правото на ползване на защитено наименование за произход или защитено географско указание се отбелязва в регистрите.
2. Държавите-членки определят начина на водене на отчетност в регистрите по отношение на:
а)
семейната консумация на производителя;
б)
всяка случайна промяна в обема на продуктите.
Член 40
Задължителна информация за записване в регистрите
1. За всяко въвеждане и извеждане на продукти в регистрите се записват:
а)
контролният номер на продукта, когато този номер се изисква според общностните или националните разпоредби;
б)
датата на операцията;
в)
действителното въведено и изведено количество;
г)
съответният продукт с описание съгласно приложимите общностни и национални разпоредби;
д)
данните за документа, който придружава или е придружавал въпросната пратка.
2. За вината, посочени приложение IV, точки 1-9, 15 и 16 от Регламент (ЕО) № 479/2008, описанието във водените от операторите регистри включва незадължителните данни, посочени в член 60 от споменатия регламент, при условие че същите са представени или е предвидено да бъдат представени върху етикета.
В регистрите, които се водят от лица, различни от производителите, посочените в първа алинея незадължителни данни може да бъдат заменени с номера и датата на съставяне на придружителния документ.
3. В регистрите се идентифицират съдовете за складиране на вината, посочени в параграф 2, и се указва номиналната им вместимост. Освен това въпросните съдове съдържат обозначенията, предвидени за тази цел от държавите-членки, които позволяват на органа, отговарящ за контрола, да определи съдържанието им с помощта на регистрите или на съответните документи, които заместват тези регистри.
Независимо от това за съдовете с вместимост до 600 литра, напълнени с един и същ продукт и складирани заедно в една и съща партида, маркировката на съдовете в регистрите може да бъде заменена с тази на цялата партида, при условие че въпросната партида е ясно разграничена от останалите.
4. В случаите, посочени в член 31, параграф 6, в изходящия регистър се записва номерът на документа, с който продуктът е бил превозван преди това.
Член 41
Манипулации, които се записват в регистрите
1. В регистрите се записват следните манипулации:
а)
повишаването на алкохолното съдържание;
б)
повишаването на киселинното съдържание;
в)
намаляването на киселинното съдържание;
г)
подслаждането;
д)
купажирането;
е)
бутилирането;
ж)
дестилацията;
з)
производството на пенливи вина от всички категории, искрящи вина и искрящи газирани вина;
и)
производството на ликьорни вина;
й)
производството на концентрирана гроздова мъст, ректифицирана или не;
к)
обработката с активен въглен за енологична употреба;
л)
обработката с калиев фероцианид;
м)
производството на подсилено вино за дестилация;
н)
другите случаи на добавяне на алкохол;
о)
преработката в продукт от друга категория, в частност в ароматизирано вино;
п)
обработката с електродиализа или обработката чрез катионен обмен за осигуряване на тартаратна стабилност на вината;
р)
добавянето на диметил дикарбонат (DMDC) към виното;
с)
използването на дъбова дървесина при производството на вино;
т)
частичното намаляване на алкохолното съдържание на виното;
у)
използването за експериментални цели на нови енологични практики, включително съответния номер на разрешението, дадено от съответната държава-членка;
ф)
добавяне на серен диоксид, калиев бисулфит или калиев метабисулфит.
Когато на дадено предприятие е разрешено да води по опростен начин регистрите, посочени в член 38, параграф 1, буква в) от настоящия регламент, компетентният орган може да приеме дубликатите на декларациите, посочени в приложение V, буква Г.4 от Регламент (ЕО) № 479/2008, за равностойни на вписвания в регистрите по отношение на операциите за повишаване на алкохолното съдържание, за повишаване на киселинното съдържание и за намаляване на киселинното съдържание.
2. За всяка от определените в параграф 1 манипулации регистрите, различни от посочените в член 42, съдържат:
а)
извършената манипулация и датата на извършването ѝ;
б)
видът и количествата на използвания продукт;
в)
количеството продукт, получено чрез тази манипулация, включително алкохола, произведен чрез частично намаляване на алкохолното съдържание на виното;
г)
количеството продукт, използван за повишаване на алкохолното съдържание, повишаване на киселинното съдържание, намаляване на киселинното съдържание, подслаждане и подсилване за дестилация;
д)
описанието на продуктите преди и след манипулацията в съответствие с приложимите общностни и национални разпоредби;
е)
маркировката на съдовете, в които са съхранявани вписаните в регистрите продукти преди манипулацията и в които се съхраняват след нея;
ж)
в случай на бутилиране, броят на напълнените бутилки и тяхното съдържание;
з)
в случай на бутилиране по договор, наименованието и адресът на бутилиращото предприятие.
Когато един продукт променя категорията си след преработка, която не е резултат от манипулациите, посочени в параграф 1, първа алинея, по-специално в случая на ферментация на гроздова мъст, в регистрите се отбелязват количествата и видът на получения след преработката продукт.
Член 42
Регистри за пенливи и ликьорни вина
1. По отношение на производството на пенливо вино в регистрите за ферментационната смес се посочват за всяка приготвена ферментационна смес:
а)
датата на приготвяне;
б)
датата на бутилиране за всички категории качествени пенливи вина;
в)
обемът на ферментационната смес, както и описанието, обемът, действителното и потенциалното алкохолно съдържание на всяка нейна съставка;
г)
използваното количество тиражен ликьор;
д)
количеството експедиционен ликьор;
е)
броят на получените бутилки, като се определя, където е подходящо, видът на пенливото вино чрез използването на термин, отнасящ се до неговото съдържание на остатъчна захар, при условие че терминът е написан върху етикета.
2. По отношение на производството на ликьорно вино в регистрите се посочват за всяка подготвяна партида ликьорно вино:
а)
датата на добавяне на всеки от продуктите, изброени в приложение IV, точка 3, букви д) и е) от Регламент (ЕО) № 479/2008;
б)
видът и обемът на добавения продукт.
Член 43
Индивидуални регистри или сметки
1. Лицата, водещи регистрите, са длъжни да водят индивидуални регистри или сметки за въвеждането и извеждането на следните продукти, държани от тях за каквато и да е цел, включително за употреба в техните собствени производствени съоръжения:
а)
захароза;
б)
концентрирана гроздова мъст;
в)
ректифицирана концентрирана гроздова мъст;
г)
продукти, използвани за повишаване на киселинното съдържание;
д)
продукти, използвани за намаляване на киселинното съдържание;
е)
спиртни напитки и винена ракия.
Воденето на индивидуални регистри или сметки не освобождава от задължението за подаване на декларациите, посочени в приложение V, буква Г.4 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
2. В индивидуалните регистри или сметки, посочени в параграф 1, се вписват поотделно за всеки продукт:
а)
в случай на въвеждане:
i)
името или фирменото наименование на доставчика, както и неговият адрес, като се посочва, където е приложимо, номерът на документа, който е придружавал превоза на продукта;
ii)
количеството продукт;
iii)
датата на въвеждане;
б)
в случай на извеждане:
i)
количеството продукт;
ii)
датата на употреба или на извеждане;
iii)
където е приложимо, името или фирменото наименование и адресът на получателя.
Член 44
Загуби
Държавите-членки определят максималните допустими проценти на загубите, дължащи се на изпарения при съхранение, на различните манипулации или на промяна в категорията на продукта.
Лицата, водещи регистрите, уведомяват писмено териториалния компетентен орган в срок, определен от държавите-членки, когато действителните загуби надхвърлят:
а)
по време на превоза - допустимите отклонения, предвидени в приложение VI, част Б, точка 1.3; и
б)
в случаите, посочени в първа алинея - максималните проценти, определени от държавите-членки.
Компетентният орган, посочен във втора алинея, взема необходимите мерки.
Член 45
Срокове за извършване на вписвания в регистрите
1. Вписванията в индивидуалните регистри или сметки:
а)
посочени в членове 39, 40 и 44, се правят в случай на въвеждане - не по-късно от работния ден, следващ деня на получаване, а в случай на извеждане - не по-късно от третия работен ден, следващ деня на изпращане;
б)
посочени в член 41, се правят не по-късно от първия работен ден, следващ деня на манипулацията, а в случай на обогатяване - в същия ден;
в)
посочени в член 43, се правят в случай на въвеждане и извеждане - не по-късно от работния ден, следващ деня на получаване или изпращане, а в случай на употреба - в деня на употребата.
Въпреки това държавите-членки могат да разрешат по-дълги срокове, ненадвишаващи тридесет дни, особено при използване на компютризирана система на материална отчетност, при условие че е възможно да бъде извършена проверка по всяко време на въведените и изведените количества, както и на посочените в член 41 манипулации, въз основа на други удостоверяващи документи, ако последните се считат за достоверни от компетентния орган или оправомощена от него служба или орган.
2. Чрез дерогация от параграф 1, първа алинея и при спазване на разпоредбите, приети от държавите-членки съгласно член 47, параграф 1, букви й) и к), експедираните количества от един и същ продукт могат да бъдат вписвани ежемесечно в изходящия регистър, когато продуктът е опакован само в съдовете, посочени в член 25, буква б), подточка i).
Член 46
Приключване на регистрите
Входящите и изходящите регистри се приключват (годишен баланс) веднъж годишно на дата, която може да бъде определена от държавите-членки. В рамките на годишния баланс следва да се направи инвентаризация на складовите наличности. Съществуващите складови наличности се вписват в регистрите като „входящи“ към дата, по-късна от датата на годишния баланс. Ако годишният баланс показва разлики между теоретичните и действителните наличности, това трябва да се отбележи в книжата по приключването.
ГЛАВА IV
Общи разпоредби за глави II и III
Член 47
Общи и преходни разпоредби
1. Държавите-членки могат:
а)
да предвидят да се води материална отчетност за затварящите приспособления, използвани за поставяне на продуктите в съдове с номинална вместимост до пет литра, посочени в член 25, буква б), подточка i), които се предлагат на пазара на тяхната територия, както и да се поставят специални обозначения върху тях;
б)
да изискват допълнителна информация в документите, съпровождащи превоза на лозаро-винарски продукти, произведени на тяхната територия, доколкото тази информация е необходима за контрола;
в)
да определят, доколкото е обосновано от прилагането на компютризирана система за материална отчетност, място за вписване на определена задължителна информация върху документите, придружаващи превоза на лозаро-винарски продукти, когато превозът започва на тяхната територия, при условие че формата на образците, посочени в член 31, параграф 1, буква в), подточка i), не се изменя;
г)
да разрешат за превоза, започващ и завършващ на тяхна територия без преминаване през територията на друга държава-членка или на трета страна, и за преходен период, изтичащ на 31 юли 2015 г., указването на обемната маса на гроздовата мъст да бъде заменено с това на плътността, изразена в градуси Oechsle;
д)
да изискват в издаваните на тяхна територия документи, придружаващи превоза на лозаро-винарски продукти, да се посочва не само датата, но и часът на започване на превоза;
е)
да предвидят, в допълнение към член 25, буква а), подточка i), че не се изисква никакъв придружителен документ, когато превозът на грозде, смачкано или несмачкано, или гроздова мъст се извършва от производители, които принадлежат към група производители и са произвели гроздето или гроздовата мъст сами, или от група производители, разполагащи с този продукт, или когато такива продукти са превозвани за сметка на такива производители или групи от производители до приемателен пункт или до съоръженията за производство на вино на тази група, при условие че посоченият превоз започва и завършва в рамките на една и съща лозарска зона и когато въпросният продукт е предназначен за преработка във вино със ЗНП, в рамките на определения район, включително област в непосредствена близост;
ж)
да изискват, като в такива случаи определят начина на използване на копия:
i)
изпращачът да изготвя едно или повече копия от придружителния документ за превоза, започващ на тяхна територия;
ii)
получателят да изготвя едно или повече копия от придружителния документ за превоза, започнал в друга държава-членка или в трета страна и завършващ на тяхна територия;
з)
да постановят, че дерогацията, посочена в член 25, буква а), подточка ii), отнасяща се до изключение от използването на придружителен документ за някои видове превоз на грозде, не може да се прилага за превоз, започващ и завършващ на тяхна територия;
и)
да постановят, че в случай на превоз, посочен в член 29, започващ на тяхна територия и завършващ на територията на друга държава-членка, изпращачът трябва да съобщи наименованието и адреса на компетентния орган на мястото на разтоварване едновременно с изпращането на копията, изготвени съгласно споменатия член;
й)
да разрешат адаптиране на съществуващите регистри и да установят допълнителни правила или по-строги изисквания за воденето и проверката на регистрите;
к)
да предвидят, в случай на прилагане на член 33, параграф 1, възможността самият компетентен орган да осигури воденето на регистрите или да го възложи на оправомощена за тази цел служба или орган.
В предвидения в буква й) случай държавите-членки могат, по-специално, да предвидят в регистрите да се водят отделни сметки за определени от държавите-членки продукти или да се водят отделни регистри за някои категории продукти или за някои манипулации, посочени в член 41, параграф 1.
2. Без да се засяга Директива 92/12/ЕИО, държавите-членки не могат да забранят или да възпрепятстват движението на продуктите, поставени в съдове с номинална вместимост до пет литра, посочени в член 25, буква б, подточка i), на основания, свързани с използваните затварящи приспособления.
Въпреки това за продуктите, които се опаковат на тяхната собствена територия, държавите-членки могат да забранят използването на определени затварящи приспособления или видове опаковки или да подчинят използването на такива приспособления на определени условия.
Член 48
Съхраняване на придружителните документи и регистрите
1. Без да се засягат по-строгите разпоредби, приети от държавите-членки за прилагане на тяхното законодателство или национални процедури, установени за други цели, придружителните документи и изискваните копия се съхраняват най-малко пет години, считано от края на календарната година, през която са съставени.
2. Регистрите и документите, отнасящи се до вписаните в регистрите операции, се съхраняват най-малко пет години след закриване на сметките, за които се отнасят. Когато в даден регистър все още не са закрити една или повече сметки, отнасящи се до незначителни количества вино, такива сметки могат да бъдат прехвърлени в друг регистър, при условие че това прехвърляне бъде отбелязано в първоначалния регистър. В този случай периодът от пет години, посочен в първа алинея, започва да тече от деня на прехвърлянето.
Член 49
Съобщения
1. Всяка държава-членка съобщава на Комисията:
а)
наименованието и адреса на компетентния(те) орган(и), отговорен(ни) за прилагането на настоящия дял;
б)
където е приложимо, наименованието и адреса на всички служби или органи, оправомощени от компетентния орган за целите на прилагането на настоящия дял.
2. Освен това всяка държава-членка съобщава на Комисията:
а)
настъпилите изменения по отношение на компетентните органи и службите или органите, посочени в параграф 1;
б)
мерките, предприети от тях за прилагане на настоящия дял, когато тези мерки са от специален интерес за целите на сътрудничеството между държавите-членки, както е посочено в Регламент (ЕО) № 555/2008.
3. Комисията съставя и актуализира списък с наименованията и адресите на компетентните органи или, където е приложимо, на оправомощените служби или органи въз основа на информацията, съобщена от държавите-членки. Комисията публикува посочения списък в интернет.
ДЯЛ IV
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 50
Съобщения
1. Без да се засягат специфичните разпоредби в настоящия регламент, държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че са в състояние да спазят крайните срокове за съобщенията, посочени в настоящия регламент.
2. Държавите-членки съхраняват информацията, регистрирана съгласно настоящия регламент, в продължение на поне пет лозарски години след лозарската година, през която е била регистрирана информацията.
3. Съобщенията, които се изискват в настоящия регламент, не засягат задълженията на държавите-членки, установени в Регламент (ЕИО) № 357/79, относно статистическите изследвания на площите с лозя.
Член 51
Очевидни грешки
Всяка информация, искане или молба, отправена към държава-членка съгласно настоящия регламент, може да бъде коригирана по всяко време след подаването ѝ в случаи на очевидни грешки, признати от компетентния орган.
Член 52
Непреодолима сила и извънредни обстоятелства
Санкциите, предвидени в настоящия регламент, не се налагат в случай на непреодолима сила или извънредни обстоятелства по смисъла на член 31 от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (16).
Член 53
Отмяна и позовавания
Регламенти (ЕИО) № 649/87, (ЕО) № 884/2001 и (ЕО) № 1282/2001 се отменят.
Позоваванията на отменените регламенти се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблиците на съответствието, представени в приложение X.
Член 54
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 август 2009 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 26 май 2009 година.