ДИРЕКТИВА 2009/162/ЕС НА СЪВЕТА
от 22 декември 2009 година
за изменение на различни разпоредби от Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 113 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (3) следва да бъде изменена, за да се включат различни промени, предимно от технически характер.
(2)
По отношение на разпоредбите относно вноса и мястото, където се облага доставката на газ и електроенергия, буквалният прочит на текста на Директива 2006/112/ЕО сочи, че специалният режим, въведен с Директива 2003/92/ЕО на Съвета от 7 октомври 2003 г. за изменение на Директива 77/388/ЕИО относно правилата за мястото на доставка на газ и електроенергия (4), не се прилага при вноса или доставката на газ, транспортиран чрез газопроводи, които не са част от системата за разпределение, и по-специално газопроводи от системата за пренос, с която обаче се осъществяват многобройни трансгранични сделки чрез газопроводи. Същевременно предметът на Директива 2003/92/ЕО действително предвижда специалният режим да се прилага също и за тези трансгранични сделки. Ето защо, за да има пълно съответствие между предмета и формулировката на текста, следва да се поясни, че специалният режим се прилага за вноса и доставката на газ чрез всякакви системи за природен газ, разположени на територията на Общността, или всякакви мрежи, свързани с такива системи.
(3)
Газът, внасян чрез плавателни съдове, е идентичен по своите характеристики с внесения чрез газопроводи, и се предвижда след регазификация да се транспортира чрез газопроводи. Поради това, от съображения за неутралност, следва освобождаването да се прилага за вноса чрез плавателни съдове, когато газът се захранва в система за природен газ или в мрежа от газопроводи преди системата.
(4)
Първите трансгранични топлофикационни и охладителни мрежи вече са в действие. Същите проблеми, които съществуват по отношение на доставката и вноса на газ или електроенергия, са валидни и за доставката и вноса на топлинна или хладилна енергия. Съгласно съществуващите в момента правила, ДДС върху природния газ и електроенергията се начислява на мястото, където те действително се консумират от потребителя; по този начин се избягва каквото и да е нарушение на конкуренцията между държавите-членки. Следователно същият режим, който се прилага по отношение на природния газ и електроенергията, следва да се прилага и по отношение на топлинната и хладилната енергия.
(5)
По отношение на мястото на начисляване на ДДС върху услугите, буквалният прочит на текста Директива 2006/112/ЕО сочи, че специалният режим, установен по силата на Директива 2003/92/ЕО, се прилага само за предоставяне на достъп до системите за разпределение на природен газ и електроенергия, но не и за услугите от същото естество, свързани със система за пренос, или дори с мрежа от газопроводи преди тази система. Същевременно предметът на Директива 2003/92/ЕО действително предвижда специалният режим също да се прилага и за тези услуги. Ето защо, за да има пълно съответствие между предмета и формулировката на текста, следва да се поясни, че този специален режим се прилага за всички услуги, свързани с предоставянето на достъп до всички системи или мрежи за електроенергия и природен газ, както и до топлофикационните и охладителните мрежи.
(6)
Опитът, придобит по време на скорошното прилагане на действащата в момента процедура, според която Комисията има за задача да реши дали съществува риск от нарушаване на конкуренцията, произтичащ от прилагането на намалена ставка на ДДС върху природния газ, електроенергията и централното отопление, показа, че тази процедура е остаряла и излишна. Съгласно правилата за определяне на мястото на облагане ДДС се начислява там, където природния газ, електроенергията, топлинната и охладителната енергия действително се консумират от потребителя; по този начин се избягва каквото и да е нарушение на конкуренцията между държавите-членки. Независимо от това, предвид силно чувствителния характер на сектора, е важно да се осигури достатъчно информация на Комисията и останалите държави-членки, когато дадена държава-членка въведе намалена ставка. Поради това е необходима процедура за предварителни консултации с Комитета по ДДС.
(7)
Протоколът за привилегиите и имунитетите на Европейските общности от 8 април 1965 г. като правно основание за освобождаване чрез опростяване или възстановяване на косвените данъци, от което се ползват Общностите и някои агенции и други органи на Общността по отношение на някои покупки, осъществявани за техните официални нужди, е специфичен и следва да се разграничава от правното основание за освобождаването на някои сделки от ДДС, от което по принцип се ползват международни организации. Следователно уместно е да се конкретизира допълнително формулировката на Директива 2006/112/ЕО и да се включи специфично освобождаване, което би могло да се осъществява чрез средствата на възстановяването на данъка, което би позволило освен това да се избегнат някои трудности, свързани с прилагането на освобождаването по отношение на органи, създадени от Общностите, и по-специално някои съвместни предприятия, учредени в съответствие с член 187 от Договора.
(8)
В рамките на присъединяването си България и Румъния получиха разрешение да предоставят данъчно освобождаване на малките предприятия и да продължат да освобождават от облагане с ДДС международния превоз на пътници. С цел постигане на яснота и последователност, тези дерогации следва да се включат в Директива 2006/112/ЕО.
(9)
По отношение на правото на приспадане, основното правило е, че то се поражда единствено, доколкото стоките и услугите се използват от данъчно задължено лице за целите на неговата стопанска дейност.
(10)
Това правило следва да бъде изяснено и утвърдено по отношение на доставката на недвижимо имущество и свързаните с него разходи, така че данъчно задължените лица да бъдат гарантирано третирани по еднакъв начин, когато използваното от тях недвижимо имущество за икономическа дейност не се използва единствено за целите, свързани с тази дейност.
(11)
Недвижимото имущество и свързаните с него разходи съставляват най-важните случаи, при които е подходящо поясняване и засилване на правилото, като се имат предвид стойността и продължителността на икономическия живот на такава собственост, както и фактът, че смесената употреба на този вид собственост е често срещана практика, възниква също така въпросът, макар и в по-малко значима форма и не толкова редовно, за движимото имущество от дълготрайно естество. Ето защо, в съответствие с принципа на субсидиарност, следва да се даде възможност на държавите-членки да прилагат същите мерки, когато това е уместно, и по отношение на този вид движимо имущество, което съставлява част от стопанските активи.
(12)
За да се осигури на данъчно задължените лица справедлива система на приспадане в контекста на новите правила, следва да се предвиди система за коригиране в съответствие с другите правила за коригиране на приспаданията, при която да се вземат предвид промените в употребата със стопанска и нестопанска цел на съответната собственост.
(13)
Директива 2006/112/ЕО следва да бъде съответно изменена,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 2006/112/ЕО се изменя, както следва:
1.
Член 2, параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. „Продукти, подлежащи на облагане с акцизи“ са енергийните продукти, алкохолът и алкохолните напитки и промишлено обработеният тютюн по смисъла на действащото законодателство на Общността, но не и газът, доставян чрез система за природен газ, разположена на територията на Общността, или чрез всяка друга мрежа, свързана с такава система.“
2.
Член 13, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Държавите-членки могат да считат за дейности на публичен орган дейностите на органи, подчинени на публичното право, които са освободени съгласно членове 132, 135, 136 и 371, членове 374-377, член 378, параграф 2, член 379, параграф 2 или членове 380-390б.“
3.
Член 15, параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Електроенергия, газ, топлинна или хладилна енергия, както и други подобни, се третират като материално имущество.“
4.
Член 17, параграф 2 буква г) се заменя със следния текст:
„г)
доставката на газ чрез система за природен газ, разположена на територията на Общността, или чрез мрежа, свързана с такава система, доставката на електроенергия или на топлинна или хладилна енергия чрез топлофикационни или охладителни мрежи, съгласно условията, определени в членове 38 и 39;“.
5.
В дял V, глава 1 раздел 4 се заменя със следния текст:
„Раздел 4
Доставки на газ чрез система за природен газ, на електроенергия и на топлинна или хладилна енергия чрез топлофикационни или охладителни мрежи
Член 38
1. В случай на доставка на газ чрез система за природен газ, разположена на територията на Общността, или мрежа, свързана с такава система, доставката на електроенергия или на топлинна или хладилна енергия чрез топлофикационни или охладителни мрежи, на данъчно задължен дилър, за място на доставката се счита мястото, където последният е установил седалището на своята стопанска дейност или има постоянен обект, за който се доставят стоките или, при отсъствие на такова седалище или постоянен обект, мястото, където е неговият постоянен адрес или обичайното му пребиваване.
2. За целите на параграф 1 „данъчно задължен дилър“ означава данъчно задължено лице, чиято основна дейност по отношение на покупката на газ, електроенергия или топлинна или хладилна енергия е препродажбата на тези продукти и чието собствено потребление на тези продукти е незначително.
Член 39
В случай на доставка на газ чрез система за природен газ, разположена на територията на Общността, или чрез мрежа, свързана с такава система, доставката на електроенергия или на топлинна или хладилна енергия чрез топлофикационни или охладителни мрежи, когато доставката не попада в обхвата на член 38, за място на същата се счита мястото, където потребителят действително използва и консумира стоките.
Когато цялото количество газ, електроенергия или топлинна или хладилна енергия или част от него не са действително консумирани от потребителя, тези неконсумирани стоки се считат за използвани и консумирани на мястото, където е установено седалището на неговата стопанска дейност или където той има постоянен обект, за който се доставят стоките. При липсата на такова седалище или постоянен обект се счита, че той е използвал и консумирал посочените стоки на мястото, където е неговото постоянно местоживеене или обичайно пребиваване.“
6.
Член 59, параграф 1, буква з), създадена с Директива 2008/8/ЕО от 12 февруари 2008 г. за изменение на Директива 2006/112/ЕО по отношение на мястото на доставка на услуги (5) се заменя със следното:
„з)
предоставяне на достъп до система за природен газ, разположена на територията на Общността, или до мрежа, свързана с такава система, до електроенергийната система или до топлофикационните или охладителните мрежи, или пренос или разпределение чрез тези системи или мрежи, и предоставяне на други услуги, пряко свързани с тях;“.
7.
В член 80, параграф 1, буква б) думите „членове 380-390“ се заменят с „членове 380-390б“.
8.
Член 102 се заменя със следния текст:
„Член 102
След консултации с Комитета по ДДС всяка държава-членка може да прилага намалена ставка за доставките на природен газ, електроенергия или централно отопление.“.
9.
В член 136, буква а) думите „членове 380-390“ се заменят с „членове 380-390б“.
10.
Член 143 се изменя, както следва:
а)
следната буква се добавя след буква е):
„еа)
вноса на стоки, извършен от Европейската общност, Европейската общност за атомна енергия, Европейската централна банка, Европейската инвестиционна банка или от органите, създадени от Общностите, към които се прилага Протоколът за привилегиите и имунитетите на Европейските общности от 8 април 1965 г., при ограниченията и условията на този протокол и споразуменията за неговото прилагане или споразуменията за седалищата, и по-специално при условие че това не води до нарушаване на конкуренцията;“
б)
буква ж) се заменя със следния текст:
„ж)
вноса на стоки, извършен от международни организации, различни от посочените в буква еа), признати за такива от публичните органи на държавата-домакин, или извършен от членове на такива организации, при ограниченията и условията, установени в международните конвенции за създаване на организациите или в споразуменията за техните седалища;“;
в)
буква л) се заменя със следния текст:
„л)
вноса на газ чрез система за природен газ или чрез мрежа, свързана с такава система, или захранен от плавателен съд, транспортиращ газ, в система за природен газ или мрежа от газопроводи преди такава система, на електроенергия или на топлинна или хладилна енергия чрез топлофикационни или охладителни мрежи;“.
11.
Член 151, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
след буква а) се добавя следната буква:
„аа)
доставката на стоки и услуги, предназначени за Европейската общност, Европейската общност за атомна енергия, Европейската централна банка, Европейската инвестиционна банка или за органите, създадени от Общностите, към които се прилага Протоколът за привилегиите и имунитетите на Европейските общности от 8 април 1965 г., при ограниченията и условията на този протокол и споразуменията за неговото прилагане или споразуменията за седалищата, и по-специално при условие че това не води до нарушаване на конкуренцията;“
б)
буква б) се заменя със следното:
„б)
доставката на стоки и услуги, предназначени за международни организации, различни от посочените в буква аа), признати за такива от държавните органи на държавата-домакин, или предназначени за членове на такива организации при ограниченията и условията, установени в международните конвенции за създаване на организациите или в споразуменията за техните седалища;“.
12.
В дял Х, глава 1 се вмъква следният член:
„Член 168а
1. Когато недвижим имот, който представлява част от стопанските активи на данъчно задължено лице и се използва както за целите на стопанската му дейност, така и за лични цели от него или неговите служители, или по-общо, за цели извън предмета на стопанската му дейност, ДДС върху разходите за този имот се приспада в съответствие с принципите, изложени в членове 167, 168, 169 и 173 само пропорционално на неговото използване за целите на стопанската дейност на данъчно задълженото лице.
Чрез дерогация от член 26, промените в дела на използване на недвижим имот по смисъла на първа алинея се вземат предвид в съответствие с постановените с членове 184-192 условия, които се прилагат в съответната държава-членка.
2. Държавите-членки могат да прилагат параграф 1 също във връзка с ДДС върху разходи, свързани с други, посочени от тях стоки, които са част от стопанските активи.“
13.
В член 221, параграф 2 думите „членове 380-390“ се заменят с „членове 380-390б“.
14.
В член 287 се добавят следните точки:
„17)
България: 25 600 EUR;
18)
Румъния: 35 000 EUR.“.
15.
В дял ХIII, глава 1, раздел 2 се вмъкват следните членове:
„Член 390а
България може, в съответствие с условията, приложими в тази държава-членка към датата на нейното присъединяване, да продължи да освобождава международния превоз на пътници съгласно приложение X, част Б, точка 10, за същия срок, за който същото освобождаване се прилага от която и да е от държавите-членки на Общността, които са били такива към 31 декември 2006 г.
Член 390б
Румъния може, в съответствие с условията, приложими в тази държава-членка към датата на нейното присъединяване, да продължи да освобождава международния превоз на пътници съгласно приложение X, част Б, точка 10, за същия срок, за който същото освобождаване се прилага от която и да е от държавите-членки на Общността, които са били такива към 31 декември 2006 г.“.
16.
В член 391 думите „членове 380-390“ се заменят с „членове 380-390б“.
17.
В приложение X заглавието се заменя със следния текст:
Член 2
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, считано от 1 януари 2011 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното си законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 3
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 22 декември 2009 година.