31992L0118
L 062/49
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 92/118/ЕИО НА СЪВЕТА
от 17 декември 1992 година
за определяне на ветеринарно-санитарните и здравните изисквания относно търговията и вноса в Общността на продукти, които не са подчинени по отношение на посочените изисквания на специалните правила на Общността, посочени в глава I от приложение А към Директива 89/662/ЕИО и по отношение на патогените на Директива 90/425/ЕИО
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становищата на Европейския парламент (2),
като взе предвид становищата на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че продуктите от животински произход са включени в списъка от продукти в приложение II към Договора; като има предвид, че предлагането на пазара на такива продукти съставлява важен източник на доход за част от занимаващото се със земеделие население;
като има предвид, че за да се осигури рационално развитие в този сектор и да се повиши продуктивността, е необходимо на общностно равнище да бъдат определени ветеринарно-санитарни и здравни правила по отношение на въпросните продукти;
като има предвид, че Общността трябва да приеме мерки, предназначени за постепенното установяване на вътрешния пазар, представляващ територия без вътрешни граници, в срок до 31 декември 1992 г.;
като има предвид, че с оглед на гореспоменатите цели Съветът е постановил ветеринарно-санитарни правила, приложими за прясно месо, птиче месо, месни продукти, дивечово месо, заешко месо и млечни продукти;
като има предвид, че освен ако е предвидено друго, търговията с продукти от животински произход трябва да се либерализира, без да се изключва възможността за прибягване до предпазни мерки;
като има предвид, че поради значителния риск от разпространяване на болести, на който са изложени животните, за определени продукти от животински произход следва да се предвидят конкретни изисквания, които да се прилагат, когато тези продукти биват пускани на пазара с цел търговия, особено когато са предназначени за райони с висок здравен статут;
като има предвид, че когато беше приета Директива 92/65/ЕИО, Комисията се съгласи да разграничи ветеринарно-санитарните аспекти, отнасящи се за животни, от тези, отнасящи се за продукти;
като има предвид, че за да бъде възможно да се премахнат проверките на границите между държавите-членки от 1 януари 1993 г., ветеринарно-санитарните и здравните правила следва да бъдат определени така, че да са приложими за всички продукти, подлежащи на такива проверки, търговията и вносът на които все още не са хармонизирани на общностно равнище;
като има предвид, че за да се постигне тази цел, някои от съществуващите норми следва да бъдат адаптирани с оглед приемането на гореспоменатите мерки;
като има предвид, че следва да се въведе система за одобрение на третите страни и предприятията, които отговарят на изискванията в настоящата директива, заедно с процедура за инспекция от Общността, с която да се гарантира, че условията за такова одобрение са изпълнени;
като има предвид, че придружаващият документ за продуктите е най-добрият начин компетентният орган по местоназначение да се увери, че пратката съответства на разпоредбите на настоящата директива; като има предвид, че издаването на здравния или ветеринарния сертификат следва да се запази за контролиране на местоназначението на определени внесени продукти;
като има предвид, че към предмета на настоящата директива следва да се прилагат правилата, принципите и предпазните мерки, установени в Директива 90/675/ЕИО на Съвета от 10 декември 1990 г. за определяне на принципите относно организацията на ветеринарните проверки на продукти, въведени в Общността от трети страни (4);
като има предвид, че в контекста на търговията в рамките на Общността следва да се прилагат също така правилата, определени в Директива 89/662/ЕИО;
като има предвид, че на Комисията следва да бъде възложено да приеме определени мерки за прилагане на настоящата директива; като има предвид, че за тази цел следва да се постановят процедури за установяване на тясно и ефективно сътрудничество между Комисията и държавите-членки в рамките на Постоянния ветеринарен комитет;
като има предвид, че с оглед специфичните затруднения при извършването на доставките от и към Република Гърция, възникващи от нейната географска територия, за тази държава следва да бъдат допуснати специални дерогации;
като има предвид, че приемането на специфични правила за продуктите от обхвата на настоящата директива не възпрепятства приемането на правила за хигиената на храните и безопасността на храните в общия случай, относно каквито Комисията е внесла предложение за рамкова директива,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 1
Настоящата директива определя ветеринарно-санитарните и здравните изисквания относно търговията и вноса в Общността на продукти от животински произход (включително търговски мостри от такива продукти), които не са подчинени по отношение на посочените изисквания на специалните правила на Общността, посочени в приложение А, глава I към Директива 89/662/ЕИО (5), и по отношение на патогенните агенти на Директива 90/425/ЕИО.
Настоящата директива не представлява пречка за приемането на по-подробни ветеринарно-санитарни правила като част от горепосочените специални правила, нито за запазването на ограниченията на търговията или вноса на продукти, попадащи в обхвата на специалните правила, посочени в първия параграф, обусловени от изискванията на общественото здраве.
Член 2
1. По смисъла на настоящата директива:
а)
търговия означава търговия, както е определено в член 2, параграф 2 от Директива 89/662/ЕИО;
б)
търговска мостра означава мостра без търговска стойност, взета от името на собственика или лицето, отговорно за дадено предприятие, която е представителна за определен продукт от животински произход, произвеждан от това предприятие, или представлява образец на продукт от животински произход, планиран да бъде произвеждан, и която за целите на последващо изследване трябва да указва вида на продукта, неговия състав и животинския вид, от който е добит;
в)
тежка трансмисивна болест означава всички болести от обхвата на Директива 82/894/ЕИО (6);
г)
патогенни агенти означава всяка съвкупност или култура от организми или техни производни, присъстващи самостоятелно или под формата на манипулирана комбинация на такава съвкупност или култура от организми, способна да причини заболяване във всяко живо същество (различно от човека), и всякакви модифицирани производни на тези организми, които могат да пренасят или предават животински патоген, или тъканта, клетъчната култура, секретите или екскретите, с които или посредством които животински патоген може да бъде пренасян или предаван; тази дефиниция не включва имунологичните ветеринарномедицински продукти, разрешени за употреба по силата на Директива 90/677/ЕИО (7);
д)
преработен животински протеин, предназначен за консумация от животни означава животински протеин, който е обработен така, че да стане пригоден за пряка употреба като храна или като съставка в храна за животни; тук се включват брашно от риба, месо, кости, копита, рога, кръв, пера, сухи пръжки и други подобни продукти, включително смеси, съдържащи тези продукти;
e)
преработен животински протеин, предназначен за консумация от човека означава пръжки, месо на прах и свинска кожичка на прах, посочени в член 2, буква б) от Директива 77/99/ЕИО (8);
ж)
пчелен продукт означава пчелен мед, восък, пчелно млечице, прополис или пчелен прашец, непредназначени за консумация от човека или за промишлена употреба.
2. В допълнение, дефинициите по член 2 от Директиви 89/662/ЕИО, 90/425/ЕИО и 90/675/ЕИО се прилагат mutatis mutandis.
Член 3
Държавите-членки гарантират, че:
-
търговията и вносът на продукти от животински произход, посочени в член 1, както и на желатини, непредназначени за консумация от човека, не са забранени или ограничени по здравни или ветеринарно-санитарни причини, различни от причините, произтичащи от прилагането на настоящата директива или от законодателството на Общността, и по-специално от предприетите предпазни мерки;
-
всеки нов продукт от животински произход, чието предлагане на пазара в държава-членка е разрешено след датата, предвидена в член 20, не може да бъде предмет на търговия или внос до вземането на решение съгласно първия параграф на член 15, след като бъде извършена оценка и, ако е уместно, след като Научният ветеринарен комитет, създаден по силата на Решение 81/651/ЕИО (9), произнесе становището си относно реалния риск от разпространение на тежки трансмисивни болести, който може да произтича от движението на продукта, не само за животинския вид, от който продуктът е добит, но и за други животински видове, които могат да бъдат носители на болестта, да станат огнище на болестта или да представляват риск за човешкото здраве;
-
другите продукти от животински произход, посочени в член 2, буква б) от Директива 77/99/ЕИО, не могат да бъдат предмет на търговия и внос от трети страни, освен ако не отговарят на изискванията на посочената директива и на съответните изисквания на настоящата директива.
ГЛАВА II
Приложими разпоредби за търговия
Член 4
Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че за целите на приложението на член 4, параграф 1 от Директива 89/662/ЕИО и член 4, параграф 1, буква а) от Директива 90/425/ЕИО продуктите от животински произход, посочени в приложения I и II и в член 3, второ и трето тире от настоящата директива, могат да бъдат предмет на търговия, без да се засягат специалните разпоредби, които следва да бъдат приети в изпълнение на член 10, параграф 3 и член 11, само ако удовлетворяват следните изисквания:
1.
въпросните продукти трябва да отговарят на изискванията съгласно член 5 и на специалните изисквания, определени в приложение I по отношение на ветеринарно-санитарните аспекти и в приложение II по отношение на аспектите на общественото здраве;
2.
въпросните продукти трябва да идват от предприятия, които:
а)
се задължават в светлината на специфичните изисквания, определени в приложения I и II за продукти, произведени в предприятието:
-
да спазват специфичните изисквания относно производството, определени в настоящата директива,
-
да установят и приложат методи за контрол и проверка на критичните точки въз основа на използваните процеси,
-
в зависимост от продуктите да вземат проби за анализ в лаборатория, призната от компетентния орган, с цел проверяване на съответствието със стандартите, установени с настоящата директива,
-
да съхраняват в писмен вид или на друг носител получената информация по предходните тирета, за да я представят на компетентния орган; по-специално резултатите от различните проверки и изпитвания се съхраняват най-малко в продължение на две години,
-
да гарантират извършването на маркиране и етикетиране,
-
ако резултат от лабораторното изследване или всяка друга информация, с която разполагат, разкрива наличие на сериозна опасност за здравето на животните или за общественото здраве, да информират за това компетентния орган,
-
да изпращат за търговски цели само продукти, придружени с търговски документ, указващ естеството на продукта, наименованието и, когато е уместно, номера на ветеринарното одобрение на производственото предприятие;
б)
под надзора на компетентния орган следят за това операторът или управителят на предприятието да съблюдава изискванията на настоящата директива;
в)
са регистрирани от компетентния орган въз основа на предоставени доказателства от съответното предприятие, че то изпълнява изискванията на настоящата директива.
Член 5
Държавите-членки гарантират, че са взети всички необходими мерки, за да се гарантира, че продуктите от животински произход, посочени в приложения I и II, не са изпратени за търговски цели от животновъден обект, разположен в зона, спрямо която са наложени ограничения поради появата на болест, към която е възприемчив животинският вид, от който продуктът е добит, или от предприятие или зона, движението на продукти или търговията от които би представлявала риск за ветеринарно-санитарния статус на държавите-членки, освен в случаите, когато продуктите са претърпели термична обработка в съответствие със законодателството на Общността.
В рамките на предпазните мерки по реда на процедурата съгласно член 18 могат да бъдат регламентирани конкретни гаранции, при представянето на които, чрез дерогация от първия параграф, да бъде разрешавано движението на определени продукти.
Член 6
Държавите-членки гарантират, че търговията с патогенни агенти се подчинява на строги правила, които следва да бъдат дефинирани съгласно процедурата по член 18.
Член 7
1. Правилата за проверките, установени в Директива 89/662/ЕИО, а относно патогенните агенти - в Директива 90/425/ЕИО, се прилагат и за продуктите от обхвата на настоящата директива, по-специално по отношение на организирането и последващите действия по проверките, които ще бъдат извършвани.
2. Член 10 от Директива 90/425/ЕИО се прилага за продуктите, обхванати от настоящата директива.
3. За целите на търговията разпоредбите на член 12 от Директива 90/425/ЕИО се разпростират и върху предприятия, извършващи доставка на продукти от животински произход, обхванати от настоящата директива.
4. Без да се засягат специалните разпоредби на настоящата директива, компетентният орган извършва всякакви проверки, каквито намери за уместни, при наличието на съмнения, че настоящата директива не се спазва.
5. Държавите-членки предприемат необходимите административни или наказателни мерки за санкциониране на всяко нарушение на настоящата директива, по-специално когато се установи, че изготвените сертификати или документи не отговарят на действителното състояние на продуктите, посочени в приложения I и II, или че въпросните продукти не отговарят на изискванията на настоящата директива или не са преминали през проверките, предвидени в нея.
Член 8
В глава 1, точка 1 от приложение А към Директива 92/46/ЕИО (10) се добавя следната алинея:
„Млякото и млечните продукти не трябва да идват от надзорна зона, определена в съответствие с Директива 85/511/ЕИО, освен ако млякото е преминало през пастьоризация (при 71,7 °С в продължение на 15 секунди) под надзора на компетентния орган.“
ГЛАВА III
Приложими разпоредби към вноса в Общността
Член 9
Изискванията, приложими за вноса на продукти, обхванати от настоящата директива, трябва да включват предоставяне най-малко на гаранциите, предвидени в глава II, включително тези, установени в изпълнение на член 6, и тези, установени в член 3, второ и трето тире.
Член 10
1. За целите на единното приложение на член 9 се прилагат следните разпоредби.
2. Продуктите, посочени в приложения I и II и в член 3, второ и трето тире, могат да бъдат внасяни в Общността, само ако отговарят на следните изисквания:
а)
освен ако не е посочено друго в приложения I и II, те трябва да идват от трета страна или част от територията на трета страна и да са включени в списък, който се изготвя и актуализира съгласно процедурата по член 18;
б)
с изключение на продуктите, посочени в глава 5, буква Б от приложение I, те трябва да идват от предприятия, за които компетентният орган на третата страна е предоставил на Комисията гаранции, че отговорят на изискванията на параграф 3, буква а);
в)
в изрично предвидените случаи в приложения I и II и в член 3, второ и трето тире те трябва да бъдат придружавани от ветеринарен или здравен сертификат, който съответства на образеца, изготвен съгласно процедурата в член 18, и който удостоверява, че продуктите отговарят на допълнителните условия или предлагат еквивалентните гаранции, посочени в параграф 3, буква а), и идват от предприятия, предоставящи такива гаранции, и е подписан от официален ветеринарен лекар или, където е приложимо, от друг компетентен орган, признат съгласно същата процедура.
3. Съгласно процедурата в член 18:
а)
се установяват специфични изисквания - по-специално за защитата на Общността от някои екзотични болести или болести, заразни за човека, или гаранции, еквивалентни на тези условия.
Специфичните изисквания и еквивалентните гаранции, определени за трети страни, не могат да бъдат по-благоприятни от тези, определени в приложения I и II и в член 3, второ и трето тире;
б)
се съставя списък на Общността на предприятия от трети страни, които отговарят на изискванията на параграф 2, буква б);
в)
се определят естеството на всеки вид обработване или на мерките, които следва да бъдат предприети, за да се избегне повторно заразяване на животинските черва, яйца и яйчни продукти.
4. Решенията, предвидени в параграфи 2 и 3, трябва да се вземат въз основа на оценка и, където е подходящо, въз основа на становището на Научния ветеринарен комитет относно реалния риск от разпространение на тежки трансмисивни болести или болести, заразни за човека, които могат да се получат в резултат от движението на продукта, не само за животинския вид, от който произхожда продуктът, но и за други животински видове, които могат да бъдат носители на болестта или да станат огнище на болестта, или да представляват риск за общественото здраве.
5. Експерти от Комисията и държавите-членки извършват инспекции на място, за да проверят дали гаранциите, предоставени от третата страна относно условията за производство и предлагане на пазара, могат да се считат за еквивалентни на гаранциите, прилагани в Общността.
Експертите от държавите-членки, отговарящи за извършването на тези инспекции, се назначават от Комисията по предложение на държавите-членки.
Тези инспекции се извършват от името на Общността, която поема заплащането на всички произтичащи от тях разходи.
До организирането на инспекциите, посочени в първата алинея, продължават да се прилагат националните норми относно инспекциите в трети страни, при условие че бъде изпратено съобщение, посредством Постоянния ветеринарен комитет, за всяко неспазване на гаранциите, предоставени в съответствие с параграф 3 по време на тези инспекции.
6. До съставянето на списъците, предвидени в параграф 2, буква а) и параграф 3, буква б), държавите-членки имат правото да запазят провеждането на проверките, предвидени в член 11, параграф 2 от Директива 90/675/ЕИО, и националния сертификат, изискван за продуктите, внасяни съгласно действащи норми на националното законодателство.
Член 11
Процедурата, предвидена в член 18, се прилага за определяне на специфичните ветеринарно-санитарни изисквания спрямо вноса в Общността и на естеството и съдържанието на придружаващите документи за продуктите, посочени в приложение I, предназначени за експериментални лаборатории.
Член 12
1. Принципите и правилата, определени в Директиви 90/675/ЕИО и 91/496/ЕИО (11), се прилагат особено по отношение на организирането и последващите действия във връзка с инспекциите, извършвани от държавите-членки, и на предпазните мерки, които предстои да се прилагат.
При все това за определени видове продукти от животински произход в съответствие с процедурата, предвидена в член 18, могат да се допускат дерогации от правилото за извършване на физическата проверка, предвидена в член 8, параграф 2 от Директива 90/675/ЕИО.
2. В член 4, параграф 1 от Директива 90/675/ЕИО се добавя следната алинея:
„При все това, когато продуктите от животински произход пристигат в контейнери или са опаковани или пакетирани под вакуум, проверката на идентичността може да бъде ограничена до удостоверяване, че поставените пломби от официалния ветеринарен лекар или от компетентния орган върху контейнера или пакета са запазени в незасегнат вид и че указаните данни върху тях съответстват на данните от придружаващия документ или сертификат.“
Член 13
1. Чрез издаване на подходяща лицензия държавите-членки могат да разрешават вноса от трети страни на продукти от животински произход от посочените в приложения I и II под формата на търговски мостри.
2. Лицензията, посочена в параграф 1, трябва да придружава пратката и да съдържа пълни данни за специфичните условия, при които пратката може да бъде внесена, включително за всички дерогации от проверките съгласно Директива 90/675/ЕИО.
3. Когато пратката влезе в една от държавите-членки за по-нататъшна спедиция към втора държава-членка, първата държава-членка проверява дали пратката е придружена от подходящата лицензия. Движението на пратката се извършва в съответствие с разпоредбите на член 11, параграф 2 от Директива 90/675/ЕИО. Отговорността да се провери дали пратката съответства на условията на лицензията (и дали следва да бъде допуснато влизането на пратката на нейна територия) принадлежи на държавата-членка, която издава лицензията.
ГЛАВА IV
Общи и заключителни разпоредби
Член 14
1. Член 3, буква г) от Директива 72/461/ЕИО (12) се заличава.
Решения 92/183/ЕИО (13) и 92/187/ЕИО (14) на Комисията продължават да се прилагат по отношение на изискванията на настоящата директива, без да се засягат евентуални изменения към тях, направени по реда на член 18.
2. Директива 90/667/ЕИО се изменя, както следва:
а)
в член 13 се добавя следният параграф:
2.„2. С оглед осигуряване съблюдаването на проверките, предвидени в параграф 1:
а)
преработените продукти, добити от материали с ниска или висока степен на риск, трябва да отговарят на изискванията на глава 6 от приложение I към Директива 92/118/ЕИО (15);
б)
материалите с ниска степен на риск, материалите с висока степен на риск, предназначени за преработка в изрично посочено предприятие в друга държава-членка в съответствие с член 4, параграф 1, второ изречение, и преработените продукти, добити от продукти с висока или ниска степен на риск, трябва да бъдат придружени:
-
в случай че са произведени в предприятие, одобрено по член 4 или член 5, от търговски документ, уточняващ:
-
ако е уместно, естеството на обработката,
-
дали продуктът съдържа протеини от преживни животни,
-
в случай че са произведени в друго предприятие, от сертификат, издаден и подписан от официален ветеринарен лекар, посочващ:
-
използваните методи за обработване на пратката,
-
резултата от изследванията за салмонела,
-
дали продуктът съдържа протеини от преживни животни.
б)
в член 6 изразът „се установяват съгласно процедурата по член 19“ се заменя със „се определят съгласно глава 10 от приложение I към Директива 92/118/ЕИО“;
в)
в член 14 се заличава първият параграф.
Член 15
Съветът с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, приема нови приложения, които определят специфични изисквания за други продукти, които могат да представляват реален иск от разпространение на тежки трансмисивни болести или реален риск за човешкото здраве.
Когато възникне такава необходимост, приложенията се изменят по реда на член 18 при спазване на общите принципи, заложени в член 3, второ тире.
Член 16
1. Държавите-членки имат право да подчинят вноса на своя територия на продуктите от животински произход, посочени в приложения I и II и в член 3, второ и трето тире, които са произведени на територията на държава-членка и са превозени през територията на трета страна, на представянето на ветеринарен или здравен сертификат, удостоверяващ спазването на изискванията на настоящата директива.
2. Държавите-членки, които се възползват от възможността, предвидена в параграф 1, информират за това Комисията и останалите държави-членки в рамките на Постоянния ветеринарен комитет, създаден с Решение 68/361/ЕИО (16).
Член 17
1. Приложения А и Б към Директиви 89/662/ЕИО и 90/425/ЕИО се заменят с текстовете в приложение III към настоящата директива.
2. Директива 77/99/ЕИО се изменя, както следва:
-
в член 2, буква б) се заличава точка iv), а точки v) и vi) стават съответно iv) и v);
-
член 6, параграф 2 гласи:
„2. По реда на член 20 могат да се определят допълнителни условия за другите продукти от животински произход, за да се гарантира опазването на общественото здраве.“
Член 18
Когато има позоваване на процедурата съгласно настоящия член, Постоянният ветеринарен комитет се произнася в съответствие с правилата, определени в член 17 от Директива 89/662/ЕИО.
Член 19
Съгласно процедурата, предвидена в член 18, могат да се приемат преходни мерки за срок до три години с начална дата 1 юли 1993 г., за да се улесни преходът към новия режим, въведен с настоящата директива.
Член 20
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с разпоредбите на член 12, параграф 2 и член 17, до 1 януари 1993 г., а с останалите изисквания на настоящата директива - преди 1 януари 1994 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното си законодателство в областта, уредена с настоящата директива.
3. Определянето на крайния срок за транспониране в националното законодателство за 1 януари 1994 г. не засяга възможността за отмяна на ветеринарните проверки на границите, предвидена в Директиви 89/662/ЕИО и 90/425/ЕИО.
Член 21
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 1992 година.