19860612
Директива на Съвета
от 12 юни 1986 година
за опазване на околната среда, и по-специално на почвата, при използване на утайки от отпадъчни води в земеделието
(86/278/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 100 и 235 от него,
като взе предвид предложението на Комисията [1],
като взе предвид становището на Европейския парламент [2]
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [3],
като има предвид, че целта на настоящата директива е да регулира използването на утайки от отпадъчни води в земеделието по начин, който предотвратява вредното въздействие върху почвата, растителността, животните и човека, като същевременно поощрява правилната им употреба;
като има предвид, че несъответствието между разпоредбите на държавите-членки за приложението на утайките от отпадъчни води в земеделието може да се отрази на функционирането на общия пазар; като има предвид, че по тази причина в дадената област трябва да се стимулира сближаването на законодателствата, предвидено съгласно член 100 от Договора;
като има предвид, че утайките от отпадъчни води, използвани в земеделието, не са включени в Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 г. относно отпадъците [4];
като има предвид, че мерките, за които има разпоредба в Директива 78/319/ЕИО на Съвета от 20 март 1978 г. за токсичните и опасните отпадъци [5], се отнасят също за отпадъчни води, съдържащи или заразени с вещества или материали, изброени в приложението към същата директива, които са от такова естество или присъстват в такива количества или концентрации, че представляват опасност за човешкото здраве или за околната среда;
като има предвид, че трябва да се вземат специални мерки, за да се гарантира пълната защита на хора, животни, растения и околна среда от опасното въздействие, породено от неконтролираната употреба на утайки;
като има предвид, че настоящата директива има за цел също да създаде определени първоначални мерки на Общността във връзка с опазването на почвата;
като има предвид, че утайките може да имат ценни свойства за земеделието и по тази причина е оправдано да се поощрява приложението им в него, при условие че те се използват правилно; като има предвид, че използването на утайките от отпадъчни води не бива да влошава качеството на почвата и на земеделските продукти;
като има предвид, че някои тежки метали могат да бъдат токсични за растенията и за човека поради присъствието им в посевите и като има предвид, че е необходимо да се установят задължителни гранични стойности за тези елементи в почвата;
като има предвид, че използването на утайки трябва да бъде забранено, когато концентрацията на тези метали в почвата надвишава тези гранични стойности;
като има предвид, че освен това е необходимо да се предотврати в резултат на използването на утайки надвишаването на тези гранични стойности; като има предвид, че за тази цел е необходимо да се ограничи количеството на тежки метали, попадащи в обработваемата почва, или чрез определяне на максимални количества за размера на годишно използваните утайки и гарантиране граничните стойности за концентрация на тежки метали в използваните утайки да не се превишават, или чрез търсене на начини да се гарантира граничните стойности за количествата на тежките метали, които могат да се вкарат в почвата на базата на общо количество за 10 години, да не се превишават;
като има предвид, че утайките трябва да се обработят, преди да се използват в земеделието; като има предвид, че държавите-членки могат независимо от това да разрешат при определени условия използването на необработени утайки, без да се застрашава здравето на човека или животните, ако утайката е инжектирана в почвата;
като има предвид, че определен период от време трябва да измине между използването на утайките и извеждането на животни на паша или прибирането на култури или определени фуражни култури, които обикновено са в пряк контакт с почвата и се консумират сурови; като има предвид, че използването на утайки за плодове и зеленчуци по време на периода им на растеж, с изключение на плодови дръвчета, трябва да бъде забранено;
като има предвид, че утайките трябва да се използват при условия, които гарантират, че почвата и надземните и подпочвените води се опазват в съответствие с Директиви 75/440/ЕИО [6] и 80/68/ЕИО [7];
като има предвид, че за тази цел е необходимо да се следи качеството на утайките и на почвите, за които те се използват, и оттук да се правят анализи и да се съобщават определени резултати на потребителите;
като има предвид, че определено количество важна информация трябва да се пази, за да се гарантира по-голямо разбиране за използването на утайките в земеделието и като има предвид, че такава информация трябва да се изпраща под формата на периодични доклади на Комисията; като има предвид, че в светлината на тези доклади Комисията, ако е необходимо, прави предложения за осигуряване на по-добро опазване на почвата и околната среда;
като има предвид, че утайките на канализационни води от малки пречиствателни станции, които главно третират отпадъчни води от домакинствата, представляват съвсем малка опасност за здравето на хора, животни и растения и за околната среда и трябва по тази причина да бъдат освободени от някои от установените задължения относно информацията и анализа;
като има предвид, че държавите-членки би трябвало да са в състояние да създадат по-строги разпоредби от установените с настоящата директива; като има предвид, че такива разпоредби трябва да се съобщават на Комисията;
като има предвид, че поради техническия и научния прогрес могат да се наложат някои бързи промени на определени изисквания, установени в настоящата директива; като има предвид, че за да улесни въвеждането на мерки, изисквани за тази цел, трябва да се установи процедура, с която да се положи основата на близко сътрудничество между държавите-членки и Комисията; като има предвид, че такова сътрудничество трябва да става в рамките на Комитета за въвеждане новостите на научно-техническия прогрес;
като има предвид, че Договорът не предвижда необходимите правомощия освен тези в член 235,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Целта на настоящата директива е да регулира използването на утайката от отпадъчни води в земеделието по начин, който предотвратява опасното въздействие върху почвата, растителността, животните и човека, като по този начин се поощрява правилното използване на такива утайки от отпадъчни води.
Член 2
За целите на настоящата директива:
а) "утайка" означава:
i) остатъчна утайка от пречиствателни станции, преработващи битови или градски отпадъчни води, и от други пречиствателни станции за отпадъчни води, преработващи отпадъчни води със състав, подобен на битовите и градските отпадъчни води;
ii) остатъчна утайка от септични ями и други подобни инсталации за преработката на отпадъчни води;
iii) отпадъчна утайка от пречиствателни станции, различни от посочените в i) и ii);
б) "обработена утайка" означава:
утайка, която е преминала през биологична, химична и термична обработка, дълготрайно депониране или всякакъв друг процес, така че значително е намалила способността си за ферментация и за причиняване опасности за здравето, произтичащи от употребата ѝ;
в) "земеделие" означава:
отглеждането на всички видове хранителни култури с търговски характер, включително и тези за отглеждането на животни;
г) "използване" означава:
разпространяването на утайка върху почвата или поставянето ѝ в почвата или навътре в нея по всякакъв друг начин.
Член 3
1. Утайката, посочена в член 2, буква а), i), може да се използва само в земеделието в съответствие с настоящата директива.
2. Без да се засягат разпоредбите на Директиви 75/442/ЕИО и 78/319/ЕИО:
- утайката, посочена в член 2, буква а), ii), може да се използва в земеделието в съответствие с условията, които въпросната държава-членка може да счете за необходими за опазване на човешкото здраве и околната среда,
- утайката, посочена в член 2, буква а), iii), може да се използва в земеделието само ако използването ѝ се регламентира от въпросната държава-членка.
Член 4
Стойностите за концентрации на тежки метали в почва, към която се добавя утайка, концентрациите на тежки метали в утайките и максималните годишни количества на такива тежки метали, които могат да се вкарат в почва, предназначена за земеделие, са дадени в приложения IА, IБ и IВ.
Член 5
Без да се засяга член 12:
1. Държавите-членки забраняват използването на утайка, когато концентрацията на един или повече тежки метали в почвата надвишава граничните стойности, които те са установили в съответствие с приложение IА, и предприемат необходимите мерки за да гарантират, че тези гранични стойности не се превишават в резултат на използването на утайка.
2. Държавите-членки регламентират използването на утайки по такъв начин, че натрупването на тежки метали в почвата да не води до надвишаването на граничните стойности от параграф 1. За да се постигне това, те използват една от двете процедури, предвидени в букви а) и б) по-долу:
а) държавите-членки определят максималните количества утайка, изразена в тонове сухо вещество, която може да се прилага спрямо почвата за единица площ годишно, като същевременно се спазват граничните стойности за концентрацията на тежки метали в утайката, определена в съответствие с приложение IБ; или
б) държавите-членки гарантират спазването на граничните стойности за количествата метали, вкарани в почвата за единица време, както е посочено в приложение IВ.
Член 6
Без да се засяга член 7:
а) утайката се обработва, преди да се използва в земеделието. Държавите-членки могат независимо от това да разрешат съгласно определени от тях условия използването на необработени утайки, ако те се инжектират или се вкарват в почвата;
б) производителите на утайки от отпадъчни води редовно предоставят на потребителите цялата информация, посочена в приложение IIА.
Член 7
Държавите-членки забраняват използването на утайки или доставянето на утайки за:
а) пасища или фуражни култури, ако пасищата ще се ползват, а фуражните култури ще се събират преди изтичането на определен период от време. Този период, който се определя от държавите-членки, като по-специално се взема предвид географското и климатичното им положение, в никакъв случай не е по-малък от три седмици;
б) почви, в които растат плодове и зеленчуци, с изключение на плодни дръвчета;
в) земя, предназначена за отглеждането на плодове и зеленчуци, които обикновено са в пряк контакт с почвата и обикновено се консумират сурови, за срок от 10 месеца преди събирането на културите и по време на самото събиране.
Член 8
При използването на утайки се спазват следните правила:
- утайката се ползва по начин, който отчита хранителните нужди на растенията и не влошава качеството на почвата, както и надземните и подпочвените води,
- когато утайка се използва за дадена почва, на която pH е под 6, държавите-членки вземат предвид увеличената подвижност и присъствието на тежки метали в културите и, ако е необходимо, намаляват граничните стойности, които са установили в съответствие с приложение IА.
Член 9
Утайката и почвата, върху която се използва, се анализират, както е посочено в приложения IIА и IIБ.
Методите за вземане на проби и анализ са указани в приложение IIВ.
Член 10
1. Държавите-членки осигуряват поддържането на актуализирани данни, които регистрират:
а) количествата произведени и доставени утайки за земеделието;
б) състава и свойствата на утайките по отношение на параметрите, посочени в приложение IIА;
в) вида на извършената преработка съгласно определението в член 2, буква б);
г) имената и адресите на получателите на утайките и мястото, където утайката ще се използва.
2. Данните са на разположение на компетентните власти и са в основата на общия доклад, посочен в член 17.
3. Информация за начините на обработка и резултатите от анализите се предоставя при молба от страна на компетентните власти.
Член 11
Държавите-членки могат да изключат от разпоредбите на член 6, буква б) и член 10, параграф 1, букви б), в) и г) и параграф 2 утайките, преработени от пречиствателна станция за отпадъчни води с капацитет под 300 кг БПК5 на ден, което отговаря на 5000 еквивалент жители, които са предназначени главно за преработка на битови отпадъчни води.
Член 12
Когато условията го изискват, държавите-членки могат да вземат по-строги мерки от предвидените в настоящата директива.
Всяко решение от този вид се съобщава на Комисията в съответствие със съществуващите споразумения.
Член 13
Въвеждането на новостите на научно-техническия прогрес в съответствие с процедурата, посочена в член 15, включва разпоредбите от приложенията към настоящата директива, с изключение на параметрите и стойностите, включени в приложения IА, IБ и IВ, всички фактори, които е вероятно да се отразят на измерването на стойностите, и параметрите за анализ, посочени в приложения IIА и IIБ.
Член 14
1. Комитет за адаптиране на настоящата директива към научно-техническия прогрес (наричан по-долу "Комитета") се създава с настоящия документ. Той се състои от представители на държавите-членки и се председателства от представител на Комисията.
2. Комитетът създава свой процедурен правилник.
Член 15
1. Когато установената в настоящия член процедура трябва да се спази, въпросът се отнася до Комитета от председателя или по негова собствена инициатива, или по молба на представител на държава-членка.
2. Представителят на Комисията предоставя на Комитета проект от мерки за приемане. Комитетът дава становището си относно проекта в срок, определен от председателя в съответствие със спешността на въпроса. Той решава с мнозинство от 54 гласа, като гласовете на държавите-членки се претеглят, както е посочено в член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. а) Комисията приема предвидените мерки, когато те са в съответствие със становището на Комитета.
б) Когато предвижданите мерки не са в съответствие със становището на Комитета или не е дадено такова, Комисията незабавно прави предложение на Съвета за мерките, които трябва да се приемат. Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство.
в) Ако в срок три месеца след представяне на предложението Съветът не е взел решение, предлаганите мерки се приемат от Комисията.
Член 16
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, в срок три години от нейното нотифициране.
Те незабавно информират Комисията за това.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 17
Пет години след нотифицирането на настоящата директива и на всеки четири години след това държавите-членки подготвят консолидирани доклади за използването на утайките в земеделието, като посочват използваните количества, следваните критерии и възникналите трудности; те изпращат този доклад на Комисията, която публикува информацията от него. В светлината на този доклад, ако е необходимо, Комисията представя подходящи предложения за по-добро опазване на почвата и околната среда.
Член 18
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 12 юни 1986 година.