РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 380/2008 НА СЪВЕТА
от 18 април 2008 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1030/2002 относно единния формат на разрешенията за пребиваване за гражданите на трети страни
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 63, параграф 3, буква а) от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Договорът от Амстердам цели да установи постепенно пространство на свобода, сигурност и правосъдие и предоставя право на инициатива на Комисията за предприемане на съответните мерки за хармонизирана имиграционна политика.
(2)
Изключително важно е единният формат за разрешенията за пребиваване да съдържа цялата необходима информация и да отговаря на много високи технически стандарти, особено по отношение на гаранциите срещу подправяне и фалшификация. Това ще допринесе за предотвратяването и борбата срещу незаконната имиграция и незаконното пребиваване. Единният формат трябва също да е пригоден за ползване от всички държави-членки.
(3)
Интегрирането на биометрични идентификатори е важна стъпка към използването на нови елементи, които установяват по-надеждна връзка между притежателя и разрешението за пребиваване като важен принос за осигуряването на защита срещу ползване с измамна цел. Следва да се вземат под внимание спецификациите, изложени в документ № 9303 на Международната организация за гражданска авиация (ICAO), част 3, формати 1 и 2 за машинночетими официални документи.
(4)
Освен това преобладаващото мнозинство държави-членки прилагат принципа едно лице - един документ, който още повече укрепва сигурността. Трябва да се проучи дали този принцип да не бъде въведен задължително.
(5)
На срещата си в Солун на 19 и 20 юни 2003 г. Европейският съвет подчерта, че в ЕС е нужен съгласуван подход относно биометричните идентификатори или биометричните данни, който да доведе до хармонизирани решения за документи за граждани на трети страни, паспорти на граждани на ЕС и информационни системи.
(6)
Използването на нови технологии, като електронно правителство и електронен подпис за достъп до електронни услуги, следва да се улесни, като на държавите-членки се предостави възможността да използват в разрешенията за пребиваване носител на запаметена информация, предназначен за въвеждане на биометрични идентификатори, или допълнителен носител на запаметена информация за тази цел.
(7)
Целта на настоящия регламент е единствено да определи защитните елементи и биометрични идентификатори, които да бъдат използвани от държавите-членки в единен формат на разрешение за пребиваване за граждани на трети страни.
(8)
Настоящият регламент установява единствено спецификации, които нямат поверителен характер; необходимо е тези спецификации да бъдат допълнени от нови спецификации, които може да останат поверителни, с цел предотвратяване на подправяне и фалшификация, и които може да не включват лични данни или препратки към такива данни. Правомощията за приемане на такива допълнителни спецификации следва да се предоставят на Комисията, която следва да се подпомага от комитета, създаден съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 1683/95 на Съвета от 29 май 1995 г. за определяне на единен формат за визи (2).
(9)
По отношение на личните данни, които ще се обработват в контекста на единния формат на разрешенията за пребиваване, се прилага Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (3). Следва да се гарантира, че в единния формат за разрешенията за пребиваване не се съхранява никаква допълнителна информация, освен ако това не се предвижда в Регламент (ЕО) № 1030/2002 на Съвета (4), в приложението към него или не се посочва в съответния документ за пътуване.
(10)
В съответствие с принципа на пропорционалност, за постигане на основната цел за въвеждане на биометрични идентификатори в съвместими формати е необходимо и целесъобразно да се утвърдят правила за всички държави-членки, прилагащи Шенгенската конвенция. Настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на целите в съответствие с член 5, трета алинея от Договора.
(11)
Съгласно членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана с него, нито с неговото прилагане. Като се има предвид, че настоящият регламент доразвива достиженията на правото от Шенген съгласно разпоредбите на дял IV, трета част от Договора за създаване на Европейската общност, Дания, в съответствие с член 5 от посочения протокол, следва да реши в срок шест месеца след приемането на настоящия регламент дали да го транспонира в националното си законодателство.
(12)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите от достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоциирането на тези две държави в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (5), които попадат в областта, посочена в член 1, буква В от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (6) относно определени условия по прилагането на това споразумение.
(13)
В съответствие с член 3 от Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, Обединеното кралство е уведомило с писмо от 29 декември 2003 г., че желае да вземе участие в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(14)
В съответствие с член 3 от Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, с писмо от 19 декември 2003 г. Ирландия е уведомила, че желае да вземе участие в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(15)
По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, подписано от Европейския съюз, Европейската общност и Швейцарската конфедерация за асоциирането на последната при въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, буква В от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 4, параграф 1 от Решение 2004/860/ЕО на Съвета (7),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1030/2002 се изменя, както следва:
1.
Член 1 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 второто изречение се заменя със следното:
„Разрешения за пребиваване на граждани на трети страни се издават като самостоятелни документи във формат ID 1 или ID 2.“;
б)
в параграф 2 буква а) се изменя, както следва:
i)
подточка ii) се заменя със следното:
„ii)
Разрешения, които се издават до разглеждане на молба за убежище, заявление за разрешение за пребиваване или за удължаване на неговия срок.“;
ii)
добавя се следната подточка:
„iiа)
разрешения, които са издадени при изключителни обстоятелства с оглед удължаване на разрешения престой с максимална продължителност един месец.“
2.
В член 2, параграф 1 се добавят следните букви:
„г)
технически спецификации за носителя на запаметена информация за биометричните елементи и тяхната защита, включително предотвратяване на неразрешен достъп;
д)
изисквания за качеството и общи стандарти за изображението на лицето и изображенията на пръстовите отпечатъци;
е)
изчерпателен списък на допълнителни национални защитни елементи, които биха могли да бъдат добавени от държавите-членки в съответствие с буква з) от приложението.“
3.
В член 3 първата алинея се заменя със следното:
„В съответствие с процедурата, посочена в член 7, параграф 2, може да бъде решено, че спецификациите, посочени в член 2, са с поверителен характер и няма да се публикуват. В такъв случай те ще бъдат предоставяни единствено на органите, посочени от държавите-членки като отговарящи за отпечатването, както и на лицата, надлежно упълномощени от държава-членка или от Комисията.“
4.
В член 4 втората алинея се заменя със следното:
„В разрешението за пребиваване или в носителя на запаметена информация на разрешението за пребиваване, посочен в член 4а, не се включва никаква информация в машинно четима форма, освен ако това не е предвидено в настоящия регламент или в приложението към него, или ако не е посочено в съответния документ за пътуване от издаващата държава съобразно нейното национално законодателство. Държавите-членки могат също така да съхраняват данни относно електронни услуги, като например електронно правителство и електронна търговия, както и относно допълнителни разпоредби, свързани с разрешенията за пребиваване, на чип, посочен в точка 16 от приложението. Въпреки това следва да съществува логическо разделение между всички национални данни и биометричните данни, посочени в член 4а.
За целите на настоящия регламент биометричните елементи в разрешенията за пребиваване се използват само за удостоверяване на:
а)
истинността на документа;
б)
самоличността на притежателя с помощта на налични в момента сравними отличителни знаци, когато представянето на разрешението за пребиваване се изисква съгласно националното законодателство.“
5.
Добавят се следните членове:
„Член 4a
Единният формат на разрешенията за пребиваване включва носител за запаметена информация, съдържащ изображение на лицето и две изображения на пръстови отпечатъци на притежателя, и двете в съвместими формати. Данните са с гарантирана сигурност и носителят на запаметена информацията има достатъчен капацитет и способност да гарантира целостта, истинността и поверителността на данните.
Член 4б
„За целите на настоящия регламент държавите-членки снемат биометрични идентификатори, състоящи се от изображение на лицето и два пръстови отпечатъка, от гражданите на трети страни.
Процедурата се определя съгласно националната практика на съответната държава-членка и при спазване на гаранциите, предвидени в Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи и в Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на детето.
Снемат се следните биометрични идентификатори:
-
снимка, предоставена от заявителя или направена по време на подаване на заявлението; и
-
два цифрови пръстови отпечатъка, снети с притискане на плоска повърхност.
Техническите спецификации за снемане на биометрични идентификатори се определят в съответствие с процедурата, описана в член 7, параграф 2, както и със стандартите на ICAO и техническите спецификации за паспорти, издавани от държавите-членки на техните граждани съгласно Регламент (ЕО) № 2252/2004 на Съвета от 13 декември 2004 г. относно стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите-членки (8).
Снемането на пръстови отпечатъци е задължително за лица над шестгодишна възраст.
Лица, от които снемането на пръстови отпечатъци е физически невъзможно, са освободени от изискването да дават пръстови отпечатъци.“
6.
Добавя се следният член:
„Член 5a
В случаите, когато държавите-членки използват единния формат за цели, различни от предвидените в настоящия регламент, трябва да бъдат взети подходящи мерки, за да се предотврати объркване с разрешението за пребиваване по член 1, като съответното предназначение е посочено ясно върху картата.“
7.
В член 9 третата алинея се заменя със следното:
„Съхраняването на изображението на лицето като първичен биометричен идентификатор се въвежда най-късно две години, а на двете изображения на пръстови отпечатъци - най-късно три години след приемането на съответните технически мерки, предвидени в член 2, параграф 1, букви г) и д).
Прилагането на настоящия регламент обаче няма да повлияе на валидността на вече издадените разрешения за пребиваване, освен ако съответната държава-членка не реши друго.
В продължение на преходен период от две години след приемане на първите технически спецификации за изображението на лицето, посочени в третата алинея от настоящия член, разрешението за пребиваване може да продължи да се издава под формата на стикер.“
8.
Приложението се изменя в съответствие с приложение I към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 18 април 2008 година.