32006R2020
L 384/54
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2020/2006 НА КОМИСИЯТА
от 22 декември 2006 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2535/2001 по отношение на управлението на тарифната квота на СТО за новозеландско масло
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1255/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на мляко и млечни продукти (1), и по-специално член 29, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 2535/2001 на Комисията от 14 декември 2001 г. за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1255/1999 на Съвета по отношение на режима на внос на мляко и млечни продукти и за откриване на тарифни квоти (2) по-специално определя правила за „новозеландско масло“, както е посочено в член 25, параграф 1, втора алинея от въпросния регламент.
(2)
Съдът на Европейските общности в свое решение от 11 юли 2006 г. по дело С-313/04 Franz Egenberger GmbH Molkerei und Trockenwerk срещу Bundesanstalt fur Laandwirtschaft und Ernдhrung заяви, че: „член 35, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2535/2001 на Комисията от 14 декември 2001 г. за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1255/1999 на Съвета по отношение на режима на внос на мляко и млечни продукти и за откриване на тарифни квоти е невалиден, доколкото предвижда, че заявления за издаване на лицензии за внос на новозеландско масло при намалена ставка на мито могат да бъдат подавани само пред компетентните органи на Обединеното кралство“; и че „членове 25 и 32 от Регламент (ЕО) № 2535/2001, които се четат заедно с приложения III, IV и XII към него, са невалидни, доколкото позволяват дискриминация при издаване на лицензии за внос на новозеландско масло при намалена ставка на мито“.
(3)
Необходимо да се установят нови договорености за управление на тарифната квота, считано от 1 януари 2007 г., с които да се гарантира на вносителите недискриминативен достъп до квотата в съответствие с решението на Съда по дело С-313/04.
(4)
За да се осигури същевременно стабилност в търговията, докато постепенно се открива цялата квота за всички заинтересовани оператори, е уместно квотата да се управлява по метода, посочен в член 29, параграф 2, трето тире от Регламент (ЕО) № 1255/1999. Следователно е уместно квотата да се раздели между традиционните и новопоявилите се вносители. Следва да се предвиди частта за традиционните вносители да се управлява, като се вземе предвид предишната търговия в рамките на същата квота, а частта, предназначена за новопоявилите се, да се управлява посредством едновременен преглед на лицензиите.
(5)
За да се гарантира, че заявленията за лицензии за внос са действителни, да се предотврати спекулация и да се гарантира максимална употреба на квотата, всеки заявител по частта от квотата, предназначена за новопоявилите се вносители, следва да подава заявление за минимално количество и заявленията се ограничават до 10 % от наличното количество. По същите причини следва да се определят критерии, за да е възможно участието в квотата; и по-специално квотата следва да бъде открита за тези оператори, които докажат определено ниво на търговска дейност в сектора на млякото. За да се осигури по-равен достъп до квотата, предназначена за новопоявилите се, всеки заявител може да подава заявление за максимално количество.
(6)
Размерът на гаранцията следва да се определи на размер, който гарантира, че само действителните търговци подават заявления в рамките на квотата. Следователно е уместно да се приеме размер за гаранция, който е приложим при управлението на квотите, посочени съгласно дял 2, глава I от Регламент (ЕО) № 2535/2001.
(7)
За да се избегнат лицензии, издадени за количества, които не са икономически приложими, следва да се предвиди процедура на жребий, в случай че се издават лицензии за количества под 20 тона.
(8)
Вносът на новозеландско масло трябва да отговаря на някои изисквания по отношение на качеството и на състава, определени в Регламент (ЕО) № 2535/2001. За да покаже съответствието с тези изисквания, и за да се докаже произходът на продуктите, следва да се предвиди операторът да представя сертификата IMA 1 в момента на вноса.
(9)
Управителният комитет по млякото и млечните продукти не е предоставил становище в срока, определен от неговия председател,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 2535/2001 се изменя, както следва:
1.
Член 9 се заменя със следното:
„Член 9
Компетентният орган информира преди 1 юни заявителите за резултата от процедурата по одобрение и евентуално за техните номера на одобрение. Одобрението е валидно за една година.“
2.
Членове 24 и 25 се заменят със следното:
„Член 24
1. Настоящият раздел се прилага за вноса в рамките на тарифните квоти, определени по страни по произход и изброени в списъка CXL, посочен в приложение III.Б.
2. В приложение III.Б. към настоящия регламент са определени митата, които трябва да се прилагат и максималните количества, които трябва да бъдат внесени на период на тарифна квота за внос.
Член 25
1. Лицензии за внос за продуктите, изброени в приложение III.Б при посочената ставка на митото, се издава само при представяне на съответния сертификат IMA 1 за цялото нетно количество, посочено в него.
Сертификатът IMA 1 трябва да отговаря на определените в членове 29-33 изисквания. Лицензиите за внос трябва да показват номера и датата на издаване на съответния сертификат IMA 1.
2. Лицензии за внос могат да бъдат издадени единствено след проверка от страна на компетентния орган дали са спазени разпоредбите на член 33, параграф 1, буква д).
Органите, издаващи лицензии, предават на Комисията копие от сертификата IMA 1, внесен с всяко заявление за лицензия за внос, най-късно до 18:00 часа (брюкселско време) в деня на подаването.
Органи, издаващи лицензии, издават лицензии за внос на следващия четвърти работен ден, при условие че Комисията не е взела никакви специални мерки преди тази дата.
Компетентният орган, издаващ лицензии за внос, запазва оригинала на всеки представен сертификат IMA 1.“
3.
В член 26, параграф 2 втора алинея се заличава.
4.
Членове 34-39 се заменят със следното:
„Член 34
1. Настоящият раздел се прилага за внос на масло от Нова Зеландия, което попада под квотни номера 09.4195 и 09.4182, както е посочено в приложение III.А към настоящия регламент.
2. Прилагат се разпоредбите на членове 27 и 30, на член 31, параграф 1, на член 32, параграфи 2 и 3 и на член 33, параграф 1, букви а)-г).
3. Под думите „от най-малко шест седмици“, които фигурират в описанието на квотата за новозеландското масло, се разбират най-малко шест седмици от датата, на която на митническите органи е представена декларация за пускане в свободно обращение.
4. В приложение III.А са определени тарифните квоти, митото, което трябва да се прилага, и максималните количества, които трябва да бъдат внесени през всеки период или подпериод на тарифна квота за внос.
Член 34а
1. Квотите се разделят на две части, както е посочено в приложение III.А:
а)
квота 09.4195 (наречена по-долу част А) се разпределя между вносителите на Общността, които са одобрени в съответствие с разпоредбите на член 7 и които могат да докажат:
i)
за квотната 2007 година, че са внасяли в рамките на квота 09.4589 през 2006 г.,
ii)
за квотната 2008 година, че са внасяли в рамките на една от квотите 09.4589, 09.4195 или 09.4182 през периода 1 януари 2006-31 декември 2007 г.,
iii)
за следващите квотни години, че са внасяли в рамките на една от квотите 09.4589, 09.4195 или 09.4182 през 24-те месеца, предшестващи месец ноември, предхождащ квотната година;
б)
квота 09.4182 (наречена по-долу част Б) е предназначен за заявителите:
i)
които са одобрени в съответствие с разпоредбите на член 7, или
ii)
за периода януари-юни 2007 г. за заявители, които са установени в България и в Румъния и които спазват разпоредбите на член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2018/2006 на Комисията (3)
и
iii)
които могат да докажат, че в периода от 12 месеца, предшестващи месец ноември, предхождащ квотната година, са внесли в и/или изнесли от Общността най-малко 100 тона мляко или млечни продукти, обхванати от глава 04 от Комбинираната номенклатура, в най-малко четири отделни операции.
Обаче за квотните 2007 и 2008 години, посоченият 12-месечен период е съответно календарните 2006 и 2007 години.
2. Доказателствата за търговските дейности, посочени в параграф 1, буква а) и буква б), ii) и iii), са валидни за двата шестмесечни периоди на квотната година.
3. Заявленията за лицензия могат да се подават само през първите 10 дни на следните месеци:
а)
през месец януари 2007 и 2008 г. за квотен подпериод януари-юни; обаче за месец януари 2007 г. заявленията за лицензия могат да се подават през първите 15 дни;
б)
през месец ноември за следващите квотни подпериоди януари-юни;
в)
през месец юни за квотен подпериод юли-декември.
4. За да бъдат допустими, заявленията за лицензии за внос могат да обхващат, на заявител:
а)
за част А, не повече от 125 %:
i)
за квотната 2007 година, от количеството продукти, което са внесли през 2006 г. в рамките на квота 09.4589,
ii)
за квотната 2008 година, от цялото количество продукти, което са внесли през 2006 и 2007 г. в рамките на квоти 09.4589, 09.4195 и 09.4182,
iii)
за следващите квотни години, от количествата, които са внесли в рамките на квоти 09.4589, 09.4195 или 09.4182 през 24-месечния период, предшестващ месец ноември, предхождащ квотната година;
б)
за част Б, не по-малко от 20 тона и не повече от 10 % от наличното количество за подпериода и при условие че те могат да докажат, както се изисква от компетентния орган на заинтересованата държава-членка, че са изпълнили условията, определени в параграф 1, буква б).
Посочените по-горе доказателства се представят в момента на подаване на заявлението за лицензии.
При условие че спазват условията за допустимост, заявителите могат да подадат заявления едновременно по двете части на квотата.
За част А и за част Б се подават отделни заявления за лицензия.
Доказателството за внос или за износ се предоставя в съответствие с член 5, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1301/2006.
5. Заявленията за лицензия могат да се подават само в държавата-членка, дала одобрението, и трябва да носят номера на одобрението на вносителя.
Член 35
Гаранцията, посочена в член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1291/2000, възлиза на 35 EUR за 100 килограма нетно тегло на продукта.
Член 35а
1. Най-късно до третия работен ден, следващ края на периода за подаване на заявления, държавите-членки нотифицират Комисията за заявленията, подадени за всеки от засегнатите продукти.
2. Нотификациите включват количествата, за които е подадено заявление, за всеки квотен номер, разпределени по код по КН.
3. Комисията решава в срок от пет работни дни след периода на нотификация, посочен в параграф 1, до каква степен могат да се приемат заявления. Когато заявените количества не превишават наличните по квотата количества, Комисията не взема никакво решение и се издават лицензии за количествата, за които е подадено заявление.
Когато заявленията за лицензии за подквота превишават наличното количество за въпросния квотен период, Комисията прилага единен коефициент на разпределение за количествата, за които е подадено заявление. Частта от гаранцията, която отговаря на неразпределените количества, се освобождава.
Когато, за една от подквотите, в резултат от прилагането на коефициента на разпределение би трябвало да се разпределят лицензии за по-малко от 20 тона на заявление, съответстващите налични количества се възлагат от заинтересованата държава-членка чрез теглене на жребий за лицензии от 20 тона всяка между заявителите, на които биха били разпределени по-малко от 20 тона, като резултат от прилагането на коефициента на разпределение.
В случай, когато след установяване на партиди от 20 тона, остане количество по-малко от 20 тона, това количество се счита за една партида.
Гаранцията за заявленията, които не са успешни в разпределението чрез теглене на жребий, се освобождава незабавно.
4. Лицензиите се издават не по-късно от пет работни дни след решението, посочено в параграф 3.
5. Лицензии за внос, издадени по силата на настоящия регламент, са валидни до последния ден на шестмесечния период, посочен в приложение III.А.
6. Лицензии за внос, издадени по силата на настоящия раздел, могат да се прехвърлят само на физически или на юридически лица, които са одобрени в съответствие с член 7. Заедно с искането за прехвърляне прехвърлителят нотифицира издаващия орган за номера на одобрението на правоприемника.
Член 35б
Заявленията за лицензия и лицензиите съдържат позоваванията, посочени в член 28, с изключение на референциите в сертификата IMA 1.
Клетка 16 от заявленията за лицензии може да съдържа един или повече от кодовете по КН, изброени в приложение III.А.
Клетка 20 от лицензиите съдържа периода на подквота, за който са издадени лицензиите.
Ако в заявлението за лицензия са посочени повече от един код по КН, трябва да се уточни исканото количество за всеки код и за всеки код се издава отделна лицензия.
Член 36
Когато новозеландското масло не отговаря на изискванията относно състава, ползата от квотата не се предоставя за цялото количество, предмет на съответната митническа декларация.
Когато е приета декларация за пускане в свободно обращение, митническите органи, след установяване на несъответствие, задържат вносното мито, определено в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета. За тази цел се издава лицензия за внос при пълен размер на митото за несъответстващото количество.
Количеството не се приписва към лицензията.
Член 37
1. Ставката за митото, предвидена в приложение III.А, се прилага за новозеландското масло, внасяно в рамките на настоящия раздел, само при представяне на декларацията за пускане в свободно обращение, заедно със лицензия за внос, издадена в съответствие с разпоредбите на член 35а, и със сертификат IMA 1, както е посочено в приложение X, издаден от издаващ орган, посочен в приложение XII, с който се доказва, че са спазени изискванията за допустимост и произхода на продукта, обхванат от тази декларация. Митническите органи посочват поредния номер на сертификата IMA 1 в лицензията за внос.
2. Посоченото в сертификата IMA 1 количество е равно на количеството, посочено в митническата декларация за внос.
3. Сертификатът IMA 1 е валиден от датата на издаване до последния ден на квотния годишен период за внос.
4. Лицензията за внос може да се използва за една или повече декларации за внос.
Член 38
В допълнение към изискванията, посочени в член 33, параграф 1, букви а)-г), издаващите органи могат да бъдат изброени в приложение XII само ако се ангажират да нотифицират Комисията за стандартното отклонение в съдържанието на мазнини при едни и същи условия на производство, както е посочено в приложение IV, точка 1, буква д), за новозеландското масло, произведено от всеки производител, посочен в приложение IV, точка 1, буква а), в съответствие с всяка спецификация за продукт на купувача.
Член 39
Държавите-членки нотифицират Комисията до 31 януари, следващ края на дадена квотна година, за окончателните месечни количества и за цялото количество продукти за тази квотна година, за които са приети декларации за пускане в свободно обращение в рамките на тарифната квота, посочена в параграф 1, през предходната квотна година.
Месечните нотификации се правят до десетия ден, следващ този, през който са приети декларациите за пускане в свободно обращение.
5.
Приложение III.А се заменя със приложение I към настоящия регламент.
6.
Приложение II към настоящия регламент се вписва като приложение III.Б.
7.
В приложение IV част „1. ОПРЕДЕЛЕНИЯ“ се изменя, както следва:
а)
буква а) се заменя със следното:
„а)
„производител“: заводски цех или завод, в които се произвежда масло за износ за Общността в рамките на тарифните квоти, посочени в приложение III.А“
б)
буква в) се заменя със следното:
„в)
„партида“: количество масло, обхванато от сертификат IMA 1, представен на компетентните митнически органи за пускане в свободно обращение в рамките на тарифните квоти, посочени в приложение III.А“;
8.
В приложение X формулировката в клетката за „СЕРТИФИКАТ“ се заменя със следната формулировка:
„СЕРТИФИКАТ
За вписването на някои новозеландски масла, предмет на тарифната квота, посочена в приложение III.А.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2007 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 22 декември 2006 година.