32004R2086
L 363/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2086/2004 НА КОМИСИЯТА
от 19 ноември 2004 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1725/2003 относно приемането на някои международни счетоводни стандарти в съответствие Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с въвеждането на IAS 39
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 19 юли 2002 г. за прилагането на международните счетоводни стандарти (1), и по-специално член 3, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1725/2003 (2) на Комисията бяха приети някои международни стандарти и разяснения, съществуващи към 1 септември 2002 г.
(2)
На 17 декември 2003 г. Съветът по международни счетоводни стандарти (International Accounting Standards Board (IASB)) публикува преработен Международен счетоводен стандарт (International Accounting Standard (IAS)) 39 Финансови инструменти: признаване и оценяване, като част от инициативата на IASB да подобри 15 стандарта, за да могат те да бъдат използвани от дружествата, които прилагат IAS за първи път през 2005 г. Целта на преработката е подобряване на качеството и съвместимостта на съществуващите IAS.
(3)
На 31 март 2004 г. IASB издаде изменение към IAS 39 Финансови инструменти: признаване и оценяване относно отчитане на хеджиране на справедлива стойност за портфейлно хеджиране на лихвения риск. Основната цел на това изменение е да се опрости прилагането на IAS 39 като се дава възможност за отчитане хеджирането на справедливата стойност за портфейлно хеджиране на лихвения риск.
(4)
По смисъла на Регламент (ЕО) № 1606/2002, целта на Комисията е да има стабилна основа от подходящи международни счетоводни стандарти от 1 януари 2005 г. Въпреки това по някои важни разпоредби на IAS 39, дискусиите между IASB, Европейската централна банка, надзорните органи и банковия отрасъл все още не са приключили. Тези разпоредби се отнасят до възможността за оценяване по справедлива стойност на всички активи и пасиви и за отчитане на хеджирането. Всяка от тези разпоредби засяга области, които са напълно автономни, обособени и отделени от останалата част на стандарта. За да бъде спазена датата 1 януари 2005 г., необходимо е IAS 39 да бъде въведен без тези разпоредби.
(5)
IAS 39 въвежда възможността всички активи и пасиви без ограничения да бъдат изчислявани по справедлива стойност. Въпреки това IASB публикува наскоро проект за обсъждане (консултативен документ), което предлага изменение на IAS 39 за ограничаване на тази опция, съдържаща се в стандарта. Предложеното изменение е пряк отзвук на загрижеността на Европейската централна банка и надзорните органи, представени в Базелския комитет, както и на надзорните органи за ценни книжа от държавите-членки, които са обезпокоени, че опцията за изчисляване по справедлива стойност може да бъде използвана неуместно, по-специално, за собствените пасиви на дадена компания. Комисията разглежда тези въпроси като важни и изискващи допълнително проучване. IASB е получил много коментари по тези предложени изменения и се очаква да вземе окончателно решение по този въпрос до края на 2004 г. Регламентът позволява опцията за изчисляване по справедлива стойност да бъде прилагана за финансови активи. Въпреки това за финансови активи, които не се търгуват на активни или ликвидни пазари, фирмите трябва да се погрижат да прилагат тази опция по начин, който осигурява надеждно оценяване.
(6)
Опцията за изчисляване по справедлива стойност не трябва да се прилага изцяло докато IASB не излезе с решение по този въпрос и докато Комисията не приеме, че по този въпрос е намерено подходящо решение. Тъй като пълното прилагане на опцията е само възможност, разпоредбите, свързани с нея, са ясно обособени и разделени от останалите части на стандарта.
(7)
Що се отнася до отчитане на хеджирането, има спор дали IAS 39 в достатъчна степен отчита начина, по който много Европейски банки управляват своята ликвидност, особено в областта на фиксираните лихвени проценти. Полемиката е свързана с ограничаване отчитането на хеджирането или до хеджирането на парични потоци, или до хеджирането на справедлива стойност и строгите изисквания, засягащи ефективността на тези хеджирания.
(8)
Много европейски банки твърдят, че IAS 39 не им позволява да прилагат отчитане на хеджирането към своите основни депозити на портфейлна база и ги принуждава да извършват непропорционални и скъпи за управлението на ликвидността и за счетоводните им системи промени. Тъй като портфейлното хеджиране, вследствие на вътрешни взаимодействия и правилото за големите числа, е различно от хеджирането на един актив или един пасив, се твърди още, че отчитането на портфейлното хеджиране на основните депозити на база на оценката по справедлива стойност е съвместимо с принципа на IAS 39, че справедливата стойност на безсрочен финансов пасив не може да бъде по-ниска от сумата, платима при поискване.
(9)
Въпросът дали и как счетоводното третиране на портфейлното хеджиране може да бъде решено така че да отразява по-добре особеностите на банковата дейност в условията на фиксиран лихвен процент, се приема като особено важен от IASB. IASB е създал, поради важността на проблема, работна група, която проучва предложенията, направени от европейските банки, за въвеждането в IAS 39 на нов метод за отчитане на хеджирането (хеджиране на лихвен марж), който би отразил по-точно начина, по който тези банки да извършват управлението на своята ликвидност.
(10)
Ето защо разпоредбите на IAS 39, които са пряко свързани със счетоводното третиране на портфейлното хеджиране, не трябва да бъдат приемани за задължително използване на този етап, защото не могат да бъдат приети за окончателни и могат да бъдат променени в близко бъдеще. Релевентните разпоредби, които са изключени от задължителна употреба, са ясно обособени и отделени от останалата част на стандарта. Те засягат тези разпоредби, които не отразяват портфейлния подход и затова препятстват отчитане на хеджирането за портфейл от основни депозити и за провизии, които оприличават риск от авансово плащане на лихвен риск и затова препятстват прилагането на методи за управление на риска, признати като приемливи от банковия надзор. Но компаниите имат възможността да прилагат тези разпоредби и затова могат да прилагат всички разпоредби за отчитане на хеджирането съгласно IAS 39.
(11)
Наличието в правото на Общността на счетоводен стандарт относно третирането на финансовите инструменти е основен елемент на основната група стандарти, които следва да бъдат прилагани от компаниите през 2005 г. Затова целта е, колкото се може по-бързо и ако изобщо това е възможно, към края на 2005 г. да се стигне до положение, при което измененият IAS 39 да бъде приет в своята цялост от Комисията. Следователно, Комисията ще преразгледа приложимостта на IAS 39 веднага след като разпоредбите, свързани с опцията за отчитане по справедлива стойност и с отчитане на хеджирането, бъдат изменени от IASB най-късно до 31 декември 2005 г. Разработва се общо решение от IASB, Европейската централна банка и органите за банков надзор за цялостно прилагане на опцията за отчитане по справедлива стойност. Следователно, Комисията ще следи отблизо продължаващата работа по този проблем и регулярно ще прави преглед от приложимостта на стандарта. Освен това, приемането на съответните разпоредби за отчитане на хеджирането в близко бъдеще е тясно свързано с напредъка на работната група, създадена от IASB.
(12)
Дружества, които за първи път изготвят своите финансови отчети в съответствие с международните стандарти за финансови отчети (International Financial Reporting Standards (IFRS)) и прилагат IAS 39 във версията, приложена към настоящия регламент, трябва да се считат за „прилагащи за първи път“ по смисъла на IFRS 1, приет с Регламент (ЕО) № 707/2004 и настоящия регламент. Целта на IFRS 1 е, разходите за пълното преминаване към IAS/ IFRS да не надвишават ползите за потребителите на финансови отчети. Този довод се прилага и за преминаването към пълно прилагане на одобрени IAS. Следователно, позоваванията в IFRS 1 на IAS/IFRS, приет с Регламент (ЕО) № 707/2004, трябва да се тълкуват като позовавания на IAS/IFRS, приети на базата на Регламент (ЕО) № 1606/2002 г.
(13)
Приемането на IAS 39 предполага като последствие изменения към IAS 12, 18, 19, 30, 36 и 37, и SIC 27, които са приети с Регламент (ЕО) № 1725/2003, за да се гарантира съвместимост между съответните стандарти.
(14)
Ето защо Комисията заключи, че IAS 39, съгласно приложението към настоящия регламент, отговаря на критериите за приемане, предвидени в член 3 от Регламент (ЕО) № 1606/2002 г.
(15)
Ето защо Регламент (ЕО) № 1725/2003 следва да бъде изменен съответно.
(16)
Мерките, предвидени в настоящия регламент съответстват на становището на Счетоводния регулаторен комитет.
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Международен счетоводен стандарт (IAS) 39 Финансови инструменти: признаване и оценяване, с изключение на някои разпоредби относно използването на опцията за отчитане по справедлива стойност и някои разпоредби, свързани с отчитане на хеджирането, се помества в приложението към Регламент (ЕО) № 1725/2003.
Текстът, който трябва да бъде поместен, съгласно първата алинея, е даден в приложението към настоящия регламент.
2. Компаниите се считат за „прилагащи за първи път“ съгласно параграф 1. позоваванията в IFRS 1 на IAS/IFRS се тълкуват като позовавания на IAS/IFRS, приети от Комисията, на базата на Регламент (ЕО) № 1606/2002
3. IAS 12, 18, 19, 30, 36 и 37, и SIC- 27, както и Международен стандарт за финансов отчет 1, са изменени в съответствие с приложение Б на IAS 39, съгласно приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на 20 ден след неговото публикуване в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага най-късно от 1 януари 2005 г.
Съставено в Брюксел на 19 ноември 2004 година.