32003R0304
L 063/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 304/2003 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 28 януари 2003 година
относно износа и вноса на опасни химични вещества
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението от Комисията (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите,
действайки в съответствие с процедурата в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 2455/92 на Съвета от 23 юли 1992 г. относно вноса и износа на определени опасни химични вещества (4) определя, inter alia, обща система за нотифициране и информация за износ за трети страни на химични вещества, които са забранени или са строго ограничени в Общността поради техните ефекти върху човешкото здраве и околната среда. Регламентът прави задължително прилагането на международната процедура на „предварително обосновано съгласие“ (PIC) съгласно незадължителните разпоредби на Лондонските насоки, приложими за обмена на информация за химичните вещества в международната търговия (Лондонски насоки), на Програмата за околна среда на Обединените нации (ЮНЕП), изменена през 1989 г., и съгласно Международния кодекс за поведение при разпространението и използването на пестициди Международния кодекс за поведение при разпространението и използването на пестициди, изменен през 1990 г., на Организацията по прехрана и земеделие (ФАО).
(2)
На 11 септември 1998 г. Общността подписа Ротердамската конвенция относно процедурата за предварително обосновано съгласие за определени опасни химични препарати и пестициди в международната търговия (Конвенция PIC). По същото време беше приета резолюция по временните договорености, установени в Заключителния акт на дипломатическата конференция, установявайки временна PIC процедура, основаваща се на текста на конвенцията.
(3)
Уместно е Общността да предприеме действия, за да въведе правилата от конвенцията, като включително, докато тя влезе в сила, временната PIC процедура по никакъв начин не отслабва нивото на защита на околната среда и на обществения сектор в страните на вноса съгласно Регламент (ЕИО) № 2455/92.
(4)
С оглед същата цел е необходимо и уместно в някои отношения да се пристъпи към прилагане на разпоредбите от конвенцията. Член 15, параграф 4 от конвенцията разрешава на страните правото да предприемат по-строги мерки за защита на човешкото здраве и околната среда, отколкото тези, предвидени в конвенцията, при условие че са в съответствие с разпоредбите на конвенцията и международното право.
(5)
Що се отнася до участието на Общността в конвенцията, съществено е да има единствена контактна точка за взаимодействие на Общността със секретариата и други страни на конвенцията, а също и с други страни. Комисията поема тази функция.
(6)
Износът на опасни химични вещества, които са забранени или са строго ограничени в рамките на Общността, би трябвало да продължи да бъде предмет на обща процедура по нотифициране при износ. Следователно опасните химични вещества под формата на отделно вещество или в препарат, които са били забранени или са строго ограничени от Общността като продукти за растителна защита, като други форми на пестициди или като промишлени химични вещества за използване от професионални потребители или от обществото, би трябвало да бъдат предмет на подобни правила за нотифициране при износ като тези, прилагани за такива химични вещества, когато те са забранени или са строго ограничени в една от двете или и в двете категории, залегнали в конвенцията, а именно пестициди или химични вещества за промишлено използване. Освен това химичните вещества, предмет на международната PIC процедура, би трябвало да са предмет на същите правила. Тази процедура за нотифициране при износ би трябвало също да се прилага за износ от Общността към трети страни, независимо дали те са или не са страни по конвенцията или участват в нейните процедури. На държавите-членки би трябвало да бъде разрешено да налагат административни такси, за да покриват разходите си за тази процедура.
(7)
Износителите и вносителите трябва да са задължени да предоставят информация за количествата химични вещества в международната търговия, обхваната от настоящия регламент, с цел резултатът и ефективността при функционирането на споразуменията да бъдат наблюдавани и оценявани.
(8)
Нотифицикации до Секретариата на конвенцията относно правни разпоредби на Общността или на държави-членки, забраняващи или строго ограничаващи химичните вещества, с оглед тяхното включване в международната PIC процедура, следва да бъдат представени от Комисията и да съответстват на химичните вещества, които отговарят на критериите, определени в конвенцията. При необходимост следва да бъде търсена допълнителна информация в подкрепа на такива нотифицикации.
(9)
В случаи, когато нормативните разпоредби на Общността или на държава-членка не се съобщават, защото не отговарят на критериите, независимо от това, информацията за мерките трябва да бъде предавана на Секретариата на конвенцията и други страни на конвенцията в рамките на информационния обмен.
(10)
Също така е необходимо да се гарантира, че Общността взима решения с оглед вноса в Общността на химични вещества, предмет на международната PIC процедура. Тези решения трябва да бъдат базирани на приложимото законодателство на Общността и да отчитат забраните или строгите ограничения, наложени от държавите-членки. Когато е необходимо, трябва да бъдат подготвени промени в законодателството на Общността.
(11)
Споразуменията са необходими, за да се гарантира, че държавите-членки и износителите са уведомени за решенията на страните вносителки по отношение химичните вещества, предмет на международната PIC процедура, и че износителите се придържат към тези решения. Освен това, за да се предотврати нежелан внос, например поради невъзможност за внасящите страни да осигурят такива решения за внос или да реагират на нотифицикации за износ, никакви химични вещества , които са забранени или строго ограничени в Общността, които отговарят на критериите на конвенцията или които са обхванати от международната PIC процедура, не трябва да бъдат внасяни без изричното съгласие на въпросната внасяща страна, независимо дали тя е страна по конвенцията.
(12)
Също е важно всички изнасяни химични вещества да имат подходящ срок на съхранение, за да могат да бъдат използвани ефективно и безопасно. В частност, що се отнася до пестицидите и особено тези, изнасяни за развиващите се страни, от основно значение е да се осигури информация за подходящите условия на съхранение и да се използват подходящи опаковки и контейнери с нормални размери, за да се избегне натрупването на продукти, невъзможни за продажба.
(13)
Артикули, съдържащи химични вещества, не попадат в обхвата на конвенцията. Независимо от това изглежда уместно артикулите, съдържащи химични вещества, които могат бъдат освободени при използване или унищожаване и са забранени или строго ограничени в Общността в една или повече категории на използване, залегнали в конвенцията, или са предмет на международната процедура, също да бъдат предмет на правилата за съобщаване на износа. Освен това определени химични вещества и артикули, съдържащи специфични химични вещества извън обхвата на конвенцията, но предизвикващи особена загриженост не трябва да бъдат изнасяни изобщо. Решения, при които химични вещества трябва да са предмет на такъв строг контрол, трябва да бъдат приемани от Съвета с квалифицирано мнозинство.
(14)
В съответствие с конвенцията информацията за транзитното движение на химични вещества, предмет на международната PIC процедура, трябва да бъде предоставена на страните по конвенцията, които искат такава информация.
(15)
Правилата на Общността за опаковането и маркирането и друга информация за безопасност трябва да се прилагат за всички опасни химични вещества, когато са предназначени за износ за страни и други страни, освен ако тези разпоредби не влизат в противоречие със специфични изисквания на страните вносителки предвид съответните международни стандарти.
(16)
За да се гарантират ефективният контрол и изпълнението на правилата, държавите-членки трябва да определят власти като например митническите, които да отговарят за контрола на вноса и износа на химични вещества, обхванати от настоящия регламент. Комисията и държавите-членки трябва да играят ключове роля и да действат по целенасочен и координиран начин. Държавите-членки трябва да предвидят подходящите санкции в случай на нарушения.
(17)
Информационният обмен, поделената отговорност и съвместните усилия между Общността и нейните държави-членки и трети страни трябва да бъдат насърчавани с оглед осигуряване на стабилно управление на химичните вещества, независимо дали тези трети страни са страни по конвенцията. В частност, техническа помощ за развиващите се страни и страните с икономика в преход трябва да бъде предоставена пряко от Комисията и държавите-членки или непряко чрез подкрепа за проекти от неправителствени организации (НПО) с цел тези страни да прилагат конвенцията.
(18)
Необходимо е редовно наблюдение на процедурите, за да се гарантира тяхната ефикасност. За тази цел държавите-членки трябва да представят периодично доклади на Комисията, която на свой ред докладва редовно пред Европейския парламент и пред Съвета.
(19)
Мерките, необходими за изпълнението на настоящия регламент, трябва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (5).
(20)
В светлината на гореизложеното Регламент (ЕИО) № 2455/92 трябва да бъде отменен и заменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цели
1. Целите на настоящия регламент са следните:
а)
да прилага Ротердамската конвенция относно процедурата за предварително обосновано съгласие при международната търговия за определени опасни химични препарати;
б)
да насърчава поделянето на отговорностите и сътрудничеството при международното движение на опасни химични вещества с оглед опазването на човешкото здраве и околната среда от потенциални вреди; и
в)
да допринася за тяхното рационално екологично използване.
Тези цели следва да бъдат постигнати чрез засилване на информационния обмен относно характеристиките на тези химични вещества чрез установяване на общностна система за взимане на решения по техния внос и износ и чрез разпространяване на решенията до страните по конвенцията и други страни в зависимост от случая.
2. Целта на настоящия регламент е също да осигури разпоредбите на Директива 67/548/ЕИО на Съвета от 27 юни 1967 г. за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества (6) и на Директива 1999/45/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 май 1999 г. за сближаване на законодателните, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно класифицирането, опаковането и етикетирането на опасни препарати (7) относно класификацията, опаковането и етикетирането на химични вещества, опасни за човека или околната среда, когато се предлагат на пазара в Общността, да се прилагат също за всички такива химични вещества, изнасяни от държави-членки в други страни по Конвенцията или други страни, освен ако тези разпоредби не противоречат на специфични изисквания на тези страни или на други страни.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за:
а)
някои опасни химични вещества, които са обект на PIC процедурата, (предварително обосновано съгласие) съгласно Ротердамската конвенция;
б)
някои опасни химични вещества, които са забранени или строго ограничени в рамките на Общността или държава-членка; и
в)
всички изнасяни химични вещества, що се отнася до класификацията, опаковането и етикетирането им.
2. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
наркотични и психотропни вещества, предмет на Регламент (ЕИО) № 3677/90 на Съвета от 13 декември 1990 г. относно определяне на мерки, които трябва да се предприемат с цел да се ограничи отклоняването на някои вещества за незаконно производство на наркотични и психотропни вещества (8);
б)
радиоактивни материали и вещества, предмет на Директива 96/29/Евратом на Съвета от 13 май 1996 г. относно определяне на основните норми на безопасност за защита на здравето на работещите и на населението от опасностите, които произтичат от йонизиращото лъчение (9);
в)
отпадъците, предмет на Директиви 75/442/ЕИО от 15 юли 1975 г. за отпадъците (10) и 91/689/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. за опасните отпадъци (11);
г)
химичните оръжия, предмет на Регламент (ЕО) № 1334/2000 на Съвета от 22 юни 2000 г. за въвеждане на режим на Общността за контрол на износа на стоки и технологии с двойна употреба (12);
д)
храните и хранителните добавки, предмет на Директива 89/397/ЕИО на Съвета от 14 юни 1989 г. за официалния контрол на хранителни продукти (13);
е)
храните за животни, предмет на Регламент (ЕО) №178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедурите относно безопасността на храните (14) включително добавките, преработени, частично преработени или непреработени, предназначени за орално хранене на животни;
ж)
генетично модифицираните организми, предмет на Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 г. относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета (15);
з)
с изключение на веществата, предмет на член 3, параграф 4, буква б), фармацевтичните продукти и ветеринарните лекарствени продукти, предмет на Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г., за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (16) и Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (17);
и)
внесените химични вещества в количества, които няма вероятност да навредят на човешкото здраве или на околната среда и във всеки случай не повече от 10 кг, при условие че се внасят с цел изследване или анализ.
Член 3
Определения
По смисъла на настоящия регламент:
1.
„химично вещество“ е вещество по смисъла на Директива 67/548/ЕИО само по себе си или в препарат или препарат, произведен или естествен, който не съдържа живи организми. Състои се от две категории: пестициди, включително изключително опасни пестицидни препарати, и промишлени химични вещества;
2.
„препарат“ е смес или разтвор, съдържащ две или повече вещества, ако препаратът по смисъла на Директива 1999/45/ЕО е предмет на задължително етикетиране съгласно законодателството на Общността поради наличието на едно от тези вещества;
3.
„артикул“ означава завършен продукт, съдържащ или включващ химично вещество, използването на което е било забранено или строго ограничено от законодателството на Общността за този определен продукт;
4.
„пестициди“ са химични вещества в една от следните две подкатегории:
а)
пестициди, използвани като продукти за растителна защита, предмет на Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (18);
б)
други пестициди като биоцидните продукти, предмет на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г. относно пускането на пазара на биоцид (19) и такива като дезинфектантите, инсектицидите и паразитицидите, предмет на Директива 2001/82/ЕО и Директива 2001/83/ЕО;
5.
„промишлени химични вещества“ са химичните вещества в една от следните две подкатегории:
а)
химични вещества за професионална употреба;
б)
химични вещества за масова употреба;
6.
„химично вещество, предмет на нотифициране за износ“ означава всяко химично вещество, което е забранено или строго ограничено в Общността в една или повече категории или подкатегории, и всяко химично вещество, предмет на PIC процедура, включено в част 1 от приложение I;
7.
„химично вещество, отговарящо на критериите за PIC нотифициране“ е всяко химично вещество, забранено или строго ограничено в Общността или в държава-членка в една или повече категории. Химичните вещества, забранени или строго ограничени в Общността в една или повече категории, са изброени в част 2 от приложение I;
8.
„химично вещество, предмет на PIC процедура“ е всяко химично вещество, включено в приложение III към конвенцията или преди нейното влизане в сила, съгласно временната PIC процедура. Тези химични вещества са изброени в част 3 от приложение I към настоящия регламент;
9.
„забранено химично вещество“ е:
а)
химично вещество, всички употреби на което в рамките на една или повече категории или подкатегории са забранени с последните нормативни разпоредби на Комисията, с цел опазване човешкото здраве или околната среда; или
б)
химично вещество, на което е било отказано одобрение за първоначална употреба или е бил изтеглен от общностния пазар от производителите, или процесът на нотифициране, регистрация или одобряване на което е преустановен, когато е установено, че химичното вещество представлява риск за човешкото здраве или за околната среда;
10.
„строго ограничено химично вещество“ означава:
а)
химично вещество, всички употреби в рамките на една или повече категории или подкатегории на което практически са били забранени по силата на правна разпоредба с пряко действие с цел да се защити човешкото здраве или околната среда, но специфични употреби на което остават позволени; или
б)
химично вещество, за всяка употреба на което практически е отказано одобрение или е изтеглено от общностния пазар от производителите, или процесът на нотифициране, регистрация или одобрение на което е преустановен, когато е установено, че химичното вещество представлява риск за човешкото здраве или за околната среда;
11.
„химично вещество, забранено или строго ограничено от държава-членка“ е всяко химично вещество, забранено или строго ограничено по силата на националните правни разпоредби на държава-членка.
12.
„правна разпоредба с пряко действие“ е законодателен акт, чиято цел е да забрани или строго да ограничи дадено химично вещество;
13.
„конвенция“ е Ротердамската конвенция от 10 септември 1998 г. относно процедурата за предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химични препарати;
14.
„PIC процедура“ е процедурата на предварително обосновано съгласие, въведена чрез конвенцията;
15.
„силно опасен пестициден препарат“ е химично вещество, изготвено за пестицидна употреба, което има сериозни последствия за здравето или за околната среда, които могат да бъдат наблюдавани в рамките на кратък период след единично или многократно излагане, при използването му;
16.
„износ“ е:
а)
окончателният или временен износ на химично вещество, отговарящо на условията на член 23, параграф 2 от Договора;
б)
реекспорт на химично вещество, неотговарящо на условията, упоменати в буква а), което е поставено под митнически режим, различен от транзита;
17.
„внос“ е физическото внасяне на митническата територия на Общността на химично вещество, което е предмет на митническа процедура, различна от транзитната;
18.
„износител“ е всяко физическо или юридическо лице, на имeто на което е изготвена декларацията за износ, а именно лицето, което по времето, когато е приета декларацията, е страна по договора с получателя на стоката в страна по конвенцията или друга страна, и има правомощие да спре изпращането на химичното вещество извън митническата територия на Общността. Ако не е сключен договор за износ или страната по договора не действа от свое име, правомощията за определяне изпращането на химичното вещество извън митническата територия на Общността са решаващи;
19.
„вносител“ е всяко физическо или юридическо лице, което по времето на вноса на митническата територия на Общността е получател на химичното вещество;
20.
„страна по конвенцията“ е организация за държавна или регионална икономическа интеграция, която е дала съгласието си да бъде обвързана от конвенцията и за която конвенцията е в сила;
21.
„страна по конвенцията“ е:
а)
страна, подписала конвенцията;
б)
всяка страна, която не е подписала конвенцията, но която участва в PIC процедурата през периода, който се определя от Конференцията на страните;
в)
преди влизането на конвенцията в сила всяка страна, участваща във временната PIC процедура, определена чрез резолюцията по временните спогодби, приета в Ротердам на 11 септември 1998 г.;
22.
„друга страна“ означава всяка страна, която не е страна по конвенцията, определена в точка 21;
23.
„Конференция на страните по конвенцията“ е органът, определен с член 18 от конвенцията да изпълнява определени функции, свързани с изпълнението на конвенцията;
24.
„Комитет за проучване на химичните вещества“ е допълнителният орган, определен от Конференцията на страните в съответствие с член 18, параграф 6 от конвенцията или преди влизането ѝ в сила - временният Комитет за проучване на химичните вещества, определен от Резолюцията за временните разпоредби;
25.
„Секретариат“ е Секретариатът на конвенцията или преди нейното влизане в сила - Временният секретариат, създаден по силата на Резолюцията за временните разпоредби;
26.
„ръководен документ за решения“ е техническият документ, изготвен от Комитет за проучване на химичните вещества, предмет на PIC процедурата.
Член 4
Определени национални органи
Всяка държава-членка следва да назначи орган или органи, по-долу наричани „определен национален орган“ или „определени национални органи“, за изпълнение на административните функции, изисквани от настоящия регламент.
Тя уведомява Комисията за такова назначаване най-късно до три месеца след влизането в сила на настоящия регламент.
Член 5
Участие на Общността в конвенцията
Участието на Общността в конвенцията следва да бъде обща отговорност на Комисията и на държавите-членки, особено за техническата помощ, информационния обмен и въпроси, свързани с уреждане на спорове, участие в спомагателни органи и гласуване.
Що се отнася до участието на Общността в конвенцията, за административните функции на конвенцията относно PIC процедурата и известието за износ, Комисията трябва да действа като общ определен орган от името на всички определени национални органи в тясно сътрудничество с определените национални органи на държавите-членки.
По-конкретно, тя следва да бъде отговорна за предаването на нотифицикациите за износ на Общността до страните по конвенцията и други страни съгласно член 7, предаването на Секретариата на нотифицикации за съответни правни разпоредби с пряко действие съгласно член 10, предаването на информация за други правни разпоредби с пряко действие, неприети за PIC нотифициране в съответствие с член 11, а така също и по-общо за получаването на информация от Секретариата. Комисията предоставя на Секретариата отговорите за вноса на Общността на химичните вещества, предмет на PIC процедурата съгласно член 12.
Освен това Комисията трябва да координира участието на Общността по всички технически въпроси, свързани с конвенцията, подготовката на Конференцията на страните, Комитета за проучване на химичните вещества и други спомагателни органи. При необходимост се изгражда мрежа от докладчици на държавите-членки за подготовката на технически документи като ръководни документи за решения.
Комисията и държавите-членки предприемат необходимите инициативи за осигуряване на подходящо представителство на Общността в различните органи, изпълняващи конвенцията.
Член 6
Химични вещества, предмет на нотифициране за износ, критерии за PIC нотифициране и предмет на PIC процедура
1. Химичните вещества, предмет на разпоредбите на настоящия регламент, отнасящи се до нотифицирането за износ, PIC нотифициране и съответно PIC процедура, са изброени в приложение I.
2. Химичните вещества в приложение I са категоризирани в една от трите групи химични вещества, отговарящи съответно на части 1, 2 и 3 от посоченото приложение.
Химичните вещества, изброени в част 1, са предмет на нотифициране за износ, както е определено в член 7, с подробна информация за вида на всяко вещество, категорията употреба и/или подкатегория, предмет на ограничение, вида ограничение и при необходимост допълнителна информация, особено за освобождаване от изискванията за нотифициране за износ.
Химичните вещества, изброени в част 2, трябва освен че са предмет на процедурата за нотифициране за износ съгласно член 7, да отговарят на критериите за процедура за нотифициране, установена в член 10, с подробна информация за вида на всяко вещество и на категорията употреба.
Химичните вещества, изброени в част 3, са предмет на процедурата с предоставената категория на употреба и евентуално допълнителна информация, особено по отношение на изискванията за нотифициране за износ.
3. Списъкът следва да е достъпен за обществеността по електронен път.
Член 7
Нотификации за износ, изпращани на страни по конвенцията и на други страни
1. Когато един износител трябва да изнесе химично вещество, включено в част 1 от приложение I от Общността за страна по конвенцията или друга страна за първи път от момента, в който химичното вещество е подчинено на разпоредбите на настоящия регламент, износителят нотифицира определения национален орган на държавата-членка, в която той е установен, не по-късно от 30 дни, преди да се осъществи износът на химичното вещество. След това износителят нотифицира за първия износ на химичното вещество всяка календарна година определения национален орган не по-късно от 15 дни преди износът на химичното вещество да се състои. Нотифицирането следва да съответства на изискванията, установени в приложение III.
Определеният национален орган проверява съответствието на информацията с приложение III и изпраща незабавно на Комисията нотифицирането, получено от износителя.
Комисията взема необходимите мерки, за да гарантира, че съответните органи на внасящата страна по конвенцията или друга страна ще получат нотифицирането не по-късно от 15 дни преди първия предвиден износ на химичното вещество и впоследствие преди първия износ на химичното вещество през всяка следваща календарна година. Тази разпоредба се прилага независимо от очакваната употреба на химичното вещество във внасящата страна по конвенцията или в друга страна.
Всяко нотифициране за износ трябва се регистрира в базата данни на Комисията, актуализиран списък на въпросните химични вещества и внасящите страни по конвенцията и други страни за всяка календарна година се поддържа на разположение на обществото и се предоставя при необходимост на определените национални органи на държавата-членка.
2. Ако Комисията не получи от внасящата страна по конвенцията или от друга страна потвърждение за получаване на първото нотифициране за износ, направено след като химичното вещество е включено в част 1 от приложение I в рамките на 30 дни от изпращане на нотифицирането, тя изпраща второ нотифициране. Комисията полага разумни усилия да гарантира, че съответният орган в изнасящата страна по конвенцията или друга страна ще получат второто нотифициране.
3. Ново нотифициране за износ, както е предвидено в параграф 1, се дава за внос, който се извършва след промени в законодателството на Общността относно пускане на пазара, употреба или маркиране на въпросните вещества или винаги, когато съставът на въпросния препарат се променя, което води до промяна в маркирането му. Новото нотифициране трябва да съответства на изискванията на приложение III и да показва, че е ревизия на предишно нотифициране.
4. Когато износът на едно химично вещество има връзка с извънредна ситуация, при която всяко забавяне може да застраши общественото здраве или околната среда във внасящата страна по конвенцията или друга страна, съгласувано с Комисията определеният национален орган на държавата-членка може да дерогира цялостно или частично от разпоредбите, цитирани по-горе.
5. Задълженията, посочени в параграфи 1,2 и 3, се отменят, когато:
а)
химичното вещество, предмет на PIC процедурата; и
б)
внасящата страна като страна по конвенцията е предоставила отговор в съответствие с член 10, параграф 2 от конвенцията на Секретариата, дали да даде, или не съгласието си за внос на химичното вещество; и
в)
Комисията е получила тази информация от Секретариата и я е препратила на държавите-членки.
Тази разпоредба не се прилага, когато внасящата страна като страна по конвенцията изисква изрично от изнасящите страни по конвенцията да продължават да съобщават за износа например чрез нейното решение за внос или по друг начин.
Задълженията, изложени в параграфи 1, 2 и 3, се отменят също, когато:
(i)
съответният орган на внасящата страна по конвенцията или друга страна е отменил изискването да бъде упоменато преди износа на химичното вещество , и
(ii)
Комисията е получила информация от Секретариата или от друг компетентен орган на внасящата страна по конвенцията или от друга страна и я е препратила към държавите-членки и публикувала в Интернет.
6. Комисията, съответните определени национални органи на държавите-членки и износителите предоставят на внасящите страни по конвенцията и на други страни наличната допълнителна информация за изнасяните химични вещества, ако такава бъде поискана.
7. Държавите-членки могат да изградят системи, задължаващи износителя да заплати административна такса за всяко направено нотифициране за износ, отговаряща на техните разходи за провеждане на процедурата, свързана с настоящия член.
Член 8
Нотификации за износ, получавани от страни по конвенцията и от други страни
1. Нотифицикациите за износ, получавани от Комисията от определените национални органи на една страна по конвенцията или друга страна, отнасящи се до износа от Общността на химично вещество, чието производство, употреба, третиране, консумация, транспорт и/или продажба са предмет на забрана или строго ограничени съгласно законодателството на тази страна по конвенцията или друга страна, трябва да бъдат направени достъпни чрез електронни средства посредством базата данни, поддържана от Комисията.
Комисията потвърждава първото получено нотифициране за износ за всяко химично вещество от всяка страна по конвенцията или друга страна.
Определеният национален орган на държавата-членка, получаваща този внос, получава копие от всяко нотифициране заедно с наличната информация. Другите държави-членки могат да получат копия при поискване.
2. Ако определените национални органи на държавите-членки получават нотифицикации за износ пряко или непряко от определените национални органи на страни по конвенцията или съответните органи на други страни, те ги изпращат на Комисията заедно с цялата налична информация.
Член 9
Информация за търговията с химични вещества
1. Всеки износител на химични вещества, включени в приложение I, през първото тримесечие на всяка година трябва да информира определените национални органи на държавата-членка, в която е установен за количествата химично вещество (като вещество и като съставна част от препарат), изпратени на всяка страна по конвенцията или на друга страна през предходната година. Тази информация се придружава от имената и адресите на вносителите, на които са изпратени химичните вещества през същия период.
Всички вносители от Общността предоставят същата информация за количествата, внасяни в Общността.
2. При поискване от Комисията или от определените национални органи износителят или вносителят трябва да предоставят всякаква допълнителна информация, свързана с химичните вещества, която е необходима за изпълнение на настоящия регламент.
3. Всяка държава-членка предоставя на Комисията събраната информация в съответствие с приложение IV всяка година. Комисията обобщава тази информация на общностно равнище и прави неповерителната информация публично достъпна в своята база данни чрез Интернет.
Член 10
Участие в процедурата по съобщаване на забранени или строго ограничени химични вещества, предвидена в конвенцията
1. Освен ако го е направила преди влизането в сила на настоящия регламент, Комисията трябва писмено да уведоми Секретариата за химичните вещества, одобрени за PIC нотифициране.
2. Когато други химични вещества са одобрени за PIC нотифициране и са добавени в част 2 от приложение I, Комисията трябва да уведоми Секретариата. Нотифицирането трябва да бъде представено колкото е възможно по-скоро след съответните заключителни нормативни разпоредби с директно действие на Общността, забраняващи или строго ограничаващи химичното вещество, и не по-късно от 90 дни след датата, на която се изисква да бъде приложена правната разпоредба с пряко действие.
Нотифицирането трябва да предостави цялата подходяща информация, както се изисква от приложение II.
3. При определяне на приоритетите за нотифицикации Комисията проверява дали химичното вещество вече е включено в част 3 от приложение I, степента до която изискванията за информация, установени в приложение II, могат да бъдат изпълнени, и степента на риска, представляван от химичното вещество, в частност за развиващите се страни.
Когато едно химично вещество е одобрено за PIC нотифициране, но информацията е недостатъчна, за да бъдат изпълнени изискванията на приложение II, износителите и/или вносителите по искане на Комисията предоставят цялата съответна информация, с която разполагат, включително тази от други национални или международни програми за контрол на химични вещества.
4. Комисията уведомява писмено Секретариата, когато правната разпоредба с пряко действие, нотифицирана съгласно параграф 1 и 2, е променена възможно най-скоро след приемането на новата правна разпоредба с пряко действие, но не по-късно от 60 дни след датата, на която се изисква да бъде приложена въпросната разпоредба.
Тя предоставя цялата полезна информация, която не е била налична по времето на първоначалното нотифициране, съгласно параграфи 1 и 2 в зависимост от случая.
5. При поискване от страна по конвенцията или от Секретариата Комисията предоставя допълнителна информация за химичното вещество или за взетата мярка. Държавите-членки осигуряват необходимото съдействие на Комисията за събиране на информацията.
6. Комисията съобщава незабавно на държавите-членки информацията, която получава от Секретариата относно химичните вещества, отбелязани като забранени или строго ограничени от други страни по конвенцията.
Комисията оценява в тясно сътрудничество с държавите-членки необходимостта да предложи мерки на общностно равнище с оглед да предотврати всякакви неприемливи рискове за човешкото здраве и за околната среда в рамките на Общността.
7. Когато държава-членка установява национални нормативни разпоредби в съответствие със съответното законодателство на Общността, за да забрани или строго ограничава едно химично вещество, тя предоставя на Комисията съответната информация. Комисията предоставя тази информация на държавите-членки. В рамките на 4 седмици държавите-членки могат да изпращат коментари за възможно PIC нотифициране, включително в частност приложима информация за тяхната национална нормативна позиция по отношение на химично вещество на Комисията и на държавата-членка, която е предприела национални мерки. След обсъждане на коментарите предлагащата държава-членка информира Комисията дали последната трябва:
-
да нотифицира Секретариата според този член, или
-
да предостави информация на Секретариата според член 11.
Член 11
Информация, която трябва да бъде предавана на Секретариата относно забранени или строго ограничени химични вещества, неотговарящи на критериите за PIC нотифициране
Когато едно химично вещество е включено само в част 1 от приложение I или вследствие разписка за получаване на информация от държава-членка за целите на член 10, параграф 7, второ тире, Комисията предоставя на Секретариата информация за съответните приложими правни разпоредби, така че тази информация да бъде разпространена при необходимост до други страни по конвенцията.
Член 12
Задължения във връзка с вноса на химични вещества
1. Комисията изпраща незабавно на държавите-членки ръководните документи за решения, които получава от Секретариата. Комисията взема решение за внос под форма на краен или междинен отговор за внос от името на Общността, относно бъдещия внос на въпросния химично вещество в Общността в съответствие със съществуващото законодателство на Общността и процедурата, предвидена в член 24, параграф 2. Комисията оповестява решението на Секретариата колкото е възможно по-скоро, но не по-късно от девет месеца след датата на изпращане на ръководния документ за решение от Секретариата.
Ако някое химично вещество е предмет на допълнителни или променени забрани според законодателството на Общността, Комисията преразглежда решението за внос в съответствие със същата процедура и го съобщава на Секретариата.
2. В случай, че едно химично вещество е забранено или строго ограничено от законодателството на една или повече държави-членки, Комисията по писмено искане на засегнатата/ите държава-членка/и взема под внимание тази информация в нейното решение за внос.
3. Решението за внос съгласно параграф 1 се отнася за категорията или категориите, определени за химичното вещество в ръководния документ за решение.
4. Когато съобщава решението за внос на Секретариата, Комисията предоставя описание на законодателните или административните мерки, на които то се основава.
5. Всеки определен национален орган в рамките на Общността трябва да направи решенията за внос съгласно параграф 1 достъпни за засегнатите от нейните компетенции в съответствие със своите законодателни или административни мерки.
6. При необходимост Комисията преценява в тясно сътрудничество с държавите-членки необходимостта да предложи мерки на общностно равнище с оглед да предотврати всякакви недопустими рискове за човешкото здраве и за околната среда в рамките на Общността, взимайки под внимание информацията в ръководния документ за решения.
Член 13
Задължения във връзка с износа на химични вещества, различни от изискванията за нотифициране за износ
1. Комисията изпраща незабавно на държавите-членки и на европейските промишлени асоциации информацията, която получава, преди всичко под формата на циркулярни писма или по друг начин от Секретариата относно химични вещества, предмет на PIC процедура и решенията на внасящите страни по конвенцията относно условията за внос на тези химични вещества. Тя уведомява също държавите-членки за всички случаи на липса на отговор. Комисията съхранява цялата информация относно решенията за внос, налична в нейната база данни, която е обществено достъпна в Интернет и предоставя информация на всеки при поискване.
2. За всяко химично вещество, включено в приложение I, Комисията определя номер за класификация в Комбинираната номенклатура на Европейската общност. Тези номера се ревизират при необходимост при евентуални промени, направени от Световната митническа организация в хармонизираната системна номенклатура за наименованията на въпросните химични вещества.
3. Всяка държава-членка трябва да уведоми заинтересованите лица, попадащи под нейната юрисдикция за изпратените отговори от Комисията според параграф 1.
4. Износителите съблюдават решенията във всеки отговор за внос не по-късно от шест седмици, след като Секретариатът е уведомил Комисията за първи път за този отговор съгласно параграф 1.
5. Комисията и държавите-членки съветват и подпомагат внасящите страни по конвенцията, при поискване и съобразно нуждите, за да получат допълнителна информация, която да им помогне да изготвят отговор за Секретариата относно вноса на даден химично вещество.
6. Химични вещества, включени в части 2 и 3 от приложение I не се изнасят, освен ако:
а)
не е било потърсено и получено изрично съгласие за внос от износителя чрез неговите определени национални органи и тези на внасящата страна по конвенцията или на съответния орган във внасящата друга страна, или
б)
в случай, че химични вещества са включени в част 3 от приложение I, следното издадено от Секретариата циркулярно писмо съгласно параграф 1 показва, че внасящата страна е дала съгласието си за внос.
7. Не следва да бъдат изнасяни химични вещества след датата на изтичане на годността им, когато такава дата съществува или може да бъде изведена от датата на производство, освен ако присъщите свойства на химичното вещество направят това неприложимо. В случай на пестициди износителите трябва да оптимизират размера на опаковката и на контейнерите, за да не се натрупват непродаваеми количества.
8. Когато изнасят пестициди, износителите трябва да се уверят, че етикетът съдържа специфична информация за условията на съхранение и трайността на съхранение при климатичните условия на внасящата страна. Освен това те гарантират, че изнасяните пестициди отговарят на изискванията във връзка с чистотата, установени от законодателството на Общността.
Член 14
Контрол върху износа на определени химични вещества и стоки, съдържащи химични вещества
1. Стоките, съдържащи химични вещества, включени в части 2 и 3 от приложение I в неактивна форма, трябва да бъдат предмет на процедурата за нотифициране за износ, залегнала в член 7.
2. Химични вещества и стоки, чиято употреба е забранена в Общността поради защитата на човешкото здраве или околната среда, както са изброени в приложение V, не следва да бъдат внасяни.
Член 15
Информация за транзитни движения
1. Страните по конвенцията, изискващи информация по транзитните движения на химичните вещества, предмет на PIC процедурата, заедно с информацията, поискана от всяка страна по конвенцията чрез Секретариата, са изброени в приложение VI.
2. Когато едно химично вещество, включено в част 3 от приложение I, се транспортира през територията на страна по конвенцията, включена в приложение VI, износителят предоставя на определения национален орган на държавата-членка, в която е установен, информацията, изисквана от страната по конвенцията в съответствие с приложение VI не по-късно от 30 дни преди първия транзит и не по-късно от осем дни преди всяко следващо движение.
3. Определеният национален орган на държавата-членка изпраща на Комисията получената от износителя информация съобразно параграф 2 заедно с всякаква налична допълнителна информация.
4. Комисията изпраща получената информация съобразно параграф 3 до определените национални органи на страната по конвенцията, която е поискала такава информация, заедно с всякаква налична допълнителна информация, не по-късно от 15 дни преди първото транзитно движение и преди всяко следващо транзитно движение.
Член 16
Информация, която трябва да придружава изнасяните химични вещества
1. Химичните вещества, определени за износ, са предмет на разпоредбите относно опаковането и етикетирането, установени в или съгласно Директива 67/548/ЕИО, Директива 1999/45/ЕО, Директива 91/414/ЕИО и Директива 98/8/ЕО, или някакво друго конкретно законодателство на Общността. Това задължение се прилага, без да нарушава специфични изисквания на внасящата страна по конвенцията или друга страна предвид съответните международни стандарти.
2. При необходимост датата на изтичане на годността или датата на производство на химичното вещество, упоменати в параграф 1 или включени в приложение I, се указват на етикета и ако е необходимо, такива дати на годност се представят за различните климатични зони.
3. Фиш с данните за безопасност в съответствие с Директива 91/155/ЕИО на Комисията (20) трябва да придружава химичните вещества, цитирани в параграф 1, когато се изнасят. Износителят трябва да изпрати такъв фиш с данни за безопасност на всеки вносител.
4. Информацията на етикета и на фиша с данните за безопасност трябва, доколкото е възможно, да бъде представена на официалния език/езици на страната на местоназначение или на района на предвидената употреба.
Член 17
Задължения на органите на държавите-членки за контролиране на вноса и износа
Всяка държава-членка определя органи като митническите власти, които трябва да носят отговорност за контрола на вноса и износа на химичните вещества, включени в приложение I.
Комисията и държавите-членки контролират по целенасочен и координиран начин спазване на разпоредбите на настоящия регламент от износителите.
Всяка държава-членка включва подробности от дейностите на нейните органи в това отношение в своите редовни доклади по операциите по процедурите съгласно член 21, параграф 1 да включи.
Член 18
Санкции
Държавите-членки определят санкциите, приложими при нарушения на разпоредбите на настоящия регламент и вземат всички необходими мерки за осигуряване правилното изпълнение на тези разпоредби. Санкциите трябва да са ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите-членки уведомяват Комисията за тези санкции не по-късно от 12 месеца след приемането на настоящия регламент и съобщават всякакви по-нататъшни изменения, колкото е възможно по-скоро след тяхното приемане.
Член 19
Информационен обмен
1. При необходимост Комисията и държавите-членки улесняват снабдяването с научна, техническа, икономическа и правна информация, отнасяща се до химичните вещества, предмет на настоящия регламент, включително информация за токсикологията, екотоксикологията и безопасността.
Комисията с подкрепата на държавите-членки осигурява при необходимост:
а)
обществено достъпна информация относно приложимите правни разпоредби, свързани с целите на конвенцията; и
б)
информация за страните по конвенцията и други страни пряко или чрез Секретариата за мерките, които ограничават една или повече употреби на даден химично вещество.
2. Комисията и държавите-членки защитават всяка поверителна информация получена от друга страна по конвенцията или друга страна като взаимно договорена.
3. Що се отнася до предаването на информация съгласно настоящия регламент, и без да накърнява Директива 90/313/ЕИО на Съвета от 7 юни 1990 г. за свободата на достъп до информация за околната среда (21) , следната информация не трябва да се разглежда като поверителна:
а)
информацията, определена в приложение II и приложение III;
б)
информацията, съдържаща се във фишовете с данни за безопасността, упоменати в член 16, параграф 3;
в)
датата на изтичане на годността на химичното вещество;
г)
датата на производство на химичното вещество;
д)
информация по предпазните мерки, включително класификация на рисковете, естеството на риска и съответните съвети за безопасност; и
е)
обобщените резултати от токсикологичните и екотоксикологичните тестове.
Съставянето на предадената информация трябва да бъде подготвяно редовно от Комисията въз основа на приноса на държавите-членки.
Член 20
Техническа помощ
Комисията и определените национални органи на държавите-членки, предвид по-конкретно нуждите на развиващите се страни и страните с икономика в преход, съдействат за предлагане на техническа помощ включително обучение за развиване на инфраструктурата, възможността и необходимите експертни познания, за да бъдат управлявани правилно химичните вещества през целия им жизнен цикъл.
По-конкретно и с оглед да се улеснят тези страни да изпълняват конвенцията, трябва да бъде предлагана техническа информация за химичните вещества чрез поощряване обмена на експерти, подкрепа за създаване или поддръжка на определени национални органи и осигуряване на техническа експертиза за определяне на опасните препарати пестициди и за подготвянето на нотифицикации за Секретариата.
Необходимо е Комисията и държавите-членки да участват активно в информационната мрежа за засилване на капацитета, създадена от Междуправителствения форум по химическа безопасност, чрез осигуряване на информация за проектите, които подкрепят или финансират, за да подобрят управлението на химичните вещества в развиващите се страни и страните с икономики в преход.
Комисията и държавите-членки решават също за осигуряване подкрепа за неправителствени организации.
Член 21
Надзор и доклади
1. Държавите-членки изпращат редовно на Комисията информация за операциите по процедурите, предвидени в настоящия регламент, включително митнически контрол, нарушения, наказания, и корективни действия.
2. Комисията изготвя редовно доклад за изпълнение на функциите, предвидени в настоящия регламент, за които тя е отговорна и го включва в синтезиран доклад, обобщаващ информацията, предоставена от държавите-членки съгласно параграф 1. Обобщение на доклада, който ще се публикува в Интернет, трябва да бъде изпратен на Европейския парламент и на Съвета.
3. Що се отнася до информацията, предоставена съгласно параграфи 1 и 2, държавите-членки и Комисията спазват съответните разпоредби за опазване поверителността на данните и на собствеността.
Член 22
Актуализиране на приложенията
1. Списъкът на химичните вещества в приложение I се актуализира от Комисията най-малко един път годишно, на основата на развитието на общностното законодателство и на конвенцията.
2. При определяне дали крайната регулаторна мярка според общностното законодателство съдържа забрана или строго ограничение ефектът от действието трябва да бъде оценен на нивото на подкатегориите в рамките на категориите „пестициди“ и „промишлени химични вещества“. Ако правната разпоредба забранява или строго ограничава дадено химично вещество в някоя от подкатегориите, то трябва да бъде включен в част 1 от приложение I.
За определяне дали правната разпоредба с пряко действие според общностното законодателство съдържа забрана или строго ограничение, така че въпросното химично вещество да отговаря на критериите за PIC нотифициране съгласно член 10, ефектът от разпоредбата трябва да бъде оценен на нивото на категории „пестициди“ и „промишлени химични вещества“. Ако правната разпоредба с пряко действие забранява или строго ограничава използването на дадено химично вещество от която и да е от категориите, то трябва също да бъде включено в част 2 от приложение I.
3. Комисията взема незабавно решение да включи химичните вещества в приложение I или да промени тяхното вписване в зависимост от случая.
4. Включването на химично вещество в части 1 и 2 от приложение I съгласно параграф 2 след приемането на правната разпоредба с пряко действие по силата на общностното законодателство се решава в съответствие с процедурата, упомената в член 24, параграф 3.
5. Всички други поправки на приложение I включително промени на съществуващи вписвания и промени на приложения II, III, IV и VI се приемат в съответствие с процедурата, упомената в член 24, параграф 2.
Член 23
Технически ръководни бележки
Комисията в съответствие с процедурата, упомената в член 24, параграф 2, трябва да изготви технически ръководни бележки, за да улесни ежедневното прилагане на настоящия регламент.
Тези технически бележки следва да се публикуват в серия В на Официален вестник на Европейския съюз.
Член 24
Комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден с член 29 от Директива 67/548/ЕИО.
2. В случай на позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 3 и 7 от Решение 1999/468/ЕО при спазване на разпоредбите на член 8 от него.
3. В случай на позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО при спазване на разпоредбите на член 8 от него.
Периодът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
4. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 25
Отмяна
Регламент (ЕИО) № 2455/92 се отменя.
Член 26
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейски съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 28 януари 2003 година.