32005R1041
L 172/4
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EO) № 1041/2005 НА КОМИСИЯТА
от 29 юни 2005 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2868/95 за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (1), и по-специално член 157 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Регламент (ЕО) № 40/94 е необходимо да се приемат технически мерки за прилагане на разпоредбите относно стандартната форма за доклади от проучвания, разделянето на заявките и регистрациите, отмяната на решения, упълномощаването и решенията, вземани от един-единствен член на отдела по споровете или по заличаването.
(2)
След 10 март 2008 г. проучвателната система остава задължителна за марките на Общността, но не е задължителна при заплащане на такса за проучвания в регистрите на марки на държавите-членки, които са обявили своето решение да извършат проучване. В настоящия регламент се постановява стандартна форма, включваща важни елементи за доклади от проучвания с оглед подобряване на качеството и сравнимостта на тези доклади.
(3)
Декларацията за разделяне и регистрация трябва да отговаря на елементите, изложени в настоящия регламент. Новата ex officio отмяна на решение или вписване в регистъра от Службата за хармонизиране във вътрешния пазар (марки и дизайни) (Службата) трябва да е съобразена със специалната процедура, както е постановено в настоящия регламент. Уточнени са изключителните случаи, когато упълномощаването е задължително. Даден е и списък с несложни случаи, когато решението може да бъде взето от един-единствен член на отдела за възражения или за анулиране.
(4)
Освен това трябва да се изменят съществуващите правила, за да се подобри или изясни процедурата за регистрация. В допълнение трябва да се направят поправки в някои процедурни точки, без да се изменя естеството на системата.
(5)
За да се обхванат спецификите и ресурсите на процедурата за електронно подаване, се изменят следните разпоредби: правило 1, параграф 1, буква в), правило 3, параграф 2, правило 61, правило 72, параграф 4, правило 79, правило 82, правило 89, параграфи 1 и 2.
(6)
Електронното подаване и публикуване на заявки за марки на Общността трябва да улесни подаването на марки по принцип и по-специално да разпространи подаването на марки, състоящи се от цветове или звуци, чрез представяне на марката, което е ясно, точно, изчерпателно, лесно достъпно, разбираемо, трайно и обективно. Техническите условия, по-специално форматът на данните за звукови файлове, трябва да се постановят от председателя на Службата. Електронното подаване на марки, състоящи се от звуци, може да е придружено с електронен звуков файл и този файл може да бъде включен в електронното публикуване на заявките за марки на Общността, за да се улесни общественият достъп до самия звук.
(7)
Разпоредбите, засягащи процедурата по възражения, трябва да се преформулират напълно, за да се уточнят изискванията за допустимост, да се уточнят ясно законовите последствия от недостатъци и да се подредят разпоредбите в хронологичния ред на процедурите.
(8)
След като Службата придоби допълнителна компетенция за разглеждане на допустимостта на преобразуване, отказът на искане за преобразуване може да стане частичен в смисъл, че преобразуването може да е допустимо за някои държави-членки, но недопустимо за други. Освен това трябва да се добавят някои критерии за разглеждане на категорични основания чрез позоваване на езика на държава-членка.
(9)
По отношение на разходите, които се поемат от губещата страна в процедурите по възражения или заличаване, възстановимите разходи за съдебно представяне трябва да са ограничени, но настоящите максимални суми трябва малко да се увеличат с оглед на времето, изминало от приемането на регламента за прилагане. Когато се призовават свидетели или експерти, такава максимална сума не трябва да се постановява, но възстановимите разходи включват действителните суми, които свидетелите и експертите могат да поискат.
(10)
Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията (2) следва да бъде съответно изменен.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за таксите, изпълнителния правилник и процедурния правилник на апелативните състави на Службата за хармонизиране на вътрешния пазар (марки и дизайн),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 1 от Регламент (ЕО) № 2868/95 се изменя, както следва:
1.
Правило 1, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
буква б) се заменя със следното:
„б)
името, адресът и националността на заявителя и държавата, в която живее или в която е седалището му или предприятието. Имената на физическите лица се посочват със собственото и фамилното име на лицето. Имената на юридическите лица, както и органите, попадащи в обхвата на член 3 от регламента, се посочват с официалното им наименование и се включва юридическият статут на лицето, който може да се съкращава по общоприет начин. Могат да се дадат телефонни и факс номера, електронни адреси и други данни за връзка, чрез които заявителят приема да получава съобщения. Когато са посочени няколко адреса, се взема предвид само адресът, посочен най-напред, освен когато заявителят посочи един от адресите като служебен за връзка.“
б)
в буква в) се добавя следното:
„или позоваване на списъка на стоки и услуги на предходна заявка за марка на Общността;“
в)
буква к) се заменя със следното:
„к)
подписът на заявителя или неговия представител в съответствие с правило 79;“
г)
добавя се буква л):
„л)
когато е приложимо, искането за доклада от проучването, посочен в член 39, параграф 2 от регламента.“;
2.
Правило 3 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2.
В случаите извън предвидените в параграф 1, и с изключение на случаите, когато заявката е подадена по електронен път, марката се възпроизвежда на лист хартия отделно от листа с текста на заявката. Листът, върху който се възпроизвежда марката, не бива да е по-голям от формат А4 (с дължина 29,7 cm и широчина 21 cm) и мястото, използвано за възпроизвеждането, не може да е по-голямо от 26,2 cm × 17 cm. Оставя се поле от поне 2,5 cm от лявата страна. Когато не е очевидна, правилната позиция на марката се обозначава, като се добавят думите „горен край“ на всяко възпроизвеждане. Възпроизвеждането на марката трябва да е с такова качество, че да може да се намалява или увеличава до размер не по-голям от 8 cm на широчина и 16 cm на дължина за публикуване в Бюлетина за марки на Общността.“;
б)
параграфи 5 и 6 се заменят със следното:
„5.
Когато се заявява регистрация на цветна марка, представянето на марката съгласно параграф 2 се състои от цветно възпроизвеждане на марката. Цветовете, от които се състои марката, също трябва да бъдат посочени с думи и може да се добави референция към приет код на цвят.
6.
Когато се заявява регистрация за марка със звук, представянето на марката се състои от графично представяне на звука, по-специално с музикални ноти; когато заявката се подава по електронен път, може да бъде придружена от електронен файл, съдържащ звука. Председателят на Службата следва да определи формата и максималния размер на електронния файл.“;
3.
Правило 4 се заменя със следното:
„Правило 4
Такси за заявяване
Таксите, дължими за заявяването, са:
а)
основна такса;
б)
такса за всяка категория над три, към която принадлежат стоките или услугите според правило 2;
в)
когато е приложимо, такса за проучване.“;
4.
Добавя се следното правило 5а:
„Правило 5а
Доклад от проучване
Докладите от проучвания се изготвят, като се използва стандартна форма, съдържаща поне следната информация:
а)
името на централните служби за индустриална собственост, извършили проучването;
б)
броя на заявките за марка или регистрациите, посочени в доклада от проучването;
в)
датата на подаване на заявката и ако е приложимо, датата на приоритет на заявките за марки или регистрациите, посочени в доклада от проучването;
г)
датата на регистрация на марките, посочени в доклада от проучването;
д)
име и адрес за контакт на заявителите за марка или регистрациите, посочени в доклада от проучването;
е)
изображение на марките, за които е подадена заявка или са регистрирани, посочени в доклада от проучването;
ж)
обозначаване на категориите, според Класификацията от Ница, за които преди това е подадена заявка за национални марки или които са регистрирани, или обозначаване на стоките и услугите, за които е подадена заявка или са регистрирани с марките, посочени в доклада от проучването.“;
5.
В правило 6, параграф 1 се добавя следното изречение:
„Ако предходната заявка е заявка за марка на Общността, Службата включва ex officio копие от предходната заявка в досието на заявката за марка на Общността.“;
6.
Правило 8, параграф 2 се заменя със следното:
„2.
Когато заявителят желае да претендира предходност на една или няколко по-рано регистрирани марки, както е посочено в член 34 от регламента, след подаването на заявката, в срок от два месеца след датата на подаване се подава декларация за предходност, посочваща държавата-членка или държавите-членки във или за които е регистрирана марката, номера и датата на подаване на съответната регистрация, и стоките и услугите, за които е регистрирана марката. Доказателствата, изисквани съгласно параграф 1, се подават до Службата в срок от три месеца от получаването на декларацията за предходност.“;
7.
Правило 10 се заменя със следното:
„Правило 10
Проучвания от национални служби
1.
Ако искането за доклад от проучване, посочено в член 39, параграф 2 от регламента, не е отправено в заявката за марка на Общността или ако таксата за проучването, посочена в правило 4, буква в), не е заплатена в рамките на срока за заплащане на основната такса за заявяването, заявката не подлежи на проучване от централните служби за индустриална собственост.
2.
Международната регистрация с обозначение на Европейската общност не се подлагана на проучване от централните служби за индустриална собственост, ако искането за доклад от проучване съгласно член 39, параграф 2 от регламента не е отправена към Службата в рамките на един месец, считано от датата, на която международното бюро нотифицира международната регистрация до Службата, или ако таксата за проучването не е заплатена в рамките на същия срок.“;
8.
Правило 12, буква в) се заменя със следното:
„в)
възпроизвеждането на марката, заедно с елементите и описанията, посочени в правило 3; когато възпроизвеждането на марката е цветно или съдържа цветове, публикацията трябва да е цветна и да посочва цвета или цветовете, от които се състои марката, както и когато е приложимо, да се посочи кодът на цвета“;
9.
В правило 13, буква в) от параграф 1 и параграф 2 се заличават;
10.
Добавя се следното правило 13а:
„Правило 13а
Разделяне на заявката
1.
Декларацията за разделянето на заявката съгласно член 44а от регламента трябва да съдържа:
а)
номера, под който е подадена заявката;
б)
името и адреса на заявителя в съответствие с правило 1, параграф 1, буква б);
в)
списъка на стоките и услугите, които се включват в заявката за разделяне, или когато е необходимо разделяне в повече от една разделени заявки, списъка на стоките и услугите за всяка разделена заявка;
г)
списъка на стоките и услугите, които остават в първоначалната заявка.
2.
Когато Службата установи, че изискванията, постановени в параграф 1, не са изпълнени или списъкът на стоките и услугите, които формират разделената заявка, се припокрива със стоките и услугите, които остават в първоначалната заявка, тя приканва заявителя да поправи отбелязаните недостатъци в посочен от нея срок.
Ако недостатъците не бъдат отстранени преди изтичането на крайния срок, Службата отхвърля декларацията за разделяне.
3.
Периодите, посочени в член 44а, параграф 2, буква б) от регламента, през които не е допустима декларация за разделяне на заявката, са:
а)
периодът преди да е определена дата на подаване;
б)
периодът от три месеца след публикуването на заявката, предвиден в член 42, параграф 1 от регламента;
в)
периодът след датата на издаване на нотификацията за заплащане на регистрационната такса, посочена в правило 23, параграф 1.
4.
Когато Службата установи, че декларацията за разделяне е недопустима съгласно член 44а от регламента или съгласно параграф 3, букви а) и б), тя отхвърля декларацията за разделяне.
5.
Службата създава отделно досие за заявката за разделяне, което се състои от пълно копие на досието на първоначалната заявка, включително декларацията за разделяне и кореспонденцията, свързана с нея. Службата поставя нов номер на заявката за разделяне.
6.
Когато декларацията за разделяне е свързана със заявка, която вече е публикувана съгласно член 40 от регламента, разделянето се публикува в Бюлетина за марките на Общността. Заявката за разделяне се публикува; публикацията трябва да съдържа индикациите и елементите, посочени в правило 12. С публикуването не започва нов срок за подаване на възражения.“;
11.
Правила 15 - 20 се заменят със следното:
„Правило 15
Възражение
1.
Може да се внесе възражение въз основа на една или повече по-ранни марки по смисъла на член 8, параграф 2 от регламента (по-ранни марки) и едно и/или повече по-ранни права по смисъла на член 8, параграф 4 от регламента (по-ранни права), при условие че всички по-ранни марки или по-ранни права принадлежат на един и същ собственик/едни и същи собственици. Ако по-ранна марка и/или по-ранно право има повече от един собственик (съсобственост), възражението може да се внесе от всеки един от тях.
2.
Възражението съдържа:
а)
номера на заявката, срещу която се подава възражението, и името на заявителя за марка на Общността;
б)
ясна идентификация на по-ранната марка или по-ранното право, на които се основава възражението, а именно:
i)
когато възражението се основава на по-ранна марка по смисъла на член 8, параграф 2, буква а) или буква б) от регламента, или когато възражението се основава на член 8, параграф 3 от регламента, индикация на номера на досието или регистрационния номер на по-ранната марка, индикация дали по-ранната марка е регистрирана или е подадена заявка за регистрация, както и индикация на държавите-членки включително, когато е приложимо, държавите от Бенелюкс, във или за които е защитена по-ранната марка, или ако е приложимо, индикация, че е марка на Общността;
ii)
когато възражението се основава на общоизвестна марка по смисъла на член 8, параграф 2, буква в) от регламента, индикация на държавата-членка, където марката е общоизвестна, както и индикациите, посочени в точка i), или изображение на марката;
iii)
когато възражението се основава на по-ранно право по смисъла на член 8, параграф 4, индикация на вида или естеството на правото, представяне на по-ранното право и индикация дали това по-ранно право съществува в цялата Общност или в една или повече държави-членки, и ако това е така, индикация на държавите-членки;
в)
основанията, на които се базира възражението, а именно декларация, посочваща, че съответните изисквания съгласно член 8, параграфи 1, 3, 4 и 5 от регламента са изпълнени;
г)
датата на подаване и когато има такава, датата на регистрация и датата на приоритет на по-ранната марка, освен ако е общоизвестна нерегистрирана марка;
д)
изображение на по-ранната марка, както е регистрирана или заявена; ако по-ранната марка е цветна, изображението трябва да е цветно;
е)
стоките и услугите, на които се основава възражението;
ж)
когато възражението се основава на по-ранна марка с репутация по смисъла на член 8, параграф 5 от регламента, индикация на държавата-членка, в която и на стоките и услугите, за които, марката има репутация;
з)
по отношение на възразяващата страна:
i)
името и адреса на възразяващата страна в съответствие с правило 1, параграф 1, буква б);
ii)
когато възразяващата страна е назначила свой представител, името и служебния адрес на представителя в съответствие с правило 1, параграф 1, буква д);
iii)
когато възражението се внася от лицензополучател или лице, упълномощено съгласно съответното национално законодателство да упражнява по-ранно право, декларация в този смисъл и индикации относно упълномощаването или законното право за внасяне на възражение.
3.
Възражението може да съдържа:
а)
индикация на стоките и услугите, срещу които е насочено възражението; при отсъствие на такава индикация възражението се смята за насочено към всички стоки и услуги на заявката за марка на Общността, срещу която е възразено;
б)
обосновано изложение на основните факти и аргументи, на които се основава възражението, и доказателства, подкрепящи възражението.
4.
Когато възражението се основава на повече от една по-ранна марка или по-ранно право, параграфи 2 и 3 се прилагат за всяко от тези права.
Правило 16
Използване на езици във възражението
1.
Срокът, посочен в член 115, параграф 6 от регламента, в който възразяващата страна трябва да подаде писмен превод на своето възражение, е един месец от изтичането на периода на възражението.
2.
Когато възразяващата страна или заявителят преди датата, на която се предвижда съгласно правило 18, параграф 1 да започне производството по възражението, информира Службата, че заявителят и възразяващата страна са се споразумели за друг език за процедурата по възражение съгласно член 115, параграф 7 от регламента, възразяващата страна, в случай че възражението не е внесено на същия този език, трябва да подаде превод на възражението на този език в рамките на един месец от посочената дата. Ако преводът не бъде подаден или бъде подаден със закъснение, езикът на процедурата остава непроменен.
Правило 16а
Информация за заявителя
Всяко възражение и документ, подадени от възразяващата страна, както и всяко известие, адресирано до една от страните от Службата преди изтичането на периода, посочен в правило 18, се изпращат от Службата до другата страна, за да бъде информирана за внасянето на възражение.
Правило 17
Разглеждане на допустимостта
1.
Ако таксата за подаване на възражение не е заплатена в рамките на периода на възражение, възражението няма да се смята за внесено. Ако таксата за подаване на възражение е заплатена след изтичането на периода на възражение, тя ще бъде възстановена на възразяващата страна.
2.
Ако възражението не е подадено в рамките на срока за възражение или ако възражението не идентифицира ясно срещу коя заявка се внася или по-ранната марка или по-ранното право, на които се основава възражението в съответствие с правило 15, параграф 2, букви а) и б), или не съдържа основания за възражение в съответствие с правило 15, параграф 2, буква в), и ако тези недостатъци не се поправят преди изтичането на срока за възражение, Службата отхвърля възражението като недопустимо.
3.
Когато възразяващата страна не предостави превод, както се изисква съгласно правило 16, параграф 1, възражението се отхвърля като недопустимо. Когато възразяващата страна подаде непълен превод, тази част от възражението, която не е преведена, няма да се взема под внимание при разглеждането на допустимостта.
4.
Ако възражението не отговаря на другите разпоредби на правило 15, Службата информира възразяващата страна за това и я приканва да поправи отбелязаните недостатъци в срок от два месеца. Ако недостатъците не бъдат поправени преди изтичането на този срок, Службата отхвърля възражението като недопустимо.
5.
Всяко решение съгласно параграф 1, че възражението се смята за невнесено или е отхвърлено като недопустимо съгласно параграфи 2, 3 и 4, се нотифицира на заявителя.
Правило 18
Начало на производството по възражение
1.
Когато възражението е прието за допустимо съгласно правило 17, Службата изпраща съобщение до страните, в което ги информира, че производството по възражението започва два месеца след получаването на съобщението. Този период може да се удължи до общо 24 месеца, ако двете страни подадат искане за такова удължаване преди да изтече периодът.
2.
Ако в рамките на периода, посочен в параграф 1, заявката бъде оттеглена или ограничена до стоки и услуги, срещу които не е насочено възражението, или ако Службата бъде информирана за разрешение на спора между страните, или заявката е отхвърлена по паралелно производство, производството се закрива.
3.
Ако в рамките на периода, посочен в параграф 1, заявителят ограничи заявката като премахне някои от стоките и услугите, срещу които е насочено възражението, Службата приканва възразяващата страна да заяви, в посочен от Службата срок, дали поддържа възражението, и ако да, срещу кои от оставащите стоки и услуги. Ако възразяващата страна оттегли възражението с оглед на ограничението, производството по възражението се закрива.
4.
Ако преди изтичането на периода, посочен в параграф 1, производството по възражението е закрито съгласно втори или трети параграф, няма да се взима решение за разходите.
5.
Ако преди изтичането на периода, посочен в параграф 1, производството по възражението е закрито поради оттегляне или отхвърляне на заявката или съгласно параграф 3, таксата за подаване на възражение се възстановява.
Правило 19
Обосноваване на възражението
1.
Службата предоставя на възразяващата страна възможност да представи факти, доказателства и аргументи в подкрепа на възражението си или да допълни фактите, доказателствата и аргументите, които вече е подала съгласно правило 15, параграф 3, в определен от Службата срок, който е поне два месеца, считано от датата, на която се предвижда да започне производството по възражението в съответствие с правило 18, параграф 1.
2.
В рамките на срока, посочен в параграф 1, възразяващата страна също така трябва да подаде доказателство за съществуване, валидност и обхват на запазване на по-ранна марка и по-ранно право, както и доказателство, доказващо нейното право да подаде възражение. По-специално възразяващата страна трябва да предостави следните доказателства:
а)
ако възражението се основава на марка, която не е марка на Общността, доказателство за нейното подаване или регистрация, като се предостави:
i)
ако марката все още не е регистрирана, копие от релевантното удостоверение за подаване на заявка, или еквивалентен документ, издаден от администрацията, към която е подадена заявката; или
ii)
ако марката е регистрирана, копие от релевантното удостоверение за регистрация и в зависимост от случая, на най-новото удостоверение за подновяване, показващо, че срокът на запазване на марката продължава след периода, посочен в параграф 1, и всяко негово удължаване, или еквивалентни документи, издадени от администрацията, към която е регистрирана марката;
б)
ако възражението се основава на общоизвестна марка по смисъла на член 8, параграф 2, буква в) от регламента, доказателство, показващо, че тази марка е общоизвестна на релевантната територия;
в)
ако възражението се основава на марка с репутация по смисъла на член 8, параграф 5 от регламента, в допълнение към доказателството, посочено в буква а) от настоящия параграф, доказателство, показващо, че тази марка има репутация, както и доказателство или аргументи, показващи, че използването без основателна причина на марката, за която е подадена заявка, би довело до несправедлива изгода или би навредило на отличителния характер или репутацията на по-ранната марка;
г)
ако възражението се основава на по-ранно право по смисъла на член 8, параграф 4 от регламента, доказателство за неговото придобиване, настоящо съществуване и обхват на запазването на това право;
д)
ако възражението се основава на член 8, параграф 3 от регламента, доказателство за собствеността на възразяващата страна и естеството на връзката ѝ с агента или представителя.
3.
Информацията и доказателствата, посочени в параграфи 1 и 2, се предоставят на езика на производството или са придружени от превод. Преводът трябва да бъде предаден в срока, уточнен за подаване на оригиналния документ.
4.
Службата няма да вземе предвид писмени показания или документи или техни части, ако не са подадени или преведени на езика на производството в срока, посочен от Службата.
Правило 20
Разглеждане на възражението
1.
Ако до изтичането на периода, посочен в правило 19, параграф 1, възразяващата страна не е доказала съществуването, валидността и обхвата на защита на по-ранната марка или по-ранното право, както и своето право да подава възражение, възражението се отхвърля като неоснователно.
2.
Ако възражението не е отхвърлено съгласно параграф 1, Службата съобщава на заявителя за подаването на възражение от възразяващата страна и го приканва да представи своите съображения в срок, уточнен от Службата.
3.
Ако заявителят не представи никакви съображения, Службата базира своето решение за възражението на доказателствата, с които разполага.
4.
Съображенията, представени от заявителя, се съобщават на възразяващата страна, която се приканва от Службата, ако сметне това за необходимо, да отговори в срок, уточнен от Службата.
5.
Правило 18, параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis след датата, на която се предвижда да започне производството по възражението.
6.
В подходящи случаи Службата може да прикани страните да ограничат съображенията си до конкретни въпроси, в който случай дава възможност на страната да повдигне останалите въпроси на по-късен етап от производството. Службата не се задължава да информира страните кои факти и доказателства биха могли или не са представени.
7.
Службата може да отложи производството:
а)
когато възражението се основава на заявка за регистрация съгласно член 8, параграф 2, буква б) от регламента, докато не се вземе окончателно решение по това производство;
б)
когато възражението се основава на заявка за регистрация на географско указание или наименование за произход съгласно Регламент (ЕИО) № 2081/92 на Съвета (3), докато не се вземе окончателно решение по това производство; или
в)
когато отлагането на производството е уместно поради обстоятелствата.
12.
Правило 22 се заменя със следното:
„Правило 22
Доказателства за използване
1.
Искане за доказателство за използване съгласно член 43, параграф 2 или параграф 3 от регламента се приема само ако заявителят представи такова искане в срок, уточнен от Службата съгласно правило 20, параграф 2.
2.
Когато възразяващата страна трябва да представи доказателство за използване или покаже, че има основателни причини за неизползване, Службата я приканва да предостави необходимото доказателство в уточнен от Службата срок. Ако възразяващата страна не предостави такова доказателство преди да изтече срокът, Службата отхвърля възражението.
3.
Индикациите и доказателствата за предоставяне на доказателство за използване се състоят от индикации относно мястото, времето, степента и естеството на използване на марката, с която се възразява, за стоките и услугите, по отношение на които е регистрирана, и на които се основава възражението, и доказателства в подкрепа на тези показания в съответствие с параграф 4.
4.
Доказателствата се подават в съответствие с правила 79 и 79а и по принцип се ограничават до подаване на подкрепящи документи и вещи като пакети, етикети, ценоразписи, каталози, фактури, снимки, реклами във вестници и писмени декларации, посочени в член 76, параграф 1, буква е) от регламента.
5.
Искане за доказателство за използване може да се подаде със или без едновременно представяне на съображения за основанията, на които се базира възражението. Такива съображения могат да се представят заедно със съображенията в отговор на доказателството за използване.
6.
Когато доказателството, предоставено от възразяващата страна, не е на езика на производството по възражението, Службата може да изиска от възразяващата страна да предаде превод на това доказателство на този език в посочен от Службата срок.“
13.
Правило 24, параграф 2 се заменя със следното:
„2.
Службата предоставя легализирани или нелегализирани копия от удостоверението за регистрация при заплащане на такса.“;
14.
В правило 25, параграф 1 се заличава буква в);
15.
Добавя се следното правило 25а:
„Правило 25а
Разделяне на регистрация
1.
Декларацията за разделяне на регистрация съгласно член 48а от регламента трябва да съдържа:
а)
номера на регистрацията;
б)
името и адреса на собственика на марката в съответствие с правило 1, параграф 1, буква б);
в)
списъка на стоки и услуги, които ще формират разделената регистрация, или, когато се изисква разделяне на повече от една отделни регистрации, списъка на стоки и услуги за всяка разделена регистрация;
г)
списъка на стоки и услуги, които ще останат в първоначалната регистрация.
2.
Когато Службата установи, че изискванията, постановени в параграф 1, не са спазени или списъкът на стоки и услуги, които ще формират разделената регистрация, се припокрива със стоките и услугите, които ще останат в първоначалната регистрация, тя приканва заявителя да поправи отбелязаните недостатъци в определен от нея срок.
Ако недостатъците не бъдат поправени преди да изтече определения срок, Службата отхвърля декларацията за разделяне.
3.
Когато Службата установи, че декларацията е недопустима съгласно член 48а от регламента, тя отхвърля декларацията за разделяне.
4.
Службата създава отделно досие за разделената регистрация, което се състои от пълно копие на досието с първоначалната регистрация, включително декларацията за разделяне и кореспонденцията, свързана с нея. Службата поставя нов регистрационен номер на разделената регистрация.“;
16.
В правило 26, параграф 2 се заличава буква г);
17.
Правило 28, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
буква в) се заличава;
б)
буква г) се заменя със следното:
„г)
индикация на държавата-членка или държавите-членки, във и за които е регистрирана по-ранна марка, номер и датата на подаване на съответната регистрация, и стоките и услугите, за които е регистрирана по-ранната марка;“
18.
Правило 30 се заменя със следното:
„Правило 30
Подновяване на регистрация
1.
Искането за подновяване трябва да съдържа:
а)
името на лицето, което подава искане за подновяване;
б)
регистрационния номер на марката на Общността, която трябва да се поднови;
в)
ако подновяването се изисква само за част от стоките и услугите, за които е регистрирана марката, индикация на тези категории или стоки и услуги, за които се изисква подновяване, или тези категории или стоки и услуги, за които не се иска подновяване, групирани според категориите на Класификацията от Ница, като всяка група се предхожда от номера на категорията по класификацията, към която тази група стоки и услуги принадлежи, и представени по реда на категориите на класификацията.
2.
Таксите, дължими съгласно член 47 от регламента, за подновяване на марка на Общността, се състоят от следното:
а)
основна такса;
б)
такса за всяка категория над три, по отношение на които е подадено искане за подновяване;
в)
когато е приложимо, допълнителна такса за закъсняло плащане на таксата за подновяване или закъсняло подаване на искането за подновяване съгласно член 47, параграф 3 от регламента, както е уточнено в Регламента за таксите.
3.
Смята се за искане за подновяване, ако плащането, посочено в параграф 2, се извърши по начина, посочен в член 5, параграф 1 от Регламента за таксите, при условие че съдържа всички индикации, изисквани по параграф 1, букви а) и б) от настоящото правило и член 7, параграф 1 от Регламента за таксите.
4.
Когато бъде подадено искане за подновяване в сроковете, предвидени в член 47, параграф 3 от регламента, но другите условия за подновяване, постановени в член 47 от регламента и настоящите правила не са спазени, Службата информира заявителя за откритите недостатъци.
5.
Когато искането за подновяване не е подадено или е подадено след изтичането на срока, предвиден в член 47, параграф 3, трето изречение от регламента, или когато таксите не са заплатени или са заплатени чак след като е изтекъл въпросният срок, или когато недостатъците не са поправени в този срок, Службата определя, че регистрацията е изтекла и нотифицира собственика на марката на Общността за това.
Когато заплатените такси не са достатъчни да обхванат всички категории стоки и услуги, за които се изисква подновяване, такова определяне няма да се прави, ако е ясно коя категория или категории трябва да се обхванат. При отсъствието на други критерии, Службата взема предвид категориите по ред на класификация.
6.
Когато определянето, направено съгласно параграф 5, стане окончателно, Службата отменя марката от регистъра. Отмяната влиза в сила от деня след датата, на която е изтекла съществуващата регистрация.
7.
Когато таксите за подновяване, предвидени в параграф 2, са заплатени, но регистрацията не е подновена, таксите се възстановяват.
8.
Дадено искане за подновяване може да се подаде за две или повече марки при заплащане на необходимите такси за всяка марка, при условие че собствениците или представителите са едни и същи във всеки един случай.“;
19.
Правило 31, параграфи 3 и 4 се заличават;
20.
Правило 32, параграф 4 се заменя със следното:
„4.
Службата създава отделно досие за новата регистрация, което се състои от пълно копие на досието с първоначалната регистрация, включително искането за регистрация на частичното прехвърляне, и кореспонденцията, свързана с нея. Службата поставя нов регистрационен номер на новата регистрация.“;
21.
Правило 33 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1.
Правило 31, параграфи 1, 2, 5 и 7 се прилага mutatis mutandis за регистриране на лицензия, прехвърляне на лицензия, регистриране на право in rem, прехвърляне на право in rem, принудителна мярка или за производство по несъстоятелност, според следното:
а)
Правило 31, параграф 1, буква в) не се прилага по отношение на искане за регистрация на право in rem, такса за изпълнение или на производство по несъстоятелност;
б)
Правило 31, параграф 1, буква г) и параграф 5 не се прилагат, когато искането е подадено от собственика на марката на Общността.“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2.
Искането за регистриране на лицензия, прехвърляне на лицензия, регистриране на право in rem, прехвърляне на право in rem, принудителна мярка не се смята за подадено, докато не се заплати дължимата такса.“;
в)
в параграф 3 думите „членове 19, 20 или 22“ се заменят с думите „членове от 19 до 22“, а думите „в параграфи 1 и 2 по-горе“ се заменят с думите „в параграф 1 от настоящото правило и в правило 34, параграф 2“.
г)
параграф 4 се заменя със следното:
„4.
Параграфи 1 и 3 се прилагат mutatis mutandis за заявки за марки на Общността. Лицензии, права in rem, производства за несъстоятелност и принудителни мерки се записват в досиетата, съхранявани от Службата по отношение на заявките за марки на Общността.“;
22.
Правило 34 се заменя със следното:
„Правило 34
Специални разпоредби за регистрация на лицензия
1.
Искането за регистрация на лицензия може да съдържа искане да се впише лицензията в Регистъра, като едно или повече от следните неща:
а)
изключителна лицензия;
б)
сублицензия, в случая когато лицензията е отстъпена от лицензополучател, чиято лицензия е вписана в регистъра;
в)
лицензия, ограничена само до част от стоките или услугите, за които е регистрирана марката;
г)
лицензия, ограничена за част от Общността;
д)
временна лицензия.
2.
Когато е подадено искане за регистриране на лицензия като лицензия съгласно параграф 1, букви в), г) и д), искането за регистрация на лицензия трябва да посочва стоките и услугите и частта от Общността и срока, за които се дава лицензията.“;
23.
Правило 35, параграф 3 се заменя със следното:
„3.
Искане за отмяна на лицензия, право in rem или принудителна мярка не се смята за подадено след като се заплати дължимата такса.“;
24.
В правило 36, параграф 1 се заличава буква в);
25.
Правило 38 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1.
Срокът, посочен в член 115, параграф 6 от регламента, в който заявителят за отмяна или обявяване на недействителност трябва да подаде превод на искането си, е един месец, считано от датата на подаване на искането. Ако срокът не се спази, искането се отхвърля като недопустимо.“;
б)
в параграф 3 се добавя следното изречение:
„Когато не е подаден превод или е подаден късно, езикът, на който се води производството, остава непроменен.“;
26.
Правило 39 се заменя със следното:
„Правило 39
Отхвърляне на искане за отмяна или за обявяване на недействителност като недопустимо
1.
Когато Службата установи, че дължимата такса не е заплатена, тя приканва заявителя да заплати таксата в определен от нея срок. Ако дължимата такса не е заплатена в срока, посочен от Службата, тя информира заявителя, че искането за отмяна или обявяване на недействителност не се смята за подадено. Ако таксата е заплатена след изтичането на посочения срок, тя се възстановява на заявителя.
2.
Когато преводът, изискван съгласно правило 38, параграф 1, не е подаден в определения срок, Службата отхвърля искането за отмяна или обявяване на недействителност като недопустимо.
3.
Когато Службата установи, че искането не е съобразено с правило 37, тя приканва заявителя да поправи откритите недостатъци в уточнен от нея срок. Ако недостатъците не се поправят преди изтичането на срока, Службата отхвърля искането като недопустимо.
4.
Всяко решение за отхвърляне на искане за отмяна или обявяване на недействителност съгласно параграфи 2 или 3 се съобщава на заявителя и собственика на марката на Общността.“;
27.
Правило 40 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1.
Всяко искане за отмяна или обявяване на недействителност, смятано за подадено, се нотифицира на собственика на марката на Общността. Когато Службата приеме искането за недопустимо, тя приканва собственика на марката на Общността да представи своите съображения в уточнен от нея срок.“
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4.
Освен когато правило 69 не постановява или не разрешава друго, всякакви съображения, представени от страните, се изпращат на другата засегната страна.“;
в)
параграф 5 се заменя със следното:
„5.
В случай на искане за отмяна въз основа на член 50, параграф 1, буква а) от регламента Службата приканва собственика на марката на Общността да предостави доказателство за реално използване на марката в посочен от нея срок. Ако доказателството не се предостави в посочения срок, марката на Общността се отменя. Правило 22, параграфи 2, 3 и 4 се прилага mutatis mutandis.“;
г)
добавя се нов параграф 6:
„6.
Ако заявителят трябва да предостави доказателство за използване или доказателство, че има основателни причини за неизползване съгласно член 56, параграф 2 или параграф 3 от регламента, Службата приканва заявителя да предостави доказателство за реално използване на марката в посочен от нея срок. Ако доказателството не бъде предоставено в посочения срок, искането за обявяване на недействителност се отхвърля. Правило 22, параграфи 2, 3 и 4 се прилага mutatis mutandis.“;
28.
Правила 44 и 45 се заменят със следното:
„Правило 44
Искане за преобразуване
1.
Искането за преобразуване от заявка за марка на Общността или регистрирана марка на Общността в заявка за национална марка съгласно член 108 от регламента трябва да съдържа:
а)
името и адреса на заявителя за преобразуване в съответствие с правило 1, параграф 1, буква б);
б)
номера на заявката за марка на Общността или регистрационния номер на марката на Общността;
в)
основанието за преобразуване съгласно член 108, параграф 1, буква а) или буква б) от регламента;
г)
уточнение на държавата-членка или държавите-членки, по отношение на които се иска преобразуването;
д)
когато искането не е свързано с всички стоки и услуги, за които е подадена заявката, или за които е регистрирана марката, заявката трябва да посочва стоките и услугите, за които се иска преобразуването, а когато преобразуването се иска по отношение на повече от една държава-членка и списъкът на стоки и услуги не е еднакъв за всички държави-членки, да се посочат съответните стоки и услуги за всяка държава-членка;
е)
когато преобразуването се иска съгласно член 108, параграф 6 от регламента, искането трябва да включва датата, на която решението на националния съд е станало окончателно, както и копие от това решение; копието може да се подаде на езика, на който е издадено.
2.
Искането за преобразуване се подава в съответния срок съгласно член 108, параграфи 4, 5 или 6 от регламента. Когато преобразуването се иска след неуспешно подновяване на регистрацията, срокът от три месеца, предвиден в член 108, параграф 5 от регламента, започва да тече от деня след последния ден, в който искането за подновяване може да бъде представено съгласно член 47, параграф 3 от регламента.
Правило 45
Разглеждане на искането за преобразуване
1.
Когато искането за преобразуване не съответства на изискванията по член 108, параграф 1 или параграф 2 от регламента или не е подадено в съответния срок от три месеца или не съответства на изискванията на правило 44 или други правила, Службата нотифицира заявителя за това и уточнява период, в който той може да поправи искането или да предостави липсваща информация или показания.
2.
Когато не е заплатена таксата за преобразуване в съответния срок от три месеца, Службата информира заявителя, че искането за преобразуване не се смята за подадено.
3.
Когато липсващите показания не са предоставени в уточнения от Службата срок, тя отхвърля искането за преобразуване.
Когато се прилага член 108, параграф 2 от регламента, Службата отхвърля искането за преобразуване като недопустимо само по отношение на тези държави-членки, за които е изключено преобразуването съгласно същата разпоредба.
4.
Ако Службата или съдът за марки на Общността отхвърлят искането за марка на Общността или обявят марката на Общността за недействителна въз основа на категорични основания с позоваване на езика на държавата-членка, преобразуването се изключва съгласно член 108, параграф 2 от регламента за всички държави-членки, в които този език е един от официалните езици. Ако Службата или съдът за марки на Общността отхвърлят заявката за марка на Общността или обявят марката на Общността за невалидна въз основа на категорични основания, които се смятат за валидни в цялата Общност или заради по-ранна марка на Общността или друго право на индустриална собственост на Общността, преобразуването се изключва съгласно член 108, параграф 2 от регламента за всички държави-членки.“;
29.
Правило 47 се заменя със следното:
„Правило 47
Прехвърляне на централните служби за индустриална собственост на държавите-членки
Когато искането за преобразуване съответства на изискванията на регламента и на настоящите правила, Службата прехвърля искането за преобразуване и данните, посочени в правило 84, параграф 2, на централните служби за индустриална собственост на държавите-членки, включително Службата за марки на Бенелюкс, за които искането се счита за допустимо. Службата информира заявителя за датата на прехвърляне.“;
30.
В правило 50, параграф 1 се добавя следното:
„По-специално, когато обжалването е насочено срещу решение, взето по производство по възражение, член 78а от регламента не се прилага по отношение на сроковете, фиксирани съгласно член 61, параграф 2 от регламента.
Когато обжалването е насочено срещу решение, взето от отдела за възражения, съветът ограничава разглеждането на обжалването до факти и доказателства, представени в сроковете, посочени от отдела за възражения в съответствие с регламента и настоящите правила, освен ако съветът не реши, че трябва да бъдат взети предвид допълнителни или допълващи факти и доказателства съгласно член 74, параграф 2 от регламента.“;
31.
Правило 51 се заменя със следното:
„Правило 51
Възстановяване на такси за обжалване
Таксата за обжалване се възстановява само по нареждане на един от двата органа:
а)
отдела, чието решение е опровергано, който предоставя преразглеждане съгласно член 60, параграф 1 или член 60а от регламента;
б)
апелативния състав, който разрешава обжалването и смята възстановяването за основателно поради сериозно процедурно нарушение.“;
32.
Правило 53 се заменя със следното:
„Правило 53
Коригиране на грешки в решенията
Когато Службата установи, по собствен път или чрез страна по производството, езикова грешка, грешка при транскрипциите или очевидна грешка в решението, тя трябва да се погрижи грешката да бъде коригирана от отговорния отдел.“
33.
Добавя се следното правило 53а:
„Правило 53а
Отмяна на решение или вписване в регистъра
1.
Когато Службата установи, по собствен път или чрез информация от страните по производството, че определено решение или вписване в регистъра подлежи на отмяна съгласно член 77а от регламента, тя информира засегнатата страна за планираната отмяна.
2.
Засегнатата страна може да представи съображения по отношение на планираната отмяна в уточнен от Службата срок.
3.
Когато засегнатата страна се съгласи с планираната отмяна или не представи съображения в указания срок, Службата отменя решението или вписването. Ако засегнатата страна не е съгласна с отмяната, Службата взема решение относно отмяната.
4.
Параграфи 1, 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis, ако има вероятност отмяната да засегне повече от една страна. В такива случаи, съображенията, представени от една от страните съгласно параграф 3, винаги се съобщават на другата страна или страни с покана да представят съображения.
5.
Когато отмяната на решение или вписване в регистъра засяга решение или вписване, което вече е публикувано, отмяната също се публикува.
6.
Отделът, който е взел решението е компетентен относно отмяната съгласно параграфи 1 - 4.“;
34.
Правило 59, параграф 4 се заменя със следното:
„4.
Сумите и авансите за разходи, които трябва да се заплатят съгласно параграфи 1, 2 и 3, се определят от председателя на Службата и се публикуват в официален вестник на Службата. Сумите се изчисляват на същата база, която е постановена в Правилника за длъжностните лица на Европейските общности и в приложение VII към него.“;
35.
Правило 60 се заменя със следното:
„Правило 60
Протоколи от устните производства
1.
Съставят се протоколи от устните производства или вземането на показания, които съдържат:
а)
датата на производството;
б)
имената на компетентните висши чиновници на Службата, страните, техните представители и присъстващи свидетели и експерти;
в)
заявките и исканията, подадени от страните;
г)
начина на даване или получаване на показания;
д)
когато е приложимо, заповедите или решението, издадени от Службата.
2.
Протоколите стават част от досието на съответната заявка или регистрация на марка на Общността. На страните се предоставя копие от протоколите.
3.
Когато свидетели, експерти или страни са изслушвани в съответствие с член 76, параграф 1, буква а) или буква г) от регламента или правило 59, параграф 2, техните изявления се записват.“;
36.
Правило 61 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1.
По производствата пред Службата, нотификации, които се подават от Службата, се извършват под формата на предаване на оригиналния документ, негово незаверено копие или компютърна разпечатка в съответствие с правило 55 или по отношение на документи, произхождащи от самите страни, дубликати или незаверени копия.“;
б)
добавя се следният параграф 3:
„3.
Когато адресатът е посочил факс номер или подробни координати за връзка с него чрез други технически средства, Службата има избор между всяко от тези средства за нотифициране и изпращане на нотификация по пощата.“;
37.
Правило 62 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1.
Решения с определен срок за обжалване, призовки и други документи, определени от председателя на Службата, се изпращат с препоръчано писмо с обратна разписка. Всички други нотификации се изпращат с обикновена поща.“;
б)
второто изречение от параграф 2 се заличава;
в)
параграф 5 се заменя със следното:
„5.
Нотификация с обикновена поща се смята за изпълнена на десетия ден след деня, в който е изпратена по пощата.“;
38.
В правило 65, параграф 1 второто изречение се заменя със следното:
„Нотификацията се смята за получена на датата, на която е получена от факс устройството на получателя.“;
39.
Правило 66, параграф 1 се заменя със следното:
„1.
Ако адресът на адресата не може да бъде установен или ако след поне един опит, нотификацията в съответствие с правило 62 се е оказала невъзможна, нотификацията се извършва чрез публично известие.“;
40.
Правило 72, параграф 2 се заменя със следното:
„2.
Ако определен срок изтече в ден, в който има общо прекъсване в доставката на поща в държавата-членка, където се намира Службата, или ако и доколкото председателят на Службата е позволил съобщения да се пращат по електронен път съгласно правило 82, в който има действително прекъсване на връзката на службите с тези електронни начини на комуникация, срокът се удължава до първия ден след това прекъсване, в който Службата е отворена за получаване на документи, и в който се доставя обикновена поща. Продължителността на периода на прекъсване се определя от председателя на Службата.“;
41.
Правило 72, параграф 4 се заменя със следното:
„4.
Ако някакво изключително обстоятелство, като природно бедствие или стачка, прекъсне или изключи нормалната комуникация от страните по производството към Службата или обратно, председателят на Службата може да определи, че за страните по производството, живеещи или с регистриран офис в засегнатата държава или назначили свой представител с кантора в засегнатата държава, всички срокове, които иначе биха изтекли на или след датата на началото на такова обстоятелство, се удължават до определена от него дата. Ако обстоятелството засяга седалището на Службата, определянето от председателя следва да уточни, че се прилага за всички страни по производството.“;
42.
Правило 76 се изменя, както следва:
а)
параграфи 1 - 4 се заменят със следното:
„1.
Практикуващи юристи и професионални представители, вписани в списъка, поддържан от Службата съгласно член 89, параграф 2 от регламента, подават до Службата подписано пълномощно за добавяне към досиетата, само ако Службата изрично изиска това, или когато има няколко страни по производството, от името на които представителят действа пред Службата, ако другата страна изрично поиска това.
2.
Служители, действащи от името на физически или юридически лица съгласно член 88, параграф 3 от регламента, подават до Службата подписано пълномощно за добавяне към досиетата.
3.
Пълномощното може да се подава на който и да е официален език на Общността. Може да обхване едно или повече заявки или регистрирани марки или може да е под формата на генерално пълномощно, упълномощаващо представителя да действа по всички производства пред Службата, по които упълномощаващото лице е страна.
4.
Когато съгласно параграф 1 или параграф 2 се изисква подаване на подписано пълномощно, Службата определя срок, в който пълномощното трябва да се подаде. Ако пълномощното не се подаде навреме, производството продължава с представяното лице. Всички процедурни стъпки освен подаването на заявката, предприети от представителя, не се смятат за предприети, ако представяното лице не ги одобри в определен от Службата срок. Това не засяга прилагането на член 88, параграф 2 от регламента.“;
б)
параграфи 8 и 9 се заменят със следното:
„8.
Когато назначаването на представител се съобщава на Службата, се посочва името и служебният адрес на представителя в съответствие с правило 1, параграф 1, буква д). Когато вече назначен представител действа пред Службата, той посочва името си и препоръчително идентификационния номер, който му е даден от Службата. Когато няколко представителя са назначени от една и съща страна, те могат да действат съвместно или по отделно, независимо от разпоредби за противното в пълномощните им.
9.
Назначаването или упълномощаването на асоциация от представители се смята за назначаване или упълномощаване на всеки представител, който практикува в тази асоциация.“;
43.
Правило 79 се изменя, както следва:
а)
букви а) и б) се изменят, както следва:
„а)
чрез подаване на подписан оригинал на въпросния документ до службата, например по пощата, лична доставка или по всякакъв друг начин;
б)
чрез предаване на документа по факс в съответствие с правило 80;“
б)
буква в) се заличава;
44.
Добавя се следното правило 79а:
„Правило 79а
Приложения към писмените съобщения
Когато се подава документ или веществено доказателство в съответствие с правило 79, буква а) от страна по производството до Службата, което засяга повече от една страна по производството, документът или вещественото доказателство, както и всички приложения към документа, се подават в толкова екземпляра, колкото са страните по производството.“
45.
Правило 80 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се изменя, както следва:
„1.
Когато заявка за марка на Общността се подава до Службата по факс и заявката съдържа възпроизвеждане на марката съгласно правило 3, параграф 2, което не отговаря на изискванията на същото правило, необходимото възпроизвеждане, подходящо за публикуване, се подава до Службата в съответствие с правило 79, буква а). Когато възпроизвеждането е получено от Службата в срок от един месец от датата на получаване на факса, възпроизвеждането се смята за получено от Службата на датата, на която е получен факсът.“;
б)
в параграф 3 се добавя следното изречение:
„Когато съобщението е изпратено електронно по факс, името на изпращача се счита за еквивалентно на подпис.“;
в)
параграф 4 се заличава;
46.
Правило 81 се заличава;
47.
Правило 82 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1.
Председателят на Службата определя дали, доколко и при какви технически обстоятелства съобщенията могат да се изпращат до Службата по електронен път.“;
б)
параграф 4 се заличава;
48.
Правило 83 се заменя със следното:
„Правило 83
Формуляри
1.
Службата предоставя на обществеността безплатни формуляри за:
а)
подаване на заявка за марка на Общността, включително, когато е уместно, искане за доклад за проучване;
б)
подаване на възражение;
в)
подаване на искане за отмяна или обявяване на недействителност;
г)
подаване на искане за регистрация на прехвърляне и формуляр и документ за прехвърляне, предвидени в правило 31, параграф 5;
д)
подаване на искане за регистрация на лицензия;
е)
подаване на искане за подновяване на марка на Общността;
ж)
обжалване;
з)
упълномощаване на представител под формата на индивидуално или генерално пълномощно;
и)
подаване до Службата на международна заявка за следващо наименование съгласно Мадридския протокол.
2.
Страните по производства пред Службата могат също така да използват:
а)
формуляри, установени с Договора за закона за марките или съобразно препоръките на Асамблеята на Парижкия съюз за защита на индустриалната собственост;
б)
с изключение на формуляра, посочен в параграф 1, буква и), формуляри със същото съдържание и формат.
3.
Службата предоставя формулярите, посочени в параграф 1, на всички официални езици на Общността.“;
49.
Правило 84 се изменя, както следва:
а)
в параграф 2 буква г) се заменя със следното:
„г)
името и адреса на заявителя;“
б)
параграф 3 се изменя, както следва:
i)
буква и) се заменя със следното:
„и)
таксата за изпълнение съгласно член 20 от регламента и производството по несъстоятелност съгласно член 21 от регламента;“
ii)
добавят се следните букви ц) и ч):
„ц)
разделянето на регистрация съгласно член 48а от регламента и правило 25а, заедно с доказателствата, посочени в параграф 2, по отношение на разделената регистрация, както и изменен списък на стоките и услугите в първоначалната регистрация;
ч)
отмяна на решение или вписване в регистъра съгласно член 77а от регламента, когато отмяната засяга решение или вписване, което вече е публикувано.“;
50.
Правило 85, параграф 1 се заменя със следното:
„1.
Бюлетинът за марки на Общността се публикува по начин и с честота, определени от председателя на Службата.“;
51.
Правило 89, параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1.
Проверка на досиета на заявки за марки на Общността и на регистрирани марки на Общността се прави или на оригиналния документ или на негови копия, или на техническите средства на съхранение, ако досиетата се съхраняват по такъв начин. Начините на проверка се определят от председателя на Службата.
Когато проверката се осъществява, както е постановено в параграфи 3, 4 и 5, искането за проверка на досиетата не се смята за подадено, докато не се заплати дължимата такса. Такса не се дължи, ако проверката на техническите средства на съхранение се осъществява онлайн.
2.
Когато се подава искане за проверка на досието на заявка за марка на Общността, която все още не е публикувана съгласно член 40 от регламента, искането трябва да съдържа индикация и доказателство, че заявителят е позволил проверката или е заявил, че след регистрирането на марката на Общността ще потърси правата си срещу страната, изискваща проверката.“;
52.
Правило 91 се заменя със следното:
„Правило 91
Съхраняване на досиета
1.
Председателят на Службата определя формата, под която ще се съхраняват досиетата.
2.
Когато досиетата се съхраняват електронно, тези електронни досиета или техни резервни копия се съхраняват без ограничение във времето. Оригиналните документи, подадени от страните по производствата, които формират основата на тези електронни досиета, се премахват след даден период от получаването им от Службата, определен от председателя на Службата.
3.
Когато и доколкото досиета или части от досиета се съхраняват под каквато и да е друга форма освен електронна, документи или веществени доказателства, съставляващи част от тези досиета, те се съхраняват поне пет години от края на годината, в която се случи едно от следните събития:
а)
заявката бъде отхвърлена или оттеглена или се смята за оттеглена;
б)
регистрацията на марката на Общността изтече напълно съгласно член 47 от регламента;
в)
пълният отказ от права върху марката на Общността се регистрира съгласно член 49 от регламента;
г)
марката на Общността е напълно премахната от регистъра съгласно член 56, параграф 6 или член 96, параграф 6 от регламента.“;
53.
Правило 94 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следното:
„3.
Когато сумата на разходите не е фиксирана съгласно член 81, параграф 6, първо изречение от регламента, искането за фиксиране на разходите е придружено от сметка и подкрепящи доказателства. За разходите за представител, посочени в параграф 7, буква г) от настоящото правило, уверение от представителя, че разходите са извършени, е достатъчно. За други разходи е достатъчно да се установи тяхната правдоподобност. Когато сумата на разходите е фиксирана съгласно член 81, параграф 6, първо изречение от регламента, разходите за представител се приемат на нивото, постановено в параграф 7, буква г) от настоящото правило и независимо от това дали всъщност са извършени.“;
б)
в параграф 4 думите „член 81, параграф 6, второ изречение“ се заменят с думите „член 81, параграф 6, трето изречение“;
в)
параграф 7 се заменя със следното:
„7.
При спазването на параграф 3 от настоящото правило основните разходи по производството и реално извършени от печелившата страна се покриват от губещата страна в съответствие с член 81, параграф 1 от регламента въз основа на следните максимални стойности:
а)
когато страната не е представена от представител, пътните разходи и разходите по престоя на една страна за един човек за двупосочно пътуване между мястото по пребиваване или на стопанска дейност и мястото, където се провежда устното производство съгласно правило 56, както следва:
i)
стойността на билет за влак първа класа, включително обичайните транспортни добавки, когато общото разстояние не надвишава 800 km;
ii)
стойността на самолетен билет туристическа класа, когато общото разстояние надвишава 800 km или маршрутът включва прекосяване по море;
iii)
разходите по престоя, постановени в член 13 от приложение VII към Правилника за длъжностните лица на Европейските общности;
б)
пътните разходи на представители по смисъла на член 89, параграф 1 от регламента, на стойностите, предвидени в буква а), i) и ii) от настоящото правило;
в)
пътните разходи, разходите по престоя, компенсацията за загуба на печалби и такси, които по право се възстановяват на свидетели и експерти съгласно правило 59, параграфи 2, 3 или 4, доколкото окончателната отговорност е в страна по производството съгласно правило 59, параграф 5, буква б);
г)
разходите за представителство по смисъла на член 89, параграф 1 от регламента,
i)
на възразяващата страна в производства по възражения:
300 EUR;
ii)
на заявителя в производства по възражения:
300 EUR;
iii)
на заявителя в производства, свързани с отмяна или недействителност на марка на Общността:
450 EUR;
iv)
на собственика на марка на Общността в производства, свързани с отмяна или недействителност на марка на Общността:
450 EUR;
v)
на обжалващия в производства по обжалване:
550 EUR;
vi)
на ответника в производства по обжалване:
550 EUR;
vii)
когато са се провели устни производства, на които страните са били призовани съгласно правило 56, сумата, посочена в точки i) - vi), се увеличава с 400 EUR;
д)
когато има няколко заявителя или собственика на заявката за марка на Общността или регистрация, или когато има няколко възразяващи страни или заявители за отмяна или обявяване на недействителност, които съвместно са подали възражението или искането за отмяна или обявяване на недействителност, губещата страна поема разходите, посочени в буква а), само за едно лице;
е)
когато печелившата страна е представена от повече от един представител по смисъла на член 89, параграф 1 от регламента, губещата страна поема разходите, посочени в букви б) и г) от настоящото правило, само за едно лице;
ж)
губещата страна не е задължена да възстанови на печелившата страна всякакви разходи и такси, различни от посочените в букви а) - е).“;
54.
Правило 98 се заменя със следното:
„Правило 98
Преводи
1.
Когато трябва да се подаде превод на документ, преводът трябва да посочва документа, за който се отнася, и да възпроизвежда структурата и съдържанието на оригиналния документ. Службата може да изиска подаването в определен от нея срок на удостоверение, че преводът отговаря на оригиналния текст. Председателят на Съвета определя начина, по който се удостоверяват преводите.
2.
Освен когато в регламента или в настоящите правила е предвидено друго, за всеки документ, за който трябва да се подаде превод, се смята, че не е получен от Службата:
а)
когато преводът е получен от Службата след изтичането на съответния срок за подаване на оригиналния документ или превода;
б)
в случая по параграф 1, когато удостоверението не е подадено в определения срок.“;
55.
Правило 100 се заменя със следното:
„Правило 100
Решения, вземани от един-единствен член
Случаите, в които съгласно член 127, параграф 2 или член 129, параграф 2 от регламента един-единствен член на отдела по споровете или отдела по заличаването може да вземе решение, са следните:
а)
решения за определяне на разходи;
б)
решения за фиксиране на стойността на разходите, които трябва да се заплатят съгласно член 81, параграф 6, първо изречение от регламента;
в)
решения за закриване на досието или за неразглеждане на производството в съда;
г)
решения за отхвърляне на възражение като недопустимо преди изтичането на периода, посочен в правило 18, параграф 1;
д)
решения за спиране на производството;
е)
решения за обединяване или разделяне на няколко възражения съгласно правило 21, параграф 1.“;
56.
Параграфи 1, 2 и 3 от правило 101 се заменят със следното:
„1.
Ако е необходимо, председателят на Службата изисква от Комисията да проучи дали държава, която не е страна по Парижката конвенция или Споразумението за създаване на Световната търговска организация, позволява реципрочно третиране по смисъла на член 29, параграф 5 от регламента.
2.
Ако Комисията определи, че реципрочно третиране в съответствие с параграф 1 е позволено, тя публикува съобщение за тази цел в Официален вестник на Европейския съюз.
3.
Член 29, параграф 5 от регламента се прилага от датата на публикуване в Официален вестник на Европейския съюз на информацията, посочена в параграф 2, освен ако в информацията не се заявява по-ранна дата, от която е приложим. Той спира да се прилага от датата на публикуване в Официален вестник на Европейския съюз на информация, че реципрочното третиране вече не е позволено, освен ако в информацията не се заявява по-ранна дата, от която е приложимо.“;
57.
Правило 114 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 буква г) се заменя със следното:
„г)
индикациите и елементите, посочени в правило 15, параграф 2, букви б) - з).“;
б)
в параграф 2 въвеждащата фраза се заменя със следното:
„Правило 15, параграфи 1, 3 и 4 и правила 16 - 22 се прилагат при спазването на следното:“;
58.
В правило 122, параграф 1 буква в) се заменя със следното:
„в)
индикациите и елементите, посочени в правило 44, параграф 1, букви а), в), г), д) и е)“.
Член 2
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. В член 1, точка 1, буква г), точки 3, 4 и 7 се прилагат от 10 март 2008 г., както и втората част, започваща с думата „включително“, от правило 83, параграф 1, буква а), изложена в член 1, точка 48 от настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 юни 2005 година.