19960725
Директива 96/53/ЕО на съвета
от 25 юли 1996 година
относно максимално допустимите размери в националния и международен трафик на някои пътни превозни средства, които се движат на територията на Общността, както и максимално допустимите маси в международния трафик
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 75 от него,
като взе предвид предложението на Комисията [1],
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189в от Договора [3],
(1) като има предвид, че Директива 85/3/ЕИО на Съвета от 19 декември 1984 г. относно масите и размерите и някои други технически характеристики на някои пътни превозни средства [4] установи, в рамките на Общата транспортна политика, общи стандарти, позволяващи по-добро използване на пътните превозни средства при превоза между държавите-членки;
(2) като има предвид, че Директива 85/3/ЕИО е била съществено и многократно изменяна и като има предвид всяко по-нататъшно нейно изменяне,с оглед яснота и рационалност, нейният текст би следвало да бъде консолидиран в един-единствен текст заедно с Директива 86/364/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. по отношение доказателството за съгласуваност на превозните средства с Директива 85/3/ЕИО [5];
(3) като има предвид, че различията между стандартите относно масите и размерите на търговските превозни средства, които са в сила в държавите-членки, биха могли да имат неблагоприятен ефект върху условията за конкуренция и представляват пречка пред превозите между държавите-членки;
(4) като има предвид, че според принципа на субсидиарността следва да се предприемат действия на общностно равнище с цел да се отстрани тази пречка;
(5) като има предвид, че гореспоменатите стандарти отразяват баланса между рационалното и икономично използване на търговски пътни превозни средства и изискванията, свързани с поддръжката на инфраструктурата, безопасността на движението и защитата на околната и жизнената среда;
(6) като има предвид, че общите стандарти относно размерите на превозните средства, предназначени за превоз на товари, следва да останат устойчиви за дълъг период;
(7) като има предвид, че допълнителните технически изисквания, свързани с масите и размерите на превозните средства, могат да се прилагат към търговски превозни средства, регистрирани или пуснати в движение в държава-членка, и че тези изисквания не трябва да представляват пречка за движението на търговски превозни средства между държавите-членки;
(8) като има предвид, че определението "дебелостенни хладилни превозни средства" в член 2 от Директива 85/3/ЕИО, изменена с Директива 89/388/ЕИО [6], би следвало да бъде разширено, за да позволи на държавите-членки да разрешават на хладилните превозни средства, които вече не отговарят на изолационните изисквания, определени в този член, да се движат на тяхната територия;
(9) като има предвид, че, с цел да се осигури еднообразно прилагане на тази директива, трябва да се изясни понятието за "неделими товари", доколкото тя се отнася до разрешителни за превозни средства или комбинации от превозни средства, превозващи такива товари;
(10) като има предвид, че мярката "тон" е универсално използвана и възприета като единица мярка за масата на превозното средство и че, поради това, тя се прилага в тази директива, като едновременно с това се признава, че официалната мярка за тегло е нютон;
(11) като има предвид, че в резултат на функционирането на вътрешния пазар на Общността полето на приложение на тази директива би следвало да се разшири и да обхване и националния транспорт, тъй като нейните разпоредби са относно характеристики, които засягат значително условията за конкуренция в областта на транспорта и по-специално параметрите, свързани с максимално допустимата дължина и широчина на превозните средства и комбинациите от превозни средства, предназначени за превоз на товари;
(12) като има предвид, че за останалите характеристики на превозните средства, държавите-членки имат право да прилагат на своя територия параметри, различни от тези, установени с настоящата директива, само за превозните средства, които се използват в националния трафик;
(13) като има предвид, че товарните автомобили с ремаркета, използващи регулируеми прикачни устройства, достигат на практика максимална дължина от 18,75 м в крайно положение; като има предвид, че същата максимална дължина би следвало да бъде разрешена за автовлакове, използващи фиксирани прикачни устройства;
(14) като има предвид, че максимално допустимата ширина от 2,50 м за превозни средства, предназначени за превоз на товари, може да остави недостатъчно свободно място във вътрешността на превозното средство за ефективно натоварване на палети, което, от своя страна, наложи в законодателствата на държавите-членки относно вътрешните превози да се прилагат различни видове толеранси над това равнище; като има предвид, че следователно е необходимо да се пристъпи към общо адаптиране на настоящото положение с оглед постигане на ясни технически изисквания, като се държи сметка за изискванията, свързани с безопасността по пътищата, които изисквания зависят от тези характеристики;
(15) като има предвид, че ако максималната ширина на превозните средства, предназначени за превоз на товари, се увеличи на 2,55 м, този стандарт би следвало да бъде приложен също за автобусите; като има предвид, че по отношение на автобусите е необходимо все пак да се предвиди преходен период, за да се позволи на производителите да адаптират производствените си мощности;
(16) като има предвид, че за предотвратяване на значителното увреждане на пътищата и за осигуряване на маневреността, при регистрирането и използването на превозни средства би следвало да се даде предимство на пневматични или подобен вид окачвания пред механични окачвания; като има предвид,че известни максимални осови натоварвания не трябва да бъдат надвишавани и превозното средство трябва да е в състояние да завие на 360o в рамките на известни гранични стойности на пътя, по който се движат;
(17) като има предвид, че на държавите-членки би следвало да се разреши при вътрешнонационалните превози да позволяват на превозни средства или на комбинации от превозни средства с размери, отклоняващи се от тези, предвидени в настоящата директива, да се движат на тяхна територия, ако транспортните операции, извършвани от такива превозни средства, са определени от тази директива като незасягащи съществено международната конкуренция в транспортния сектор, т.е. операции, извършвани от специализирани превозни средства и операции, извършвани съгласно модулна концепция;
(18) като има предвид, че в случай на операции на модулен принцип би следвало да се предвиди преходен период, за да се позволи на държавата-членка да адаптира своята пътна инфраструктура;
(19) като има предвид, че на превозни средства или комбинации от превозни средства, произведени с прилагането на нови технологии или нови концепции, съгласно стандарти, които се отклоняват от тези, установени в настоящата директива, би следвало да се позволи да извършват локални транспортни операции за пробен период, за да има възможност да се извлече полза от техническия прогрес;
(20) като има предвид, че превозни средства, които са били пуснати в движение преди датата на прилагане на тази директива и които не отговарят на размерите, установени в нея, поради това, че те са се съобразявали с предишни национални разпоредби или методи за измерване, би следвало да бъдат допускани да извършват вътрешнонационални превози на територията на държавата-членка, където са регистрирани или пуснати в движение, за определен преходен период;
(21) като има предвид, че е направен прогрес при приемането на директивите, отнасящи се до типовото одобрение на комбинации от превозни средства с пет или шест оси; като има предвид, че изискванията за съответствие на характеристики, различни от онези, свързани с масите и размерите, така както те са установени в приложение II към Директива 85/3/ЕИО, би следвало да бъдат заличени;
(22) като има предвид, че подобно изменение се налага също и от необходимостта да се избегне стълкновение с разпоредбите на международните конвенции за пътния трафик и движение;
(23) като има предвид, че за да се улесни контролът върху съблюдаването на настоящата директива, е необходимо в превозните средства да се носи доказателство за това съответствие;
(24) като има предвид, че настоящата директива не засяга задълженията на държавите-членки относно крайните срокове за съгласуване с националното законодателство и за прилагането на директивите, които тази директива заменя,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Настоящата директива се прилага спрямо:
а) размерите на моторните превозни средства от категории М2, МЗ, N2 и N3, както и на техните ремаркета от категории 03 и 04, чието определение е дадено в приложение II към Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки по отношение на типовото одобрение на моторни превозни средства и техните ремаркета [7];
б) масите и някои други характеристики на превозните средства, чието определение е дадено в буква а) и които са посочени в приложение I, параграф 2 към настоящата директива.
2. Всички стойности на масите, посочени в приложение I, представляват норми, които се прилагат спрямо натоварено превозно средство в движение, а не спрямо производствените стандарти на превозното средство; последните ще бъдат определени в последваща директива.
Член 2
За целите на настоящата директива:
- "моторно превозно средство" - всяко превозно средство със собствен двигател, което се придвижва по шосе на собствен ход,
- "ремарке" - всяко превозно средство, което е предназначено да бъде скачвано с моторно превозно средство, с изключение на полуремаркета, и което въз основа на своята конструкция и оборудване се използва за превоз на товари,
- "полуремарке" - всяко превозно средство, което е предназначено да бъде скачвано с моторно превозно средство по такъв начин, че част от него лежи върху моторното превозно средство и голяма част от неговото собствено тегло и от теглото на товара се поема от моторното превозно средство, и което въз основа на своята конструкция и оборудване се използва за превоз на товари,
- "комбинация от превозни средства" означава:
- автовлак - моторно превозно средство и закачено към него ремарке, или
- съчленено превозно средство - моторно превозно средство с прикачено към него полуремарке,
- "хладилно превозно средство" - всяко превозно средство, чиято фиксирана или сменяема надстройка е специално оборудвана за превоз на товари при контролирана температура и с дебелина на всяка странична стена, включително изолацията, най-малко 45 мм,
- "автобус" - превозно средство с повече от 9 седящи места, включително мястото на водача, чиято конструкция и оборудване са предназначени за превоз на пътници и техния багаж. То може да е на един или два етажа и към него може да се прикачи ремарке за багаж,
- "съчленен автобус" - такъв автобус, който се състои от две твърди звена, свързани помежду си с гъвкаво звено. При този тип превозни средства между пътническите отделения във всяко едно от твърдите звена има достъп. Свързващото гъвкаво звено трябва да позволява свободно движение на пътниците между отделенията на двете твърди звена. Скачване и разкачване на двете звена е възможно само в сервизни работилници,
- "максимално допустими размери" - максималните размери на използваното превозно средство, както са посочени в приложение I към настоящата директива,
- "максимално допустима маса" - максималната маса на натовареното превозно средство, използвано за международен транспорт,
- "максимално допустимо натоварване на ос" - максималното натоварване на ос или група оси от натовареното превозно средство, използвано за международен транспорт,
- "неделим товар" - товар, който не може да се дели на две и повече части с оглед да бъде превозен по шосе, тъй като това деление би довело до излишни разходи или би породило риск от нанасяне на вреди, и който, поради своите размери или маса, не може да бъде превозван от моторно превозно средство, ремарке, автовлак или съчленено превозно средство, което да отговаря изцяло на изискванията на настоящата директива,
- "тон" - теглото, упражнявано от маса един тон, отговаряща на 9,8 килонютона (kN),
Всички максимално допустими размери, посочени в приложение I, се измерват в съответствие с изискванията на приложение I към Директива 70/156/ЕИО, без да се допускат допълнителни толеранси.
Член 3
1. Държавите-членки не могат да не допускат или да забраняват използването на техните територии:
- на превозни средства, извършващи международен транспорт, които са регистрирани или пуснати в движение в която и да било друга държава-членка, поради причини, свързани с масите и размерите им,
- на товарни превозни средства, извършващи международен транспорт, които са регистрирани или пуснати в движение в която и да било друга държава-членка, поради причини, свързани с размерите им,
при условие че характеристиките на тези превозни средства са в съответствие с граничните стойности, посочени в приложение I.
Тази разпоредба се прилага независимо от факта, че:
а) споменатите превозни средства не отговарят на изискванията на държавите-членки по отношение на някои характеристики, свързани с масите и размерите, които не са споменати в приложение I;
б) компетентните органи на държавата-членка, където превозните средства са регистрирани или пуснати в движение, са разрешили използването на пределни стойност, които не са посочени в член 4, параграф 1 и които надвишават посочените в приложение 1.
2. При всички случаи, разпоредбите на параграф 1, буква а) не нарушават правото на държавите-членки, като надлежно се държи сметка за правните разпоредби на Общността, да изискват от превозните средства, регистрирани или пуснати в движение на тяхна собствена територия, да отговарят на националните разпоредби, свързани с масите и размерите, които не са предмет на приложение I.
3. Държавите-членки могат да изискват от превозните средства да притежават АТР сертификат или АТР сертификационна табела, както е предвидено в Споразумението от 1 септември 1970 г. за международен превоз на бързоразвалящи се хранителни продукти и за специалното оборудване, което трябва да се използва при такъв превоз.
Член 4
1. Държавите-членки не разрешават да се извършва на тяхна територия свободно вътрешен превоз на товари от превозни средства или комбинация от превозни средства, чиито характеристики не са в съответствие с изискванията, посочен в точки 1.1., 1.2., от 1.4. до 1.8., 4.2. и 4.4. на приложение I.
2. Държавите-членки имат обаче право да разрешават извършването на вътрешен превоз на товари на своя територия от превозни средства или комбинация от превозни средства, чиито характеристики не отговарят на изискванията, посочени в приложение I, точки 1.3., 2., 3, 4.1. и 4.3. на приложение I.
3. Превозни средства или комбинации от превозни средства, които надвишават максималните размери, могат да бъдат допуснати за движение единствено на базата на специални разрешителни, които се издават без дискриминация от страна на компетентните органи, или на базата на подобни недискриминационни договорености, съгласувани за всеки отделен случай с органите на тези държави, където превозните средства или комбинациите от превозни средства превозват или възнамеряват да превозват неделими товари.
4. Държавите-членки имат право да допускат превозни средства или комбинации от превозни средства, използвани за превоз на товари, които извършват национални транспортни операции, незасягащи значително международната конкуренция в областта на транспорта, да се движат на тяхна територия с размери, надвишаващи посочените в приложение I, точки 1.1., 1.2., от 1.4. до 1.8., 4.2. и 4.4. на приложение I.
За транспортни операции, които не засягат значително международната конкуренция в областта на транспорта, могат да се считат тези, които отговарят поне на едно от условията, посочени в букви а) и б):
а) транспортните операции, които се извършват на територията на държава-членка от специализирани превозни средства или специализирани комбинации от превозни средства, в условия, при които обикновено те не се извършват от превозни средства на други държави-членки, напр. операции, свързани с дърводобивната промишленост и експлоатацията на горите;
б) държавата-членка, която разрешава извършването на транспортни операции на своя територия от превозни средства или комбинации от превози и средства, надвишаващи размерите, посочени в приложение I, разрешава също така на моторни превозни средства, ремаркета и полуремаркета, които отговарят на изискванията за допустими размери, посочени в приложение I, да бъдат използвани в комбинации, достигащи поне допустимата дължина в натоварено състояние, разрешена в тази държава-членка, така че всеки транспортен оператор да може ползва еднакви условия за конкуренция (модулна концепция).
Съответните държави-членки, които трябва да адаптират своята пътна инфраструктура с оглед изпълнение на условието, посочено в буква б), могат въпреки това да забранят, най-късно до 31 декември 2003 г., движението на тяхна територия при осъществяване на вътрешни транспортни операции, на транспортни средства или комбинации от превозни средства, чиито размери надвишават действащите национални стандарти, при условие че националното законодателство продължава да се прилага за всички превозвачи от Общността по недискриминационен начин.
Държавите-членки уведомяват Комисията за мерките, взети във връзка с този параграф.
5. Превозни средства или комбинации от превозни средства, за чието производство са използвани нови технологии или концепции и поради това не могат да удовлетворят едно или повече изисквания на тази директива, могат да бъдат допускани от държавите-членки да извършват някои транспортни операции с локален характер за определен изпитателен период от време. Държавите-членки уведомяват Комисията за това.
6. Държавите-членки могат да допускат превозни средства или комбинации от превозни средства, използвани за превоз на товари и регистрирани или пуснати в движение преди влизането в сила на тази директива, да се движат на тяхна територия до 31 декември 2006 г. в случаите, когато техните размери надвишават стойностите, посочени в приложение I, точки 1.1., 1.2., от 1.4. до 1.8., 4.2. и 4.4., поради различия в националните разпоредби или методите за измерване.
Член 5
Без да се засягат разпоредбите на член 4, параграф 6:
а) по отношение на изискванията на член 3, съчленените превозни средства, които са пуснати в движение преди 1 януари 1991 г. и които не отговарят на изискванията, съдържащи се в точки 1.6. и 4.4. от приложение I, се счита, че отговарят на тези изисквания, ако тяхната обща дължина не надвишава 15,50 метра,
б) по отношение на изискванията на член 3, автовлаковете, чиито моторни превозни средства са пуснати в движение преди 31 декември 1991 г. и които не отговарят на изискванията на точки 1.7. и 1.8. от приложение I, се счита, че отговарят на тези изисквания до 31 декември 1998 г., ако общата им дължина не надвишава 18,00 метра.
Член 6
1. За да гарантират, че превозните средства, посочени в член 1, отговарят на изискванията на настоящата директива, държавите-членки вземат съответните мерки тези превозни средства да бъдат снабдени с едно от доказателствата, посочени в букви а), б) и в) по-долу:
а) комбинация от следните две табели:
- "табела на производителя" на превозното средство, изработена и поставена съобразно разпоредбите на Директива 76/114/ЕИО [8],
- табела, в която са указани размерите на превозното средство, съобразно разпоредбите на приложение III, изработена и поставена в съответствие с изискванията на Директива 76/114/ЕИО;
б) единична табела, изработена и поставена в съответствие с изискванията на Директива 76/114/ЕИО и съдържаща данни от двете табели, посочени в буква а);
в) официален документ, издаден от компетентните органи на държавата-членка, където превозното средство е регистрирано или пуснато в движение. В този документ се съдържат същите реквизити и данни, както тези на табелите, посочени в буква а). Той трябва да се съхранява на леснодостъпно за контрол и добре защитено място.
2. В случай, че характеристиките на превозното средство вече не отговарят на тези, които са посочени във вече издадените доказателствени табели и документи, държавата-членка, в която е регистрирано превозното средство, предприема необходимите мерки с оглед да се внесат необходимите промени.
3. Табелите и документите, посочени в параграф 1, се признават от държавите-членки в качеството им на доказателство за това, че превозното средство отговаря на изискванията на настоящата директива.
4. Превозните средства, които разполагат с документ за съответствие с изискванията на настоящата директива, могат да бъдат подлагани на:
- случайни проверки по отношение на общите стандарти, свързани с теглото,
- контрол по отношение на общите стандарти, свързани с размерите, само в случай че съществува съмнение за това, че превозното средство не отговаря на изискванията на настоящата директива.
5. Средната колона на документа, доказващ съответствие с изискванията относно теглото, съдържа, ако е необходимо, стандартите на Общността по отношение на теглото, които се прилагат спрямо въпросното превозно средство. Що се отнася до превозните средства, посочени в точка 2.2.2., буква в) от приложение I, oтметката "44 тона" се вписва в скоби под максимално допустимото тегло на комбинацията от превозни средства.
6. Всяка държава-членка може да вземе решение, що се отнася до превозните средства, които са регистрирани или пуснати в движение на нейна територия, да се отбелязва максимално допустимото тегло съобразно нейното национално законодателство в лявата колона на документа, доказващ съответствие с изискванията, а технически допустимото тегло - в дясната колона на документа.
Член 7
Настоящата директива не изключва възможността държавите-членки да прилагат своите национални разпоредби, свързани с пътното движение, които изискват ограничаването на теглото и/или размерите на превозните средства при движението им по някои пътища или инженерни съоръжения, независимо от държавата, в която те са регистрирани.
Член 8
Член 3 не се прилага в Ирландия и Обединеното Кралство до 31 декември 1998 г.:
а) по отношение на стандартите, посочени в точки 2.2., 2.3.1., 2.3.3., 2.4. и 3.3.2. от приложение I:
- с изключение на съчленените превозни средства, посочени в точка 2.2.2., когато:
i) общото им тегло в натоварено състояние не надвишава 38 тона;
ii) натоварването на която и да е тройна ос с разстояния между осите съгласно точка 3.3.2. не надвишава 22,5 тона,
- с изключение на превозните средства, посочени в точки 2.2.3., 2.2.4., 2.3. и 2.4., чиято обща маса в натоварено състояние не надвишава:
i) 35 тона за превозните средства, посочени в точки 2.2.3. и 2.2.4.;
ii) 17 тона за превозните средства, посочени в точка 2.3.1.;
iii) 30 тона за превозните средства, посочени в точка 2.3.3., ако са спазени условията, посочени в тази точка и в точка 4.3.;
iv) 27 тона за превозните средства, посочени в точка 2.4.;
б) по отношение на стандартите, посочени в точка 3.4. от приложение I, с изключение на превозните средства, посочени в точки 2.2., 2.3. и 2.4., когато натоварването на задвижващата ос не надвишава 10,5 тона.
Член 9
По отношение на стандарта, посочен в точка 1.2., буква а) от приложение I, държава-членка може да отхвърли или да забрани използването на нейна територия до 31 декември 1999 г. на автобуси, чиято широчина надвишава 2,5 метра.
Държавите-членки уведомяват Комисията относно мерките, които са предприети съгласно този член. Комисията уведомява другите държави-членки за това.
Член 10
Считано от датата, посочена в член 11, всички директиви, изброени в приложение IV, част А, се отменят, без да се засяга задължението на държавите-членки относно крайните срокове за тяхното въвеждане, посочени в приложение IV, част Б.
Препратките към отменените директиви следва да се разбират като препратки към настоящата директива, като се държи сметка за таблицата за съответствие, дадена в приложение V.
Член 11
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 17 септември 1997 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване.Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от вътрешното законодателство в областта, уредена от настоящата директива.
Член 12
Настоящата директива влиза в сила от деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 13
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 25 юли 1996 година.