РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 12 декември 2008 година
относно невключването на въглероден монооксид в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и отнемането на разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи посоченото вещество
(нотифицирано под номер C(2008) 8077)
(текст от значение за ЕИП)
(2008/967/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (1), и по-специално член 8, параграф 2, четвърта алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
В член 8, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО се предвижда, че дадена държава-членка може, през период от 12 години от датата на нотифициране на посочената директива, да разреши пускането на пазара на продукти за растителна защита, съдържащи активни вещества, които не са посочени в приложение I към същата директива, които вече се намират на пазара две години след датата на нотифициране, докато тези вещества постепенно се проучват в рамките на работна програма.
(2)
С регламенти (ЕО) № 1112/2002 (2) и (ЕО) № 2229/2004 (3) на Комисията се определят подробните правила за изпълнението на четвъртия етап от работната програма, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО, и се установява списък с активни вещества, които да бъдат оценени с оглед на евентуалното им включване в приложение I към Директива 91/414/ЕИО. Посоченият списък включва въглероден монооксид.
(3)
Въздействието на въглеродния монооксид върху човешкото здраве и околната среда е оценено в съответствие с разпоредбите, установени с регламенти (ЕО) № 1112/2002 и (ЕО) № 2229/2004 за редица употреби, предложени от нотификатора. Освен това в посочените регламенти се определят докладващите държави-членки, които трябва да представят съответните доклади за оценка и препоръки на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) в съответствие с член 20 от Регламент (ЕО) № 2229/2004. За въглеродния монооксид докладващата държава-членка беше Италия и тя предостави цялата необходима информация през ноември 2007 г.
(4)
Комисията извърши проучвания за въглеродния монооксид в съответствие с член 24а от Регламент (ЕО) № 2229/2004. Проектодоклад за преглед на посоченото вещество беше разгледан от държавите-членки и от Комисията в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и беше финализиран на 26 септември 2008 г. под формата на доклад за преглед на Комисията.
(5)
По време на проучванията на посоченото активно вещество от страна на Комитета и предвид коментарите, получени от държавите-членки, се стигна до заключението, че съществуват ясни индикации, според които може да се очаква активното вещество да оказва вредно въздействие върху здравето на хората, и по-специално липсата на информация от решаващо значение не позволява да се определи надеждно ПНЕО, а тази стойност е необходима за провеждането на оценката на риска. Освен това в доклада за преглед на веществото са включени и други опасения, които бяха изложени от докладващата държава-членка в нейния доклад за оценка.
(6)
Комисията прикани нотификатора да внесе своите коментари относно резултатите от проучването на въглеродния монооксид и относно намерението си да продължи или не да предлага веществото за одобрение. Нотификаторът представи своите коментари, които бяха внимателно разгледани. Въпреки изложените от страна на нотификатора доводи обаче, установените проблеми останаха неразрешени и оценките, направени въз основа на предоставената информация, не показаха, че може да се очаква при предложените условия на употреба продуктите за растителна защита, съдържащи въглероден монооксид, да отговарят като цяло на изискванията, установени в член 5, параграф 1, букви a) и б) от Директива 91/414/ЕИО.
(7)
Поради това въглеродният монооксид не следва да бъде включен в приложение I към Директива 91/414/ЕИО.
(8)
Следва да бъдат взети мерки, за да се гарантира, че предоставените разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи въглероден монооксид, ще бъдат отнети в рамките на определен срок и няма да бъдат подновявани, както и че няма да бъдат предоставяни нови разрешения за такива продукти.
(9)
Всеки гратисен период, предоставен от държава-членка за унищожаване, съхранение, пускане на пазара и използване на съществуващите запаси от продукти за растителна защита, съдържащи въглероден монооксид, следва да бъде ограничен до 12 месеца, за да се позволи употребата на съществуващите запаси за един допълнителен вегетативен период, което е гаранция за това, че продуктите за растителна защита, съдържащи въглероден монооксид, ще останат достъпни за земеделските производители в продължение на 18 месеца, считано от датата на приемане на настоящото решение.
(10)
Настоящото решение не накърнява правото на подаване на заявление за въглероден монооксид в съответствие с член 6, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО и Регламент (ЕО) № 33/2008 на Комисията от 17 януари 2008 г. за определяне на подробни правила за прилагането на Директива 91/414/ЕИО на Съвета във връзка с редовна и ускорена процедура за оценката на активни вещества, които са били част от работната програма, посочена в член 8, параграф 2 от същата директива, но не са били включени в приложение I към нея (4) с оглед на евентуалното включване на веществото в приложение I.
(11)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Въглеродният монооксид не се включва като активно вещество в приложение I към Директива 91/414/ЕИО.
Член 2
Държавите-членки гарантират, че:
а)
всички разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи въглероден монооксид, се отнемат най-късно до 12 юни 2009 г.;
б)
не се предоставят, нито подновяват разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи въглероден монооксид, считано от датата на публикуване на настоящото решение.
Член 3
Всеки гратисен период, предоставен от държавите-членки в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 6 от Директива 91/414/ЕИО, е възможно най-кратък и изтича най-късно на 12 юни 2010 г.
Член 4
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 12 декември 2008 година.