31989L0656
L 393/18
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 30 ноември 1989 година
относно минималните изисквания за безопасността и здравето на работниците при използването на лични предпазни средства на работното място (трета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО)
(89/656/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаването на Европейската икономическа общност и в частност член 118а,
като взе предвид предложението на Комисията (1), представено след консултации с Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място,
в сътрудничество с Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че член 118а от Договора предвижда Съветът да приема с директиви минимални изисквания с цел насърчаване на подобряванията, в частност на работната среда, за да се гарантира по-високо равнище на безопасност и опазване на здравето на работниците;
като има предвид, че съгласно споменатия член, тези директиви избягват да налагат административни, финансови и правни ограничения, които биха възпрепятствали създаването и развитието на малки и средни предприятия;
като има предвид, че съобщението на Комисията относно програмата ѝ в областта на безопасността, хигиената и здравето на работното място (4) предвижда да се приеме директива за използването на лични предпазни средства на работното място;
като има предвид, че Съветът, в своята резолюция от 21 декември 1987 г. относно безопасността, хигиената и здравето на работното място (5) отбелязва намерението на Комисията да му представи в близко бъдеще минимални изисквания за организацията на безопасността и здравето на работниците на работното място;
като има предвид, че спазването на минималните изисквания, разработени да гарантират по-високо равнище на безопасността и здравето на потребителя на личните предпазни средства, е от първостепенна важност за осигуряването на безопасността и здравето на работниците;
като има предвид, че настоящата директива е специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. за въвеждането на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място (6); като има предвид, че поради това разпоредбите на споменатата директива се прилагат изцяло по отношение на използването на лични предпазни средства от работниците на работното място, без да се засягат по-строгите и/или специални разпоредби, съдържащи се в настоящата директива;
като има предвид, че настоящата директива представлява конкретна стъпка към изграждането на социалното измерение на вътрешния пазар;
като има предвид, че колективните средства за защита трябва да имат предимство пред личните предпазни средства; като има предвид, че работодателят е длъжен да осигури предпазни средства и да взема мерки за безопасност;
като има предвид, че изискванията на настоящата директива не могат да водят до промяна на личните предпазни средства, чиято разработка и производство отговарят на общностните директиви за безопасността и здравето на работното място;
като има предвид, че е подходящо да се предвидят указания, които държавите-членки могат да използват за определяне на общите правила за използване на личните предпазни средства;
като има предвид, че по силата на Решение 74/325/ЕИО (7), последно изменено и допълнено с Акта за присъединяване от 1985 г., Комисията проведе консултации с Консултативния комитет по безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място с оглед изготвянето на предложения в тази област,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
РАЗДЕЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
1. Настоящата директива, която е третата специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО, определя минималните изисквания за безопасността и здравето на работниците при използването на лични предпазни средства на работното място.
2. Разпоредбите на Директива 89/391/ЕИО са изцяло приложими за цялото приложно поле, посочено в параграф 1, без да се засягат по-строгите и/или специални разпоредби, съдържащи се в настоящата директива.
Член 2
Определение
1. По смисъла на настоящата директива лично предпазно средство е всяка екипировка, предназначена да бъде носено или държано от работника, за да го предпазва от един или много рискове, които биха могли да застрашат неговата безопасност и здраве по време на работа, както и всяка добавка или принадлежности, предназначени за тази цел.
2. От определението, посочено в параграф 1, са изключени:
а)
обикновените работни дрехи и униформи, които не са специално предназначени за закрила на безопасността и здравето на работника;
б)
екипировката на службите за спешна помощ и за спасителни операции;
в)
личните предпазни средства на военните, полицаите и на лицата от службите за поддържане на обществения ред;
г)
личните предпазни средства, използвани в автомобилния транспорт;
д)
спортната екипировка;
е)
екипировката за самоотбрана или за противодействие;
ж)
портативните уреди за откриване и сигнализиране на рискове и вредни фактори.
Член 3
Общо правило
Личните предпазни средства трябва да се използват, когато рисковете не могат в достатъчна степен да се избегнат или да се ограничат чрез техническите средства за колективна защита или чрез мерките, методите или процедурите на организация на работата.
РАЗДЕЛ II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА РАБОТОДАТЕЛИТЕ
Член 4
Общи разпоредби
1. Личното предпазно средство трябва да отговаря на съответните общностни разпоредби за разработка и производство с оглед на безопасността и здравето, които се отнасят за него.
Всяко лично предпазно средство трябва:
а)
да съответства на рисковете, които трябва да се предотвратяват, без самото то да води до увеличаване на риска;
б)
да отговаря на съществуващите условия на работното място;
в)
да отчита ергономичните изисквания и здравословното състояние на работника;
г)
да е по мярка на този, който го носи, след необходима корекция.
2. В случай на многобройни рискове, налагащи едновременното носене на няколко лични предпазни средства, тези предпазни средства трябва да са съвместими и да запазват ефикасността си по отношение на съответния риск или рискове.
3. Условията, при които личното предпазно средство трябва да се използва, в частност времетраенето на неговото носене, се определят в зависимост от сериозността на риска, честотата на излагане на риск и характеристиките на работното място на всеки работник, както и действието на личното предпазно средство.
4. Личното предпазно средство по принцип е предназначено за лично използване.
Ако обстоятелствата налагат използването на лично предпазно средство от повече лица, трябва да се вземат съответни мерки с оглед това използване да не да създава никакъв проблем за здравето или хигиената на различните потребители.
5. Съответна информация за всяко лично предпазно средство, необходима за прилагането на параграф 1 и 2, трябва да се предоставя и да е на разположение в предприятието и/или в учреждението.
6. Личните предпазни средства трябва да се предоставят безплатно от работодателя, който осигурява тяхното нормално функциониране и задоволително хигиенно състояние чрез необходимата поддръжка, ремонт и замяна.
Независимо от това държавите-членки могат да предвидят, в съответствие с тяхната национална практика, работниците да бъдат поканени да участват в покриването на разноските за някои лични предпазни средства в случаите, когато те не се използват единствено по време на работа.
7. Работодателят уведомява предварително работника за рисковете, срещу които го предпазва носенето на личното предпазно средство.
8. Работодателят следва да осигури обучение и, ако е необходимо, да организира демонстрация на носенето на личното предпазно средство.
9. Личните предпазни средства могат да се използват само за конкретните цели, освен при специални или при изключителни случаи.
Те трябва да се използват в съответствие с указанията за носене.
Указанията трябва да са разбираеми за работниците.
Член 5
Преценка на личните предпазни средства
1. Преди да избере лично предпазно средство, работодателят е длъжен да прецени до каква степен личното предпазно средство, което той възнамерява да използва, отговаря на изискванията на член 4, параграфи 1 и 2.
Тази преценка включва:
а)
анализ и оценка на рисковете, които не могат да бъдат предотвратени с други средства;
б)
определяне на характеристиките, които личните предпазни средства трябва да имат, за да съответстват на посочените в буква а) рискове, като се отчитат евентуалните източници на рискове, създавани от самите предпазни средства;
в)
сравнение на характеристиките на съответните налични лични предпазни средства с характеристиките, посочени в буква б).
2. Преценката, предвидена в параграф 1, трябва да се преразгледа, ако настъпи промяна в някой от нейните елементи.
Член 6 (8)
Правила за използване
1. Без да се засягат членове 3, 4 и 5, държавите-членки следят да се определят общи правила за използването на личните предпазни средства и/или правила, отнасящи се до случаите и ситуациите, при които работодателят трябва да осигури лични предпазни средства, като се има предвид общностното законодателство за свободното движение на такива средства.
Тези правила следва да посочват в частност обстоятелствата или рисковите ситуации, в които, без да се накърнява предимството на колективните средства за защита, използването на лични предпазни средства е необходимо.
Приложения I, II и III, които представляват указания, съдържат полезна информация за определянето на тези правила.
2. Когато държавите-членки адаптират правилата, посочени в параграф 1, те отчитат всички съществени промени, настъпили в риска, колективните средства за защита и личните предпазни средства в резултат от техническия прогрес.
3. Държавите-членки провеждат предварителни консултации с организациите на социалните партньори относно правилата, посочени в параграфи 1 и 2.
Член 7
Информиране на работниците
Без да се засяга член 10 от Директива 89/391/ЕИО, работниците и/или техните представители се уведомяват за всички мерки, които трябва да се вземат по отношение на безопасността на работниците, когато личните предпазни средства се използват от работниците по време на работа.
Член 8
Консултации с работниците и участие на работниците
Консултациите с работниците и участието на работниците и/или на техните представители се провеждат в съответствие с член 11 от Директива 89/391/ЕИО по материите, обхванати от настоящата директива, включително приложенията към нея.
РАЗДЕЛ 3
ДРУГИ РАЗПОРЕДБИ
Член 9
Адаптация на приложенията
Адаптациите от строго техническо естество на приложения I, II и III, които произтичат:
-
от приемането на директиви в областта на техническата хармонизация и стандартизация, отнасящи се до личните предпазни средства, и/или
-
от техническия прогрес, развитието на международните правила или спецификации или на познанието в областта на личните предпазни средства,
се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 17 от Директива 89/391/ЕИО.
Член 10
Заключителни разпоредби
1. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до 31 декември 1992 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Държавите-членки представят на Комисията текста на разпоредбите от националното законодателство, които те вече са приели или приемат в областта, уредена с настоящата директива.
3. Държавите-членки докладват на Комисията на всеки пет години за практическото прилагане на разпоредбите на настоящата директива, като посочват мненията на социалните партньори.
Комисията уведомява за това Европейския парламент, Съвета, Икономическия и социален комитет и Консултативния комитет за безопасност, хигиена и опазване на здравето на работното място.
4. Комисията представя периодично на Европейския парламент, на Съвета и на Икономическия и социален комитет доклад за изпълнението на настоящата директива, като взема предвид параграф 1, 2 и 3.
Член 11
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 30 ноември 1989 година.