32004R0782
L 123/88
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 782/2004 НА КОМИСИЯТА
от 26 април 2004 година
за изменение на Регламент (EО) № 2868/95 относно присъединяването на Европейската общност към Мадридския протокол
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (EО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (1), и по-специално член 158 от него,
като има предвид, че:
(1)
След Решението на Съвета за одобрение на присъединяването на Европейската общност към Протокола относно Мадридската спогодба за международна регистрация на марките, приет в Мадрид на 27 юни 1989 г. (наричан по-долу „Мадридския протокол“) (2), е необходимо да бъдат приети технически мерки за изпълнение на Регламент (EО) № 1992/2003 на Съвета от 27 октомври 2003 г. за изменение на Регламент (EО) № 40/94 относно марката на Общността (3).
(2)
Регламент (EО) № 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 г. за условията и приложение на Регламент (EО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността (4) следва да бъде съответно изменен.
(3)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по таксите, правилника за прилагане и процедурата за апелативните състави на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 1 от Регламент (EО) № 2868/95 се изменя, както следва:
1.
В правило 12 се добавя нова буква м):
„м)
когато е приложимо, уверение за това, че заявката произтича от промяна на международна регистрация с отреждане за Европейската общност съгласно член 156 от регламента, заедно с датата на международната регистрация съгласно член 3, параграф 4 от Мадридския протокол или датата, на която е вписано териториалното разширение за Европейската общност, извършено след международната регистрация съгласно член 3б, параграф 2 от Мадридския протокол, и, когато е приложимо, датата на приоритет на международната регистрация“.
2.
Правило 84 се изменя, както следва:
а)
В параграф 2 се добавя нова буква п):
„п)
уверение за това, че заявката произтича от промяна на международна регистрация, посочваща Европейската Общност съгласно член 156 от регламента, заедно с датата на международната регистрация съгласно член 3, параграф 4 от Мадридския протокол, или датата, на която е вписано териториалното разширение за Европейската общност, извършено след международната регистрация, съгласно член 3 ter, параграф 2 от Мадридския протокол, и когато е приложимо, датата на приоритет на международната регистрация.“
б)
В параграф 3 се добавят нови букви у), ф) и х):
„у)
замяната на марката на Общността с международна регистрация съгласно член 152 от регламента;
ф)
датата и номера на международна регистрация въз основа на заявката за марка на Общността, която е регистрирана като марка на Общността съгласно член 143, параграф 1 от регламента;
х)
датата и номера на международната регистрация въз основа на марката на Общността съгласно член 143, параграф 2 от регламента.“
3.
В правило 89 се добавя нов параграф 6:
„Списъците, съхранявани от службата относно международни регистрации, посочващо Европейската общност, могат да бъдат проверявани при поискване от датата на публикуване, посочена в член 147, параграф 1 от регламента, при условията, посочени в параграфи 1, 3 и 4 и при спазване на правило 88.“
4.
Добавя се следният дял XIII:
„ДЯЛ XIII ПРОЦЕДУРИ ВЪВ ВРЪЗКА С МЕЖДУНАРОДНА РЕГИСТРАЦИЯ НА МАРКИ
Част А Международна регистрация въз основа на заявки за марка на Общността и на марки на Общността
Правило 102 Подаване на международна заявка
1.
Формулярът, предоставян от службата за подаване на международна заявка, както е посочено в член 142, параграф 1 от регламента, представлява адаптиране на официалния формуляр, предоставян от Международното бюро на Световната организация за интелектуална собственост (наричано по-долу „Международно бюро“), който има същия формат, но включва допълнителните текстове и елементи, които се изискват или може да са целесъобразни съгласно тези правила. Заявителите могат да използват и официалния формуляр, предоставен от Международното бюро.
2.
Параграф 1 се прилага mutatis mutandis за формуляра за искане за териториално разширение след международната регистрация съгласно член 144 от регламента.
3.
Службата информира заявителя, подаващ международна заявка, за датата, на която службата е получила документите, които съставляват международната заявка.
4.
Когато международната заявка е внесена на официален език на Европейската общност, който е различен от езиците, разрешени съгласно Мадридския протокол за подаване на международна заявка, и когато международната заявка не съдържа, или към нея не е приложен превод на списъка със стоки и услуги и на всякакъв друг текстов материал, който представлява част от международната заявка на езика, на който международната заявка следва да се внесе в Международното бюро съгласно член 142, параграф 2 от регламента, заявителят упълномощава службата да включи в международната заявка, превод на упоменатия списък на стоки и услуги и на друг текстов материал, на езика, на който международната заявка следва да бъде внесена в Международното бюро съгласно член 142, параграф 2 от регламента. Когато, преводът все още не е изготвен в хода на процедурата за регистрация на заявката за марка на Общността, на което се основава международната заявка, службата незабавно организира извършването на превода.
Правило 103 Преглед на международни заявки
1.
Когато службата получи международна заявка и не е платена таксата за международната заявка, посочена в член 142, параграф 5 от регламента, службата информира заявителя, че до заплащане на таксата ще смята заявката за невнесена.
2.
Когато, при прегледа на международната заявка, се открият някои от следните пропуски, службата кани заявителя да поправи тези пропуски в срока, който тя може да уточни:
а)
международната заявка не е внесена на един от формулярите, посочени в правило 102, параграф 1, и не съдържа всички данни и информация, които се изискват с този формуляр;
б)
списъкът със стоки и услуги, който се съдържа в международната заявка, не е обхванат от списъка на стоки и услуги, който фигурира в основната заявка за марка на Общността или в основната марка на Общността;
в)
марката, която е обект на международната заявка, не е идентична с марката, която фигурира в основната заявка за марка на Общността или с основната марка на Общността;
г)
данни в международната заявка по отношение на марката, без отказа от права съгласно член 38, параграф 2 от регламента или искане за цвят, които не фигурират в основната заявка за марка на Общността или в основната марка на Общността;
д)
в случай че в международната заявка се предявява искане за цвят като отличителна характеристика на марката, основната заявка за марка на Общността или основната марка на Общността не са в същия цвят или цветове; или
е)
съгласно данните, посочени във формуляра за международната заявка, заявителят не отговаря на условията за подаване на международна заявка чрез службата в съответствие с член 2, параграф 1, точка ii) от Мадридския протокол,
3.
Когато заявителят не е упълномощил службата да приложи превод, както е предвидено в правило 102, параграф 4, или в противен случай, когато не става ясно на кой списък със стоки и услуги се основава международната заявка, службата кани заявителя да посочи необходимите данни в срока, който тя може да даде.
4.
В случай че не се поправят пропуските, посочени в параграф 2, или необходимите данни не се посочат в срока, посочен от службата, тя взима решение, с което отказва да изпрати международната заявка до Международното бюро.
Правило 104 Изпращане на международната заявка
Службата изпраща международната заявка на Международното бюро заедно с удостоверението, предвидено съгласно член 3, параграф 1 от Мадридския протокол, веднага щом с международната заявка се изпълнят изискванията, определени в правила 102 и 103, както и в членове 141 и 142 от регламента.
Правило 105 Последващи означения
1.
Службата кани заявителя, който иска териториално разширение след международната регистрация, както е посочено в член 144 от регламента, да поправи следните пропуски в срок, който тя може да определи:
а)
искането за териториално разширение не е представено на някой от формулярите, посочени в правило 102, параграфи 1 и 2, и не съдържа всички данни и цялата информация, които се изискват от този формуляр;
б)
в искането за териториално разширение не се посочва номера на международната регистрация, за която се отнася;
в)
списъкът със стоки и услуги не е обхванат от списъка със стоки и услуги, който се съдържа в международната регистрация; или
г)
съгласно посоченото в международния формуляр, заявителят, който иска териториално разширение, няма право на определяне на териториален обхват след международната регистрация чрез службата в съответствие с членове 2, параграф 1, точка ii) и член 3б, параграф 2 от Мадридския протокол.
2.
В случай че пропуските, посочени в параграф 1, не се поправят в срока, определен от службата, тя взима решение, с което отказва да изпрати на Международното бюро искането за териториално разширение, направено след международната регистрация.
3.
Службата информира заявителя, който внася искане за териториално разширение, за датата, на която службата е получила искането за териториално разширение.
4.
Службата изпраща на Международното бюро искането за териториално разширение, направено след международната регистрация веднага след като бъдат отстранени пропуските, посочени в параграф 1 от настоящото правило, и се изпълнят изискванията съгласно член 144 от регламента.
Правило 106 Зависимост на международната регистрация от основната заявка или регистрация
1.
Службата нотифицира Международното бюро, когато в срок от пет години от датата на международната регистрация:
а)
заявката за марка на Общността, на която се основава международната регистрация, е отменена, се счита за отменена, или е отказана с окончателно решение;
б)
марката на Общността, на която се основава международната регистрация, е обезсилена поради това, че от нея са се отказали, не е била подновена, е отнета, или е обявена за недействителна от службата чрез окончателно решение, или от съд, компетентен по дела за марки на Общността въз основа на насрещен иск в производство за нарушения;
в)
заявката за марка на Общността или марката на Общността, на която се основава международната регистрация, е разделена на две заявки или регистрации;
2.
Нотификацията, посочена в параграф 1, включва:
а)
номера на международната регистрация;
б)
името на притежателя на международната регистрация;
в)
фактите и решенията, относно основната заявка или регистрация, както и датата на влизане в сила за тези факти и решения;
г)
в случая, посочен в параграф 1, буква а) или б), заявката за отмяна на международната регистрация;
д)
когато актът, посочен в параграф 1, буква а) или б), засяга основната заявка или основната регистрация единствено по отношение на някои от стоките и услугите, тези стоки и услуги, или стоките и услугите, които не са засегнати;
е)
в случая, посочен в параграф 1, буква в), номерът на всяка от съответните заявки за марка на Общността или регистрация.
3.
Службата нотифицира Международното бюро, когато, в края на период от пет години от датата на международната регистрация,
а)
е внесена жалба срещу решение на проверител да откаже заявката за марка на Общността, на която се е основавала международната регистрация, съгласно член 38 от регламента;
б)
заявката за марка на Общността, на която се е основавала международната регистрация, се оспорва;
в)
срещу заявката за марка на Общността, на която се е основавала международната регистрация е внесено искане за отмяна или искане за обявяване на недействителност;
г)
в Регистъра на марки на Общността е било упоменато, че пред съд по марките на Общността е внесен насрещен иск за отмяна или за обявяване на недействителност на марка на Общността, на която се е основавала международната регистрация, но все още не е упоменато в регистъра за решението на съда по марките на Общността по насрещния иск.
4.
След като производството, посочено в параграф 3, приключи с окончателно решение или вписване в регистъра, службата нотифицира Международното бюро съгласно параграф 2.
5.
Всяко позоваване в параграфи 1 и 3 на марка на Общността, на която се е основавала международната регистрация, включва регистрация на марка на Общността, която произтича от заявка за марка на Общността, на която се е основавала заявката за международна регистрация.
Правило 107 Подновяване
Международната регистрация се подновява пряко в Международното бюро.
Част Б Международни регистрации посочващи Европейската общност
Правило 108 Претендиране за предходност в международна заявка
1.
Когато съгласно член 148, параграф 1 от регламента в международна заявка се претендира предходност на една или повече по-ранни марки, регистрирани съгласно член 34 от регламента, притежателят, в срок от три месеца от датата, на която Международното бюро нотифицира службата относно международната регистрация, внася в службата копие от съответната регистрация. Копието трябва да бъде удостоверено от компетентния орган като точно копие на съответната регистрация.
2.
Когато притежателят на международната регистрация е длъжен да бъде представляван в производство пред службата съгласно член 88, параграф 2 от регламента, съобщението, както е посочено в параграф 1, включва назначаването на представител по смисъла на член 89, параграф 1 от регламента.
3.
Председателят на службата може да определи, че доказателствата, които притежателят трябва да даде, могат да представляват по-малко от необходимото, изисквано съгласно параграф 1, при условие че исканата информация е на разположение на службата от други източници.
Правило 109 Разглеждане на претенции за предходност
1.
Когато службата установи, че претенцията за предходност съгласно правило 108, параграф 1 не е в съответствие с член 34 от регламента, или не отговаря на другите изисквания на правило 108, тя кани притежателя да отстрани пропуските в срока, който тя може да посочи.
2.
В случай че изискванията, посочени в параграф 1, не са изпълнени в срок, се губи правото на предходност по отношение на тази международна регистрация. Ако пропуските се отнасят само за някои от стоките и услугите, правото на предходност се погасява само до степента, в която се отнася за тези стоки и услуги.
3.
Службата информира Международното бюро за всички декларации за загуба на правото на предходност съгласно параграф 2. Тя също така информира Международното бюро за всяко оттегляне или ограничаване на искане за предходност.
4.
Службата информира службата за марки на Бенелюкс или централната служба за индустриална собственост на съответната държава-членка за претенцията за предходност, освен ако правото на предходност не бъде обявено за погасено съгласно параграф 2.
Правило 110 Претендиране на предходност пред службата
1.
Притежателят на международна регистрация, посочващ Европейската общност, може да претендира пряко пред службата предходност на една или повече марки, регистрирани по-рано, както е посочено в член 35 от регламента, считано от датата, на която, съгласно член 147, параграф 2 от регламента, службата е обявила, че не е нотифициран отказ от защита на международната регистрация, посочващ Европейската общност, или в случай че има такъв, то той е оттеглен, както е предвидено в член 148, параграф 2 от регламента.
2.
Когато предходност се претендира пред службата преди датата, посочена в параграф 1, претенцията за предходност се счита за внесена в службата на датата, посочена в параграф 1.
3.
Молбата за претендиране на предходност съгласно член 148, параграф 2 от регламента съдържа:
а)
посочване на факта, че претенцията за предходност се внася за международна регистрация съгласно Мадридския протокол;
б)
регистрационния номер на международната регистрация;
в)
името и адреса на притежателя на международната регистрация в съответствие с правило 1, параграф 1, буква б);
г)
когато притежателят е назначил представител, името и служебния адрес на притежателя в съответствие с правило 1, параграф 1, буква д);
д)
посочване на държавата-членка или държавите-членки, в или за които е регистрирана по-ранна марка, датата, от която е влязла в сила съответната регистрация, номера на съответната регистрация и стоките и услугите, за които е регистрирана по-ранната марка;
е)
когато предходност се претендира за една част от всички стоки и услуги, които се съдържат в по-ранната регистрация - посочване на стоките и услугите, за които се претендира предходност;
ж)
копие от съответната регистрация, удостоверено от компетентния орган като точно копие на съответната регистрация;
з)
когато притежателят на международната регистрация трябва да бъде представляван в производство пред службата съгласно член 88, параграф 2 от регламента, назначаването на представител по смисъла на член 89, параграф 1 от Регламента.
4.
В случай че не са изпълнени изискванията относно претенцията за предходност, посочени в параграф 3, службата кани притежателя на международната регистрация да отстрани пропуските. В случай, че пропуските не са отстранени в срока, посочен от службата, тя отхвърля молбата.
5.
Когато службата е приела молбата за претендиране на предходност, тя информира за това Международното бюро като съобщава:
а)
номера на съответната международна регистрация;
б)
името на държавата-членка или държавите-членки, в или за които е регистрирана по-ранната марка;
в)
номера на съответната регистрация; и
г)
датата, от която съответната регистрация е в сила.
6.
Службата информира службата за марка на Бенелюкс или централната служба за индустриална собственост на съответната държава-членка за молбата за претендиране на предходност, след като тя бъде приета от службата.
7.
Председателят на службата може да определи, че доказателствата, които притежателят на международната регистрация трябва да представи, могат да представляват по-малко от това, което се изисква съгласно параграф 1, буква ж), при условие че службата може да ползва исканата информация, получена от други източници.
Правило 111 Решения относно претенциите за предходност
Когато претенцията за предходност, подадена съгласно член 148, параграф 1 от регламента, или която е била съобщена съгласно правило 110, параграф 5, е оттеглена или отменена от службата, тя съответно информира Международното бюро за това.
Правило 112 Преглед за абсолютните основания за отказ
1. Когато, по време на разглеждането, съгласно член 149, параграф 1 от регламента, службата установи, че съгласно член 38, параграф 1 от регламента, марката, която е обект на териториалното разширение на Европейската общност, не може да бъде допусната до защита за всички или част от стоките или услугите, за които тя е била регистрирана от Международното бюро, службата издава служебно нотификация ex officio за временен отказ съгласно член 5, параграфи 1 и 2 от Мадридския протокол и правило 17, параграф 1 от Общите правила на Международното бюро.
Когато притежателят на международната регистрация е длъжен да бъде представляван в производството пред службата, съгласно член 88, параграф 1 от регламента, нотификацията съдържа покана за назначаване на представител по смисъла на член 89, параграф 1 от регламента.
В нотификацията за временен отказ се излагат причините, на които той се основава и се уточнява срок, в който притежателят на международната регистрация може да внесе свои коментари, и ако е необходимо, трябва да назначи свой представител.
Срокът започва да тече от деня, в който службата издаде временния отказ.
2. Когато по време на разглеждане съгласно член 149, параграф 1 от регламента, службата установи, че съгласно член 38, параграф 2 от регламента, регистрацията на марката, трябва да подлежи на декларация от притежателя на международната регистрация за това, че се отказва от всякакви изключителни права върху неотличителен елемент на марката, нотификацията ex officio за временен отказ на защита, съгласно параграф 1, посочва, че на международната регистрация ще бъде отказана защита в случай че съответната декларация не бъде внесена в определения срок.
3. Когато по време на разглеждане съгласно член 149, параграф 1 от регламента, службата установи, че в международната регистрация, посочваща Европейската общност не се упоменава втори език съгласно правило 126 от настоящия регламент и правило 9, параграф 5, буква ж), ii) от Общите правила, службата издава нотификация ex officio за временен отказ съгласно член 5, параграфи 1 и 2 от Мадридския протокол и правило 17, параграф 1 от Общите правила на Международното бюро. Прилага се параграф 1, второ, трето и четвърто изречение.
4. Когато притежателят на международната регистрация не коригира в срок основанията за отказ от защита или да изпълни условието, определено в параграф 2, или ако е необходимо да назначи представител, или посочи втори език, службата взима решение, с което отказва защита, изцяло или частично, на стоките и услугите, за които се прави международната регистрация. Решението се обжалва в съответствие с членове 57-63 от регламента.
5. Когато, до започване на периода за възражение, посочен в член 151, параграф 2 от регламента, службата не е издала нотификация ex officio за временен отказ от защита съгласно параграф 1, службата изпраща на Международното бюро акт за предоставяне на защита, като посочва, че прегледът за абсолютните основания за отказ съгласно член 38 от регламента е приключен, но че международната регистрация все още е предмет на възражения или съображения от трети страни.
Правило 113 Нотификация ex officio на Международното бюро за временен отказ
1.
Нотификацията ex officio за временен отказ на защита на международната регистрация, пълна или частична, съгласно правило 112, се изпраща на Международното бюро и съдържа:
а)
номера на международната регистрация;
б)
всички основания, на които се базира временният отказ, заедно с позоваване на съответните разпоредби на регламента;
в)
посочва се, че временният отказ от защита ще бъде потвърден с решение на службата, в случай че притежателят на международната регистрация не коригира основанията за отказа чрез представяне на неговите съображения в службата в срок от два месеца, от датата, на която службата издава временния отказ;
г)
в случай че временният отказ се отнася само за част от стоките и услугите, посочване на тези стоки и услуги.
2.
По отношение на всяка нотификация ex officio за временен отказ, издаден съгласно параграф 1, и при условие че срокът за възражение е изтекъл и не е издаден временен отказ въз основа на възражение съгласно правило 115, параграф 1, службата информира Международното бюро, както следва:
а)
когато, в резултат на производството пред службата, временният отказ е оттеглен, фактът, че марката е обект на защита в Европейската общност;
б)
когато решението за отказ от защита за марката е станало окончателно, ако е приложимо, след обжалване, съгласно член 57 от Регламента или действие съгласно член 63 от регламента, службата информира Международното бюро, че на марката се отказва защита в Европейската общност;
в)
когато отказът, съгласно букви а) или б), се отнася само до част от стоките и услугите, стоките и услугите, за които марката е обект на защита в Европейската общност.
Правило 114 Производство по възражение
1. Когато се подава възражение срещу международна регистрация, посочваща Европейската общност съгласно член 151 от регламента, възражението съдържа:
а)
номера на международната регистрация, която се оспорва;
б)
посочват се стоките и услугите, изброени в международната регистрация, срещу която е подадено възражение;
в)
името на притежателя на международната регистрация;
г)
данните и елементите, посочени в правило 15, параграф 2, букви б), в) и г), и параграф 3.
2. Прилагат се правило 15, параграф 1 и правила 16-22 при съблюдаване на следното:
а)
всяко позоваване на заявка за регистрация на марка на Общността се чете като позоваване на международна регистрация;
б)
всяко позоваване на оттегляне на заявка за регистрация на марка на Общността се чете като позоваване на отказ от международната регистрация по отношение на Европейската общност;
в)
всяко позоваване на заявителя се чете като позоваване на притежателя на международната регистрация.
3. В случай че възражението се подаде преди изтичане на шестмесечния период, посочен в член 151, параграф 2 от регламента, възражението се счита за подадено в първия ден след изтичането на шестмесечния срок. Прилагането на член 42, параграф 3, второ изречение от регламента остава без промяна.
4. Когато притежателят на международна регистрация трябва да бъде представян в производство пред службата съгласно член 88, параграф 2 от регламента, и когато все още не е назначил представител по смисъла на член 89, параграф 1 от регламента, в съобщението до притежателя на международната регистрация за възражението, съгласно правило 19, се включва покана за назначаване на представител по смисъла на член 89, параграф 1 от регламента в срок от два месеца от датата на нотификация на съобщението.
Когато притежателят на международна регистрация не назначи представител през този период, службата взима решение, с което отказва защита на международната регистрация.
5. Процедурата по възражение се спира, в случай че се издаде ex officio или е издаден временен отказ от защита, съгласно правило 112. Когато временния ex officio отказ от защита води до решение за отказ от защита за марката, което е станало окончателно, службата не излиза с определение и не възстановява таксата за възражение, нито взима решение относно подялбата на разходите.
Правило 115 Нотификация за временен отказ основан на възражение
1.
Когато пред службата се оспори международна регистрация съгласно член 151, параграф 2 от регламента, или такава се счита за оспорена съгласно правило 114, параграф 3, службата издава нотификация на Международното бюро за временен отказ от защита основан на възражение.
2.
Нотификацията за временен отказ от защита основан на възражение съдържа:
а)
номера на международната регистрация;
б)
посочва се, че отказът се основава на обстоятелството, че е внесено възражение, заедно с позоваване на разпоредбите на член 8 от регламента, на които се позовава възражението;
в)
име и адрес на страната, която оспорва.
3.
Когато възражението се основава на заявка за марка или регистрация на марка, в нотификация, посочена в параграф 2, съдържа следните означения:
i)
дата на внасяне, дата на регистрация и, ако има такава, датата на приоритет;
ii)
входящ номер и, ако е различен - регистрационния номер;
iii)
име и адрес на притежателя;
iv)
подновяване на марката; и
v)
списък със стоките и услугите, на които се основава възражението.
4.
В случай че временният отказ е свързан само с част от стоките и услугите, нотификацията, посочена в параграф 2, се указват тези стоки и услуги.
5.
Службата информира Международното бюро както следва:
а)
когато, в резултат на производството по възражение, е оттеглен временният отказ, фактът че марката е обект на защита в Европейската общност;
б)
когато решение за отказ на защита за марката е станало окончателно, ако е приложимо, след обжалване съгласно член 57 от регламента или иск съгласно член 63 от регламента, фактът, че в Европейската общност е отказала защита на марката;
в)
когато отказът, съгласно букви а) или б), се отнася само за част от стоките и услугите - стоките и услугите, за които марката е обект на защита в Европейската общност.
6.
Когато за една и съща международна регистрация е издаден повече от един временен отказ съгласно правило 112, параграфи 1, 2 или параграф 1 от настоящото правило, съобщението, посочено в параграф 5 от настоящото правило, се отнася за пълния или частичния отказ от защита за марката, който произтича от всички процедури, съгласно членове 149 и 151 от регламента.
Правило 116 Акт за предоставяне на защита
1.
Когато службата не е издала служебно нотификация ex officio за временен отказ съгласно правило 112, и в службата не е получено възражение в срока за възражение, посочен в член 151, параграф 2 от регламента, и службата не е издала нотификация ex officio за временен отказ, който произтича от представените съображения на трета страна, службата изпраща до Международното бюро допълнителен акт за предоставяне на защита, с което указва, че марката е обект на защита в Европейската общност.
2.
За целите на член 146, параграф 2 от регламента, допълнителният акт за предоставяне на защита, посочен в параграф 1, има същото действие както уверение от службата за това, че е оттеглено известие за отказ.
Правило 117 Нотификация за обезсилване до Международното бюро
1.
Когато, съгласно член 56 или 96 и член 153 от Регламента, действието на международна регистрация в Европейската общност, е обявено за недействително, и когато това решение е станало окончателно, службата съответно нотифицира за това Международното бюро.
2.
В нотификацията се отбелязва дата и се посочва:
а)
че недействителността е провъзгласена от службата, или се указва съдът по марката на Общността, който е произнесъл тази недействителност;
б)
дали недействителността е провъзгласена под формата на отмяна на права на притежателя на международната регистрация, на декларация за това, че марката е недействителна на абсолютни основания, или на декларация за това, че марката е недействителна на относителни основания;
в)
обстоятелството, че недействителността вече не подлежи на обжалване;
г)
номер на международната регистрация;
д)
номер на притежателя на международната регистрация;
е)
в случай че обезсилването не се отнася за всички стоки и услуги, онези стоки и услуги, по отношение на които е провъзгласена недействителността, или онези, по отношение на които такава не е произнесена;
ж)
датата, на която е произнесено обезсилването, заедно с уточнение за това дали обезсилването се прилага от тази дата или ex tunc.
Правило 118 Правно действие на регистрация на прехвърляне
По смисъла на член 17, а също и във връзка с член 23, параграфи 1 или 2 и член 24 от регламента, вписването на промяна в собствеността на международната регистрация заменя вписването на прехвърляне в регистъра на марки на Общността.
Правило 119 Правно действие на регистрация на лицензии и други права
По смисъла на членове 19, 20, 21 и 22, и във връзка с член 23 и член 24 от регламента, вписването в Международния регистър на лицензия или ограничение на правото на притежателя да се разпорежда във връзка с международната регистрация замества регистрацията на лицензия, вещно право, принудително изпълнение или производство по несъстоятелност в Регистъра на марките на Общността.
Правило 120 Преглед на искания за регистрация на прехвърляния, лицензии или ограничения на правото на притежателя да се разпорежда
1.
Когато искане за регистриране на промяна в собствеността, на лицензии или ограничение на правото на притежателя да се разпорежда, се внася чрез службата от лице, което е различно от притежателя на международната регистрация, службата отказва да предаде искането на Международното бюро ако към искането не е приложено доказателство за прехвърлянето, лицензията или ограничението върху правото на разпореждане.
2.
Когато искане за регистриране на изменение или отмяна на лицензия или на премахване на ограничение върху правото на притежателя да се разпорежда, се внася чрез службата от притежателя на международната регистрация, службата взима решение да откаже да предаде искането на Международното бюро ако към искането не е приложено доказателство за това, че лицензът вече не съществува или в него са внесени изменения, или че ограничението на правото на разпореждане е премахнато.
Правило 121 Колективни марки
1.
Когато международната регистрация показва, че тя се основава на искане или на основна регистрация, която се отнася до колективна марка, сертификатна марка или гаранционна марка, международната регистрация, посочваща Европейската общност се разглежда като колективна марка на Общността.
2.
Притежателят на международната регистрация предоставя правилата, уреждащи използването на марката както е предвидено в член 65 от регламента и правило 43, директно пред службата в срок от два месеца от датата, на която Международното бюро нотифицира службата за международната регистрация.
3.
Нотификация за ex officio временен отказ съгласно правило 112 се връчва и в следните случаи:
а)
ако е налице едно от основанията за отказ, предвидени в член 66, параграфи 1 или 2, във връзка с член 66, параграф 3 от регламента;
б)
когато правилата, уреждащи използването на марката не са внесени в съответствие с параграф 2,
Прилагат се правила 112, параграф 2, 3 и правило 113.
4.
Нотификация за изменения в нормативните актове, уреждащи използването на марката съгласно член 69 от Регламента, се публикуват в Бюлетина на марките на Общността.
Правило 122 Преобразуване на международна регистрация в национална заявка за марка
1.
Искане за преобразуване на международна регистрация, посочваща Европейската общност, в национална заявка за марка съгласно членове 108 и 154 от регламента съдържа:
а)
регистрационния номер на международната регистрация;
б)
датата на международната регистрация или датата на посочване на Европейската общност, извършено след международната регистрация съгласно член 3б, параграф 2 от Мадридския протокол и, когато е приложимо, подробности по претенцията за приоритет на международната регистрация, съгласно член 154, параграф 2 от регламента и подробности по претенцията за предходност, съгласно членове 34, 35 и 148 от регламента;
в)
данните и елементите, посочени в правило 44, параграф 1, букви а), б), е) и ж) и, когато е приложимо, букви з) и к), и параграф 2.
2.
Когато се иска преобразуване съгласно член 108, параграф 5 и 154 от регламента след като международната регистрация, посочваща Европейската общност не е била подновена, искането, посочено в параграф 1, съдържа уточнение в този смисъл и датата, на която е изтекло правото на защита. Срокът от три месеца, предвиден в член 108, параграф 5 от регламента, започва да тече в деня, след последния ден, в който подновяването все още може да бъде извършено съгласно член 7, параграф 4 от Мадридския протокол;
3.
Правила 45, 46, параграф 2, букви а) и в), и 47 се прилагат mutatis mutandis.
Правило 123 Преобразуване на международна регистрация в регистрация с посочване на държава-членка, която е страна по Мадридския протокол или Мадридската спогодба
1.
Искане за преобразуване на международна регистрация, посочваща Европейската общност в регистрация с посочване на държава-членка, която е страна по Мадридския протокол или Мадридската спогодба, съгласно член 154 от регламента съдържа данните и елементите, посочени в правило 122, параграф 1 и 2.
2.
Правило 45 се прилага mutatis mutandis. Също така, службата отхвърля искането за преобразуване, когато условията за отреждане за държава-членка, която е страна по Мадридския протокол или Мадридската спогодба, не са били изпълнени както на датата, на която е извършено посочването на Европейската общност, така и на датата, на която е получено искането за преобразуване, или, съгласно второто изречение на член 109, параграф 1 от регламента, на която то се счита за получено от службата.
3.
Правило 46, параграф 2, букви а) и в) с прилага mutatis mutandis. Публикуването на искането за преобразуване включва също и уточнение, за това, че е поискано преобразуване в статут с посочване на държава-членка, която е страна по Мадридския протокол или Мадридската спогодба, съгласно член 154 на регламента.
4.
Когато искането за преобразуване съответства на изискванията на регламента и настоящите правила, службата незабавно го предава на Международното бюро. Службата информира притежателя на международната регистрация за датата на предаване.
Правило 124 Промяна на международна регистрация, посочваща Европейската общност в заявка за марка на Общността
1.
За да се разглежда като промяна на международна регистрация, която е била отменена от Международното бюро по искане на службата на произход съгласно член 9 quinques от Мадридския протокол, и в съответствие с член 156 от регламента, в заявката за марка на Общността следва да се посочи текст в този смисъл. Този текст се посочва при внасяне на заявката.
2.
Освен данните и елементите, посочени в правило 1, в заявката се посочва и:
а)
номера на международната регистрация, която е отменена;
б)
датата, на която международната регистрация е отменена от Международното бюро;
в)
когато е уместно, датата на международната регистрация съгласно член 3, параграф 4 от Мадридския протокол или датата на вписване на териториалното разширение за Европейската общност, извършено след международната регистрация съгласно член 3 ter, параграф 2 от Мадридския протокол;
г)
когато е приложимо, датата на претендирания в международната заявка приоритет, както е вписано в Международния регистър, който се води от Международното бюро.
3.
Когато по време на разглеждане в съответствие с правило 9, параграф 3, службата установи, че заявката не е внесена в срок от три месеца от датата, на която международната регистрация е отменена от Международното бюро; или стоките и услугите, за които се прави регистрация на марка на Общността, не са в списъка на стоките и услугите, за които е направена международната регистрация за Европейската общност, службата кани заявителя да отстрани намерените пропуски, и по-конкретно, да ограничи списъка на стоките и услугите, до онези стоки и услуги, които са били в списъка на стоките и услугите, за които е била направена международната регистрация за Европейската общност, в срока, който тя посочи.
4.
В случай че пропуските, посочени в параграф 3, не се отстранят в срок, се губи правото на датата на международната регистрация или на датата на териториалното разширение и, ако има такава, на датата на преимущественото право на международната регистрация.
Част В Обмен на съобщения
Правило 125 Обмен на съобщения с Международното бюро и електронни формуляри
1.
Обменът на съобщения с Международното бюро се извършва по начин и във формат, договорен от Международното бюро и службата, за предпочитане по електронен път.
2.
Всяко позоваване на формуляри следва да се разбира, че включва формуляри, които са на разположение в електронен формат.
Правило 126 Употреба на езици
За целите на прилагане на регламента и настоящия правилник за международни регистрации, посочващи Европейската общност, езикът, на който е подадено международната заявка е езикът на съдебните производства по смисъла на член 115, параграф 4 от регламента, а вторият език, посочен в международната заявка, е втори език по смисъла на член 115, параграф 3 от регламента.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на датата, на която влиза в сила Мадридския протокол по отношение на Европейската общност. Датата на влизане в сила на настоящия регламент се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 26 април 2004 година.