20011206
Решение на Съвета
от 6 декември 2001 година
за защита на еурото срещу подправяне
(2001/887/ПВР)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, по-специално член 31 и член 34, параграф 2, буква в) от него,
като взе предвид инициативата на Френската република [1],
като взе предвид становището на Европейския парламент [2],
като има предвид, че:
(1) Регламент (ЕО) № 974/98 на Съвета от 3 май 1998 г. относно въвеждането на еурото [3] определя 1 януари 2002 г. за пускане в обращение на валутата, деноминирана в еуро, и задължава участващите държави-членки да гарантират подходящи санкции срещу подправянето и фалшифицирането на банкноти и монети в еуро.
(2) Мерките за защита на еурото, въведени с предишни актове, следва да се допълнят и засилят чрез разпоредби, гарантиращи тясно сътрудничество между компетентните органи на държавите-членки, Европейската централна банка, националните централни банки, Европол и звеното "Европейско правосъдие" за ограничаване на престъпленията, свързани с подправянето на еурото.
(3) На 29 май 2000 г. Съветът прие Рамково решение 2000/383/ПВР за повишаване на защитата чрез наказателни и други санкции срещу подправянето във връзка с въвеждането на еурото [4].
(4) На 28 юни 2001 г. Съветът прие Регламент (ЕО) № 1338/2001 за определяне на необходимите мерки за защита на еурото срещу подправяне [5] и Регламент (ЕО) № 1339/2001 за разширяване на действието на Регламент (ЕО) № 1338/2001 (ЕО) за определяне на необходимите мерки за защита на еурото срещу подправяне, включвайки онези държави-членки, които не са възприели еурото като своя единствена валута [6].
РЕШИ:
Член 1
Определения
По смисъла на настоящото решение:
а) "подправени банкноти" и "подправени монети" са банкноти или монети, определени като такива в член 2 от Регламент (ЕО) № 1338/2001;
б) "подправяне или престъпления, свързани с подправяне на еурото" е по отношение на еурото поведението, описано в членове от 3 до 5 от Рамково решение 2000/383/ПВР на Съвета;
в) "компетентни органи" са органите, определени от държавите-членки да централизират информацията, в частност националните централни служби, и да разкриват, разследват или наказват подправянето и престъпленията, свързани с подправяне на еурото;
г) "Женевска конвенция" е Международната конвенция за борба с подправянето на парични знаци, подписана в Женева на 20 април 1929 г., и протоколът към нея;
д) "Конвенция за Европол" е Конвенцията от 26 юли 1995 г. за създаване на Европейска полицейска служба [7].
Член 2
Експертиза на банкноти и монети
Държавите-членки гарантират, че при разследването на подправяне и на престъпления, свързани с подправянето на еурото:
а) необходимите експертизи на банкноти, за които съществува подозрение, че са подправени, се извършват от Национален център за анализ (НЦА), определен или създаден съгласно член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1338/2001; и
б) необходимите експертизи на монети, за които съществува подозрение, че са подправени, се извършват от Национален център за анализ на монети (НЦАМ), определен или създаден съгласно член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1338/2001.
Член 3
Изпращане на резултатите от експертизите
Държавите-членки следят резултатите от експертизите, извършени от НЦА и НЦАМ съгласно член 2, да се предоставят на Европол в съответствие с Конвенцията за Европол.
Член 4
Задължение за предоставяне на информация
1. Държавите-членки следят за това националните централни служби, посочени в член 12 от Женевската конвенция, да предоставят на Европол в съответствие с Конвецията за Европол централизираната информация за разследванията на подправяне и на престъпления, свързани с подправяне на еурото, включително информацията, получена от трети страни. Държавите-членки и Европол си сътрудничат с оглед да определят подлежащата на съобщаване информация. Тази информация включва най-малко данни за самоличността на замесените лица, данни за естеството на престъпленията, обстоятелствата, при които са разкрити престъпленията, обстоятелствата, при които е извършено изземването и връзката с други случаи.
2. При разследването на подправяне и на престъпления, свързани с подправяне на еурото, компетентните органи на държавите-членки използват, ако е необходимо, средствата, предлагани от Временното звено за съдебно сътрудничество, и съответно средствата за сътрудничество, предлагани от звеното "Европейско правосъдие" след неговото създаване, в съответствие с разпоредбите, предвидени в документите за създаване на Временното звено за съдебно сътрудничество и на звеното "Европейско правосъдие".
Член 5
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила от деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Съставено в Брюксел на 6 декември 2001 година.