20020712
Решение на Съвета
от 12 юли 2002 година
за изменение на части III и VIII от Общите консулски инструкции
(2002/585/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 789/2001 на Съвета от 24 април 2001 г. за запазване на изпълнителни правомощия на Съвета във връзка с някои подробни разпоредби и практически процедури за разглеждане на молби за визи [1],
като взе предвид инициативата на Кралство Белгия и Кралство Испания,
като има предвид, че:
(1) Необходимо е да се обезпечи във възможно най-голяма степен уеднаквяване на обработването на заявленията за издаване на визи, които са подадени от туристически агенции пред дипломатически представителства и консулства на държавите-членки, с оглед снижаване опасността от незаконни действия и злоупотреби с визи.
(2) Необходимо е Общите консулски инструкции да включат правила, които подробно да допълнят споразуменията и наблюдението на сътрудничеството с частни агенции с административни функции, местни туристически агенции и туроператори в процеса на издаване на визи от дипломатически представителства и консулства на държавите-членки.
(3) Поставянето на условия относно сътрудничеството с туристическите агенции не цели забрана на свободната конкуренция между тях, а единствено създаване на условия, при които дипломатическите представителства и консулства могат да сътрудничат с туристическите агенции в процеса на издаване на визи.
(4) Съгласно членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящото решение, не е обвързана от него и няма задължение да го прилага. Тъй като настоящият акт цели развитие на достиженията на правото от Шенген, съгласно разпоредбите на дял IV от Договора за създаване на Европейската общност и в съответствие с член 5 от посочения протокол, Дания ще реши в срок шест месеца след приемането от Съвета на настоящото решение дали да го транспонира в националното си право.
(5) По отношение на Република Исландия и Кралство Норвегия настоящото решение представлява доразвитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, които попадат в обхвата на член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на Споразумението между Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоцииране на тези две държави при изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген [2].
(6) Съгласно членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, тези държави-членки не участват в приемането на настоящото решение, поради което не са обвързани от него и не са задължени да го прилагат,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
В част III, точка 4 от Общите консулски инструкции се добавя следният параграф:
"Част VIII.5 съдържа подробни правила относно заявленията за визи, които се обработват от частни агенции с административни функции, туристически агенции и туроператори и техните представители."
Член 2
В част VIII от Общите консулски инструкции се добавя следният раздел:
"5. Заявления за визи, които се обработват от частни агенции с административни функции, туристически агенции и туроператори
Основното правило във връзка със заявленията за издаване на виза е да се установи възможност за провеждане на лично събеседване. Въпреки това е възможно то да не бъде изпълнено, когато липсва основателно съмнение относно добросъвестността на заявителя, целта на неговото пътуване или действително намерение за завръщане в страната на произход, агенцията, която организира групови пътувания, е платежоспособна и с добро търговско име и предостави необходимата документация и гаранции на дипломатическите представителства и консулства, със съответната отговорност за добросъвестността на молителя, целта на неговото пътуване и действително намерение за завръщане (виж точка III.4).
Обичайно и полезно е, особено в страни, които са разположени на големи територии, частните агенции с административни функции, туристическите агенции, туроператорите и техните представители да действат като посредници на заявителя. Тези търговски посредници са с различни правомощия и с различна степен на обвързаност в отношенията си с клиентите, упълномощили ги за издаване на виза; поради което по принцип очакваната от тях платежоспособност и отговорност ще е в пряка зависимост от участието им в цялостното планиране на пътуването, настаняването, медицинските и туристическите застраховки и отговорността им за завръщането на клиентите в страната на произход.
5.1. Видове посредници
а) Най-опростен вид посредници са частните агенции с административни функции, при които оказваното съдействие на клиента включва единствено предоставяне от негово име на документи за самоличност и други документи.
б) Втори вид търговски посредници са транспортните агенции и местните туристически агенции, които понякога работят съвместно с въздушни превозвачи, независимо дали последните са национални превозвачи, извършващи редовни или чартърни превози на пътници. Оказваното съдействие на клиента включва предоставяне на допълнителни документи, както и когато е необходимо, продажба на билети и хотелски резервации.
в) Трети вид посредници са туроператорите - физически или юридически лица, предлагащи редовни пакетни услуги (подготвяне на документацията, свързана с пътуването, транспорт, настаняване, други различни туристически услуги, медицински и туристически застраховки, вътрешни трансфери и пр.), които ги продават или предлагат пряко, чрез посредник или туристическа агенция, с които туроператорът е сключил договор.
За туроператора и за агенцията, която предлага организирано пътуване, подателят на заявление за виза е единствено потребител на организираното пътуване, а предложението за обработка на заявлението за виза се счита за част от услугата. Този трети комплексен вид посреднически услуги включва няколко етапа и елемента, които подлежат на обективно наблюдение: търговска документация, управление, действително осъществяване и дестинация на пътуването, настаняване и групово преминаване на граница по график.
5.2. Хармонизиране на сътрудничеството с частните агенции с административни функции, туристически агенции, туроператори и техни представители
а) Намиращите се в едно и също населено място дипломатически представителства и консулства следва да положат усилия за постигане на еднакво приложение на местно равнище на посочените по-долу инструкции, основани на вида посредничество, осъществяван от съответните агенции. Освен че всяко дипломатическо представителство или консулство има право да реши дали да работи с агенции, то може във всеки един момент да оттегли акредитация, когато опитът и интересите от общата визова политика налагат това. Ако дипломатическо представителство или консулство решат да работят с дадена агенция, те следва да приемат практиките и процедурите за работа, определени в настоящия раздел.
- Консулството на държавата-членка трябва стриктно да контролира и тясно да сътрудничи при оценката и акредитирането по изключение на частни агенции с административни функции. Обработката на заявленията за виза следва да бъде обект на щателен преглед, като във всички случаи се извършват проверки на допълнителните документи на титуляра на виза, както и на документите, свързани с разрешението и вписването на частната агенция в търговския регистър.
- При оценяването на заявленията за виза, представени от транспортни агенции или местни туристически агенции, особено внимание следва да се обърне на положението на молителя и конкретната проверка на допълнителните документи. Консулствата трябва тясно да си сътрудничат, усъвършенствайки механизмите си за разкриване на извършени от агенциите и самите превозвачи нарушения, като в подкрепа на тези механизми нарушенията бъдат съобщени на местно равнище и в рамките на регионалното консулско сътрудничество.
- Критериите за акредитиране на туристически агенции (туроператори или техни представители) трябва да вземат предвид и: притежавания лиценз, вписването в търговския регистър, устава на дружеството, договорите с обслужващи банки, текущите договори с граждани на Общността, ползващи туристически услуги, които следва да включват всички елементи на организираното пътуване (настаняване и туроператорски услуги), договори със самолетни компании, включващи еднопосочни пътувания и такива с определени дати на завръщане, както и необходимите медицински и туристически застраховки. Представените от тези туристически агенции молби за издаване на виза трябва внимателно да се разглеждат.
б) В рамките на местното консулско сътрудничество, дипломатическите представителства и консулства трябва да насочат усилията си за уеднаквяване практиките и работните процедури, както и критериите за наблюдение на правилното функциониране на частните агенции с административни функции, туристическите агенции и организаторите на групови пътувания (туроператори и техни представители). Същото следва най-малко да включва проверки по всяко време на документите за акредитация, проверки на място и лични или телефонни събеседвания с молителите, проверка на пътуванията и настаняването, а когато е възможно и на документите, свързани със завръщането на групата.
в) Необходим е интензивен обмен на информация относно дейността на частните агенции с административни функции, туристическите агенции и организаторите на групови пътувания (туроператори и техни представители): съобщаване на установени нарушения и разкрити форми на документна измама или неизпълнение на графика на пътуване, както и редовно уведомяване за отказите за издаване на виза. Сътрудничеството с частните агенции с административни функции, туристическите агенции и организаторите на групови пътувания (туроператори и техни представители) трябва да се обсъжда на редовни срещи, организирани в рамките на общото консулско сътрудничество.
г) На равнището на местното консулско сътрудничество трябва да се обменят списъци на частните агенции с административни функции, туристическите агенции и организаторите на групови пътувания (туроператори и техни представители), които са акредитирани от всяко дипломатическо представителство или консулство или на които е отнета акредитацията, заедно с причините за това във всеки конкретен случай.
д) Частните агенции с административни функции, туристическите агенции и организаторите на групови пътувания (туроператори и техни представители) следва да предоставят на акредитиралите ги дипломатически представителства и консулства имената на един или двама свои служители, упълномощени да действат като посредници при подаването на молби за виза."
Член 3
Решението влиза в сила от деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Член 4
Адресати на настоящото решение са държавите-членки съгласно Договора за създаване на Европейската общност.
Съставено в Брюксел на 12 юли 2002 година.