32001R0082
L 020/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 82/2001 НА СЪВЕТА
от 5 декември 2000 година
относно определянето на понятието „стоки с произход“ и методите за административно сътрудничество в търговията между митническата територия на Общността и Сеута и Мелила
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Договора за присъединяване на Испания и Португалия, и по-специално протокол № 2 към него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като има предвид, че:
(1)
С влизането в сила на Регламент (ЕИО) № 1135/88 на Съвета от 7 март 1988 г. относно определянето на понятието „стоки с произход“ и методите на административно сътрудничество в търговията между митническата територия на Общността, Сеута и Мелила и Канарските острови (1), правилата за произход, приложими съгласно отделните споразумения за свободна търговия, подписани от Общността, претърпяха значителни промени. В някои отношения промените са по-благоприятни от тези, съдържащи се в Регламент (ЕИО) № 1135/88, по-конкретно по отношение на изискванията за документацията.
(2)
Гореспоменатите споразумения, регулиращи търговията между Общността и нейните търговски партньори, съдържат специални правила за произход по отношение на Сеута и Мелила. Тези разпоредби трябва да се прилагат в търговията между митническата територия на Общността и Сеута и Мелила.
(3)
Регламент (ЕИО) № 1911/91 на Съвета от 26 юни 1991 г. относно прилагането на разпоредбите на общностното право по отношение на Канарските острови (2) включват тези острови в митническата територия на Общността. Поради това вече не се налага разработването на специални правила за произход за тази територия.
(4)
Регламент (ЕИО) № 1135/88 трябва да бъде преработен с цел постигане на по-голяма яснота,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент:
а)
„производство“ означава всякакъв вид обработка или преработка, включително монтаж или специфични операции;
б)
„материал“ означава всяка съставна част, суровина, компонент или част и т.н., която се използва при производството на продукта;
в)
„продукт“ означава полученият продукт, дори ако той ще се използва по-нататък в друга производствена операция;
г)
„стоки“ означава както материалите, така и продуктите;
д)
„митническа стойност“ означава стойността, определена съгласно Споразумението за прилагане на член VII от Общото споразумение за митата и търговията (Споразумение на СТО за митническата стойност) от 1994 г.;
е)
„цена на производител“ означава цената, платена за продукта на производителя в Общността или Сеута и Мелила, в чиито предприятия е извършена последната обработка или преработка, при условие че цената включва стойността на всички използвани материали, като се приспаднат вътрешните данъци, които са или могат да бъдат възстановени при износа на получения продукт;
ж)
„стойност на материалите“ означава митническата стойност към датата на вноса на използваните материали без произход, използвани или - ако това е неизвестно и не може да бъде установено - първата удостоверима цена, платена за материалите в Общността или в Сеута и Мелила;
з)
„стойност на материалите с произход“ означава стойността на тези материали, така както е определена в буква ж), която се прилага mutatis mutandis;
и)
„добавена стойност“ означава цената на производител на продуктите, намалена с митническата стойност на всеки използван материал, който произхожда от страните, посочени в членове 3 и 4, или, когато митническата стойност не е известна или не може да бъде установена - първата удостоверима цена, платена за материалите в Общността или в Сеута и Мелила;
й)
„глави“ и „позиции“ означава главите и позициите (четиризначни кодове), използвани в номенклатурата, съставляваща Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките, наричана по-долу „Хармонизирана система“ или „ХС“;
к)
„пратка“ означава продукти, които или се изпращат едновременно от един износител до един получател, или са под покритието на един-единствен транспортен документ, обхващащ техния превоз от износителя до получателя или при липса на такъв документ, се придружават от една-единствена фактура;
л)
„територии“ включва териториалните води.
Изразът „класиран“ се отнася за класирането на продукт или материал в конкретна позиция.
ГЛАВА II
ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ПОНЯТИЕТО „СТОКИ С ПРОИЗХОД“
Член 2
Общи изисквания
1. За целите на прилагането на споразуменията, регулиращи търговията между митническата територия на Общността, наричана по-долу „Общността“, и Сеута и Мелила, следните продукти се считат за продукти с произход от Общността:
а)
продукти, получени изцяло в Общността по смисъла на член 5;
б)
продукти, получени в Общността, включващи материали, които не са изцяло получени в нея, при условие че тези материали са претърпяли достатъчна обработка или преработка в Общността по смисъла на член 6;
в)
стоки с произход от Европейското икономическо пространство (ЕИП) по смисъла на Протокол № 4 към Споразумението за Европейското икономическо пространство.
2. За целите на изпълнение на договореностите, регулиращи търговията между Общността и Сеута и Мелила, следните продукти се считат за продукти с произход от Сеута и Мелила:
а)
продукти, изцяло получени в Сеута и Мелила по смисъла на член 5;
б)
продукти, получени в Сеута и Мелила, включващи материали, които не са изцяло получени там, при условие че тези материали са претърпяли достатъчна обработка или преработка в Сеута и Мелила по смисъла на член 6.
Член 3
Кумулация в Общността
1. Без да се засягат разпоредбите на член 2, параграф 1, продуктите се считат за продукти с произход от Общността, ако са получени там чрез използване на материали с произход от Общността, Сеута и Мелила или в която и да е страна, с която Общността е подписала реципрочно споразумение, чийто протокол относно правилата на произход съдържа специални разпоредби за Сеута и Мелила, при условие че обработките или преработките, извършени в Общността, надхвърлят тези, посочени в член 7. Не е необходимо такива материали да са претърпели достатъчна обработка или преработка.
2. Когато обработките или преработките, извършени в Общността, не надхвърлят операциите, посочени в член 7, полученият продукт се счита за продукт с произход от Общността, само ако добавената му стойност е по-висока от стойността на използваните материали с произход от едната или другата страна, посочени в алинея 1. В противен случай полученият продукт се счита за продукт с произход от страната, в която материалите, използвани за производството на продуктите в Общността, имат най-висока стойност.
3. Продуктите с произход от една от страните, посочени в параграф 1, които не са претърпели никакви обработки или преработки в Общността, запазват своя произход при износ за една от тези страни.
4. Комисията публикува в Официален вестник на Европейските общности (серия С) списъка на страните и датата, от която може да се прилага кумулацията в Общността.
Член 4
Кумулация в Сеута и Мелила
1. Без да се засягат разпоредбите на член 2, параграф 2, се счита, че дадени продукти са с произход от Сеута и Мелила, Общността или която и да е друга страна, с която Общността е сключила реципрочно споразумение, чийто протокол относно правилата за произход съдържа специални разпоредби за Сеута и Мелила, при условие че обработките или преработките, извършени в Сеута и Мелила, надхвърлят посочените в член 7. Не е необходимо такива материали да са претърпели достатъчна обработка или преработка.
2. Когато обработките или преработките, извършени в Сеута и Мелила, не надхвърлят операциите, посочени в член 7, полученият продукт се счита за продукт с произход от Сеута и Мелила, само ако добавената му стойност е по-висока от стойността на използваните материали с произход от едната или другата страна, посочени в параграф 1. В противен случай полученият продукт се счита за продукт с произход от страната, в която материалите, използвани за производството на продуктите в Сеута и Мелила, имат най-висока стойност.
3. Продуктите с произход от една от страните, посочени в параграф 1, които не са претърпели никаква обработка или преработка в Сеута и Мелила, запазват своя произход при износ за една от тези страни.
4. Комисията публикува в Официален вестник на Европейските общности (серия С) списъка на страните и датата, от която може да се прилага кумулацията в Сеута и Мелила.
Член 5
Изцяло получени продукти
1. Посочените по-долу продукти се считат за продукти, получени изцяло в Общността или в Сеута и Мелила:
а)
минерални продукти, извлечени от почвата или морското дъно;
б)
растителни продукти, отглеждани там;
в)
живи животни, родени и отгледани там;
г)
продукти от живите животни, отгледани там;
д)
продукти, получени чрез лов и риболов там;
е)
продукти на морски риболов и други продукти, получени от морето извън териториалните води на Общността или на Сеута и Мелила, с техни кораби;
ж)
продукти, произведени на борда на техните преработващи кораби изключително на база на продуктите, посочени в буква е);
з)
употребявани стоки, събрани там единствено за извличане на суровини, включително употребявани автомобилни гуми, годни единствено за рециклиране или за използване като отпадъци;
и)
отпадъци и скрап, получен в резултат на промишлени дейности, извършвани там;
й)
продукти, извлечени от морското дъно или от морски подпочвени пластове, намиращи се извън техните териториални води, при условие че те притежават изключителни права за работа на морското дъно или в морските подпочвени пластове;
к)
стоки, произведени там изключително от продуктите, посочени в букви от а) до й).
2. За целите на параграф 1,букви е) и ж), понятието „техни кораби“ и „техни кораби-заводи“ на Общността и на Сеута и Мелила се считат само кораби и кораби-заводи:
а)
ако са регистрирани или вписани в държава-членка, а по отношение на Сеута и Мелила - регистрирани в корабните регистри на компетентния местен орган (Registros de Matricula de Buques de la respectiva Capitania Maritima);
б)
ако плават под флага на държава-членка;
в)
ако най-малко 50 % от активите им са собственост на граждани на държави-членки или на дружество, чието седалище се намира в една от тези държави, чийто управител или управители, председател на съвета на директорите или на надзорния съвет и мнозинството от членовете на тези съвети са граждани на държави-членки; ако в тези дружества - по-конкретно при персонални дружества и дружества с ограничена отговорност - най-малко половината от капитала е собственост на тези държави или на публичноправни организации, или на граждани на тези държави;
г)
ако капитанът и офицерите са граждани на държава-членка; и
д)
ако най-малко 50 % от членовете на екипажа са граждани на държава-членка.
Член 6
Достатъчно обработени или преработени продукти
1. За целите на член 2 продуктите, които не са получени изцяло там, се считат за достатъчно обработени или преработени, ако са изпълнени условията, посочени в списъка, даден в приложение Б.
Тези условия показват за всички продукти, които са посочени в Протокол № 2 към Договора за присъединяване на Испания и Португалия, обработките или преработките, които трябва да бъдат извършени върху използваните в производството материали без произход и се отнасят единствено за тези материали. Оттук следва изводът, че ако даден продукт, който е добил произход, чрез изпълнение на условията, посочени в списъка, се използва за производството на друг продукт, то условията по отношение на продукта, от който той е част, не се отнасят за него; в случая не се взимат под внимание продуктите без произход, които са използвани в неговото производство.
2. Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 1, материалите без произход, които съгласно условията, посочени в списъка, даден в приложение Б по отношение на даден продукт, не трябва да се използват в производството на този продукт, могат въпреки това да се използват, при условие че:
а)
общата им стойност не надвишава 10 % от цената на производител за продукта,
б)
нито един от процентите, посочени в списъка на максималните стойности на материалите без произход, не се превишава в резултат на прилагането на настоящия параграф.
Настоящият параграф не се отнася за продукти, включени в глави от 50 до 63 от Хармонизираната система.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат при спазване на разпоредбите на член 7.
Член 7
Недостатъчни обработки или преработки
1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 2, посочените по-долу операции се считат за недостатъчни, за да придадат на продукта произход, независимо от това, дали са изпълнени изискванията на член 6:
а)
операции, които имат за цел да гарантират запазването на продуктите в добро състояние по време на превоза и на складирането (вентилация, разстилане, сушене, охлаждане, поставяне в сол, серен диоксид или в друг разтвор, премахване на повредени части и други подобни операции);
б)
прости операции, състоящи се в чистене на прах, пресяване, отсяване, сортиране, класифициране, подбиране (включително подбиране на комплекти от стоки), миене, боядисване, нарязване;
в)
i)
промяна в опаковката и разделяне и събиране на опаковки;
ii)
просто поставяне в бутилки, флакони, торби, кутии, прикрепване върху карти или дъски и т.н., както и всякакви други прости действия, отнасящи се до опаковането на продуктите;
г)
поставяне на марка, етикет и други отличителни знаци върху продуктите или опаковката;
д)
просто смесване на продуктите, независимо от това, дали са от един и същ вид или не, когато един или повече компоненти на тези смеси не отговарят на условията, съдържащи се в настоящото приложение, което би позволило тези продукти да се считат за продукти с произход от Общността или от Сеута и Мелила;
е)
прост монтаж на части с цел получаване на готов продукт;
ж)
комбиниране на две или повече дейности, посочени в букви от а) до е);
з)
клане на животни.
2. Всички операции, извършвани в Общността или в Сеута и Мелила по отношение на даден продукт, се разглеждат заедно, когато се определя дали обработките или преработките, извършени по отношение на този продукт, трябва да се считат за недостатъчни по смисъла на параграф 1.
Член 8
Единица за оценка
1. Единицата за оценка при прилагане на разпоредбите на настоящия регламент е конкретният продукт, който се счита за основна единица при определяне на класирането съгласно номенклатурата на Хармонизираната система.
От горното следва, че:
а)
ако даден продукт, който се състои от група или набор от предмети, се класира съгласно изискванията на Хармонизираната система към една-единствена позиция, като цяло този продукт представлява единицата за оценка;
б)
когато дадена пратка се състои от определен брой идентични продукти, класирани в една и съща позиция на Хармонизираната система, всеки продукт трябва да се разглежда поотделно, когато се прилагат разпоредбите на настоящия регламент.
2. Когато, по силата на Общо правило № 5 на Хармонизираната система, опаковката се включва заедно с продукта за целите на класификацията, тя се включва и с цел определяне на произхода.
Член 9
Принадлежности, резервни части и инструменти
Принадлежностите, резервните части и инструментите, които се изпращат заедно с даден прибор, апаратура, машина или моторно превозно средство и са част от обичайното оборудване и се включват в цената или не се фактурират отделно, се считат за едно цяло заедно с въпросния прибор, апаратура, машина и моторно превозно средство.
Член 10
Комплекти
Комплектите, съгласно определението в Общо правило № 3 на Хармонизираната система, се считат за комплекти с произход, когато всички съставни компоненти са с произход. Въпреки това, когато даден комплект се състои както от продукти с произход, така и от продукти без произход, този комплект като цяло се счита за комплект с произход, при условие че стойността на продуктите без произход не надвишава 15 % от цената на производител за комплекта.
Член 11
Неутрални елементи
За да се определи дали даден продукт е продукт с произход, не е необходимо да се определя произходът на следните елементи, които може да са били използвани при неговото производство:
а)
енергия и гориво;
б)
инсталации и съоръжения;
в)
машини и инструменти;
г)
стоки, които не спадат и не са предназначени да спадат към крайния състав на продукта.
ГЛАВА III
ТЕРИТОРИАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ
Член 12
Принцип за териториалност
1. С изключение на разпоредбите, съдържащи се в член 2, параграф 1, буква в) и членове 3 и 4, условията за придобиване на статут на произход, изложени в глава II, трябва да бъдат изпълнени по всяко време и без прекъсване в Общността и в Сеута и Мелила.
2. С изключение на разпоредбите, съдържащи се в член 3 и 4, в случаите, когато стоките с произход, изнесени от Общността или от Сеута и Мелила за друга страна, се връщат, те трябва да се считат за стоки без произход, освен ако може да бъде доказано пред митническите органи, че:
а)
върнатите стоки са същите, както и стоките, които са изнесени;
б)
стоките не са претърпели никаква операция, освен такава, каквато е необходима за запазването им в добро състояние по време на престоя им в другата страна или по време на превоза.
Член 13
Директен транспорт
1. Преференциалният режим, който е предвиден от настоящия регламент, се отнася само за продукти, които отговарят на изискванията на настоящия регламент и които се превозват пряко между Общността и Сеута и Мелила или през територията на други страни, посочени в членове 3 и 4.
Въпреки това, продуктите, съставляващи една-единствена пратка, могат да се транспортират през други територии и, ако се наложи, чрез претоварване или временно складиране в тези територии, при условие че те са под надзора на митническите органи на страната на транзитното преминаване или на съхранението на склад и че не са предмет на операции, различни от разтоварване, товарене или всякакви операции, които имат за цел да ги запазят в добро състояние.
Продукти с произход могат да бъдат транспортирани по тръбопровод, минаващ през териториите на други страни, освен тези, посочени в първа алинея.
2. Доказателства за това, че са изпълнени условията, посочени в параграф 1, се предоставят на компетентните митнически органи в Общността и в Сеута и Мелила посредством:
а)
единен документ за превоз, който се отнася за транзитното преминаване през страната на транзита; или
б)
сертификат, издаден от митническите органи от страната на транзитното преминаване:
i)
което съдържа точно описание на стоките;
ii)
което посочва датите на разтоварване/товарене на продуктите и, при възможност, данни за плавателните съдове или за другите транспортни средства; и
iii)
което удостоверява условията, при които продуктите са пребивавали в страната на транзит; или
в)
в отсъствие на такъв документ, всякакви други удостоверяващи документи.
Член 14
Изложби
1. Продуктите с произход, които се изпращат като експонати в страна, различна от страните, посочени в членове 3 и 4, и които след изложбата се продават и внасят в Общността и в Сеута и Мелила, се ползват при вноса от разпоредбите на Протокол № 2 към Акта за присъединяване на Испания и Португалия, при условие че пред митническите органи бъде доказано следното:
а)
че даден износител е изпратил тези продукти от Общността или от Сеута и Мелила в страната, в която е организирана изложбата, и ги е изложил там;
б)
че продуктите са продадени или прехвърлени по друг начин от този износител на лице в Общността или в Сеута и Мелила;
в)
че продуктите са изпратени по време на изложбата и незабавно след закриването й в състоянието, в което са изпратени на изложбата; и
г)
че от момента, в който продуктите са били изпратени за изложбата, те не са били използвани с каквато и да е друга цел, освен за целите на изложбата.
2. Издава се или се съставя доказателство за произход съгласно разпоредбите на глава V и се предава на компетентните митнически органи в Общността или в Сеута и Мелила по обичайния начин. Името и адресът на изложбата трябва да бъдат посочени в документа. Когато това е необходимо, може да се поиска и допълнителна писмена информация относно естеството на продуктите и условията, при които са били изложени.
3. Параграф 1 се отнася за всякаква търговска, промишлена, селскостопанска и занаятчийска изложба, панаир или друг вид обществено представление или изложение, което не се организира с частна цел, в магазини или търговски помещения с цел продажба на чуждестранни продукти, по време на което продуктите се намират под митнически контрол.
ГЛАВА IV
ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ ИЛИ ОСВОБОЖДАВАНЕ
Член 15
Забрана за възстановяване на или освобождаване от мита
1. Материалите без произход, използвани за производството на продукти с произход от Общността, от Сеута и Мелила или от някоя друга страна, посочена в членове 3 и 4, за които е издадено или съставено доказателство за произход съгласно разпоредбите на глава V, не са предмет на възстановяване на или освобождаване от мита под каквато и да е форма в Общността или в Сеута и Мелила.
Продуктите, посочени в глава 3 или в позиция 1604 и 1605 на Хармонизираната система, които са с произход от Общността по смисъла на настоящия регламент и съгласно разпоредбите на член 2, параграф 1, буква в), за които е издадено или съставено доказателство за произход съгласно разпоредбите на глава V, не са предмет на възстановяване на или освобождаване от мита под каквато и да е форма в Общността.
2. Забраната, съдържаща се в параграф 1, се отнася за всяко споразумение за частично или пълно възстановяване, опрощаване или неплащане на мита или такси с равностоен ефект, които са в сила в Общността или в Сеута и Мелила по отношение на материали, използвани в производството или за продуктите, посочени в параграф 1, втора алинея, когато се полага подобно възстановяване, опрощаване или неплащане, в случай че продуктите, получени от тези материали, се изнасят или не са предназначени за вътрешна употреба.
3. Износителят на продуктите, за които има доказателство за произход, трябва да може по всяко време и при поискване от митническите органи да представи съответните документи, доказващи, че не е получено възстановяване по отношение на материалите без произход, използвани в производството на дадените продукти, и че всички мита и такси с еквивалентен ефект, отнасящи се за тези материали, са действително платени.
4. Разпоредбите на параграфи 1, 2 и 3 се отнасят също за опаковките по смисъла на член 8, параграф 2, на аксесоарите, резервните части и инструментите по смисъла на член 9 и на продуктите в комплекти по смисъла на член 10, когато тези артикули са без произход.
5. Разпоредбите на параграфи от 1 до 4 не изключват прилагането на система за възстановяванията при износ за селскостопанските продукти, приложими при износ.
ГЛАВА V
ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА ПРОИЗХОД
Член 16
Общи изисквания
1. Продукти с произход от Общността при внос в Сеута и Мелила, както и продукти с произход от Сеута и Мелила при внос в Общността, се ползват от разпоредбите на Протокол № 2 към Акта за присъединяване на Испания и Португалия при представяне на един от посочените по-долу два документа:
а)
сертификат за движение на стоките EUR.1, чийто образец е даден в приложение В, или:
б)
в случаите, посочени в член 21, параграф 1 - декларация с текст, посочен в приложение Г, дадена от износителя върху фактура, известие за доставка или друг търговски документ, в който въпросните продукти са описани достатъчно подробно, за да могат да бъдат идентифицирани (наричана по-долу „декларация върху фактурата“).
2. Чрез дерогация от параграф 1 в случаите, посочени в член 26, продукти с произход по смисъла на настоящия регламент се ползват от режима, без да е необходимо да се представя нито един от документите, посочени в параграф 1.
Член 17
Процедура за издаване на сертификат за движение на стоките EUR.1
1. Сертификатът за движение на стоките EUR.1 се издава от компетентните митнически органи в Общността и в Сеута и Мелила в отговор на писмена молба, подадена от износителя или от негов упълномощен представител, на отговорност на износителя.
2. За тази цел износителят или упълномощен от него представител попълват както сертификата за движение на стоките EUR.1, така и молбата (образци и на двата документа са дадени в приложение В). Формулярите се попълват на един от официалните езици на Общността. Ако се попълват на ръка, трябва да се пише с мастило и с главни букви. Описанието на продуктите се вписва в клетката, запазена за тази цел, без да се оставят празни редове. Когато клетката не е изцяло попълнена, трябва да се тегли хоризонтална черта под последния ред, съдържащ описание на стоките, а празното пространство да се зачеркне от край до край с „х“.
3. Износител, който подава молба за издаване на сертификат за движение на стоките EUR.1, трябва да може по всяко време да представи, при искане на компетентните митнически органи на Общността или на Сеута и Мелила - там, откъдето се издава сертификатът за движение на стоките EUR.1 - всички необходими документи, доказващи произхода на дадените продукти, както и дали са изпълнени останалите изисквания на настоящия регламент.
4. Сертификатът за движение на стоките EUR.1 се издава от компетентните митнически органи на Общността или на Сеута и Мелила, ако дадените продукти могат да бъдат считани за продукти с произход от Общността, от Сеута и Мелила или от някоя от другите страни, посочени в членове 3 и 4, и ако изпълняват останалите изисквания на настоящия регламент.
5. Митническите органи, издаващи сертификата EUR.1, предприемат всички необходими стъпки, за да проверят произхода на продуктите и изпълнението на останалите изисквания по силата на настоящия регламент. За тази цел те имат право да изискват всякакви доказателствени материали и да извършват проверка на сметките на износителя, както и всякакви други проверки, ако е необходимо.
Митническите органи, които имат пълномощия да издават сертификат за движение на стоките EUR.1, трябва да се уверят, че формулярите, посочени в параграф 2, са надлежно попълнени. По-конкретно, те проверяват дали мястото, заделено за описание на продуктите, е попълнено по такъв начин, който изключва всякаква възможност за прибавяне в списъка с цел измама.
6. Датата на издаване на сертификата за движение на стоките EUR.1 трябва да бъде посочена в клетка 11 на сертификата.
7. Сертификатът за движение на стоките EUR.1 се издава от митническите органи и се предоставя на износителя веднага след осъществяването или гарантирането на действителния износ.
Член 18
Сертификат за движение на стоките EUR.1, издаден впоследствие
1. Чрез дерогация от член 17, параграф 7, по изключение може да се издаде сертификат за движение на стоките EUR.1 след износа на продуктите, за които се отнася, в следните случаи:
а)
ако сертификатът не е бил издаден по време на износа поради грешки или механически пропуски или при специални обстоятелства; или
б)
ако пред митническите органи бъде доказано, че е издаден сертификат за движение на стоките EUR.1, но че той не е бил приет при вноса по технически причини.
2. За целите на изпълнението на параграф 1, износителят трябва да посочи в молбата си мястото и датата на износа на продуктите, за които се отнася сертификатът за движение на стоките EUR.1 и да изложи причините за подаване на молбата.
3. Митническите органи могат да издадат сертификат за движение на стоките EUR.1 впоследствие само след като се уверят, че информацията, подадена в молбата на износителя, отговаря на информацията в съответните документи.
4. Сертификатите за движение на стоките EUR.1, издадени впоследствие, трябва да бъдат заверени с един от посочените по-долу изрази:
-
„EXPEDIDO A POSTERIORI“,
-
„UDSTEDT EFTERFØLGENDE“,
-
„NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT“,
-
„EKΔΟΘΕΝ ΕΚ ΤΩΝ ΥΣΤΕΡΩΝ“,
-
„ISSUED RETROSPECTIVELY“,
-
„DÉLIVRÉ A POSTERIORI“,
-
„RILASCIATO A POSTERIORI“,
-
„AFGEGEVEN A POSTERIORI“,
-
„EMITIDO A POSTERIORI“,
-
„ANNETTU JÄLKIKÄTEEN“,
-
„UTFÄRDAT I EFTERHAND“.
5. Заверката, посочена в параграф 4, се вписва в клетка „Забележки“ на сертификата за движение на стоките EUR.1.
Член 19
Издаване на дубликат на сертификат за движение на стоките EUR.1
1. В случай на кражба, загуба или унищожаване на сертификат за движение на стоките EUR.1, износителят може да поиска от митническия орган, издал сертификата, да му бъде издаден дубликат въз основа на документите за износ, които са предадени на митническия орган.
2. Издаденият дубликат трябва да бъде заверен с една от посочените по-долу думи:
-
„DUPLICADO“,
-
„DUPLIKAT“,
-
„DUPLIKAT“,
-
„ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ“,
-
„DUPLICATE“,
-
„DUPLICATA“,
-
„DUPLICATO“,
-
„DUPLICAAT“,
-
„SEGUNDA VIA“,
-
„KAKSOISKAPPALE“,
-
„DUPLIKAT“.
3. Заверката, посочена в параграф 2, се вписва в клетка „Забележки“ на сертификата за движение на стоките EUR.1.
4. Дубликатът, който трябва да носи датата на издаване на оригиналния сертификат за движение на стоките EUR.1, влиза в сила от тази дата.
Член 20
Издаване на сертификат за движение на стоките EUR.1 на базата на предварително издадено или съставено доказателство за произход
Когато продукти с произход са поставени под контрола на митническото учреждение в Общността или в Сеута и Мелила, е възможно оригиналното доказателство за произход да бъде заменено от един или повече сертификати EUR.1 с цел изпращане на всички или някои от тези продукти на друго място в Общността или в Сеута и Мелила. Заместващите сертификати за движение EUR.1 трябва да бъдат издадени от митническото учреждение, под чийто контрол се намират продуктите.
Член 21
Условия за съставяне на декларация върху фактурата
1. Декларацията върху фактурата по силата на член 16, параграф 1, буква б), може да бъда съставена:
а)
от одобрен износител по смисъла на член 22; или
б)
от всеки износител за всяка пратка, състояща се от един или повече пакети, съдържащи продукти с произход, чиято обща стойност не надвишава 6 000 EUR.
2. Декларацията върху фактурата може да бъде съставена, ако всички въпросни продукти могат да се считат за продукти с произход от Общността, от Сеута и Мелила или от която и да е от страните, посочени в членове 3 и 4 и ако отговарят на останалите изисквания на настоящия регламент.
3. Износителят, който съставя декларация върху фактурата, трябва да може по всяко време и при поискване от страна на митническите органи на страната износител да предостави всички необходими документи, които доказват произхода на съответните продукти, както и това, че са изпълнени останалите изисквания на настоящия регламент.
4. Декларацията върху фактурата може да бъде съставена от износителя чрез написване на декларацията на пишеща машина, поставяне на печат или отпечатване върху фактурата, върху известието за доставка или върху който и да е друг търговски документ (текстът на декларацията е даден в приложение Г), като се използва една от езиковите версии, дадени в същото приложение, съгласно разпоредбите на националното законодателство на страната износител. Декларацията може също да бъде написана на ръка; в такъв случай тя трябва да бъде попълнена с мастило и с главни букви.
5. Декларациите за фактура трябва да носят оригиналния саморъчен подпис на износителя. Въпреки това, одобреният износител по смисъла на член 22 не е длъжен да слага подписа си върху такива декларации, при условие че предостави на митническите органи на страната износител писмено уверение, че носи пълна отговорност за всяка декларация върху фактурата, която го идентифицира по начина, по който би го идентифицирала, ако беше подписана от самия него.
6. Декларацията върху фактурата може да бъде съставена от износителя, когато продуктите, за които се отнася, се изнасят, или след износа, при условие че декларацията е представена в страната на вноса не по-късно от две години след вноса на продуктите, за които се отнася.
Член 22
Одобрен износител
1. Митническите органи на държавата-членка износител могат да упълномощят който и да е износител (наричан по-долу „одобрен износител“), който често изнася продукти, които са предмет на настоящия регламент, да съставя декларации върху фактурата независимо от стойността на дадените продукти. Износител, който иска да получи това право, трябва да предостави на митническите органи всички необходими гаранции, които позволяват проверка на произхода на продуктите, както и изпълнение на останалите изисквания на настоящия регламент.
2. Митническите органи могат да поставят всякакви условия, които те считат за необходими, за да предоставят статут на одобрен износител.
3. Митническите органи дават на одобрения износител номер на митническо разрешение, който се вписва в декларацията върху фактурата.
4. Митническите органи контролират използването на разрешението от одобрения износител.
5. Митническите органи могат да оттеглят разрешението по всяко време. Това става, когато одобреният износител не предлага вече гаранциите, посочени в параграф 1, не отговаря на условията, посочени в параграф 2 или използва неправилно разрешението.
Член 23
Валидност на доказателството за произход
1. Доказателството за произход е валидно за период от четири месеца от датата на издаване в страната на износа и през този период трябва да бъде предадено на митническите органи на страната вносител.
2. Доказателствата за произход, които се предават на митническите органи на страната вносител след крайната дата за предаване, посочена в параграф 1, могат да бъдат приети с цел получаване на преференциален режим, при условие че пропускането на срока за представяне на тези документи преди крайния срок се дължи на извънредни обстоятелства.
В останалите случаи на закъснение при изпращане на документите, митническите органи на страната вносител могат да приемат доказателствата за произход при условие че продуктите са представени преди посочената крайна дата.
Член 24
Представяне на доказателство за произход
Доказателствата за произход се предават на митническите органи на страната вносител съгласно процедурите, които са в сила в тази страна. Тези органи могат да поискат превод на доказателство за произход; те могат също да поискат декларацията за вноса да бъде придружена от заявление от вносителя, удостоверяващо, че продуктите отговарят на условията, посочени в настоящия регламент.
Член 25
Внос, осъществяван чрез поредица от доставки
Когато по искане на вносителя и при условията, посочени от митническите органи на страната вносител, демонтирани или немонтирани стоки по смисъла на Общо правило 2а) от Хармонизираната система, попадащи в раздели ХVI и ХVII или позиции № 7308 и 9406 от Хармонизираната система, се внасят чрез поредица от доставки, за тези продукти на митническите органи се представя само едно доказателство за произход при вноса на първата доставка.
Член 26
Освобождаване от доказателство за произход
1. Продукти, изпращани като малки пакети от частни лица за частни лица или продукти, които представляват част от личния багаж на пътници, се приемат за продукти с произход без изискване за представяне на доказателство за произход, при условие че тези продукти не се внасят с търговска цел, че за тях се декларира, че отговарят на изискванията на настоящия регламент и че няма съмнение относно верността на такава декларация. Що се отнася до продукти, които се изпращат по пощата, тази декларация може да се направи върху митническа декларация CN22/CN23 или на лист хартия, приложен към документа.
2. Случаен внос, който се състои единствено от продукти за лична употреба на получателя, пътника или техните семейства, не се счита за внос с търговска цел, ако от естеството и количеството на стоките е видно, че те не са предназначени за търговия.
Общата стойност на тези продукти не може да надхвърля 500 EUR за малките пратки и 1 200 EUR за стоките, които представляват част от личния пътнически багаж.
Член 27
Удостоверяващи документи
Документите, посочени в член 17, параграф 3 и член 21, параграф 3), които се използват за доказателство, че продуктите, обхванати от сертификат за движение на стоките EUR.1 или декларация върху фактура, се считат за продукти с произход от Общността, от Сеута и Мелила или от която и да е друга страна, посочена в членове 3 и 4, и отговарят на останалите изисквания на настоящия регламент, могат да съдържат, inrter alia, следното:
а)
преки доказателства за операциите, извършени от износителя или доставчика с цел получаване на дадените стоки, взети примерно от сметките му или от вътрешната отчетност;
б)
документи, доказващи произход на използваните материали, издадени или изготвени в Общността или в Сеута и Мелила, ако тези документи се използват в съответствие с националното законодателство;
в)
документи, доказващи обработките или преработките на материалите в Общността или в Сеута и Мелила, издадени или съставени в Общността или в Сеута и Мелила, ако тези документи се използват в съответствие с националното законодателство;
г)
сертификати за движение EUR.1 или декларации върху фактурите, доказващи произхода на използваните материали, издадени или съставени в Общността или в Сеута и Мелила съгласно настоящия регламент или в която и да е от страните, посочени в членове 3 и 4, в съответствие с правилата за произход, които са идентични с правилата в настоящия регламент.
Член 28
Съхраняване на доказателствата за произход и на удостоверяващите документи
1. Износителят, който подава молба за издаване на сертификат за движение на стоките EUR.1, съхранява документите, посочени в член 17, параграф 3, в продължение най-малко на три години.
2. Износителят, който съставя декларация върху фактурата, съхранява копие от тази декларация, както и документите, посочени в член 21, параграф 3, в продължение най-малко на три години.
3. Митническите органи на страната износител, които издават сертификат за движение на стоките EUR.1, съхраняват молбата, посочена в член 17, параграф 2, в продължение най-малко на три години.
4. Митническите органи на страната вносител съхраняват предадените им сертификати за движение на стоките EUR.1 и декларациите върху фактурите в продължение най-малко на три години.
Член 29
Несъответствия и формални грешки
1. Откриването на несъществени несъответствия между данните, посочени в доказателството за произход и тези, съдържащи се в документите, представени на митническите органи във връзка с извършване на формалностите по отношение на вноса на продуктите, не води по силата на този факт до невалидност и недействителност на доказателството за произход, ако бъде надлежно установено, че този документ отговаря на описаните продукти.
2. Очевидни формални грешки, например печатни грешки, съдържащи се в документ за доказателство за произход, не правят този документ негоден, ако грешките не са от такъв характер, че да предизвикат съмнения относно верността на данните, съдържащи се в този документ.
Член 30
Стойности, изразени в EUR
1. Сумите в национална валута на държавата-членка износител или използвани в Сеута и Мелила, които са равностойни на еквивалента в тази национална валута на сумите, изразени в EUR, представляват еквивалентът в тази национална валута на сумите, изразени в EUR през първия работен ден на месец октомври 1999 г.; Комисията уведомява за тях държавите-членки.
2. Когато сумите превишат съответните суми, определени от държавата-членка вносител, последната ги приема, ако продуктите са фактурирани във валутата на държавата-членка износител. Когато продуктите са фактурирани във валутата на друга държава-членка, държавата-членка вносител признава сумата, за която е уведомена от другата държава-членка.
ГЛАВА VI
МЕТОДИ ЗА АДМИНИСТРАТИВНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 31
Взаимна помощ
1. Испанските митнически органи и митническите органи на другите държави-членки си предоставят взаимно, чрез посредничеството на Европейската комисия, образци от печатите, които се използват от техните митнически учреждения за издаване на сертификати за движение на стоките EUR.1, както и адресите на митническите органи, които отговарят за проверката на тези сертификати и на декларациите върху фактурите.
2. С цел да се гарантира правилното изпълнение на настоящия регламент, Испания и останалите държави-членки се подпомагат взаимно, посредством своите митнически администрации, по отношение на проверката на автентичността на сертификатите за движение на стоките EUR.1 и на декларациите върху фактурите, както и на верността на информацията, съдържаща се в тези документи.
Член 32
Проверка на доказателствата за произход
1. Последващи проверки на доказателствата за произход се извършват на случаен принцип или когато митническите органи на държава-членка вносител имат основателни съмнения в автентичността на тези документи, в произхода на продуктите, за които се отнасят, или в изпълнението на останалите критерии, посочени в настоящия регламент.
2. За целите на изпълнение на разпоредбите на параграф 1, митническите органи на държавата-членка вносител връщат сертификата за движение на стоките EUR.1 и фактурата, ако такава е предадена, декларацията върху фактурата или копия от тези документи, на митническите органи на държавата-членка износител, като посочат, където това е уместно, причините по същество или формалните причини за искането за проверка. Всички получени документи и информация, свидетелстващи за това, че предадената информация за доказателство за произход е невярна, се предават по-нататък в подкрепа на искането за последваща проверка.
3. Последващата проверка се извършва от митническите органи на държавата-членка износител. За тази цел те имат право да предявят искане за какъвто и да е доказателствен материал и да извършват проверка на сметките на износителя или други проверки, каквито счетат за необходими.
4. Ако митническите органи на държавата-членка вносител решат да прекратят предоставянето на преференциален режим за даден продукт в очакване на резултатите от проверката, освобождаването на продуктите се предлага на вносителя, при условие че бъдат въведени такива предпазни мерки, каквито са необходими.
5. Митническите органи, които поискат последваща проверка, се уведомяват за резултатите от проверката във възможно най-кратък срок. Тези резултати трябва да сочат ясно дали документите са автентични и дали съответните продукти могат да се считат за продукти с произход от Общността, Сеута и Мелила или която и да е от страните, посочени в членове 3 и 4, и дали отговарят на останалите изисквания на настоящия регламент.
6. Когато съществуват основателни съмнения и ако резултатите не са получени в срок от 10 месеца от датата на поискването на последващата проверка или ако полученият отговор не съдържа достатъчна информация, с помощта на която да се определи автентичността на въпросния документ или истинския произход на продуктите, митническите органи, поискали проверката, имат право да откажат преференциалния режим, освен при изключителни обстоятелства.
Член 33
Уреждане на спорове
Ако във връзка с проверките, посочени в член 32, възникнат спорове, които не могат да бъдат уредени между митническите органи, поискали проверката, и митническите органи, които отговарят за изпълнението ѝ, или ако възникне въпрос, свързан с тълкуването на настоящия регламент, тези спорове се внасят в Комитета по митническия кодекс, създаден по силата на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (3).
Уреждането на спорове между вносителя и митническите органи на страната вносител се извършва съгласно законодателството на тази страна.
Член 34
Санкции
Всяко лице, което състави или предизвика съставянето на документ, който е с невярно съдържание с цел получаване на преференциален режим на продуктите, подлежи на санкциониране. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и разубеждаващи.
Член 35
Свободни зони
1. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че продуктите, търгувани под покритието на доказателство за произход, които по време на превоза престояват в свободна зона, намираща се на тяхна територия, не се подменят с други стоки, нито са предмет на каквато и да е обработка, с изключение на обичайните процедури, които имат за цел съхраняването им в добро състояние.
2. Чрез дерогация от параграф 1, когато продуктите с произход от Общността или от Сеута и Мелила се внасят в свободна зона под покритието на доказателство за произход и претърпят обработка или преработка, по искане на износителя компетентните митнически органи издават нов сертификат за движение на стоките EUR.1, ако обработките или преработките са извършени в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 36
Отмяна
Отменя се Регламент (ЕИО) № 1135/88.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 37
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 5 декември 2000 година.