32005R2169
L 346/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 2169/2005 НА СЪВЕТА
от 21 декември 2005 година
за изменение на Регламент (EО) № 974/98 относно въвеждането на еурото
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 123, параграф 4, трето изречение от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейската централна банка (2),
като има предвид, че:
(1)
Регламент (EО) № 974/98 на Съвета от 3 май 1998 г. относно въвеждането на еурото (3) предвижда замяната на валутите на държавите-членки с еуро за тези държави, които са изпълнили необходимите условия за приемането на единната валута към момента на влизане на Общността в третия етап на Икономическия и паричен съюз. Този регламент включва и правила, които се прилагат за националната валута на тези държави-членки по време на преходния период, приключващ на 31 декември 2001 г., както и правила за банкноти и монети.
(2)
Регламент (EО) № 2596/2000 на Съвета измени Регламент (EО) № 974/98 с цел да предвиди замяната на валутата на Гърция с еуро.
(3)
В Регламент (EО) № 974/98 е изложен времеви график за преминаване към еурото в понастоящем участващите държави-членки. За да се осигури яснота и сигурност по отношение на правилата, които регулират въвеждането на еурото в други държави-членки, е необходимо да се установят общи разпоредби, които установяват по какъв начин следва да бъдат определяни в бъдеще различните периоди за преминаване към еурото.
(4)
Е уместно да се предвиди списък на участващите държави- членки, който може да бъде разширен с нови държави- членки, приемащи еурото като единна валута.
(5)
С оглед да се подготви безпрепятственото преминаване към еурото Регламент (EО) № 974/98 предвижда преходен период между замяната на валутите на участващите държави-членки с еуро и въвеждането на еуро банкнотите и монетите. Преходният период следва да бъде до три години и възможно най-кратък.
(6)
Преходният период може да отпадне, ако дадена държава-членка счита, че не е необходим по-дълъг преходен период, в който случай датата на приемане на еурото съвпада с датата на преминаването към парична наличност. В този случай еуро банкнотите и монетите ще станат законно платежно средство в съответната държава-членка към датата на приемане на еурото. Независимо от това тази държава-членка следва да има възможност да се възползва от едногодишен период на „поетапно приключване“, по време на който би било възможно продължаване позоваването на националната валута в новите правни инструменти. Това би осигурило на икономическите оператори в тази държава-членка повече време да се адаптират към въвеждането на еурото, поради което би улеснило преминаването към последното.
(7)
Следва да е възможно за обществеността да разменя безвъзмездно банкноти и монети, деноминирани в националната валута, за еуро банкноти и монети по време на периода на паралелно обращение съгласно определени ограничения.
(8)
Поради това Регламент (EО) № 974/98 следва съответно да се измени,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (EО) № 974/98 се изменя, както следва:
1.
Член 1 се заменя със следното:
„Член 1
По смисъла на настоящия регламент:
a)
понятието „участващи държави-членки“ означава държавите-членки, изброени в таблицата в приложението;
б)
понятието „правни инструменти“ означава законови и подзаконови разпоредби, административни актове, съдебни решения, договори, едностранни правни актове, платежни инструменти, различни от банкноти и монети, и други инструменти с правна сила;
в)
понятието „обменен курс“ означава неотменимо фиксираният обменен курс, приет от Съвета за валутата на всяка участваща държава-членка в съответствие с член 123, параграф 4, първо изречение от Договора или параграф 5 от посочения член;
г)
понятието „дата на приемане на еурото“ означава датата, на която съответната държава-членка влиза в третия етап съгласно член 121, параграф 3 от Договора, или датата, на която влиза в сила премахването на изключението за съответната държава-членка по силата на член 122, параграф 2 от Договора в зависимост от случая;
д)
„дата на преминаване към парична наличност“ означава датата, на която еуро банкнотите и монетите придобият статут на законно платежно средство в дадена участваща държава-членка;
е)
понятието „еуро единица“ означава валутата, посочената в член 2, второ изречение;
ж)
понятието „национални валути“ означава валутата на участваща държава-членка, както тази валута е дефинирана в деня преди приемането на еурото в държавата-членка;
з)
понятието „преходен период“ означава период до три години, който започва в 00.00 часа на датата на приемане на еурото и завършва в 00.00 часа на датата на преминаване към парична наличност;
и)
понятието „период на поетапно приключване“ означава период до една година, започващ на датата на приемане на еурото, който може да се прилага само за държави-членки, в които датата на приемане на еурото съвпада с датата на преминаването към парична наличност;
й)
понятието „реденоминиране“ означава промяна на единицата, в която е определен размерът на вземане, от национална парична единица в еуро единица, прие което това реденоминиране не довежда до промяна на другите условия на вземането, предмет на съответното национално законодателство;
к)
понятието „кредитни институции“ означава кредитните институции, дефинирани в член 1, параграф 1 от Директива 2000/12/EО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. относно започването и извършването на дейност като кредитна институция (4). За целите на настоящия регламент изброените в член 2, параграф 3 от посочената директива институции с изключение на службите за пощенски чекове не се считат за кредитни институции.
2.
Добавя се следният член:
„Член 1a
В зависимост от случая датата на приемане на еурото, датата на преминаване към парична наличност и периодът на поетапно приключване за всяка участваща държава-членка са изложените в приложението.“;
3.
Член 2 се заменя със следното:
„Член 2
Считано от съответната дата на приемане на еурото, валутата на участващите държави-членки е еуро. Паричната единица е едно еуро. Едно еуро се разделя на сто цента.“;
4.
Член 9 се заменя със следното:
„Член 9
Банкнотите и монетите, деноминирани в национална валута, запазват статута си като законно платежно средство в рамките на съответната област на валидност както в деня преди датата на приемане на еурото в съответната участваща държава-членка.“;
5.
Добавя се следният член:
„Член 9a
В държава-членка се прилага следното в рамките на периода на поетапно приключване. В правните инструменти, създадени по време на периода на поетапно приключване, и които следва да бъдат изпълнявани в тази държава-членка, може да бъде продължено извършването на позоваване на националната валута. Тези позовавания се считат за позовавания на еуро единицата съгласно съответните обменни курсове. Без да се засяга член 15, действията въз основа на тези правни инструменти се изпълняват само в еуро единица. Прилагат се правилата за закръгляне, установени в Регламент (EО) № 1103/97.
Съответната държава-членка ограничава прилагането на първата алинея до определени типове правни инструменти или до правни инструменти, които са приети в някои области.
Съответната държава-членка може да съкрати периода.“;
6.
Членове 10 и 11 се заменят със следното:
„Член 10
Считано от съответната дата на преминаване към парична наличност, ЕЦБ и централните банки на участващите държави-членки въвеждат в обращение банкноти, деноминирани в еуро в участващите държави-членки.
Без да се накърнява член 15, тези деноминирани в еуро банкноти са единствените банкноти, които имат статут на законно платежно средство в участващите държави-членки.
Член 11
Считано от съответната дата на преминаване към парична наличност, участващите държави-членки въвеждат в обращение монети, деноминирани в еуро или в цент и отговарящи на деноминациите и техническите спецификации, които Съветът може да установи в съответствие с член 106, параграф 2, второ изречение от Договора. Без да се накърнява член 15 и разпоредбите на което и да е споразумение съгласно член 111, параграф 3 от Договора в областта на монетарните въпроси, тези монети са единствените монети, които имат статут на законно платежно средство в участващите държави-членки. С изключение на емитента и лицата, специално определени съгласно националното законодателство на емитиращата държава-членка, никоя страна не е задължена да приеме повече от 50 монети при едно-единствено плащане.“;
7.
Членове 13 и 14 се заменят със следното:
„Член 13
Членове 10, 11, 14, 15 и 16 се прилагат от съответната дата на преминаване към парична наличност във всяка участваща държава-членка.
Член 14
Ако в правните инструменти, съществуващи в деня преди датата на преминаване към парична наличност, е направено позоваване на националните валути, тези позовавания се считат за позовавания на еуро единицата съгласно съответните обменни курсове. Прилагат се правилата за закръгляне, установени в Регламент (EО) № 1103/97.“;
8.
Член 15 се изменя, както следва:
a)
в параграфи 1 и 2 думите „след края на преходния период“ се заменят с думите „от съответната дата на преминаване към парична наличност“;
б)
добавя се следният параграф:
„3. По време на посочения в параграф 1 период кредитните институции в участващите държави-членки, които приемат еурото след 1 януари 2002 г., обменят безвъзмездно банкнотите и монетите на техните клиенти, деноминирани в националната валута на тази държава-членка, за банкноти и монети в еуро до размер, който може да бъде определен в националното законодателство. Кредитните институции могат да изискват предизвестие, ако обменяният размер надвишава размера, определен в националното законодателство, или при отсъствието на такива разпоредби, определения от тях размер, който считат за обичаен.
Назованите в първата алинея кредитни институции обменят безвъзмездно банкноти и монети, деноминирани в националната валута на тази държава-членка, на различни от техните клиенти лица до размер, който може да бъде определен в националното законодателство, или при отсъствието на такива разпоредби, до определения от тях размер. Задължението, произтичащо от предходните две алинеи, може да бъде ограничено до специфични типове кредитни институции съгласно разпоредбите на националното законодателство.
По подобен начин обхватът на това задължение може да бъде разширен с други лица съгласно разпоредбите на националното законодателство.“;
9.
Текстът в приложението към настоящия регламент се добавя като приложение.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност съгласно разпоредбите на Протоколи 25 и 26 към него, както и на член 122, параграф 1 от Договора.
Съставено в Брюксел на 21 декември 2005 година.