32006D0495
L 195/25
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 11 юли 2006 година
в съответствие с член 122, параграф 2 от Договора за приемане от Словения на единната валута на 1 януари 2007 г.
(2006/495/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 122, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид доклада на Комисията (1),
като взе предвид доклада на Европейската централна банка (2),
като взе предвид становището на Европейския парламент (3),
като взе предвид разискването на Съвета на заседанието му на ниво държавни и правителствени ръководители,
като има предвид, че:
(1)
Третият етап на Икономическия и паричен съюз (ИПС) започна на 1 януари 1999 г. Съветът на срещата си в Брюксел на 3 май 1998 г. на ниво държавни и правителствени ръководители реши, че Белгия, Германия, Испания, Франция, Ирландия, Италия, Люксембург, Нидерландия, Австрия, Португалия и Финландия са изпълнили необходимите условия за приемане на единната валута на 1 януари 1999 г. (4)
(2)
Съветът реши на 19 юни 2000 г., че Гърция е изпълнила необходимите условия за приемане на единната валута на 1 януари 2001 г. (5)
(3)
Съгласно параграф 1 от протокола относно някои разпоредби, които се отнасят до Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, приложен към Договора, Обединеното кралство нотифицира Съвета, че не възнамерява да премине към третия етап на ИПС на 1 януари 1999 г. Тази нотификация не е променяна. В съответствие с параграф 1 от протокола относно някои разпоредби, отнасящи се до Дания, приложен към Договора, и решението, взето от държавните и правителствените ръководители в Единбург през декември 1992 г., Дания е нотифицирала Съвета, че няма да участва в третия етап на ИПС. Дания не е поискала да се започне процедурата по член 122, параграф 2 от Договора.
(4)
В съответствие с Решение 98/317/ЕО Швеция e направила дерогация съгласно член 122 от Договора. Съгласно член 4 от Акта за присъединяване от 2003 г. (6) Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия са направили дерогация съгласно член 122 от Договора.
(5)
Европейската централна банка (ЕЦБ) беше създадена на 1 юли 1998 г. Европейската валутна система беше заменена с механизъм на валутните курсове, чието създаване е договорено с резолюция на Европейския съвет от 16 юни 1997 г. за създаване на механизъм на валутните курсове на третия етап на Икономическия и паричен съюз (7). Процедурите за механизма на валутните курсове на третия етап на Икономическия и паричен съюз (ERM II) бяха определени в споразумението от 1 септември 1998 г. между ЕЦБ и националните централни банки на държавите-членки извън еврозоната, който предвижда работни процедури за механизма на валутни курсове на третия етап на Икономическия и паричен съюз (8).
(6)
Член 122, параграф 2 от Договора предвижда процедурите за отменяне на дерогацията на съответните държави- членки. Съгласно посочения член най-малко един път на две години или по искане на държава-членка, направила дерогация, Комисията и ЕЦБ докладват на Съвета в съответ- ствие с процедурата, предвидена по член 121, параграф 1 от Договора. На 2 март 2006 г. Словения е представила официално искане за оценка на съответствието.
(7)
Националното законодателство в държавите-членки, включително уставите на националните централни банки, при необходимост се адаптират с цел да се гарантира съвместимост с членове 108 и 109 от Договора и устава на Европейската система от централни банки и на Европейската централна банка, наричан по-долу „Устав на ЕСЦБ“. Докладите на Комисията и ЕЦБ дават подробна оценка на съвместимостта на законодателството на Словения с членове 108 и 109 от Договора и устава на ЕСЦБ.
(8)
Съгласно член 1 от протокола относно критериите за сближаване по член 121 от Договора критерият за стабилност на цените съгласно член 121, параграф 1, първо тире от Договора означава, че една държава-членка има степен на устойчивост на цените и процент на инфлация, наблюдаван за период от една година преди проучването, който не надвишава с повече от един и половина процентни пункта този на най-много три от най-добре представилите се държави-членки по отношение стабилността на цените. По смисъла на критерия за стабилност на цените инфлацията се измерва с помощта на хармонизираните индекси на потребителските цени, дефинирани в Регламент (ЕО) № 2494/95 на Съвета (9). За да се оцени критерият за стабилност на цените инфлацията в дадена държава-членка се измерва чрез процентната промяна в средното аритметично от 12-месечни индекси по отношение на 12-месечни индекси от предишния период. През едногодишния период, завършващ през март 2006 г., трите най-добре представили се държави-членки по отношение стабилността на цените бяха Швеция, Финландия и Полша при процент на инфлация съответно 0,9 процента, 1,0 процент и 1,5 процента. Референтната стойност, изчислена като просто средно аритметично от процента инфлация на трите най-добре представили се държави-членки по отношение стабилността на цените плюс 1,5 процентни пункта, беше отчетена в докладите на Комисията и ЕЦБ. На тази база референтната стойност в едногодишния период, завършващ през март 2006 г., беше 2,6 процента.
(9)
Съгласно член 2 от протокола относно критериите за сближаване критерият за бюджетната позиция на правителството съгласно член 121, параграф 1, второ тире от Договора означава, че при проучването държавата-членка не е обект на решение на Съвета в съответствие с член 104, параграф 6 от Договора относно наличие на свръхдефицит.
(10)
Съгласно член 3 от протокола относно критериите за сближаване критерият за участие в механизма на валутните курсове на Европейската валутна система съгласно член 121, параграф 1, трето тире от Договора означава, че дадена държава-членка е спазвала нормалните граници на отклонение, предвидени от механизма на валутните курсове (ERM) на Европейската валутна система без голямо напрежение най-малко през последните две години преди проучването. А именно, държавата-членка не трябва да е девалвирала двустранния централен курс на своята валута към валутата на друга държава-членка по своя инициатива за същия период. От 1 януари 1999 г. ERM II предвижда рамка за оценка изпълнението на критерия за обменните курсове. При оценяване изпълнението на този критерий в техните отчети Комисията и ЕЦБ са проучили двегодишния период, който завършва през април 2006 г.
(11)
Съгласно член 4 от протокола относно критериите за сближаване критерият за сближаване на лихвените проценти съгласно член 121, параграф 1, четвърто тире от Договора означава, че наблюдавана за период от една година преди проучването, една държава-членка е имала среден номинален дългосрочен лихвен процент, който не надвишава с повече от два процентни пункта на трите най-добре представили се държави-членки по отношение стабилността на цените. По смисъла на критерия за сближаване на лихвените проценти са използвани сравними лихвени проценти за 10-годишни бенчмарк държавни облигации. За да се оцени изпълнението на критерия за лихвените проценти, в докладите на Комисията и ЕЦБ е отчетена референтна стойност, изчислена като просто средно аритметично от номиналните дългосрочни лихвени проценти на трите най-добре представили се държави-членки по отношение стабилността на цените, плюс два процентни пункта. На тази база референтната стойност в едногодишния период, завършващ през март 2006 г., е била 5,9 процента.
(12)
Съгласно член 5 от протокола относно критериите за сближаване, статистическите данни, използвани в текущата оценка за изпълнението на критериите за сближаване, се осигуряват от Комисията. Комисията е предоставила необходимите данни за подготовката на настоящото решение. Бюджетните данни са осигурени от нея на базата на отчети на държавите-членки, предоставени до 1 април 2006 г. съгласно Регламент (ЕО) № 3605/93 на Съвета от 22 ноември 1993 г. относно прилагането на Протокола за процедурата на свръхдефицит, приложен към Договора за създаване на Европейската общност (10).
(13)
На базата на докладите, представени от Комисията и ЕЦБ за напредъка при изпълнението от Словения на задълженията и по отношение постигането на Икономически и паричен съюз, Комисията направи следните заключения:
В Словения националното законодателство, включително уставът на Националната централна банка, са съвместими с членове 108 и 109 от Договора и с устава на ЕСЦБ.
По отношение изпълнението от Словения на критериите за сближаване съгласно четирите тирета от член 121, параграф 1 от Договора:
-
средният процент инфлация в Словения през годината, завършваща през март 2006 г., се е запазил в размер на 2,3 процента, което е под референтната стойност и може да се запази такъв и в идните месеци,
-
Словения не е била обект на решение на Съвета относно наличието на държавен свръхдефицит,
-
Словения е член на ERM II от 28 юни 2004 г.; в двегодишния период, завършващ през април 2006 г., словенският толар (SIT) не е бил подлаган на голямо напрежение и Словения не е девалвирала по своя собствена инициатива двустранния централен обменен курс на SIT към еурото,
-
в годината, завършваща през март 2006 г., дългосрочният лихвен процент в Словения е бил средно 3,8 процента, което е под референтната стойност.
Словения е достигнала висока степен на устойчиво сближаване по отношение на тези критерии.
Следователно Словения изпълнява необходимите условия за приемане на единната валута.
(14)
Съгласно член 122, параграф 2 от Договора Съветът с квалифицирано мнозинство по предложението на Комисията, следва да вземе решение кои държави-членки, направили дерогации, изпълняват необходимите условия за приемане на единната валута и да отмени дерогациите за съответните държави-членки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Словения изпълнява необходимите условия за приемане на единната валута. Дерогацията в полза на Словения, посочена в член 4 от Акта за присъединяване от 2003 г., се отменя от 1 януари 2007 г.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Член 3
Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 11 юли 2006 година.