32002R0869
L 137/10
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 869/2002 НА КОМИСИЯТА
от 24 май 2002 година
за изменение на приложения I, II и III към Регламент (ЕИО) № 2377/90 на Съвета относно установяване на процедура на Общността за определяне на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти в храните от животински произход
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаването на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2377/90 на Съвета от 26 юни 1990 г. относно установяване на процедура на Общността за определяне на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти в храните от животински произход (1), последно изменен с Регламент (ЕО) № 868/2002 на Комисията (2), и по-специално член 6, 7 и 8 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Регламент (ЕИО) № 2377/90 постепенно трябва да се определят максимално допустими граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти за всички използвани в Общността фармакологично активни субстанции във ветеринарномедицински продукти, предназначени за животните, използвани за храна.
(2)
Максимално допустими граници на остатъчни вещества могат да се определят само след като Комитетът за ветеринарномедицинските продукти прегледа всички необходими данни, свързани с безопасността на остатъците от съответното вещество за потребителите на храни от животински произход и с влиянието на остатъчните вещества върху промишлената преработка на храните.
(3)
При определянето на максимално допустими граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти в храните от животински произход следва да се уточнят животинските видове, в които тези остатъчни вещества могат да се съдържат, допустимите нива за всяка от месните тъкани, получени от обработеното животно (прицелна тъкан), както и естеството на остатъчното вещество, подходящо за контрола на остатъчните вещества (маркерно остатъчно вещество).
(4)
За осъществяване контрола на остатъчните вещества трябва да се определят, въз основа на общностното законодателство по тази материя, максимално допустими граници на остатъчни вещества главно за прицелните тъкани, черния дроб и бъбреците; черният дроб и бъбреците често се отстраняват от кланични трупове, които са предмет на международна търговия, и поради това също следва да се определят максимално допустимите граници за мускулните или мастните тъкани.
(5)
Когато ветеринарномедицинските продукти са за птици носачки, за животни в лактационен период или за медоносни пчели, следва също така да се определят максимално допустимите граници на остатъчни вещества за яйцата, млякото или меда.
(6)
Спектиномицин трябва да бъде включен в приложение I към Регламент (ЕИО) № 2377/90.
(7)
Декспантенол трябва да бъде включен в приложение II към Регламент (ЕИО) № 2377/90.
(8)
С оглед да се даде възможност за приключване на научните изследвания, следва да се удължи срокът на валидност на временните максимално допустими граници, определени в приложение III към Регламент (ЕИО) № 2377/90, за Алфа-циперметрин и Циперметрин.
(9)
Следва да се предвиди достатъчен срок преди влизането в сила на настоящия регламент, през който държавите-членки да внесат необходимите промени, предвид разпоредбите на настоящия регламент, в разрешенията за пускане на пазара на съответните ветеринарномедицински продукти, издавани съгласно Директива 81/851/ЕИО на Съвета (3), последно изменена с Директива 2000/37/ЕО на Комисията (4).
(10)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет за ветеринарномедицинските продукти,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения I, II и III към Регламент (ЕИО) № 2377/90 се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня на неговото публикуване в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага от шестдесетия ден, следващ деня на неговото публикуване.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 24 май 2002 година.