32006R1082
L 210/19
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 1082/2006 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 5 юли 2006 година
относно Eвропейската група за териториално сътрудничество (ЕГТС)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 159, трета алинея от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
Член 159, трета алинея от Договора предвижда, предвид постигането на целта за икономическо и социално сближаване, предвидена в Договора, възможността за постановяване на конкретни действия извън фондовете, посочени в първа алинея от споменатия член. Хармоничното развитие на цялата Общност и ускоряването на икономическото, социалното и териториалното сближаване предвиждат засилване на териториалното сътрудничество. За целта е уместно да бъдат приети мерки, необходими за подобряване на условията за реализация на действията за териториално сътрудничество.
(2)
При отчитане на значителните трудности, с които се сблъскват държавите-членки и по-конкретно регионалните и местните органи, при осъществяване и управление на действията по трансгранично, транснационално и междурегионално сътрудничество в контекста на различните национални законодателни уредби и процедури, се налага предприемането на подходящи мерки за намаляване на трудностите.
(3)
Именно предвид увеличаването на броя на сухоземните и морските граници на Общността след нейното разширяване, е необходимо да се улеснява укрепването на териториалното сътрудничество в Общността.
(4)
Съществуващите инструменти, като например Европейската група по икономически интереси, се оказаха недостатъчно пригодни за организирането на сътрудничество, структурирано в контекста на инициативата на Общността Interreg за програмния период 2000-2006 г.
(5)
Достиженията на правото на Съвета на Европа предлагат различни рамки и възможности, позволяващи на регионалните и местните органи да осигуряват трансгранично сътрудничество. Настоящият инструмент не цели заобикалянето на тези рамки, нито предлага пакет от специфични общи правила, които по еднакъв начин да уреждат всички тези механизми навсякъде в Общността.
(6)
Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 г. за определяне на общи разпоредби относно Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд (4) увеличава средствата, насочени в полза на европейското териториално сътрудничество.
(7)
Необходимо е също така да се улесни и да се допълни изпълнението на действията за териториално сътрудничество без финансовото участие на Общността.
(8)
За преодоляването на пречките, които възпрепятстват териториалното сътрудничество, е необходимо да се създаде инструмент за сътрудничество на общностно равнище, който да позволява създаването на територията на Общността на групи за сътрудничество със статут на юридическо лице, наричани „европейски групи за териториално сътрудничество“ (ЕГТС). Образуването на такава група не следва да е задължително.
(9)
ЕГТС следва да бъде оправомощена да действа от името на своите членове и по-специално, на регионалните и местните органи, които я изграждат.
(10)
Задачите и правомощията на ЕГТС следва да се определят с конвенция.
(11)
ЕГТС следва да може да действа за осъществяване на програми или проекти за териториално сътрудничество, съфинансирани от Общността и по-конкретно от структурните фондове, съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006 и Регламент (ЕО) № 1080/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 г. относно Европейския фонд за регионално развитие (5), или за осъществяването на действия за териториално сътрудничество по инициатива единствено на държавите-членки и техните регионални и местни органи, със или без финансовия принос на Общността.
(12)
Уместно е да се уточни, че финансовата отговорност на регионалните и местните органи, както и тази на държавите-членки, не се накърнява от създаването на ЕГТС нито по отношение на управлението на фондовете на Общността, нито по отношение на националните фондове.
(13)
Уместно е да се уточни, че правомощията, които даден регионален или местен орган упражнява в качеството си на публичен орган, а именно правомощията на полицията и регулиращите органи, не могат да бъдат обект на конвенцията.
(14)
Необходимо е ЕГТС да създаде свой устав и свои собствени управляващи органи, както и да установи правила в бюджетната област и за упражняване на финансова отговорност.
(15)
Следва да се създадат условия за териториално сътрудничество съгласно принципа на субсидиарността, така, както е определен в член 5 от Договора. Съгласно принципа на пропорционалността, така, както е посочен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели, като се има предвид, че обръщането към ЕГТС не е задължително, и при спазване на конституционния ред на всяка държава-членка.
(16)
Член 159, трета алинея от Договора не дава възможност законодателството, основаващо се на тази разпоредба, да важи и за структури от трети страни. Приемането на мярка на Общността за създаването на ЕГТС все пак не следва да изключва възможността за участие на структури от трети страни в ЕГТС, основаващо се на настоящия регламент, когато законодателството на третата страна или споразуменията между държавите-членки и третите страни позволяват това,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Характер на ЕГТС
1. Европейската група за териториално сътрудничество, наричана по-долу „ЕГТС“, може да бъде създадена на територията на Общността при условията и по начините, предвидени в настоящия регламент.
2. Целта на ЕГТС е да улеснява и да насърчава трансграничното, транснационалното и/или междурегионалното сътрудничество, наричано по-долу „териториално сътрудничество“, между нейните членове, така, както е посочено в член 3, параграф 1, с единствена цел засилване на икономическото и социалното сближаване.
3. ЕГТС е юридическо лице.
4. Във всяка държава-членка ЕГТС се ползва с най-широката правосубектност, предоставяна на юридическите лица съгласно националното законодателство на съответната държава-членка. ЕГТС може, по-специално, да придобива или да се освобождава от движима и недвижима собственост, да наема персонал и да бъде страна в съдебни производства.
Член 2
Приложимо право
1. Към ЕГТС се прилагат разпоредбите на:
а)
настоящия регламент;
б)
когато настоящият регламент изрично го допуска, на конвенцията и устава, посочени в членове 8 и 9;
в)
за въпроси, които не са уредени с настоящия регламент или са уредени само частично от него, от законовите разпоредби на държавата-членка, в която е седалището на ЕГТС.
Когато по силата на правото на Общността и на международното частно право е необходимо да се определи правото, уреждащо актовете на ЕГТС, последната се разглежда като правен субект от държавата-членка, в която е нейното седалище според устройствения акт.
2. Когато държавата-членка включва няколко териториални единици със собствена законова уредба, приложимото право по смисъла на параграф 1, буква в) включва правото на тези териториални единици в съответствие с конституционния ред на съответната държава-членка.
Член 3
Състав на ЕГТС
1. ЕГТС се състои от членове, които в рамките на своите правомощия по силата на националното право принадлежат към една или няколко от следните категории:
а)
държавите-членки;
б)
регионалните органи;
в)
местните органи;
г)
публични институции по смисъла на член 1, параграф 9, втора алинея от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. за координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставка и услуги (6).
Могат да бъдат членове също така и сдружения на институции, принадлежащи към една или няколко от тези категории.
2. Членовете на ЕГТС следва да бъдат установени на територията поне на две държави-членки.
Член 4
Образуване на ЕГТС
1. Решението за образуване на ЕГТС се взема по инициатива на нейните потенциални членове.
2. Всеки потенциален член:
а)
известява държавата-членка, съгласно чиято правна уредба е бил създаден, за своето намерение да участва в ЕГТС; и
б)
предава на тази държава-членка копие от проект на конвенцията и устава, посочени в членове 8 и 9 от настоящия регламент.
3. На основание известието от потенциален член, предвидено в параграф 2, съответната държава-членка, отчитайки своя конституционен ред, дава своето съгласие за участието на потенциалния член в ЕГТС, освен ако не счете, че подобно участие е в разрез с настоящия регламент и националното право, включително с правата и задълженията на потенциалния член, или когато то не е обосновано нито от общия интерес, нито предвид съблюдаването на обществения ред в тази държава-членка. В този случай държавата-членка излага мотивите за отказа си.
Държавата членка се произнася по принцип в срок от три месеца, считано от датата на получаване на молба, отговаряща на изискванията на параграф 2.
При вземане на решение относно участието на потенциалния член на ЕГТС, държавите-членки могат да приложат националната си нормативна уредба.
4. Държавите-членки определят компетентните власти по приемане на нотификациите и документите, предвидени в параграф 2.
5. Членовете се споразумяват относно конвенцията, посочена в член 8, и устава, посочен в член 9, като следят за тяхното съответствие със съгласието на държавата-членка, дадено в съответствие с параграф 3 от настоящия член.
6. Всички промени в конвенцията и всички значителни изменения на устава следва да бъдат одобрени от държавите-членки съгласно процедурата, предвидена в настоящия член. Значителни изменения на устава са тези, които водят пряко или непряко до изменения на конвенцията.
Член 5
Придобиване на статус на юридическо лице и публикуване в Официален вестник
1. Уставът, посочен в член 9, и всяко последващо изменение на този устав се регистрират и/или публикуват съобразно приложимото национално право в държавата-членка, в която е седалището на ЕГТС. ЕГТС придобива статус на юридическо лице в деня на регистрацията или публикацията, в зависимост от това, кое се е извършило първо. Членовете информират съответните държави-членки и Комитета на регионите за конвенцията, както и за регистрацията и/или публикуването на устава.
2. ЕГТС проверява дали в рамките на десет работни дни, считано от регистрацията и/или публикуването на устава, в Службата за официални публикации на Европейските общности е подадена молба за публикуване на известие в Официален вестник на Европейския съюз, оповестяващо учредяването на ЕГТС, и дали в него се съдържат името, целите и списъка на членовете ѝ, както и официалното ѝ седалище.
Член 6
Контрол на управлението на публичните фондове
1. Контролът на управлението на публичните фондове от ЕГТС се осигурява от компетентните органи на държавата-членка, в която е седалището според устройствения акт на ЕГТС. Държавата-членка, в която е седалището на ЕГТС, назначава компетентен орган, отговорен за тази задача, преди одобряването на участието в ЕГТС съгласно член 4.
2. Когато националното законодателство на другите заинтересовани държави-членки го предвижда, органите на държавите-членки, в които се намира седалището на ЕГТС, постановяват разпоредби, с които компетентните власти на другите заинтересовани държави-членки да могат да осъществяват на тяхна територия контрол върху актовете на ЕГТС в тези държави-членки и за обмен на всякаква полезна информация в тази връзка.
3. Всички контролни дейности се извършват в съответствие с признатите в международен план стандарти за извършване на одит.
4. Независимо от параграфи 1, 2 и 3, когато задачите на една ЕГТС, посочени в член 7, параграф 3, първа и втора алинея, включват действия, съфинансирани от Общността, се прилага съответното законодателство в областта на контрола на фондовете на Общността.
5. Държавата-членка, в която е седалището на ЕГТС, информира другите заинтересовани държави-членки за евентуалните трудности, с които се е сблъскала при осъществяване на контрола.
Член 7
Задачи
1. ЕГТС изпълнява задачите, възложени ѝ от нейните членове в съответствие с настоящия регламент. Тези задачи се определят в конвенцията, сключена между членовете ѝ, в съответствие с членове 4 и 8.
2. ЕГТС действа в рамките на възложените ѝ задачи, които се свеждат до улесняване и поощряване на териториалното сътрудничество с цел засилване на икономическото и социалното сближаване, определени от нейните членове, при положение че отговарят на правомощията на всеки един от тях по силата на националното им право.
3. По-конкретно задачите на ЕГТС се свеждат основно до реализирането на програми и проекти за териториално сътрудничество, съфинансирани от Общността чрез Европейския фонд за регионално сътрудничество, Европейския социален фонд и/или кохезионния фонд.
ЕГТС може да извършва други специфични дейности, свързани с териториалното сътрудничество между нейните членове, в съответствие с целта, посочена в член 1, параграф 2, със или без финансовото участие на Общността.
Държавите-членки могат да ограничат задачите, които ЕГТС може да осъществява без финансов принос от Общността. Въпреки това обаче тези задачи следва да обхващат поне действията за сътрудничество, изброени в член 6 от Регламент (ЕО) № 1080/2006.
4. Задачите, възложени на ЕГТС от страна на нейните членове, не засягат упражняването на правомощията, давани от публичното право, нито функциите, чийто предмет е опазването на държавните интереси от общ характер или на други публични власти, както и на правомощията на полицията и регулиращите органи, правосъдието и външната политика.
5. Членовете на ЕГТС могат да вземат съвместно решение да делегират изпълнението на техните задачи на един от тях.
Член 8
Конвенция
1. ЕГТС се ръководи от конвенция, приета единодушно от нейните членове в съответствие с член 4.
2. Конвенцията уточнява:
а)
наименованието на ЕГТС и нейното седалище, което е с местонахождение в държавата-членка, по чиито закони е създаден поне един от нейните членове;
б)
териториалния обхват, в който ЕГТС може да изпълнява своите задачи;
в)
конкретните цели и задачи на ЕГТС, нейния срок на съществуване и условията за нейното разпускане;
г)
списъка на членовете на ЕГТС;
д)
приложимото право спрямо въвеждането и прилагането на конвенцията, което следва да е правото на държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС;
е)
съответните условия за взаимно признаване, включително по отношение на финансовия контрол; и
ж)
процедурите за изменение на конвенцията при спазване на задълженията, посочени в членове 4 и 5.
Член 9
Устав
1. Уставът на ЕГТС се приема на основата на конвенцията от нейните членове с единодушно решение.
2. Уставът на ЕГТС съдържа най-малкото разпоредбите на конвенцията, както и следните елементи:
а)
условията за работа на ръководните органи на ЕГТС и техните правомощия, както и броя на представителите на членовете в съответните ръководни органи;
б)
процедурите за вземане на решение от ЕГТС;
в)
работния/те език/ци;
г)
реда за нейното функциониране и по-специално управлението на персонала, процедурите за наемане и видовете договори, сключвани с персонала;
д)
реда за финансово участие на членовете и бюджетните и счетоводните правила, включително финансовите правила, които се прилагат от всеки от членовете на ЕГТС спрямо последната;
е)
реда по отношение на отговорностите на членовете ѝ, съгласно член 12, параграф 2;
ж)
органите, натоварени с назначаването на независими външни одитори;
з)
процедурите за промяна на правилника, при спазване на задълженията, посочени в членове 4 и 5.
Член 10
Организация на ЕГТС
1. ЕГТС следва да има най-малко следните органи:
а)
събрание, съставено от представителите на нейните членове;
б)
директор, който представлява ЕГТС и действа от нейно име.
2. Уставът може да предвижда и допълнителни ръководни органи със строго определени правомощия.
3. ЕГТС е отговорна за действията на своите ръководни органи по отношение на трети страни, дори когато такива действия не са свързани със задачите на ЕГТС.
Член 11
Бюджет
1. ЕГТС изготвя годишен бюджет, който се приема от събранието и включва по-специално функционален и при необходимост оперативен раздел.
2. Изготвянето на счетоводните документи на ЕГТС и при необходимост на годишния отчет към тях, както и одитът и публикуването на тези счетоводни документи се уреждат в съответствие с член 2, параграф 1, буква в).
Член 12
Ликвидация, несъстоятелност, прекратяване на плащанията и отговорност
1. Що се отнася до ликвидацията, обявяването в несъстоятелност, прекратяването на плащанията и други аналогични процедури, ЕГТС се подчинява на законодателството на държавата-членка, в която е нейното седалище, освен ако в параграфи 2 и 3 не е предвидено друго.
2. ЕГТС носи отговорност за своите задължения, независимо от какъв характер са те.
Доколкото имуществото на ЕГТС е недостатъчно за изпълнение на поетите ангажименти, членовете ѝ носят отговорност за задълженията ѝ, независимо от какъв характер са те, като делът на всеки от членовете се определя пропорционално на неговия принос, освен в случаите, когато националното право, по силата на което е създаден съответният участник, не изключва или не ограничава неговата отговорност. Условията за участие със съответния принос се определят в устава.
Ако отговорността на поне един от членовете на ЕГТС е ограничена съгласно правото, в съответствие с което е създаден той, другите участници също ограничават своята отговорност в устава.
Членовете могат да предвидят в устава, че те ще носят отговорност и след като са престанали да бъдат членове на ЕГТС, във връзка със задължения, произтичащи от дейности на ЕГТС, извършени през периода, през който те са били членове на групата.
Наименованието на ЕГТС, съставена от членове с ограничена отговорност, включва думата „ограничена“.
Изискванията за публикуване на конвенцията, статута и счетоводните документи на ЕГТС, чиито членове са с ограничена отговорност, са поне равностойни на тези, които важат за всеки друг вид юридически лица, които включват членове с ограничена отговорност, създадени съгласно законите на държавата-членка, в която е седалището според устройствения акт на ЕГТС.
Дадена държава-членка може да забрани регистрацията на своя територия на ЕГТС, чиито членове са с ограничена отговорност.
3. Без да се накърнява финансовата отговорност на държавите-членки по отношение на евентуално финансиране на структурните фондове и/или кохезионния фонд, предоставено на ЕГТС, настоящият регламент не възлага финансова отговорност на държавите-членки по отношение на определена ЕГТС, на която те не са членове.
Член 13
Обществен интерес
Когато ЕГТС изпълнява задача, която противоречи на разпоредбите на държавата-членка по отношение на обществения ред, обществената сигурност, общественото здраве или обществения морал или е в разрез с обществения интерес на някоя държава-членка, компетентната институция на тази държава-членка може да забрани дейността на групата на нейна територия или да изиска от членовете, които са създадени съгласно нейното законодателство, да се оттеглят от ЕГТС, освен ако последната не прекрати въпросната дейност.
Такива забрани не са средство за ограничаване по произволен или скрит начин на териториалното сътрудничество между членовете на ЕГТС. Решението на компетентната инстанция е обект на преразглеждане от страна на съдебен орган.
Член 14
Разпускане
1. Независимо от разпоредбите за разпускане в конвенцията, по искане на компетентния орган, който има легитимен интерес от това, съдебният или компетентният орган на държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС, разпорежда разпускането на ЕГТС, когато констатира, че ЕГТС не спазва изискванията, предвидени в член 1, параграф 2 или член 7 и по-конкретно когато ЕГТС действа извън задачите, определени в член 7. Съдебният или компетентният орган информира всички държави-членки, съгласно чиято правна уредба са създадени членовете на ЕГТС, за всяко искане за разпускане на последната.
2. Съдебният орган или компетентният орган може да даде срок на ЕГТС за коригиране на положението. Ако ЕГТС не се справи с това в определения за целта срок, съдебният или компетентният орган разпорежда нейното разпускане.
Член 15
Юрисдикция
1. Трети лица, които се считат ощетени от действия или бездействия на ЕГТС, могат да предявят своите искания по съдебен ред.
2. Ако в настоящия регламент не е разпоредено друго, при спорове, в които ЕГТС е страна, относно юрисдикцията се прилага правото на Общността. За всички случаи, непредвидени в правото на Общността, съдебните инстанции с правомощия за уреждане на споровете са тези на държавата-членка, в която е седалището на ЕГТС.
Съдебните инстанции с правомощия за уреждане на спорове по силата на член 4, параграф 3 или параграф 6, или член 13, са съдебните инстанции на държавата-членка, чието решение се оспорва.
3. Никоя разпоредба на настоящия регламент не лишава гражданите от тяхното конституционно право на обжалване според националното им законодателство срещу публични инстанции, които са членове на ЕГТС по отношение на:
а)
административни решения, свързани с дейности, осъществявани от ЕГТС;
б)
достъп до услуги на собствения им език; и
в)
достъп до информация.
В тези случаи компетентните съдебни органи са тези на държавите-членки, според чиято конституция се дава това право на обжалване.
Член 16
Заключителни разпоредби
1. Държавите-членки приемат съответните разпоредби за осигуряване на ефективното прилагане на настоящия регламент.
Когато това е предвидено от националното право, държавата-членка може да изготви подробен списък на задачите, които членовете на ЕГТС, по смисъла на член 3, параграф 1, създадени съгласно тяхното законодателство, вече изпълняват във връзка с териториалното сътрудничество в споменатата държава-членка.
Държавата-членка информира Комисията и другите държави-членки за разпоредбите, приети по силата на настоящия член.
2. Държавите-членки могат да предвидят плащане на такси за регистрация на конвенцията и устава. Тези такси не могат обаче да надхвърлят административните разходи за изготвяне на тези документи.
Член 17
Доклад и клауза за преразглеждане
До 1 август 2011 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент и предложения за изменения, когато е подходящо.
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 август 2007 г. с изключение на член 16, който се прилага от 1 август 2006 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 5 юли 2006 година.