32004D0573
L 261/28
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 29 април 2004 година
относно организация на общите полети за извеждане от територията на две или повече държави-членки на граждани на трети страни, които подлежат на индивидуални мерки за извеждане
(2004/573/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 63, параграф 3, буква б) от него,
като взе предвид инициативата на Италианската република (1),
ката има предвид, че:
(1)
Общият план за борба срещу незаконната имиграция и търговията с хора в Европейския съюз (2), приет от Съвета на 28 февруари 2002 г., основан на съобщението на Комисията от 15 ноември 2001 г. до Съвета и до Европейския парламент относно общата политика в областта на незаконната имиграция, уточнява, че политиката на реадмисия и репатриране е съставна част и основен елемент от борбата срещу незаконната имиграция. Затова общият план подчертава необходимостта да се съгласуват конкретни действия, такива като общ подход и сътрудничество между държавите-членки в изпълнение на мерките за репатриране. Следователно е необходимо да се приемат общи норми за процедурите за репатриране.
(2)
Планът за управление на външните граници на Европейския съюз, одобрен от Съвета на 13 юни 2002 г., основан на съобщението от 7 май 2002 г. на Комисията до Съвета и до Европейския парламент, озаглавено „Към цялостно управление на външните граници на държавите-членки на Европейския съюз“, предвижда операции за репатриране в рамките на „мерки и действия за цялостно управление на външните граници на държавите-членки на Европейския съюз“.
(3)
Програмата за действие в областта на връщането, одобрена от Съвета на 28 ноември 2002 г., основана на Зелената книга от 10 април 2002 г. за политика на Общността в областта на връщането на незаконно пребиваващи лица, както и съобщението на Комисията от 14 октомври 2002 г. до Съвета и до Европейския парламент за политика на Общността за връщане на незаконно пребиваващите лица, препоръчва в рамките на мерките и действията за укрепване на операционното сътрудничество между държавите-членки да се осигури по най-ефикасен начин връщането на гражданите на трети страни, нелегално пребиваващи на територията на някоя държава-членка, като се използват наличните възможности за съвместни полети.
(4)
Важно е да се избегне бездействието на Общността относно организирането на съвместни полети.
(5)
От 1 май 2004 г. Съветът не може повече да се произнася по инициатива на една държава-членка.
(6)
Съветът изчерпа всички възможности да получи в срок становището на Европейския парламент.
(7)
Предвид извънредните обстоятелства, решението трябва да бъде взето без становище на Европейския парламент.
(8)
Като изпълняват настоящото решение, държавите-членки ще спазват правата на човека и основните свободи, особено Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи от 4 ноември 1950 г., Конвенцията на Обединените нации срещу изтезанията и друго нечовешко и унизително отношение или наказание от 10 декември 1984 г., Женевската конвенция за статута на бежанците от 28 юли 1951 г., както и Протокола за статута на бежанците, подписан в Ню Йорк на 31 януари 1967 г., Международната конвенция за правата на детето от 20 ноември 1989 г. и Хартата за основните права на Европейския съюз от 18 декември 2000 г. (3).
(9)
Настоящата решение се прилага, без да накърнява международните инструменти в областта на извеждането по въздушен път, като например приложение 9 към Чикагската конвенция от 1944 г. за международната гражданска авиация и съответните документи на Европейската конференция за гражданска авиация (ECAC).
(10)
Незадължителният Общ наръчник за защитни разпоредби за извеждане по въздушен път съдържа полезни насоки за изпълнението на това решение.
(11)
Съгласно членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящото решение, не е обвързана от него и не го прилага. Тъй като с настоящото решение се доразвиват достиженията на правото от Шенген, в съответствие с разпоредбите на трета част, дял IV от Договора за създаване на Европейската общност, съгласно член 5 от посочения протокол в срок шест месеца след като Съветът приеме това решение, Дания ще реши дали да го транспонира в своето национално законодателство.
(12)
По отношение на Република Исландия и Кралство Норвегия настоящото решение представлява доразвитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоциацията на тези държави в изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (4), сключено на 18 май 1999 г., в областта по член 1, буква В от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г относно някои правила за прилагане на посоченото споразумение (5). Вследствие на предвидените в Споразумението процедури правата и задълженията, които произтичат от настоящото решение, ще се прилагат по отношение на тези две държави и в отношенията между тези две държави и държавите-членки на Европейската общност, които са адресати на настоящото решение.
(13)
Съгласно член 3 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и на Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, тези държави-членки уведомиха, че възнамеряват да участват в приемането и прилагането на настоящото решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Цел
Настоящото решение има за цел да съгласува общите операции за извеждане по въздушен път на граждани на трети страни, които подлежат на индивидуална мярка за извеждане от територията на две и повече държави-членки (наричани по-долу „граждани на трети страни“).
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение:
а)
„гражданин на трета страна“ е всяко лице, което не е гражданин на държава-членка на Европейския съюз, на Република Исландия или Кралство Норвегия;
б)
„държава-членка организатор“ е държавата-членка, на която е възложено да организира съвместни полети;
в)
„държава-членка участник“ е държавата-членка, която участва в съвместни полети, организирани от държавата-членка организатор;
г)
„съвместен полет“ е операция за превозване на граждани на трети страни, извършена от определен за целта въздушен превозвач;
д)
„операция за извеждане“ и „съвместна операция за извеждане по въздушен път“ са всички необходими операции за връщане на граждани на трети страни, включително превоз чрез съвместни полети;
е)
„ескорт(ескортиращи)“ е охраняващият персонал, който придружава гражданите на трети страни на борда на съвместния полет, медицинските лица и преводачите.
Член 3
Национален орган
Всяка държава-членка посочва национален орган, които е компетентен за организацията на съвместни полети и/или за участието в съвместни полети, и уведомява за това другите държави-членки.
Член 4
Задачи на държавата-членка организатор
1. Когато някоя държава-членка реши да организира съвместен полет за извеждане на граждани на трети страни, отворен за участие на други държави-членки, тя уведомява националния орган на тези държави-членки.
2. Националният орган на държавата-членка организатор взема мерки за успешното протичане на съвместния полет, като:
а)
избира въздушния превозвач, определя с избрания въздушен превозвач цената на съвместния полет, поема договорните отношения и гарантира, че превозвачът ще направи необходимото за осъществяване на съвместния полет, включително като предостави подходяща помощ на гражданите на трети страни и на ескортиращите;
б)
иска и получава необходимите разрешения за извършване на полета от третите страни, транзитни или които са крайна цел на пътуването;
в)
осъществява контактите и договаря организацията на съвместния полет с държавите-членки участнички;
г)
определя операционните подробности и процедурите и договаря, съвместно с държавите-членки участнички, броя на ескортиращите в зависимост от броя на гражданите на трети страни за извеждане;
д)
сключва всички финансови договори с държавите-членки участнички.
Член 5
Задачи на държавата-членка участник
Когато някоя държава-членка реши да участва в съвместен полет, тя:
а)
уведомява националния орган на държавата-членка организатор за намерението си да участва в съвместния полет, като уточнява броя на гражданите на трети страни за извеждане;
б)
предоставя ескорт, който е достатъчен за охраната при извеждане на всеки гражданин на трета страна. Ако персоналът на ескорта се осигурява само от държавата-членка организатор, всяка държава-членка участник гарантира, че ще има най-малко двама представители на борда по време на полета. Тези представители, които имат същия статут като персонала на ескорта, имат задачата да предадат гражданите на трети страни, за които отговарят, на органите на държавата, която е крайна цел на тяхното пътуване.
Член 6
Общи задачи
Държавата-членка организатор и държавите-членки участнички:
а)
гарантират, че всеки гражданин на трета страна и ескортиращите ги притежават валидни документи за пътуване и всякакви други необходими документи, като визи за престой и/или транзит, удостоверения или досиета;
б)
уведомяват възможно най-бързо за организацията на съвместен полет своите дипломатически представителства и консулски служби в третите държави, транзитни или крайна цел на пътуването, и ще получат необходимата помощ.
Член 7
Заключителна разпоредба
Когато извършват операции за съвместно извеждане по въздушен път, държавите-членки се съобразяват с общите насоки за мерките за безопасност, които трябва да бъдат взети за съвместните операции за извеждане по въздушен път, приложени по-долу.
Член 8
Влизане в сила
Това решение влиза в сила от деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 9
Адресати
Адресати на настоящето решение са държавите-членки в съответствие с Договора.
Съставено в Люксембург на 29 април 2004 година.