ДИРЕКТИВА 2009/147/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 30 ноември 2009 година
относно опазването на дивите птици
(кодифицирана версия)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейскатa общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 г. относно опазването на дивите птици (3) е била неколкократно и съществено изменяна (4). С оглед постигане на яснота и рационалност посочената директива следва да бъде кодифицирана.
(2)
Решение № 1600/2002/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юли 2002 г. за установяване на Шеста програма за действие на Общността за околната среда (5) предвижда специфични действия за биологичното разнообразие, включително защитата на птиците и техните местообитания.
(3)
Спада популацията на много видове птици, естествено живеещи на европейската територия на държавите-членки в диво състояние, в някои случаи много бързо, и този спад представлява сериозна заплаха за опазването на природната среда, особено поради застрашеното биологично равновесие.
(4)
Видовете птици, естествено живеещи в диво състояние на европейската територия на държавите-членки, са главно мигриращи птици. Тези птици представляват общо наследство и ефективната защита на птиците е типичен трансграничен екологичен проблем, изискващ обща отговорност.
(5)
Опазването на видовете птици, естествено живеещи в диво състояние на европейската територия на държавите-членки, е необходимо за постигане целите на Общността, свързани с подобряване условията на живот и на устойчивото развитие.
(6)
Необходимите мерки трябва да се прилагат според разнообразните фактори, които могат да повлияят върху популацията на птиците, по-точно отражението на човешките дейности, и по-специално разрушаването и замърсяването на техните местообитания, улавянето и убиването им от хората и търговията, следваща от тези практики, затова е уместно да се адаптират тези мерки съобразно положението на различните видове птици в рамките на политиката за опазване.
(7)
Основна цел на опазването е дългосрочна защита и управление на природните ресурси като неразделна част от наследството на народите на Европа. Това позволява регулирането на природните ресурси и определяне на правилата за тяхното използване на основата на мерките, необходими за поддържането и адаптирането на естественото равновесие между видовете в границите на разумно възможното.
(8)
Запазването, поддържането или възстановяването на достатъчно разнообразие и площ на местообитанията са от съществено значение за опазването на всички видове птици. Определени видове птици следва да подлежат на специални мерки по опазване, отнасящи се до техните местообитания, за да се осигури тяхното оцеляване и размножаване в района на разпространение. Тези мерки следва също така да вземат предвид мигриращите видове и да бъдат координирани от гледна точка на образуването на едно цяло.
(9)
За да се избегне оказването на евентуално вредно въздействие от търговските интереси върху нивата на използване, е необходимо да се въведе пълна забрана за търговия и да се ограничат дерогациите до онези видове, чийто биологичен статус позволява това, като се имат предвид специфичните условия, които преобладават в различните региони.
(10)
Поради тяхното популационно ниво, географско разпространение и репродуктивен ръст в Общността като цяло определени видове могат да бъдат ловувани, което представлява приемливо използване, доколкото са установени и се спазват определени граници, подобен лов следва да бъде в съответствие с поддържането на популациите на тези видове на задоволително ниво.
(11)
Средствата, съоръженията или методите за широкомащабно или неизбирателно улавяне или убиване, както и преследването с определени транспортни средства следва да бъдат забранени поради силния натиск, който те упражняват или биха могли да упражняват върху популационните нива на съответните видове.
(12)
Поради значението, което може да бъде придадено на някои специфични ситуации, следва да бъдат предвидени възможности за дерогация при определени условия, подлежащи на надзор от Комисията.
(13)
Опазването на птиците, и по-специално опазването на мигриращите видове все още поставя проблеми, които изискват предприемането на научни дейности. Тези дейности ще позволят да се направи оценка на ефективността на предприетите мерки.
(14)
В консултация с Комисията следва да се осъществи надзор, с който да се осигури, че евентуалното въвеждане на видове птици, които не живеят естествено в диво състояние на европейската територия на държавите-членки, не причинява вреда на местната флора и фауна.
(15)
На всеки три години Комисията ще подготвя и представя на държавите-членки обобщен доклад, основаващ се на информацията, предоставена от държавите-членки, за прилагането на националните разпоредби, въведени в изпълнение на настоящата директива.
(16)
Мерките, необходими за изпълнението на настоящата директива, се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (6).
(17)
По специално на Комисията следва да се предостави правомощие за изменение на някои приложения предвид отбелязания научен и технически прогрес. Тъй като тези мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, те трябва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от Решение 1999/468/ЕО.
(18)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които са посочени в приложение VI, част Б,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Настоящата директива се отнася до опазването на всички видове естествено живеещи в диво състояние птици на европейската територия на държавите-членки, за които се прилага Договорът. Тя има за цел защитата, управлението и регулирането на тези видове и урежда тяхното използване.
2. Настоящата директива се прилага за птиците, както и за техните яйца, гнезда и местообитания.
Член 2
Държавите-членки вземат всички мерки, необходими за поддържане или адаптиране на популациите на всички видове, посочени в член 1, на ниво, което отговаря на екологичните, научните и културните изисквания, като се отчитат икономическите и рекреационните изисквания.
Член 3
1. Предвид изискванията, посочени в член 2, държавите-членки вземат всички мерки необходими за запазване, поддържане или възстановяване на достатъчно разнообразие и площ на местообитанията за всички видове птици, посочени в член 1.
2. Запазването, поддържането и възстановяването на биотопите и местообитанията включват основно следните мерки:
а)
създаване на защитени зони;
б)
поддръжка и управление в съответствие с екологичните нужди на местообитанията във и извън защитените зони;
в)
възстановяване на разрушените биотопи;
г)
създаване на биотопи.
Член 4
1. Видовете, посочени в приложение I, подлежат на специални мерки по опазване на техните местообитания, за да се осигури тяхното оцеляване и размножаване в района на разпространението им.
Във връзка с това се вземат предвид:
а)
видове, застрашени от изчезване;
б)
видове, уязвими от някои промени в техните местообитания;
в)
видове, считани за редки поради своите малочислени популации или ограниченото им местно разпространение;
г)
други видове, изискващи особено внимание поради специфичния характер на техните местообитания.
Тенденциите и измененията в популационните нива ще се вземат предвид при извършването на оценки.
Държавите-членки класифицират като специални защитени зони именно най-подходящите по брой и площ територии за опазването на тези видове, съобразно сухоземната и морската географска зона на прилагане на настоящата директива.
2. Държавите-членки вземат подобни мерки за редовно срещащите се мигриращи видове, които не са посочени в приложение I, като вземат предвид нуждите им от защита в сухоземната и морската географска зона на прилагане на настоящата директива, по отношение на техните райони на размножаване, смяна на перата и зимуване и междинните зони по време на техните миграционни маршрути. За тази цел държавите-членки придават особено значение на защитата на влажните зони и особено на влажните зони от международно значение.
3. Държавите-членки изпращат на Комисията цялата необходима информация, така че тя да има възможност да предприеме подходящи инициативи с оглед на координацията, необходима, за да се осигури зоните, посочени в параграф 1, от една страна, и в параграф 2, от друга страна, да образуват едно цяло, отговарящо на нуждите за защита на видовете в сухоземната и морската географска зона на прилагане на настоящата директива.
4. В защитените зони, посочени в параграфи 1 и 2, държавите-членки вземат подходящи мерки за избягване на замърсяването или влошаване на условията в местообитанията, или всякакво обезпокояване на птиците, доколкото те имат съществено значение за постигане целите на настоящия член. Извън тези защитени зони държавите-членки също така се стремят да избягват замърсяването и влошаването на местообитанията.
Член 5
Без да се засягат членове 7 и 9, държавите-членки вземат необходимите мерки за създаване на обща система за защита на всички видове птици, посочени в член 1, като по-специално забраняват:
а)
умишленото убиване или улавяне по какъвто и да е метод;
б)
умишленото разрушаване или увреждане на техните гнезда и яйца и преместването на техните гнезда;
в)
събиране на техните яйца от дивата природа и тяхното запазване, дори в случаите, когато те са празни;
г)
умишленото обезпокояване, по-специално през периода на размножаване и отглеждане на малките, доколкото обезпокояването има съществено значение с оглед целите на настоящата директива;
д)
държането на птици от видове, чиито лов и улов са забранени.
Член 6
1. Без да се засягат параграфи 2 и 3, държавите-членки забраняват за всички видове птици, посочени в член 1, продажбата, превоза с цел продажба, държането с цел продажба, както и предлагането за продажба на живи или мъртви птици или каквито и да е ясно различими части или продукти от такива птици.
2. Дейностите, посочени в параграф 1, не се забраняват по отношение на видовете птици, посочени в приложение III, част А, при условие че птиците са били законно убити, уловени или придобити по друг законен начин.
3. Държавите-членки могат да разрешат върху своята територия дейностите, посочени в параграф 1, за видовете, посочени в приложение III, част Б, като предвиждат ограничения, доколкото птиците са били законно убити, уловени или придобити по друг законен начин.
Държавите-членки, желаещи да предоставят подобно разрешително, предварително се консултират с Комисията, с която проучват дали търговията с екземпляри от такива видове би застрашила или може разумно да се предположи, че ще застраши популационното ниво, географското разпространение или репродуктивния ръст на видовете в цялата Общност. Ако това проучване докаже, че даването на разрешително, от гледна точка на Комисията, ще доведе или има риск да доведе до някоя от гореизброените опасности, Комисията представя надлежно обоснована препоръка до съответната държава-членка, като посочва своите възражения срещу търговията с въпросните видове. Ако Комисията сметне, че не съществува подобен риск, тя информира държавата-членка.
Препоръката на Комисията се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Държавата-членка, която предоставя разрешително по силата на настоящия параграф, проверява на редовни интервали от време дали условията за предоставянето на такова разрешително продължават да се изпълняват.
Член 7
1. Поради своето популационно ниво, географско разпространение и репродуктивен ръст в границите на Общността видовете, изброени в приложение II, могат да бъдат ловувани в съответствие с националното законодателство. Държавите-членки гарантират, че ловът на тези видове не излага на опасност действията по опазване, предприети в техния район на разпространение.
2. Видовете, посочени в приложение II, част A, могат да бъдат ловувани в земните и морските географски зони на прилагане на настоящата директива.
3. Видовете, посочени в приложение II, част Б, могат да бъдат ловувани само в държавите-членки, за които те са посочени.
4. Държавите-членки гарантират, че практиката на лов, включително лов със соколи, ако такъв се практикува, при прилагане на действащите национални мерки отговаря на принципите на разумно използване и екологично балансирано регулиране на съответните видове птици и че относно популациите на тези видове, по-специално мигриращите видове, тази практика е в съответствие с разпоредбите на член 2.
Те гарантират по-специално, че видовете, за които е приложимо законодателството относно лова, не се ловуват в периода на гнездене, нито по време на различните етапи на размножаване и отглеждане.
По-специално те гарантират, че видовете мигриращи птици, за които е приложимо законодателството относно лова, не се ловуват по време на размножителния им период или по време на завръщането им в местата за гнездене.
Държавите-членки изпращат на Комисията цялата необходима информация за практическото прилагане на тяхното законодателство относно лова.
Член 8
1. По отношение на лова, улавянето или убиването на птици в рамките на настоящата директива държавите-членки забраняват използването на всички средства, съоръжения и методи, и по-специално изброените в приложение IV, буква а), които се използват за широкомащабно или неизбирателно улавяне или убиване на птици, или такова, което би предизвикало изчезване в даден район на даден вид.
2. Освен това държавите-членки забраняват всякакво преследване чрез използването на транспортни средства и при условията, посочени в приложение IV, буква б).
Член 9
1. Държавите-членки могат да дерогират от членове 5-8, когато няма друго задоволително разрешение, поради следните причини:
а)
-
в интерес на общественото здраве и безопасност,
-
в интерес на безопасността на въздушния транспорт,
-
за да се предотвратят сериозните увреждания върху селскостопанските култури и животни, горите, рибните стопанства и водите,
-
за защита на флората и фауната;
б)
за целите на научните изследвания и обучението, за повторното заселване, за повторното въвеждане и за размножаването, необходимо за тези цели;
в)
да разрешат, при строго контролирани условия и избирателно, улова, държането или други видове разумно използване на малък брой от определени видове птици.
2. Дерогациите, посочени в параграф 1, трябва да посочват:
а)
видовете, които са предмет на дерогацията;
б)
разрешените средства, съоръжения и методи за улов или убиване;
в)
условията на риск, времевите обстоятелства и територията, за които могат да бъдат предоставени подобни дерогации;
г)
органа, оправомощен да декларира, че изискваните условия са осигурени и да реши кои средства, съоръжения и методи могат да бъдат използвани, в какви граници и от кои лица;
д)
контрола, който ще бъде осъществен.
3. Всяка година държавите-членки изпращат до Комисията доклад за прилагането на параграфи 1 и 2.
4. На базата на наличната информация, и по-специално информацията, изпратена на Комисията по силата на параграф 3, Комисията осъществява непрекъснато наблюдение дали последиците от дерогациите, посочени в параграф 1, са съвместими с настоящата директива. Тя предприема подходящи мерки за тази цел.
Член 10
1. Държавите-членки насърчават провеждането на изследвания и дейностите, необходими за защита, управление и използване на популациите на всички видове птици, посочени в член 1. Специално внимание ще се обръща на изследванията и дейностите по въпросите, изброени в приложение V.
2. Държавите-членки изпращат на Комисията цялата информация, необходима за вземането на подходящи мерки за координацията на изследванията и дейностите, посочени в параграф 1.
Член 11
Държавите-членки следят евентуалното въвеждане на видове птици, които не живеят естествено в диво състояние на европейската територия на държавите-членки, да не нанася вреда на местната флора и фауна. В тази връзка те се консултират с Комисията.
Член 12
1. Държавите-членки предават на Комисията на всеки три години, считано от 7 април 1981 г., доклад за прилагането на съответните национални разпоредби, приети по силата на настоящата директива.
2. Комисията подготвя на всеки три години обобщен доклад, разработен въз основа на информацията, посочена в параграф 1. Тази част от проекта на доклад, която обхваща информацията, предоставена от държавите-членки, се препраща на органите на съответните държави-членки за проверка. Окончателната версия на доклада се съобщава на държавите-членки.
Член 13
Прилагането на мерките, взети по силата на настоящата директива, не може да води до влошаване на настоящата ситуация по отношение на опазването на всички видове птици, посочени в член 1.
Член 14
Държавите-членки могат да вземат по-строги мерки за защита от предвидените от настоящата директива.
Член 15
Приемат се измененията, необходими за адаптиране към техническия и научния прогрес на приложения I и V. Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 16, параграф 2.
Член 16
1. Комисията се подпомага от Комитета за адаптиране към техническия и научния прогрес.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат член 5а, параграфи 1-4 и член 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Член 17
Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното си законодателство в областта, уредена от настоящата директива.
Член 18
Директива 79/409/ЕИО, изменена с актовете, посочени в приложение VI, част A, се отменя, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които срокове са посочени в приложение VI, част Б.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VII.
Член 19
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 20
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 30 ноември 2009 година.