32006R0884
L 171/35
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 884/2006 НА КОМИСИЯТА
от 21 юни 2006 година
за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета за финансирането от страна на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) на интервенционни мерки под формата на операции на публично съхранение и отчитане на операции на публично съхранение от разплащателните агенции на държавите-членки
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 1883/78 на Съвета от 2 август 1978 г. за определяне на общи правила за финансиране на интервенции от страна на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, секция „Гарантиране“ (1), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (2), и по-специално член 42 от него,
като има предвид, че:
(1)
Интервенционните мерки за регулиране на селскостопански пазари по член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1290/2005 се финансират от Общността по условията на законодателството на селскостопанския отрасъл. Що се отнася до интервенционните мерки под формата на публично съхранение по член 4 от Регламент (ЕИО) № 1883/78 сумата на финансирането от Общността се определя според годишните отчети, съставени от разплащателните агенции. Упоменатият регламент също предвиди правилата и условията, ръководещи тези отчети. След създаването с Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ), който заменя Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, следва да се определят съответните правила за прилагане.
(2)
Интервенционни мерки под формата на публично съхранение могат да се финансират само ако свързаните с тях разходи се извършват от разплащателните агенции, определени от държавите-членки в съответствие с член 10 от Регламент (ЕО) № 1290/2005. Все пак изпълнението на задачи, отнасящи се по-специално до назначаването и преустновяването на интервенционни мерки, с изключение на плащането на помощ, може да се делегира в съответствие с член 6, параграф 1, втора алинея от упоменатия регламент. Следва да има възможност няколко разплащателни агенции да изпълняват тези задачи. Следва също да се разпореди управлението на някои мерки за публично съхранение да може да се повери на трети страни, били те публични или частни органи, под отговорността на разплащателната агенция. Вследствие на това е уместно да се уточни обхватът на отговорността на разплащателните агенции в този контекст, да се уточнят техните задължения и да се определи при какви условия и според кои правила управлението на дадени мерки на публично съхранение може да се повери на трети страни, били те публични или частни органи. В този случай следва да се разпореди, че заинтересованите органи трябва да действат по договор, основаващ се на дефинираните в настоящия регламент общи задължения и принципи.
(3)
Разходите за интервенционни мерки под формата на публично съхранение могат да варират значително. Поради това е необходимо за всяка категория операции точно да се определи кой разход подлежи на финансиране от Общността, и по-специално при какви условия може да се покрие този разход чрез формулиране на условията за приемливост и начините за изчисляване на приемливи разходи. В тази връзка следва да се посочи кога такъв разход трябва да се осчетоводи на базата на действително записаните от разплащателните агенции елементи или на базата на стандартни суми, установени от Комисията.
(4)
Така че, за да могат държавите-членки извън еврозоната да консолидират съгласувано разходите и разноските си в националната си валута и в еуро, следва да се специфицират условията, при които операциите на публично съхранение се документират в отчетите им и приложимия обменен курс.
(5)
С оглед на силно различаващите се видове въпросни мерки и отсъствието на хомогенни оперативни събития за целите на определяне на сумата на финансирането от Общността на разходи за публично съхранение следва да се установи едно оперативно събитие въз основа на отчетите, съставяни и водени от разплащателните агенции, към които различните пера на разходи и приходи, документирани от разплащателните агенции, се дебитират и кредитират.
(6)
Съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията от 21 юни 2006 г. за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета относно воденето на отчети от разплащателните агенции, декларации за разходи и приходи и условията за възстановяване на разходите по ЕФГЗ и ЕЗФРСР (3), за да им се възстановят разходите за публично съхранение от разплащателните агенции се изисква да включат в декларациите си за разходи стойностите и сумите, заведени в счетоводните книжа през месеца, следващ месеца, към който се отнасят операциите на публично съхранение. За да се гарантира гладкото протичане на тази процедура, необходимо е да се специфицира как необходимата информация за калкулиране на разноските и разходите се съобщава на Комисията.
(7)
Счетоводството на публичния интервенционен запас трябва да дава възможност за определяне на сумата на финансиране от Общността и едновременно с това на положението с интервенционните запаси. За тази цел от разплащателните агенции следва да се изисква да водят отделни отчети на запасите и финансови отчети, съдържащи елементи, необходими за наблюдение на запасите и осигуряване на финансово управление на разходите и приходите, натрупани от интервенционни мерки на публично съхранение.
(8)
От разплащателните агенции се изисква да вписват в отчетите елементи, отнасящи се до количествата, стойностите и някои средни величини. Все пак някои операции и разходи не следва да се вписват в отчетите поради известни обстоятелства или пък следва да се вписват в съответствие със специфични правила. За да се избегне различната обработка и да се защитят финансовите интереси на Общността, следва да се специфицират подобни случаи и обстоятелства, както и реда за вписването им в отчетите.
(9)
Датата, на която различните елементи на разходи и приходи в резултат на интервенционни мерки за публично съхранение трябва да се впишат в отчетите, зависи от типа операция и може да се определи по действащото законодателство на селскостопанския отрасъл. В този контекст е необходимо общо правило, което да разпорежда различните елементи да се вписват в отчетите на датата, на която се извършва операцията, резултат от интервенционни мерки, и уточнява специалните случаи, които трябва да се вземат предвид.
(10)
По силата на общата им отговорност разплащателните агенции трябва редовно и периодично да проверяват запаса от продукти на интервенционно съхранение. За да се гарантира изпълнението на това задължение от всички разплащателни агенции по един и същи начин, следва да се разпоредят интервалите на извършване на проверките и приложимите към проверките общи принципи, както и инвентаризационните операции.
(11)
Остойностяването на операции на публично съхранение също зависи от типа операции и може да се определи според действащото законодателство на селскостопанския отрасъл. Следователно трябва да се установи общо правило, с което се гарантира, че стойността на закупените и продадени количества трябва да е равно на сбора на плащанията и вземания, които се извършват или предстоят да се извършат за физически операции, заедно със специфични правила и специални случаи, които трябва да се вземат предвид.
(12)
Следва да се установи формата и съдържанието на документите, които се предават за целите на интервенционни мерки, свързани с публично съхранение, както и условията и реда, приложими за предаването и воденето на тези документи от държавите-членки. За да се осигури съответствие с правилата, разпоредени в други области, засегнати от финансирането на Общата селскостопанска политика, предвидените в настоящия регламент нотификации и обмен на информация се извършват в съответствие с член 18 от Регламент (ЕО) № 883/2006.
(13)
Мерките в настоящия регламент заменят мерките в Регламент (ЕИО) № 411/88 на Комисията от 12 февруари 1988 г. относно начина и лихвения процент, които следва да се използват за калкулиране на разходите за финансиране на интервенционни мерки, обхващащи закупуване, съхранение и пласмент (4), Регламент (ЕИО) № 1643/89 на Комисията от 12 юни 1989 г. за определяне на стандартните суми за финансиране на материални операции, възникващи във връзка с публично съхранение на селскостопански продукти (5), Регламент (ЕИО) № 2734/89 на Комисията от 8 септември 1989 г. относно факторите, които трябва да се вземат под внимание за определяне на разходите по силата на член 37, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 822/87, които се финансират от ФЕОГА, секция „Гарантиране“ (6), Регламент (ЕИО) № 3492/90 на Съвета от 27 ноември 1990 г. за предвиждане на факторите, които следва да се вземат предвид в годишните отчети за финансирането на интервенционни мерки под формата на публично съхранение от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, секция „Гарантиране“ (7), Регламент (ЕИО) № 3597/90 на Комисията от 12 декември 1990 г. относно счетоводните правила за интервенционни мерки, състоящи се в закупуването, съхранение и продажбата на селскостопански продукти чрез интервенционни агенции (8) и Регламент (ЕИО) № 147/91 на Комисията от 22 януари 1991 г. за определяне и фиксиране на отклоненията за количествени загуби на селскостопански продукти на публично интервенционно съхранение (9) и Регламент (EО) № 2148/96 на Комисията от 8 ноември 1996 г. за предвиждане на правилата за остойностяване и наблюдение на публичните интервенционни запаси от селскостопански продукти (10).
(14)
Регламенти (ЕИО) № 411/88, (ЕИО) № 1643/89, (ЕИО) № 2734/89, (EИО) № 3492/90, (ЕИО) № 3597/90, (ЕИО) № 147/91 и (EО) № 2148/96 следва съответно да се отменят.
(15)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по селскостопански фондове,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ИНТЕРВЕНЦИОННИ МЕРКИ, ПРИЕМАЩИ ФОРМАТА НА ОПЕРАЦИИ НА ПУБЛИЧНО СЪХРАНЕНИЕ
Член 1
Предмет
Настоящия регламент определя условията и правилата, отнасящи се до финансирането от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) на разходите за интервенционни мерки, свързани с публично съхранение, с управлението и контрола на съответните операции от разплащателните агенции, споменати в член 6 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, с осчетоводяването на съответните разходи и приходи на ЕФГЗ и със съобщаването на Комисията на съответната информация и документи.
Член 2
Отговорност и задължения на разплащателната агенция
1. Разплащателните агенции управляват и осигуряват контрол над операциите по интервенционни мерки, отнасящи се до публично съхранение, за които те носят отговорност при условията, дадени в приложение I, а когато е необходимо в законодателството на селскостопанския отрасъл, по-специално въз основа на минималната честота на проверки, определена в това приложение.
Те могат да делегират правомощията си в тази връзка на интервенционни агенции, които отговарят на условията за одобрение, изложени в точка 1.В от приложение I към Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията (11), или действат чрез други разплащателни агенции.
2. Разплащателните агенции или интервенционните агенции, без да накърняват общата си отговорност в сферата на публично съхранение, могат:
а)
да поверят управлението на някои мерки за публично съхранение на физически или юридически лица, съхраняващи закупени селскостопански продукти, оттук нататък наричани „оператори на хранилища“. В такива случаи подобно управление се извършва по договори за съхранение въз основа на задълженията и общите принципи, изложени в приложение II;
б)
да възложи за определено време на физически или юридически лица да извършват определени специфични задачи, разпоредени от отрасловото законодателство.
3. Задълженията на разплащателни агенции по отношение публично съхранение са по-специално, както следва:
а)
да водят стокови отчети и финансови отчети за всеки продукт, обхванат от интервенционна мярка на публично съхранение, на базата на операциите, които се провеждат от 1 октомври на дадена година до 30 септември на следващата година, като този период оттук нататък се нарича „отчетна година“;
б)
да водят актуален списък на операторите на хранилища, с които те са сключили договори за публично съхранение. Този списък съдържа референции, позволяващи точно идентифициране на всички пунктове на съхранение, капацитетът им, броят на складове, хладилни складове и силози, както и чертежи и схеми за тях;
в)
да предоставят на Комисията стандартните договори, използвани за публично съхранение, разпоредените правила за приемане на продукти, съхранението им и изтеглянето им от складовете на операторите на хранилища, както и правилата за юридическата отговорност на оператори на хранилища;
г)
да водят централизирани, компютризирани стокови отчети на всички запаси, като се обхващат всички места за съхранение, всички продукти и всички количествата и качества на различните продукти, като във всеки случай се специфицира теглото (нето и бруто, където е уместно) или обемът;
д)
да извършват всички операции по съхранението, запазването, транспорта или прехвърлянето на интервенционни продукти в съответствие със законодателството на Общността и националното законодателство, без да се накърнява отговорността на купувачите, другите разплащателни агенции, ангажирани в операцията, и всички други лица, действащи по указания в тази връзка;
е)
да извършват целогодишно проверки на местата, където се съхраняват инвентаризационните запаси. Тези проверки се извършват през редовни интервали и без предварително предупреждение. Все пак, при условие че контролът не се излага на риск, може да се даде предварително уведомление, строго ограничено до необходимия срок време. Подобно уведомление не превишава 24 часа, с изключение на надлежно обосновани случаи;
ж)
да извършват годишна инвентаризация в съответствие с член 8.
Когато в една държава-членка управлението на отчетите за публично съхранение на един или повече продукти се извършва от повече от една разплащателна агенция, стоковите отчети и финансовите отчети, посочени в букви а) и г), се консолидират на ниво държава-членка преди съответната информация да се съобщи на Комисията.
4. Разплащателните агенции предприемат всички необходими стъпки, за да гарантират:
а)
че продуктите, засегнати от интервенционни мерки на Общността, се запазват както трябва. Те проверяват качеството на съхраняваните продукти поне веднъж годишно;
б)
целостта на интервенционните запаси.
5. Разплащателните агенции незабавно информират Комисията:
а)
за случаите, когато продължаването на срока на съхранение на продукт има вероятност да доведе до развалянето му;
б)
количествените загуби или развалянето на продукта се дължат на природни бедствия.
Когато ситуациите, споменати в букви а) и б) от първа алинея, се представят на вниманието на Комисията, взема се подходящото решение:
а)
по отношение на ситуациите, споменати в буква а) от първа алинея, в съответствие с процедурата, посочена в член 25, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1784/2003 на Съвета (12), или, в зависимост от случая, в съответствие с процедурата, предвидена в съответния член на други регламенти относно общата организация на селскостопанските пазари;
б)
по отношение на ситуациите, споменати в буква б) от първа алинея, в съответствие с процедурата, посочена в член 41, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1290/2005.
6. Разплащателните агенции носят всички финансови последици от лошото запазване на продукти, обект на интервенционни мерки на Общността, по-конкретно тези в резултат на неподходящи методи на съхранение. Без да се накърнява правото за иск за парично обезщетение срещу оператора на хранилище, те носят финансова отговорност, ако не изпълнят ангажиментите или задълженията си.
7. Разплащателните агенции постоянно предоставят отчетите за публично съхранение и всички документи, договори и папки, съставени или получени по смисъла на интервенционни операции, на представители на Комисията или на лица, упълномощени от Комисията, или по електронен път, или на територията на разплащателните агенции.
8. Разплащателните агенции предават:
а)
по искане на Комисията документите и информацията, посочени в параграф 7, и допълнителните административни разпоредби, приети за прилагане и управление на интервенционни мерки;
б)
през интервалите, предвидени в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 883/2006, информацията за публично съхранение въз основа на моделите в приложение III към настоящия регламент.
Член 3
Интервенционни мерки под формата на публично съхранение
Интервенционни мерки под формата на публично съхранение могат да се състоят в закупуване, съхранение, транспорт и прехвърляне на запаси, както и продажба или пласиране чрез други средства на селскостопански продукти при условията, предвидени в действащото законодателство на селскостопанския отрасъл и от настоящия регламент.
Член 4
Финансиране на разходи за интервенция, направени във връзка с операции на публично съхранение
1. В контекста на операциите на публично съхранение, посочени в член 3, ЕФГЗ финансира следните разходи под перото интервенция, при условие че съответните разходи не се уреждат по действащото законодателство на селскостопанския отрасъл:
а)
разходите за финансиране за фондове, набрани от държавите-членки за закупуване на продукти в съответствие с методите на калкулация, изложени в приложение IV;
б)
разходи за физически операции, свързани със закупуване, продажба или други форми на прехвърляне на продукти (внасяне, съхранение и изнасяне на продукти в схеми на публично съхранение), както са дадени в приложение V, на базата на еднакви стандартни суми за Общността, пресметнати в съответствие с методите, дадени в приложение VI;
в)
разходи за физически операции, несвързани задължително със закупуване, продажба или други форми на прехвърляне на продукти, на базата на стандартни или нестандартни суми в съответствие с разпоредбите, предвидени Комисията по законодателство на селскостопанския отрасъл, отнасящо се до въпросните продукти и приложение VII;
г)
амортизация на съхранявани продукти в съответствие с методите на калкулация, дадени в приложение VIII;
д)
разликите (печалби и загуби) между счетоводната стойност и цената на пласиране на продуктите, или разликите, резултат от други фактори.
2. За държави-членки извън еврозоната, без да се накърняват специфичните правила и оперативните събития, предвидени в приложенията към настоящия регламент или в законодателството за селското стопанство, по-специално член 3, параграф 1 и член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2808/98 на Комисията (13), посочените в параграф 1, букви б) и в) от настоящия член разходи, пресметнати на базата на сумите, фиксирани в еуро, и разходите или приходите, направени в национална валута по настоящия регламент, се конвертират, в зависимост от случая, в национална валута или в еуро на базата на последния обменен курс, установен от Европейската централна банка преди отчетната година, през която са документирани операциите в отчетите на разплащателната агенция. Този обменен курс се прилага също за осчетоводявания, свързани с различните специфични случаи, дадени в член 7, параграф 1 от настоящия регламент.
Все пак за отчетната 2007 година държавите-членки, споменати в член 2, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 883/2006, прилагат обменните курсове, посочени в член 13 от настоящия регламент.
ГЛАВА 2
СЧЕТОВОДНО ОТЧИТАНЕ НА ОПЕРАЦИИ ПО ПУБЛИЧНО СЪХРАНЕНИЕ
Член 5
Съдържание на счетоводните отчети за публично съхранение които се водят от разплащателните агенции
1. Стоковите отчети, предвидени в член 2, параграф 3, буква а), съдържат следните категории елементи, показвани отделно:
а)
количествата продукти, документирани при влизане в и излизане от склада, със или без физическо придвижване;
б)
количествата, използвани за раздаване на най-нуждаещите се лица съгласно Регламент (EИО) № 3730/87 на Съвета (14) и отчетени съгласно член 5 от Регламент (EИО) № 3149/92 на Комисията (15), като разграничават тези, които са обект на прехвърляне към друга държава-членка;
в)
количествата, взети като проби, като разграничават взети от купувачи проби;
г)
количествата, които след проверка чрез визуален оглед при годишната инвентаризация или по време на инспекция след приемане за интервенция, не могат вече да се препакетират и подлежат на директни продажби;
д)
липсващите количества по обясними или необясними причини, в това число съответстващите на законовите граници на отклонение;
е)
количествата, които са с влошено качество;
ж)
количествата в излишък;
з)
липсващите количества, превишаващи граници на отклонение;
и)
количествата, влезли за съхранение и за които е установено, че не отговарят на изискванията и за които е отказано приемане;
й)
нето количествата на съхранение в края на всеки месец или отчетна година, пренесени в следващия месец или отчетна година.
2. Финансовите отчети, предвидени в член 2, параграф 3, буква а), съдържат:
а)
стойността на количествата, споменати в параграф 1, буква а) от настоящия член, показващи отделно стойността на закупените количества и на продадените количества;
б)
счетоводната стойност на използваните количествата или взетите предвид по договорките за безплатно раздаване, споменати в параграф 1, буква б) от настоящия член;
в)
разходите за финансиране, споменати в член 4, параграф 1, буква а);
г)
разходите за физически операции, споменати в член 4, параграф 1, букви б) и в);
д)
сумите, резултат от амортизация, споменати в член 4, параграф 1, буква г);
е)
сумите, събрани или възстановени от продавачи, купувачи и оператори на хранилища, различни от посочените в член 11, параграф 2;
ж)
сумата от директни продажби, извършени след годишната инвентаризация или след проверки след приемането на продукти на интервенционно съхранение;
з)
загубите печалби от изнасяне на продукти, като се вземе предвид амортизацията, посочена в буква д) от настоящия параграф;
и)
другите дебити и кредити, по-специално съответстващите на количествата, посочени в параграф 1, букви в)-ж) от настоящия член;
й)
средната счетоводна стойност, изразена на тон или хектолитър, в зависимост от случая.
Член 6
Отчитане
1. Елементите, дадени в член 5, се осчетоводяват за количествата, стойностите, сумите и средните величини, реално документирани от разплащателните агенции, или стойностите и сумите, калкулирани на базата на стандартните суми, установени от Комисията.
2. Документите и калкулациите, посочени в параграф 1, са обект на прилагането на следните правила:
а)
разходите за изнасяне, свързани с количества, за които са документирани количествени загуби или влошаване на качеството в съответствие с правилата, предвидени в приложения X и XII, се внасят в отчетите само за реално продадени и изтеглени от съхранение продукти;
б)
количества, документирани като липсващи при прехвърляне между държави-членки, не се считат за влезли на съхранение в държавата-членка по местоназначение и не се покриват от стандартните входни разходи;
в)
стандартните входни и изходни разходи, фиксирани за транспорт и прехвърляне, се нанасят в отчетите, ако тези разходи не са предвидени по правилата на Общността като неразделна част от транспортните разходи;
г)
освен ако специфични правила на Общността не разпореждат нещо друго, суми, натрупани от продажби на продукти, чието качество се е влошило, и всички други суми, получени в този контекст, не се вписват в отчетите на ЕФГЗ;
д)
всички документирани количества в повече се вписват в отчетите като отрицателна сума в липсващите количества в статуса на запаса и движенията. Тези количества се включват, когато се определят превишаващите границата на отклонение количества;
е)
проби, различни от тези, взети от купувачи, се вписват в отчетите в съответствие с точка 2, буква а) от приложение XII.
3. Корекциите, направени от Комисията във връзка с елементите, посочени в член 5 за текущата отчетна година, се съобщават на Комитета по селскостопански фондове. Те могат да се съобщят на държавите-членки при вземане на решение за месечно плащане или, ако не успеят тогава, когато се взема решението за разплащане на отчетите. Те се вписват в отчетите от разплащателните агенции при условията на това решение.
Член 7
Дати за вписване в отчетите на разходи и приходи и движения на продукти
1. Различните пера на разходи и приходи се вписват в отчетите на датата, на която се извършва физическата операция по интервенционната мярка.
Все пак следните дати са валидни в дадените по-долу случаи:
а)
датата, на която договорът за съхранение, посочен в член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1262/2001 на Комисията (16) влиза в сила, в случай на бяла захар или сурова захар, за количества, приети по договор за съхранение между даващата офертата страна и разплащателната агенция, подписан преди прехвърляне на запасите;
б)
датата на получаване в случаите на получени или възстановени суми, посочени в член 5, параграф 2, букви е) и ж);
в)
датата на реалното плащане на разходи за физически операции, когато тези разходи не са покрити от стандартни суми.
2. Различните елементи, свързани с физическото движение на продукти и управлението на запаси, се вписват в отчетите на датата, на която се извършва физическата операция по интервенционната мярка.
Все пак валидни са следните дати в изложените по-долу случаи:
а)
датата на приемане на продукти от разплащателната агенция, в съответствие с регламента за общата организация на пазара на въпросния продукт, за количества, влизащи в публично съхранение без промяна на мястото на съхранение;
б)
датата на констатацията на факти в случай на липсващи или развалени и количества вповече;
в)
датата на реалното изтегляне от съхранение в случай на директни продажби на оставащи на съхранение продукти, които вече не могат да се препакетират след визуален оглед в контекста на годишната инвентаризация или по време на инспекцията след приемане за интервенция,
г)
в края на отчетната година за всички загуби, превишаващи границата на отклонение.
Член 8
Инвентаризация
1. През всяка отчетна година разплащателните агенции извършват инвентаризация на всеки продукт, който е бил обект на интервенция от Общността.
Те сравняват резултатите от инвентаризацията със счетоводните данни. Всички установени разлики в количествата и сумите, резултат от разлики в качеството, установени по време на проверки се отчитат в съответствие с член 9, параграф 1, букви б) и в).
2. Липсващи количества в резултат на нормални операции на съхранение се включват в границите на отклонение, дадени в приложение XI, и са равни на разликата между теоретичния запас, установен от инвентаризацията на отчетите, от една страна, и реалния физически запас, установен въз основата на инвентаризацията, предвидена в параграф 1, или запасът, установен като оставащ в книжата след изчерпване на физическия запас на дадено хранилище от друга страна.
ГЛАВА 3
ОСТОЙНОСТЯВАНЕ НА ОТЧЕТИ
Член 9
Остойностяване на операции на публично съхранение
1. Стойността на закупените и продадените количества е равна на сумата от извършените плащания и вземания или предстои да бъдат извършени за физически операции, с изключение на специфични разпоредби, дадени в настоящия член и обект на:
а)
приложение IX, за дестилационни продукти (смесен алкохол),
б)
приложение X, за липсващи количества,
в)
приложение XII, развалени или разрушени продукти,
г)
приложение XIII, за продукти, влезли за съхранение, но им е отказано приемане.
2. Стойността на закупените количествата се определя за количествата продукти, влизащи за съхранение, на базата на интервенционната цена, като се вземат предвид увеличения, премии, намаления, проценти и коефициенти, приложими към интервенционната цена в момента на закупуване в съответствие с критериите, дадени в законодателство на селскостопанския отрасъл.
Все пак, в случаите и ситуациите, посочени в приложение X и точка 2, букви а) и в) от приложение XII, увеличения, премии, намаления, проценти и коефициенти не се вземат предвид.
3. Платените или начислени разходи при закупуването на продукти за физическите операции, посочени в член 4, параграф 1, буква в), в съответствие с правилата на Общността, се вписват в отчетите като разходи или приходи, свързани с технически разходи, отделно от покупната цена.
4. Във финансовите отчети, посочени в член 5, параграф 2, количества на съхранение в края на отчетната година и които следва да се пренесат в следващата отчетна година, следва да се остойностят на по средната им счетоводна стойност (стойност на пренасяне), така както е определена по месечния отчет на последния месец на отчетната година.
5. Количества, влизащи за съхранение, за които е установено, че не отговарят на условията за съхранение, се вписват като продажба в отчетите в момента на изтеглянето им от съхранение на цената, на която са били купени.
Все пак, ако в момента на действителното им изтегляне от съхранение условията за прилагане на буква б) от приложение X са изпълнени, провеждат се консултации с Комисията преди изтеглянето на стоките.
6. Когато един отчет показва положително салдо, то се приспада от разходите за текущата отчетна година.
7. Когато има промяна в стандартните суми, определеното време за плащане, лихвените проценти или други елементи на калкулацията след първия ден на даден месец новите елементи се прилагат за физически операции със сила от следващия месец.
ГЛАВА 4
ФИНАНСИРАНИ СУМИ И ДЕКЛАРАЦИИ НА РАЗХОДИ И НА ПРИХОДИ
Член 10
Финансирана сума
1. Сумата, която се финансира по интервенционните мерки, посочени в член 3, се определя на базата на съставените и поддържаните от разплащателните агенции отчети, в съответствие с член 2, параграф 3, буква а), и към които различните пера на посочените в член 5 разходи и приходи съответно се дебитират и кредитират, като се вземат предвид, когато е необходимо, суми на разходи, фиксирани по законодателството на селскостопанския отрасъл.
2. Разплащателните агенции предават на Комисията всеки месец и всяка година по електронен път необходимата информация за финансиране на разходи за публично съхранение и отчетите, доказващи разходи и приходи, свързани с публично съхранение под формата на таблици (таблици e-FAUDIT), чиито образци са дадени в приложение III към настоящия регламент, в сроковете, посочени в член 4, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 883/2006 и в член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 883/2006.
Член 11
Декларации за разходи и приходи
1. Финансирането от ЕФГЗ е равно на разходите, пресметнати на базата на информацията, съобщена от разплащателната агенция след приспадането на натрупани от интервенционните мерки приходи, валидирани от изградената от Комисията компютризирана система и включени от разплащателната агенция в декларацията ѝ за разходи, съставена в съответствие с член 6 от Регламент (ЕО) № 883/2006.
2. Възстановени суми след възникването на грешка или пропуск, споменати член 32, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, и суми, получени или възстановяеми от продавачи, купувачи и оператори на хранилища, отговарящи на критериите, изложени в член 12 от Регламент (ЕО) № 883/2006, се декларират в бюджета на ЕФГЗ при посочените в член 4, параграф 2, буква а) от упоменатия регламент условия.
ГЛАВА 5
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ И ДОКУМЕНТИ
Член 12
Компютърни системи
Използват се компютърни системи, позволяващи сигурен електронен обмен на данни при условията и в съответствие с реда, предвидени в член 18 от Регламент (ЕО) № 883/2006, за осъществяване на нотификациите и обмена на информация, предвидени в настоящия регламент, и за съставяне на документите, чиито образци са дадени в приложение III.
ГЛАВА 6
ПРЕХОДНИ МЕРКИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 13
Преход
1. За държавите-членки извън еврозоната стойността на нето количествата, пренесени от 2006 в 2007 отчетна година минус втората амортизация в края на 2006 отчетна година, се пренасят в еуро на базата на последния обменен курс, установен от Европейската централна банка преди отчетната 2007 година.
2. Когато една държава-членка извън еврозоната продължава да води отчетите си в национална валута през отчетната 2007 година в съответствие с член 2, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 883/2006, обменните курсове, прилагани през и в края на тази година са, както следва:
а)
последният обменен курс, установен от Европейската централна банка преди отчетната 2007 година за конвертирането в национална валута на:
-
стандартните суми, отнасящи се до посочените в член 4, параграф 1, букви б) и в) от настоящия регламент разходи;
-
стойността на липсващите количества, превишаващи границите на отклонение за съхранение и преработка, дадени в буква а) от приложение X към настоящия регламент,
-
стойността на продукти, които са се развалили и са разрушени в резултат на инцидентите, посочени в точка 2, буква а) от приложение XII към настоящия регламент,
-
стойността на проби, различни от взетите проби от купувачи, посочени в член 6, параграф 2, буква е) от настоящия регламент,
-
стандартните суми за количества, на които е отказано приемане, както е споменато в точка 1, букви а) и б) от приложение XIII към настоящия регламент;
б)
последният обменен курс, установен от Европейската централна банка преди първия ден на всяко тримесечие на отчетната 2007 година, започвайки от 1 октомври 2006 г. за конвертирането в национална валута на:
-
стойността на липсващите количества поради кражба или други обясними причини, както са дадени в буква а) от приложение X към настоящия регламент,
-
стойността на липсващите количества след прехвърляне или транспорт, както са дадени в буква в) от приложение X към настоящия регламент,
-
стойността на продукти, които са се развалили или са разрушени в резултат на лоши условия на запазване, както са дадени в точка 2, буква в) от приложение XII към настоящия регламент;
в)
последният обменен курс, установен от Европейската централна банка преди отчетната 2008 година за конвертирането в еуро на нето количествата, които ще се пренесат от отчетната 2007 година в отчетната 2008 година минус втората амортизация в края на отчетната 2007 година.
Член 14
Отмяна
Регламенти (ЕИО) № 411/88, (ЕИО) № 1643/89, (ЕИО) № 2734/89, (ЕИО) № 3492/90, (ЕИО) № 3597/90, (ЕИО) № 147/91 и (ЕО) № 2148/96 се отменят, считано от 1 октомври 2006 г.
Позоваванията на отменените регламенти се тълкуват като позовавания на настоящия регламент и се четат в съответствие с таблиците за съответствие, дадени в приложение XVI.
Член 15
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 октомври 2006 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 юни 2006 година.