32004R0725
L 129/6
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 725/2004 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 31 март 2004 година
относно подобряване на сигурността на корабите и на пристанищните съоръжения
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 80, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Преднамерените противозаконни действия и в частност тероризмът представляват сериозна заплаха за идеалите на демокрацията и на свободата и за ценностите на мира, които са самата същност на Европейския съюз.
(2)
Е желателно да се гарантира във всеки момент сигурността на морския транспорт на Европейската общност, сигурността на гражданите, които ползват превози по море, и сигурността на околната среда срещу заплахи от преднамерени противозаконни действия, каквито са терористичните действия, пиратските действия или други от същия вид.
(3)
При превоз на товари, съдържащи особено опасни вещества - например химически и радиоактивни вещества - опасностите, предизвикани от преднамерени противозаконни действия, могат да имат тежки последствия за гражданите и за околната среда на Съюза.
(4)
Дипломатическата конференция на Международната морска организация (ММО) прие на 12 декември 2002 г. изменения на Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море (Конвенция SOLAS) от 1974 г., както и Международния кодекс за сигурност на корабите и пристанищните съоръжения (ISPS Code). Предназначени да повишат сигурността на корабите, ползвани за международна търговия, и на свързаните с това пристанищни съоръжения, тези инструменти съдържат задължителни разпоредби, обхватът на някои от които в Общността би следвало да бъде прецизиран, както и препоръки, някои от които би следвало да станат задължителни в Общността.
(5)
Без да се засяга нормативната уредба на държавите-членки на Общността в областта на националната сигурност и на мерките, които могат да бъдат взети въз основа на дял VI от Договора за създаване на Европейския съюз, целта относно сигурността, описана в съображение 2, е желателно да бъде постигната посредством приемането на подходящи мерки в областта на политиката на морския транспорт, като се установят общи норми за тълкуването, прилагането и контрола в Общността на разпоредбите, изработени от дипломатическата конференция на Международната морска организация (ММО) на 12 декември 2002 г. Правомощията за изпълнение следва да бъдат предоставени на Комисията, която да изработи подробни мерки за прилагане.
(6)
Настоящият регламент спазва основните права и съблюдава признатите принципи, по-специално тези в Хартата на основните права на Европейския съюз.
(7)
Би следвало да бъде засилена сигурността както на корабите, ползвани за международен морски превоз и обслужващите ги пристанищни съоръжения, така и на корабите, които обслужват национални линии в рамките на Общността, както и техните пристанищни съоръжения, и по-специално сигурността на пътническите кораби с оглед на броя човешки животи, които са изложени на риск.
(8)
Част Б от Международния кодекс за сигурност на корабите и пристанищните съоръжения (ISPS Code) съдържа някои препоръки, чието прилагане би следвало да стане задължително в Общността, за да се действа хомогенно за осъществяването на целта за гарантиране на сигурността, описана в съображение 2.
(9)
За да се подпомогне признатата и необходима цел за насърчаване на морския превоз на къси разстояния в рамките на Общността, е желателно държавите-членки да бъдат поканени да сключат, по смисъла на правило 11 от специалните мерки за повишаване на сигурността на човешкия живот на море на Конвенцията SOLAS, споразумения за регулиране в областта на сигурността на редовния морски превоз вътре в Общността по установени трасета, използващи специфични пристанищни съоръжения, без това да вреди на общото ниво на търсената сигурност.
(10)
За пристанищни съоръжения, разположени в пристанища, обслужващи международния морски превоз само в отделни случаи, ще се окаже непропорционално да се прилагат непрекъснато всички правила за сигурност, предвидени в настоящия регламент. Държавите-членки би следвало да определят, с оглед на оценките на сигурността, които ще наложат, засегнатите пристанища и мерките за замяна, предоставящи адекватно ниво на сигурност.
(11)
Спазването на правилата за сигурност следва да бъде внимателно контролирано от страна на държавите-членки относно корабите от всякакъв произход, искащи достъп до пристанище на Общността. Заинтересованите държави-членки следва да назначат „компетентен орган по морската сигурност“, натоварен да координира, да осъществява и да наблюдава прилагането на мерките за сигурност, предписани в настоящия регламент за корабите и пристанищните съоръжения. Този орган би следвало да изисква за всеки кораб, искащ достъп до пристанището, да предостави предварително сведения за своето международно свидетелство за сигурност и нивата на сигурност, при които е оперирал преди това, както и всякакво друго практическо сведение за сигурност.
(12)
Държавите-членки следва да бъдат оправомощени да освобождават от системното изискване за предоставяне на сведенията, предвидени в съображение 11, относно редовното морско обслужване в рамките на Общността или тези на национално ниво, при условие че тези сведения могат да бъдат предоставяни във всеки момент от компаниите, извършващи въпросните услуги, по искане на компетентните органи на държавите-членки;
(13)
Контролът по сигурността на пристанищата може да бъде осъществяван от компетентните органи по морска сигурност на държавите-членки, но също така по отношение на международното свидетелство за сигурност, и от инспекторите, действащи в рамките на Държавния пристанищен контрол, както е предвидено в Директива 95/21/ЕО на Съвета от 19 юни 1995 г. относно прилагането към корабите, извършващи междинно спиране в пристанищата на Общността или във води под юрисдикцията на държавите-членки, на международните стандарти за морска сигурност, за предотвратяване на замърсяването и на условията на живот и на работа на борда на корабите (Държавен пристанищен контрол) (3). От този момент следва да се предвиди възможност за допълване на съответните органи, когато те са различни.
(14)
Като се имат предвид различните страни, участващи в привеждането в действие на мерките за сигурност, всяка държава-членка следва да посочи компетентен орган, натоварен с координирането и контрола на национално ниво на мерките за сигурност за морския превоз. Държавите-членки следва да изработят необходимите средства и национален план за въвеждането на настоящия регламент, за да успеят в постигането на целта за сигурност, описана в съображение 2, по-специално чрез график за въвеждането на някои мерки съгласно предписанията на Резолюция 6, приета на 12 декември 2002 г. от Дипломатическата конференция на ММО. Ефикасността на контрола по въвеждането на всяка национална система е желателно да бъде инспектирана от Комисията.
(15)
Ефективното и уеднаквено прилагане на мерките, зависещи от тази политика, повдига важни въпроси, свързани с нейното финансиране. Финансирането на някои допълнителни мерки не следва да води до отклонение от правилата на конкуренцията. За тази цел Комисията би следвало незабавно да започне проучване (и по-специално относно разпределението на финансирането между публичните власти и операторите, без накърняване на разпределението на правомощията между държавите-членки и Европейската общност) и да представи на Европейския парламент и на Съвета резултатите и при необходимост евентуални предложения.
(16)
Следва да се постановят необходимите мерки за въвеждането на настоящия регламент съгласно Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно условията и реда на упражняването на правомощията за изпълнение, предоставени на Комисията (4). Подходящо е да се определи процедура за адаптиране на настоящия регламент в светлината на придобития опит, за да може да станат задължителни други разпоредби от част Б от Кодекса ISPS, които първоначално не са имали императивен характер по смисъла на настоящия регламент.
(17)
Като се има предвид, че целите на настоящия регламент, а именно въвеждането и прилагането на необходимите мерки в областта на политиката за морския транспорт, не могат да бъдат осъществени в достатъчна степен от държавите-членки и при това положение могат, предвид европейското измерение на настоящия регламент, да бъдат по-добре осъществени на ниво Общност, Общността може да приеме мерки съгласно принципа за субсидиарност, както е постановено в член 5 от Договора. Съгласно принципа за пропорционалност така, както е постановен във въпросния член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цели
1. Основната цел на настоящия регламент е да въведе и да приложи мерки на Общността за повишаване на сигурността на корабите, използвани в международната търговия и в националния превоз, и на свързаните с тях пристанищни съоръжения, срещу заплахата от преднамерени противозаконни действия.
2. Регламентът предвижда освен това предоставянето на база за уеднаквено тълкуване и привеждане в действие на специализираните мерки за засилване на морската сигурност, приети от Дипломатическата конференция на ММО на 12 декември 2002 г., която изменя Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море от 1974 г. (SOLAS) и за въвеждане на Международния кодекс за сигурност на корабите и пристанищните съоръжения (ISPS Code).
Член 2
Определения
По смисъла на настоящия регламент:
1.
„Специални мерки за засилване на морската сигурност по Конвенцията SOLAS“ са измененията, приложени към приложение I на настоящия регламент, въвеждащи нова глава XI-2 в приложението към Конвенцията SOLAS на ММО в нейната актуализирана версия,
2.
„ISPS Code“ е Международният кодекс за сигурност на корабите и пристанищните съоръжения на ММО в неговата актуализирана версия,
3.
„част А от ISPS Code“ е преамбюлът и задължителните предписания, които формират част А на ISPS Code, приложени в приложение II на настоящия регламент, отнасящи се до разпоредбите на глава XI-2 на приложението към Конвенция SOLAS в нейната актуализирана версия,
4.
„част Б от ISPS Code“ са препоръките, които формират част Б на ISPS Code, приложени в приложение III на настоящия регламент, отнасящи се до разпоредбите на глава XI-2 на приложението към Конвенция SOLAS така, както е изменена и допълнена, и на част А от ISPS Code в неговата актуализирана версия,
5.
„морска сигурност“ е комбинацията от превантивни мерки, целящи защитата на морския транспорт и на пристанищните съоръжения срещу заплахи от преднамерени противозаконни действия,
6.
„контактна точка за морска сигурност“ е орган, назначен от всяка държава-членка да служи като контактна точка за Комисията и другите държави-членки и да привежда в действие, да следи и да информира за прилагането на мерките за сигурност на море, предвидени в настоящия регламент,
7.
„компетентен орган по морската сигурност“ е орган, определен от държава-членка да координира, да привежда в действие и да контролира прилагането на мерките за сигурност, предписани от настоящия регламент за сигурност на корабите и/или едно или повече пристанищно/и съоръжение/я. Правомощията на този орган могат да се различават в зависимост от посочените задачи,
8.
„международен морски трафик“ е всяка връзка по море, осъществявана от кораб между пристанищно съоръжение на държава-членка и пристанищно съоръжение извън тази държава-членка, или обратното,
9.
„национален морски трафик“ е всяка връзка, осъществена от кораб в морски зони между пристанищно съоръжение на държава-членка и същото пристанищно съоръжение, или друго пристанищно съоръжение на същата държава-членка,
10.
„редовно обслужване“ е серия превози, организирана за осигуряване на връзка между две или повече пристанищни съоръжения:
а)
било според публикувано разписание;
б)
било с редовност или честота, представляваща подлежаща на признаване системна серия,
11.
„пристанищно съоръжение“ е място, където се осъществява взаимодействието кораб/пристанище. То включва, според случая, зони като котвените стоянки, рейдовете и прилежащите им зони откъм морето,
12.
„взаимодействие кораб/пристанище“ са взаимодействията, произтичащи когато даден кораб е пряко и непосредствено засегнат от действия, имащи за последица придвижване на хора, на товари, или предлагане на пристанищни услуги към кораба или от кораба,
13.
„преднамерено противозаконно действие“ е преднамерено действие, което по своя характер или по своя контекст може да увреди корабите, използвани както в международния морски превоз, така и в националния морски превоз, и техните пътници или товари, както и съответстващите им пристанищни съоръжения.
Член 3
Общи мерки и приложно поле
1. Относно международния морски превоз държавите-членки прилагат от 1 юли 2004 г. всички специални мерки за засилване на морската сигурност на Конвенция SOLAS и на част А от ISPS Code при условията и за корабите, компаниите и пристанищните съоръжения, предвидени във въпросните текстове.
2. Относно националния морски превоз държавите-членки прилагат от 1 юли 2005 г. специалните мерки за засилване на морската сигурност на Конвенция SOLAS и на част А от ISPS Code за пътническите кораби от клас А по смисъла на член 4 от Директива 98/18/ЕО на Съвета от 17 март 1998 г. относно правилата и нормите за сигурност за пътническите кораби (5), както и техните компании така, както са определени в правило IX-1 на Конвенцията SOLAS, и за сигурността на обслужващите ги пристанищни съоръжения.
3. На базата на задължителна оценка на риска за сигурност държавите-членки решават в каква степен ще прилагат от 1 юли 2007 г. разпоредбите на настоящия регламент за различни категории кораби, извършващи вътрешни услуги, различни от тези, които са посочени в параграф 2, за техните компании и за обслужващите ги пристанищни съоръжения. Общото ниво на сигурност не следва да бъде засягано от такова решение.
Държавите-членки уведомяват Комисията за приемането на тези свои решения, както и за периодичните ревизии, които следва да се извършат през интервали, не по-дълги от пет години.
4. За привеждането в действие на разпоредбите, произтичащи от параграфи 1, 2 и 3, държавите-членки вземат изцяло предвид препоръките, съдържащи се в част Б от ISPS Code.
5. Държавите-членки следва да спазват като задължителни разпоредбите на следните параграфи на част Б от ISPS Code:
-
1.12 (ревизия на плановете за сигурност на корабите),
-
1.16 (оценка на сигурността на пристанищните съоръжения),
-
4.1 (защита на поверителността на плановете и на оценките за сигурност),
-
4.4 (признати организации по сигурността),
-
4.5 (минимални правомощия на признатите органи по сигурността),
-
4.8 (установяване на нивото на сигурност),
-
4.14, 4.15, 4.16 (контактни точки и сведения за плановете за сигурност на пристанищните съоръжения),
-
4.18 (идентификационни документи),
-
4.24 (прилагане от корабите на мерките за сигурност, препоръчани от държавата, в чиито териториални води те плават),
-
4.28 (личен състав на корабите),
-
4.41 (съобщаване на сведения в случай на експулсиране от дадено пристанище или отказ за достъп до него),
-
4.45 (кораби на държава, която не е страна по конвенцията),
-
6.1 (задължения за екипажа да предостави на капитана информация относно операторите на кораба),
-
от 8.3 до 8.10 (минимални стандарти за оценка на сигурността на кораба),
-
9.2 (минимални стандарти за плана за сигурността на кораба),
-
9.4 (независимост на признатите организации по сигурността),
-
13.6 и 13.7 (периодичност на упражненията и тренировките по сигурността за корабните екипажи, както и за офицерите по сигурността на компаниите и на корабите),
-
от 15.3 до 15.4 (минимални стандарти за оценката на сигурността на пристанищното съоръжение),
-
16.3 и 16.8 (минимални стандарти за плана за сигурност на пристанищното съоръжение),
-
18.5 и 18.6 (периодичност на упражненията и на тренировките по сигурността в рамките на пристанищните съоръжения, както и за офицерите по сигурността на пристанищните съоръжения),
6. Независимо от разпоредбите на параграф 15.4 на част А от ISPS Code, периодичната ревизия на оценките на сигурността на пристанищните съоръжения, предвидена в параграф 1.16 на част Б от ISPS Code, се извършва най-късно пет години след осъществяването на оценките или на тяхната последна ревизия.
7. Настоящият регламент не се прилага за военните кораби и за корабите за превоз на войски, за корабите с бруто тонаж по-малко от 500, за корабите, незадвижвани по механичен начин, за дървените кораби с примитивна конструкция, за риболовните кораби или за корабите, неангажирани в търговски дейности.
8. Независимо от разпоредбите на параграфи 2 и 3 държавите-членки гарантират, че след като плановете по сигурността на корабите и плановете по сигурността на пристанищните съоръжения са одобрени, въпросните планове съдържат подходящи разпоредби, за да се постигне такъв ефект, че сигурността на корабите, за които се прилага настоящият регламент, да не бъде поставена под въпрос от който и да е кораб, от което и да е взаимодействие кораб/пристанище или от дейност от кораб до кораб за корабите, които не са предмет на настоящия регламент.
Член 4
Съобщаване на сведения
1. Всяка държава-членка съобщава на ММО, на Комисията и на другите държави-членки съгласно правило 13 (съобщаване на сведения) специалните мерки за засилване на морската сигурност на Конвенция SOLAS.
2. Всяка държава-членка предоставя на Комисията и на другите държави-членки координатите на държавните служители за връзка, предвидени в параграф 4.16 на част Б от ISPS Code, както и сведенията, предвидени в параграф 4.41 на част Б от ISPS Code в случай на експулсиране на даден кораб от дадено пристанище на Общността или на отказ за достъп до него.
3. Всяка държава-членка подготвя списък на съответните пристанищни съоръжения въз основата на оценките на сигурността на съответните пристанищни съоръжения и установява приложното поле на приетите мерки, за прилагане на разпоредбите на параграф 2 на правило 2 (прилагане към пристанищните съоръжения, обслужващи в отделни случаи международни пътувания) на специалните мерки за засилване на морската сигурност на Конвенцията SOLAS.
Всяка държава-членка съобщава въпросния списък на другите държави-членки и на Комисията най-късно на 1 юли 2004 г. Комисията и всяка заинтересована държава-членка биват също информирани за адекватните данни относно приетите мерки.
Член 5
Алтернативни споразумения в областта на сигурността и равностойни споразумения в областта на сигурността
1. По смисъла на настоящия регламент правило 11 (Други споразумения в областта на сигурността) за специалните мерки за засилване на морската сигурност на Конвенция SOLAS може да се прилага също и за редовния морски транспорт вътре в Общността, осъществяван по установени трасета и свързани пристанищни съоръжения.
2. С оглед на това държавите-членки могат да сключват помежду си, всяка от свое име, двустранни или многостранни споразумения, предвидени във въпросното правило. Държавите-членки могат, в частност, да вземат предвид тези споразумения, за да насърчават морския транспорт на къси разстояния вътре в Общността.
Заинтересованите държави-членки уведомяват Комисията за споразуменията и предоставят достатъчно данни за мерките, за да може Комисията да проучи дали споразуменията застрашават нивото на сигурността на другите кораби или пристанищни съоръжения, необхванати от споразуменията. Данните, отнасящи се до мерките, пряко свързани с националната сигурност, ако има такива, могат да бъдат изключени от уведомлението на Комисията.
Комисията проучва дали споразуменията гарантират адекватно ниво на защита, по-специално с оглед на предписанията на параграф 2 на горепосоченото правило 11 от Конвенция SOLAS, и дали са в съответствие с правото на Общността и с правилното функциониране на вътрешния пазар. Ако споразуменията не отговарят на тези критерии, Комисията взема решение в срок от четири месеца съгласно процедурата, предвидена в член 11, параграф 3; като в такъв случай впоследствие заинтересованите държави-членки ги отменят или ги адаптират.
3. Периодите между различните ревизии на тези споразумения, предвидени в параграф 4 на правило 11 на специалните мерки за засилване на морската сигурност, не могат да бъдат по-дълги от пет години.
4. Държавите-членки могат да приемат за националния морски трафик и за пристанищните съоръжения, предвидени в член 3, параграфи 2 и 3 на настоящия регламент, договорености в областта на сигурността, равностойни на предвиденото в правило 12 (Равностойни договорености в областта на сигурността) на специалните мерки за засилване на морската сигурност на Конвенция SOLAS, при условие че това разпореждане в областта на сигурността е поне толкова ефикасно, колкото предписаното в глава XI-2 от Конвенция SOLAS и на съответните задължителни разпоредби от ISPS Code.
Засегнатата държава-членка съобщава на Комисията адекватните данни във връзка с тези договорености, веднага след тяхното приемане, както и за периодичните им проверки, най-късно пет години след датата на тяхното приемане или на последната им ревизия.
Условията по прилагане на тези договорености се инспектират от Комисията и според условията и реда, предвидени в член 9, параграфи 4, 5 и 6 от настоящия регламент.
Член 6
Предоставяне на сведения в областта на сигурността преди влизането в пристанище на държава-членка
1. Когато даден кораб, обект на предписанията на специалните мерки за засилване на морската сигурност на Конвенция SOLAS и на ISPS Code или на тези в член 3 от настоящия регламент, обявява намерението си да влезе в пристанище на държава-членка, компетентният орган по морската сигурност на тази държава-членка изисква предоставянето на сведенията, предвидени в параграф 2.1 на правило 9 (кораби, имащи намерение да влязат в дадено пристанище на друго договарящо правителство) на специалните мерки за засилване на морската сигурност на Конвенция SOLAS. Този орган анализира в необходимата степен предоставените сведения и прилага в случай на нужда процедурите, предвидени в параграф 2 на същото правило SOLAS.
2. Сведенията, предвидени в параграф 1, се предоставят:
а)
най-малко двадесет и четири часа по-рано, или
б)
най-късно в момента, когато корабът напусне предишното пристанище, ако пътуването продължава по-малко от двадесет и четири часа, или
в)
ако пристанището за междинно спиране не е известно или е изменено по време на пътуването, от момента на узнаването на пристанището за междинно спиране.
3. Един доклад от следваната процедура се запазва за всеки кораб, участвал в произшествие, свързано със сигурността, така, както е описано в параграф 1.13 на правило 1 (Определения) на специалните мерки за засилване на морската сигурност на Конвенция SOLAS.
Член 7
Освобождаване от предоставянето на сведения в областта на сигурността преди влизане в пристанище
1. Държавите-членки могат да освобождават редовното обслужване, осъществявано между пристанищни съоръжения, разположени на техните територии, от изискването, предвидено в член 6, когато са налице следните условия:
а)
компанията, експлоатираща горепосоченото редовно обслужване, установява и поддържа списък на засегнатите кораби и го предоставя на компетентния за съответното пристанище орган по морската сигурност,
б)
за всяко осъществено пътуване сведенията, предвидени в параграф 2.1 на правило 9 на специалните мерки за засилване на морската сигурност на Конвенция SOLAS, следва да бъдат на разположение на компетентния орган по морската сигурност по негово искане. Компанията следва да установи вътрешна система, гарантираща предоставянето на въпросните информации на компетентния орган по морската сигурност денонощно и незабавно след получаването на искането.
2. Когато дадена редовна международна услуга се осъществява между две или повече държави-членки, всяка от засегнатите държави-членки може да изиска от другите държави-членки освобождаването на тази услуга съгласно условията, предвидени в параграф 1.
3. Държавите-членки проверяват периодично дали се изпълняват условията, предвидени в параграфи 1 и 2. Когато поне едно от тези условия не се изпълнява, държавите-членки отменят незабавно привилегията за освобождаване на заинтересованата компания.
4. Държавите-членки изготвят списък на компаниите и на корабите, които са освободени по настоящия член, и го актуализират. Те уведомяват Комисията и всяка заинтересована държава-членка за списъка и неговите актуализации.
5. Независимо от разпоредбите на параграфи 1 и 2 дадена държава-членка може от съображения за сигурност и за всеки конкретен случай да изисква предоставянето на информация, предвидено в параграф 2.1 на правило 9 на специалните мерки за засилване на морската сигурност на Конвенция SOLAS, преди влизане на кораб в пристанище.
Член 8
Контрол по сигурността в пристанищата на държава-членка
1. Контролът на свидетелството така, както е определен в параграф 1.1 на правило 9 (Контрол на корабите в пристанището) на специалните мерки за засилване на морската сигурност на Конвенция SOLAS се осъществява в пристанището или от компетентния орган по морската сигурност, определен в член 2, параграф 7 от настоящия регламент, или от инспекторите, определени в член 2, параграф 5 от Директива 95/21/ЕО.
2. Когато служител, осъществяващ контрол на свидетелството, предвиден в параграф 1, има сериозни основания да смята, че корабът не удовлетворява предписанията на специалните мерки за засилване на морската сигурност на Конвенция SOLAS или на ISPS Code, но който не зависи от органа, отговорен за привеждане в действие на мерките, предвидени в параграфи 1.2 и 1.3 на правило 9 на специалните мерки за засилване на морската сигурност на Конвенция SOLAS, в тази държава-членка , той незабавно съобщава това на посочения орган.
Член 9
Прилагане и контрол за съответствие
1. Държавите-членки изпълняват административните задачи и контролните функции, изисквани от разпоредбите на специалните мерки за засилване на морската сигурност на Конвенция SOLAS и на ISPS Code. Те гарантират, че са отпуснати и действително предоставени всички необходими средства за привеждането в действие на разпоредбите на настоящия регламент.
2. Държавите-членки посочват контактна точка за морската сигурност най-късно на 1 юли 2004 г.
3. Всяка държава-членка приема национална програма за прилагане на настоящия регламент.
4. Шест месеца след датата на прилагането на съответните мерки, предвидени в член 3, Комисията, в сътрудничество с контактната точка, предвидена в параграф 2, започва осъществяването на инспекции, включително инспекции на подходяща мостра на пристанищните съоръжения и на засегнатите компании, за да контролира привеждането в действие на настоящия регламент от държавите-членки. Тези инспекции вземат предвид предоставената информация от контактната точка, предвидена в параграф 2, по-специално докладите по контрола. Условията и редът на тези инспекции се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 11, параграф 2.
5. Упълномощените служители за осъществяване на тези инспекции съгласно параграф 4 получават, преди да се заемат с осъществяването на своите задачи, писмено разрешение, издадено от Комисията и уточняващо характера и целта на инспекцията, както и датата, на която тя следва да започне. В подходящ срок преди инспекциите Комисията информира засегнатите от инспекциите държави-членки.
Засегнатата държава-членка се подлага на тези инспекции и се грижи засегнатите органи или лица също да се подложат на тях.
6. Комисията съобщава докладите от инспекциите на засегнатата държава-членка, която в срок от три месеца след приемането съобщава адекватните данни за взетите мерки по отстраняването на евентуални нередности. Докладът и списъкът с взетите мерки се предават на комитета, предвиден в член 11, параграф 1.
Член 10
Въвеждане на изменения в международните инструменти
1. Приложимите международни инструменти, предвидени в член 2, които са приведени в действие съгласно член 3, параграф 1, са тези, които са влезли в сила и съдържат най-скорошните си изменения, с изключение на измененията, изключени от приложното поле на настоящия регламент и произтичащи от процедурата по проверка на съответствието, установена в параграф 5.
2. Включването на измененията в международните инструменти, предвидени в член 2, отнасящи се до корабите, извършващи вътрешни услуги, и до обслужващите ги пристанищни съоръжения, за които се прилага настоящият регламент, в степен, в която тези изменения представляват техническа корекция на разпоредбите на Конвенция SOLAS и на ISPS Code, се решава съгласно процедурата, предвидена в член 11, параграф 2. В този случай не се прилага процедурата по проверка на съответствието, установена в параграф 5.
3. В съответствие с процедурата, предвидена в член 11, параграф 2, разпоредбите могат да бъдат изработвани за определяне на уеднаквените процедури с оглед прилагането на задължителните разпоредби на ISPS Code, без разширение на приложното поле на настоящия регламент.
4. За целите на настоящия регламент и за намаляване на рисковете от конфликти между морското законодателство на Общността и международните инструменти, държавите-членки и Комисията си сътрудничат чрез координационни събрания и/или други подходящи средства, за да постановят, в случай на нужда, съвместна позиция или становище в рамките на компетентните международни организации.
5. Създава се процедура за проверка на съответствието, за да се изключи от приложното поле на настоящия регламент всяко изменение на даден международен инструмент в единствените случаи, когато въз основа на оценка на Комисията съществува явен риск това изменение да понижи нивото на морската сигурност или то да бъде несъвместимо със законодателството на Общността.
Процедурата по проверка на съответствието може да бъде прилагана в действие само за внасяне на изменение на настоящия регламент в области, изрично обхванати от процедурата, предвидена в член 11, параграф 2, и строгата рамка на упражняването на правомощията за изпълнение, предоставени на Комисията.
6. При обстоятелствата, предвидени в параграф 5, процедурата по проверка на съответствието се открива от Комисията, която при необходимост може да действа по искане на държава-членка.
Комисията предоставя на Комитета, създаден по силата на член 11, параграф 1, веднага след приемането на изменение в международен инструмент, предложение за мерки за изключване на разглежданото изменение от приложното поле на настоящия регламент.
Процедурата по проверка на съответствието, която включва при необходимост процедурите, установени в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, приключва най-малко един месец преди изтичането на международно предвидения период за мълчаливо приемане на съответното изменение или за предвидената дата за влизане в сила на това изменение.
7. В случаите на риск, посочени в първата алинея на параграф 5, държавите-членки се въздържат по време на периода на процедурата по проверка на съответствието от всякаква инициатива, целяща включването на изменението в националното законодателство или прилагането на изменението към съответния международен инструмент.
8. Всички съответни изменения на международните инструменти, вписани в морското законодателство на Общността в съответствие с параграфи 5 и 6, се публикуват за информация в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 11
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от комитет.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, при спазване на разпоредбите на член 8 от него.
Периодът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на един месец.
3. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 6 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, при спазване на разпоредбите на член 8 от него.
Периодите, предвидени в член 6, букви б) и в) съответно от Решение 1999/468/ЕО, се определят на един месец.
4. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 12
Поверителност
При прилагане на настоящия регламент Комисията, в съответствие с разпоредбите на Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията от 29 ноември 2001 г. относно изменение на вътрешните ѝ процедурни правила (6), приема подходящи мерки за защита на поверителната информация, до която тя има достъп, или ѝ е била съобщена от държавите-членки.
Държавите-членки приемат равностойни мерки в съответствие с техните национални законодателства.
Персоналът, натоварен с инспекции по сигурността или с обработка на поверителна информация, имаща отношение към настоящия регламент, следва да бъде подложен на адекватна оценка на неговото ниво в областта на сигурността от държавата-членка, чиито граждани са членовете на персонала.
Член 13
Разпространяване на информацията
1. Без да се засяга правото на публичен достъп до документите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документите на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (7), докладите за инспекции и отговорите на държавите-членки, предвидени в член 4, параграф 3, член 5, параграфи 2 и 4 и член 9, параграф 6, са поверителни и не се публикуват. До тези документи имат изключителен достъп компетентните власти, които ги съобщават само на заинтересованите страни въз основа на тяхната необходимост да ги познават, в съответствие с националните правила, приложими за разпространяването на чувствителна информация.
2. Държавите-членки извършват, доколкото е възможно и в съответствие с приложимото национално законодателство, поверителна обработка на информацията, съдържаща се в докладите за инспекция и в отговорите на държавите-членки, когато те засягат други държави-членки.
3. В случай че не е ясно дали докладите от инспекциите или отговорите следва да бъдат разгласявани или не, държавите-членки или Комисията консултират заинтересованата държава-членка.
Член 14
Санкции
Държавите-членки гарантират въвеждането на ефикасни и пропорционални санкции с възпиращ ефект в случай на нарушаване на разпоредбите на настоящия регламент.
Член 15
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден от датата на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2004 г., с изключение на разпоредбите на член 3, параграф 2 и 3, и на член 9, параграф 4, които влизат в сила и се прилагат от датите, предвидени във въпросните членове.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 31 март 2004 година.