31991L0671
L 373/26
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 16 декември 1991 година
за сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка със задължителното използване на обезопасителни колани в моторните превозни средства под 3,5 тона
(91/671/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 75 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че националните закони за задължителното използване на обезопасителни колани се отличават с голямо разнообразие в държавите-членки; като има предвид, че следователно е необходимо хармонизиране на задължителното им използване;
като има предвид, че задължението да се използват обезопасителни колани трябва да се хармонизира за моторните превозни средства под 3.5 тона, за да се гарантира по-голяма безопасност на участниците в движението по пътищата;
като има предвид, че Директиви 76/115/ЕИО (4) и 77/541/ЕИО (5) се отнасят до техническите изисквания за обезопасителните колани, с които моторните превозни средства трябва да бъдат оборудвани, но не и до самото използване на обезопасителните колани;
като има предвид, че в решението си от 19 декември 1984 г. (6) Съветът и представителите на правителствата на държавите-членки на заседание в рамките на Съвета поеха ангажимента да осигурят бързото приемане на мерки за безопасност по пътищата и поканиха Комисията да представи предложения;
като има предвид, че решенията на Европейския парламент за безопасността по пътищата (7) препоръчват задължителното използване на обезопасителни колани от всички пътници, включително от децата, по цялата пътна мрежа и на всички места в пътническите моторни превозни средства (с изключение на моторните превозни средства на обществения транспорт);
като има предвид, че трябва да се предвиди задължителното използване на задържащи системи за деца на местата, оборудвани с обезопасителни колани;
като има предвид, че преди приемането на хармонизирани стандарти на Общността за задържащите системи за деца трябва да се осигури признаването във всички държави-членки на стандартите, които отговарят на националните изисквания на държавите-членки;
като има предвид, че проучванията показват, че задните места са почти толкова опасни, колкото и предните за пътници без обезопасителни колани и че пътниците на задните места без обезопасителни колани увеличават риска от наранявания за пътниците на предните места; като има предвид, че по такъв начин може да се осигури по-нататъшно намаляване на жертвите и ранените, ако използването на обезопасителни колани на задните места стане задължително;
като има предвид, че определянето на дата за влизане в сила на посочените в настоящата директива мерки би трябвало да осигури възможност за разработване на изпълнителни разпоредби, особено в държавите-членки, където все още не съществуват разпоредби по тази материя,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Разпоредбите на настоящата директива се прилагат към всички моторни превозни средства от категориите М1 и М2 (с изключение на задните места, моторните превозни средства с максимално допустимо тегло над 3,5 тона и моторните превозни средства със специално предвидени места за правостоящи пътници) и N1 (с изключение на задните места) съгласно определението в приложение I към Директива 70/156/ЕИО (8), които са предназначени за използване по пътищата, имат най-малко четири колела и максималната им конструктивна скорост надхвърля 25 км/ч.
2. По смисъла на настоящата директива:
1.
„Обезопасителен колан“ или „колан“ означава комплект препаски със закопчаване, приспособления за коригиране на дължината и принадлежности за прикрепване в купето на моторно превозно средство, чиято цел е да намали риска от нараняване на пътника в случай на сблъсък или рязко намаляване на скоростта чрез ограничаване на подвижността на тялото. Комплектът се нарича най-общо „комплект колани“, като понятието включва също всички приспособления за поглъщане на енергията или отпускане на колана;
2.
„Задържаща система“ означава система, която включва седалка, прикрепена към конструкцията на моторното превозно средство с подходящи средства, и обезопасителен колан с най-малко една точка на прикрепване върху седалката;
3.
„Седалка“ означава конструкция, която може да е неразделна част от конструкцията на моторното превозно средство, с подходяща тапицерия за сядане на един възрастен човек. Понятието обхваща както индивидуалните седалки, така и частта от обща седалка, предназначена за сядане на едно лице.
Член 2
Държавите-членки са длъжни да гарантират, че шофьорът и пътниците, които заемат местата в моторните превозни средства по пътищата съгласно член 1, носят обезопасителни колани или са обезопасени със задържащи системи при условие че заетите места са оборудвани по такъв начин. Пътниците на задните места са длъжни първо да заемат обезопасените места и после останалите.
Държавите-членки са длъжни да гарантират, че децата под 12-годишна възраст и под 150 см височина, които пътуват в такива моторни превозни средства и заемат снабдени с обезопасителни колани места, са обезопасени с одобрена задържаща система, която е подходяща за височината и теглото на детето. Тези места трябва да бъдат заемани преди останалите.
Използването на задържаща система, която е одобрена от компетентните органи на съответната държава-членка, трябва да се допуска и от останалите държави-членки.
Член 3
Разпоредбите на настоящата директива се прилагат и към водачи на превозни средства и пътници в превозни средства, които се използват по пътищата на Общността и са регистрирани в трета страна.
Член 4
1. Чрез дерогация от член 2, параграф 2 държавите-членки имат право на собствената си територия да позволяват на деца, навършили три години, които заемат места в моторните превозни средства по член 1, да бъдат обезопасени с обезопасителен колан или друга задържаща система, която е одобрена за използване от възрастни.
2. Освен това държавите-членки на своята територия и при предвидени от националното им законодателство условия позволяват на деца под тригодишна възраст, които заемат задните места, да не бъдат обезопасявани със задържаща система, подходяща за височината и теглото им, ако децата пътуват в моторно превозно средство без такава система.
Член 5
Лицата, които са освободени от компетентните органи с удостоверение за основателни медицински причини, се освобождават от задълженията по член 2. Медицинските удостоверения, издадени от компетентните органи на една държава-членка, са валидни и във всяка друга държава-членка; медицинското удостоверение трябва да посочва срока на неговата валидност и да бъде представяно на упълномощените лица при поискване в съответствие със съществуващите разпоредби във всяка държава-членка. Медицинското удостоверение трябва да съдържа следното обозначение:
Член 6
Със съгласието на Комисията държавите-членки могат да предвиждат освобождаване и в други случаи извън посочените в член 5 с цел да:
-
бъдат отчетени конкретни физически условия или конкретни обстоятелства с ограничен срок;
-
осигурят ефективното изпълнение на определени занятия;
-
гарантират, че полицията, службите за сигурност или службите за извънредни ситуации могат адекватно да изпълняват своите служебни задължения.
Член 7
В срок до 1.8.1994 г. Комисията е длъжна да представи доклад за изпълнението на настоящата директива с цел да се установи дали са необходими по-строги мерки за безопасност и по-тясна хармонизация. При необходимост докладът трябва да бъде придружен от предложения, по които Съветът да вземе отношение с квалифицирано мнозинство в най-кратки срокове.
Член 8
1. Държавите-членки, след съгласуване с Комисията, въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 1.1.1993 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
3. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 9
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 16 декември 1991 година.