32003R1335
L 187/16
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1335/2003 НА КОМИСИЯТА
от 25 юли 2003 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 относно въвеждане на разпоредбите за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (1), последно изменен с Регламент (ЕО) № 2700/2000 на Европейския парламент и на Съвета (2), и по-специално член 247 и член 247а от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 220, параграф 2, буква б) и член 239 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността постановяват, че в определени случаи вносните или износни мита не се завеждат впоследствие в счетоводните книги или могат да бъдат възстановени или опростени от съображения за справедливост.
(2)
Тъй като съгласно член 8 от Решение 2000/597/ЕО, Евратом на Съвета от 29 септември 2000 г. във връзка със системата на бюджета на Европейските общности (3), държавите-членки са тези, които носят основната отговорност за събирането на традиционните собствени средства, следователно задължение най-вече на властите на държавите-членки трябва да бъде да решат дали митните сборове по вноса и износа трябва впоследствие да бъдат заведени в счетоводните книги, упоменати в член 220, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕИО) № 2913/92 или да бъдат възстановени или опростени съгласно член 239 от този регламент.
(3)
Все пак, за да се осигури еднакво третиране на търговците и за да се защитят финансовите интереси на Общностите, задължението за предаване на досиетата на Комисията за вземане на решение следва да остане, когато държавите-членки смятат, че то би следвало да бъде благоприятно и или а) се прави позоваване на активна грешка или пропуск на Комисията, или б) обстоятелствата по случая са свързани с разследвания на Общността, извършвани на основание Регламент (ЕО) № 515/97 на Съвета от 13 март 1997 г. относно взаимопомощта между административните органи на държавите-членки и сътрудничеството между последните и Комисията, за да се осигури правилното прилагане на законодателството по митническите и селскостопанските въпроси (4), или в) размерът на митата, за които става дума, е 500 000 EUR или по-голям.
(4)
Все пак не е необходимо да има такова задължение за предаване на досието, ако Комисията вече е приела решение по друг случай, който е съпоставим от фактическа и правна гледна точка, тъй като тогава държавите-членки ще могат да базират собственото си крайно решение на най-скорошното решение на Комисията, което е съпоставимо от фактическа и правна гледна точка.
(5)
Следователно Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (5), последно изменен с Регламент (ЕО) № 881/2003 (6), следва съответно да бъде изменен.
(6)
Комитетът по Митническия кодекс не представи становище в срока, определен от неговия председател. Поради това Комисията изпрати на Съвета предложение за въпросните мерки. Тъй като Съветът не взе решение преди изтичането на срока, посочен в член 6, параграф 5 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно определяне на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, възложени на Комисията (7), следва че е задължение на Комисията да приеме посочените мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1.
Член 869 се изменя, както следва:
а)
буква б) се заменя със следното:
„б)
в случаите, в които те преценят, че условията, залегнали в член 220, параграф 2, буква б) от Кодекса, са изпълнени, освен тези, когато досието трябва да бъде предадено на Комисията съгласно член 871. Обаче, когато е приложим член 871, параграф 2, второ тире, митническите органи не могат да вземат решение за отмяна на вписването на въпросните мита в счетоводните книги до приключването на процедурата, започната съгласно членове 871 до 876“;
б)
буква в) се заличава;
в)
добавят се следните два параграфа:
„Когато е подадена молба за възстановяване или опрощаване съгласно член 236 от Кодекса, във връзка с член 220, параграф 2, буква б) от Кодекса, буква б) от първата алинея от настоящия член и членове 871 до 876 се прилагат mutatis mutandis.
За целите на прилагането на горните параграфи държавите-членки взаимно си предоставят съдействие, особено когато се отнася за грешка на митническите органи на държава-членка, различна от тази, която е отговорна за вземането на решение.“
2.
Членове 870 до 872 се заменят със следното:
„Член 870
1. Всяка държава-членка държи на разположение на Комисията списък на случаите, когато са били приложени следните разпоредби:
-
член 869, буква а),
-
член 236 от Кодекса във връзка с член 220, параграф 2, буква б) от Кодекса, когато не се е изисквала информация, съгласно параграф 2,
-
член 869, буква б), когато не се е изисквала информация, съгласно параграф 2.
2. Всяка държава-членка съобщава на Комисията списък на случаите, при които сумата, която не е събрана от съответния търговец във връзка с една или повече операции на внос или износ, но явяваща се последица от единична грешка, надхвърля 50 000 EUR и са били приложени разпоредбите на член 236 от Кодекса във връзка с член 220, параграф 2, буква б) от Кодекса, или на член 869, буква б), като дава кратко описание на всеки случай. Тази информация се изпраща през първото и третото тримесечие на всяка година във връзка с всички случаи в предишното полугодие, в които е решено несъбрани мита да не се вписват в счетоводните книги.
Член 871
1. Митническите органи отнасят случая до Комисията за решаване според процедурата, описана в членове 872 до 876, когато решат, че условията, предвидени в член 220, параграф 2, буква б) от Кодекса, са изпълнени и:
-
сметнат, че Комисията е допуснала грешка по смисъла на член 220, параграф 2, буква б) от Кодекса,
-
обстоятелствата по случая са свързани с констатациите от разследвания, проведени от Общността съгласно Регламент (ЕО) № 515/97 на Съвета от 13 март 1997 г. относно взаимопомощта между административните органи на държавите-членки и сътрудничеството между последните и Комисията, за да се осигури правилното прилагане на законодателството по митническите и селскостопанските въпроси (8) или съгласно друго законодателство на Общността, или по споразумение, сключено от Общността със страна или група страни, в което са включени разпоредби за провеждане на такива разследвания от Общността, или
-
сумата, която не е събрана от въпросния търговец във връзка с една или повече операции на внос или износ, но явяваща се последица от единична грешка, е 500 000 EUR или по-голяма.
2. Обаче случаите, упоменати в параграф 1, няма да бъдат отнасяни, когато:
-
Комисията вече е приела решение според процедурата, предвидена в членове 872 до 876 по случай, включващ въпроси, които са съпоставими от фактическа и правна гледна точка,
-
Комисията вече разглежда случай включващ въпроси, които са съпоставими от фактическа и правна гледна точка.
3. Досието, представено на Комисията, трябва да съдържа всичката информация, изискваща се за цялостно разглеждане. Тя трябва да съдържа подробна информация за поведението на въпросния оператор и в частност за неговия професионален опит, добросъвестност и старание. Оценката се придружава с всичката информация, която би могла да покаже, че операторът е действал добросъвестно. Досието трябва също така да съдържа заявление, подписано от кандидатстващия за възстановяване или опрощаване на суми удостоверяващо, че е прочел досието и или няма какво да добави, или изброяващо всичката допълнителна информация, която според него би трябвало да бъде включена.
4. Веднага след като получи досието, Комисията уведомява съответно държавата-членка.
5. Ако се установи, че информацията, представена от държава-членка не е достатъчна за да може да се вземе решение по въпросния случай с пълното познаване на фактите, Комисията може да изиска представяне на допълнителна информация.
6. Ако се възникне някоя от следните ситуации, Комисията връща досието на митническите органи и за процедурата, упомената в членове 872 до 876 се смята, че никога не е била започвана:
-
от досието се вижда, че има несъгласие между митническия орган, който предава досието и лицето, подписало заявлението, упоменато в параграф 3, що се отнася отчитането на фактите,
-
досието е очевидно непълно, тъй като не съдържа нищо, което би оправдало разглеждането му от Комисията,
-
съгласно параграфи 1 и 2 досието не трябва да се предава,
-
съществуването на митническо задължение не е установено,
-
митническите органи представят на Комисията нова информация, докато тя разглежда досието, отнасяща се до него и от такова естество, което може съществено да промени представянето на фактите или правната оценка в него.
Член 872
Комисията изпраща на държавите-членки копие от досието, упоменато в член 871, параграф 3 в рамките на 15 дни след датата, на която го получи.
Разглеждането на въпросния случай ще бъде включено при първа възможност в дневния ред на заседанието на групата експерти, предвидена в член 873.
3.
Членове 873 до 875 се заместват със следното:
„Член 873
След консултации с група от експерти, съставена от представители на всички държави-членки, заседаваща в рамките на Комитета за разглеждане на дадения въпрос, Комисията ще реши дали разглежданите обстоятелства са такива, че въпросните мита не трябва да бъдат заведени в счетоводните книги.
Това решение ще бъде взето в рамките на девет месеца от датата, на която досието, упоменато в член 871, параграф 3, бъде получено от Комисията. Обаче, когато заявлението или подробната оценка на поведението на оператора, упоменати в член 871, параграф 3, не са включени в досието, деветте месеца ще се броят само от датата на получаването на тези документи от Комисията. Комисията уведомява съответно митническия орган и заинтересованото лице.
Ако Комисията сметне за необходимо да изиска допълнителна информация от държавата-членка за да стигне до решение, деветте месеца се продължават със срок, равностоен на този между датата, на която Комисията е изпратила искането за допълнителна информация и датата, когато получи тази информация. Комисията известява съответно заинтересованото лице.
В случай че, за да стигне до решение, Комисията сама проведе разследване, деветте месеца ще бъдат продължени с периода, необходим за приключването на разследването. Това продължение не може да надхвърли девет месеца. Комисията уведомява митническия орган и заинтересованото лице за датите, на които разследването започва и приключва.
Ако Комисията уведоми въпросното лице за своите възражения съгласно член 872а, деветмесечният срок се продължава с един месец.
Член 874
Заинтересованата държава-членка се уведомява за решението, упоменато в член 873, при първа възможност и при всички случаи в рамките на един месец от изтичането на срока, определен в този член.
Комисията уведомява държавите-членки за взетите от нея решения, с цел митническите органи да бъдат подпомогнати при вземането на решения в ситуации, засягащи съпоставими от фактическа и правна гледна точка въпроси.
Член 875
Когато с решението, упоменато в член 873, се установява, че разглежданите обстоятелства са такива, че въпросните мита не трябва да се завеждат в счетоводните книги, Комисията може да определи условията, при които държавите-членки имат право впоследствие да не извършват завеждане в книгите в случаи, засягащи съпоставими от фактическа и правна гледна точка въпроси.“
4.
Член 899 се заменя със следния текст:
„Член 899
1. Ако вземащият решение митнически орган установи, че подадената до него съгласно член 239, параграф 2 от Кодекса молба за възстановяване и опрощаване:
-
се базира на основания, отговарящи на някое от обстоятелствата, упоменати в членове 900 до 903 и че те не са резултат от измама или явна небрежност от страна на заинтересованото лице, той ще възстанови или опрости размера на въпросните вносни или износни мита,
-
се базира на основания, отговарящи на някое от обстоятелствата, упоменати в член 904, той няма да възстанови или опрости размера на въпросните вносни или износни мита.
2. В други случаи, освен такива в които досието трябва да бъде предадено на Комисията съгласно член 905, вземащият решение митнически орган сам ще реши дали да одобри възстановяването или опрощаването на вносните или износните мита, когато има особена ситуация, произтичаща от обстоятелства, при които на заинтересованото лице не може да бъде вменена измама или очевидна небрежност.
Където бъде приложимо второто тире от член 905, параграф 2, митническите органи нямат право да решат дали да одобрят възстановяване или опрощаване на въпросните мита до приключване на процедурата, започната съгласно членове 906 до 909.
3. За целите на член 239, параграф 1 от Кодекса и на настоящия член, „заинтересовано лице“ означава лицето или лицата, упоменати в член 878, параграф 1 или техни представители и всяко друго лице, което е било въвлечено в извършване на митническите формалности, отнасящи се до засегнатите стоки или е дало указания необходими за извършване на тези формалности.
4. За целите на прилагането на параграфи 1 и 2 държавите-членки си предоставят една на друга съдействие, особено когато се отнася за грешка от страна на митническите органи на държава-членка, различна от тази, която отговаря за вземането на решения.“
5.
След член 904 се добавя следният член:
„Член 904а
1. Когато не се изисква съобщение съгласно параграф 2, всяка държава-членка държи на разположение на Комисията списък на случаите, когато е бил приложен член 899, параграф 2.
2. Всяка държава-членка съобщава на Комисията списък на случаите, когато е бил приложен член 899, параграф 2 и сумата, която е била възстановена или опростена по отношение на една или повече операции по внос или износ, но е последица от една и съща особена ситуация, е повече от 50 000 EUR, като дава кратко описание на всеки случай. Тази информация се изпраща през първото и третото тримесечие на всяка година във връзка с всички случаи в предишното полугодие, в които е било решено мита да бъдат възстановени или опростени.“
6.
Членове 905 и 906 се заместват от:
„Член 905
1. Когато молбата за възстановяване или опрощаване, подадена съгласно член 239, параграф 2 от Кодекса, е подкрепена от доказателства, които могат да съставляват особена ситуация, резултат от обстоятелства, при които на заинтересованото лице не може да бъде вменена измама или очевидна небрежност, държавата-членка, от която е вземащият решение митнически орган, отнася случая до Комисията за решаване съгласно процедурата, описана в членове 906 и 909, в случай че:
-
органът счита, че особената ситуация е резултат на това, че Комисията не изпълнява задълженията си,
-
обстоятелствата по случая са свързани с констатациите от разследвания на Общността съгласно Регламент № 515/97 или съгласно друго законодателство на Общността, или по споразумение, сключено от Общността със страна или група страни, в което са включени разпоредби за провеждане на такива разследвания от Общността, или
-
сумата, която заинтересованото лице дължи по отношение на една или повече операции по внос или износ, но е последица от една и съща особена ситуация, е 500 000 EUR или повече.
Терминът „заинтересовано лице“ се тълкува по същия начин, както и в член 899.
2. Обаче случаите, упоменати в параграф 1, не се предават, когато:
-
Комисията вече е приела решение според процедурата, предвидена в членове 906 до 909 по случай включващ въпроси, които са съпоставими от фактическа и правна гледна точка,
-
Комисията вече разглежда случай включващ въпроси, които са съпоставими от фактическа и правна гледна точка.
3. Досието, предоставено на Комисията, трябва да съдържа всичката информация, изискваща се за цялостно разглеждане. Тя трябва да съдържа подробна информация за поведението на въпросния оператор и в частност за неговия професионален опит, добросъвестност и старание. Оценката се придружава с всичката информация, която би могла да покаже, че операторът е действал добросъвестно. Досието трябва също така да съдържа заявление, подписано от кандидатстващия за възстановяване или опрощаване на суми удостоверяващо, че е прочел досието и или няма какво да добави, или изброяващо всичката допълнителна информация, която според него би трябвало да бъде включена.
4. Веднага след като получи досието, Комисията уведомява съответно държавата-членка.
5. Ако се установи, че информацията, представена от държава-членка не е достатъчна, за да може да се вземе решение по въпросния случай с пълното познаване на фактите, Комисията може да изиска представяне на допълнителна информация.
6. Ако се създаде някоя от следните ситуации, Комисията връща досието на митническите органи и за процедурата, упомената в членове 906 до 909 се смята, че никога не е била започвана:
-
от досието се вижда, че има несъгласие между митническия орган, който предава досието и лицето, подписало заявлението, упоменато в параграф 3, що се отнася отчитането на фактите,
-
досието е очевидно непълно, тъй като не съдържа нищо, което би оправдало разглеждането му от Комисията,
-
съгласно параграфи 1 и 2 досието не трябва да се предава,
-
съществуването на митническо задължение не е установено,
-
митническите органи представят на Комисията нова информация, докато тя разглежда досието, отнасяща се до него и от такова естество, което може съществено да промени представянето на фактите или правната оценка в него.
Член 906
Комисията изпраща на държавите-членки копие от досието, упоменато в член 905, параграф 3, в рамките на 15 дни след датата, на която го получи.
Разглеждането на въпросния случай ще бъде включено при първа възможност в дневния ред на заседанието на групата експерти, предвидена в член 907.“
7.
Членове 907 и 908 се заместват от:
„Член 907
След консултации с група от експерти, съставена от представители на всички държави-членки, заседаваща в рамките на Комитета за разглеждане на дадения въпрос, Комисията ще реши дали разглежданата ситуация е такава, че да оправдае възстановяването или опрощаването.
Това решение ще бъде взето в рамките на девет месеца от датата, на която досието, упоменато в член 905, параграф 3, бъде получено от Комисията. Обаче, когато заявлението или подробната оценка на поведението на оператора, упоменати в член 905, параграф 3, не са включени в досието, деветте месеца ще се броят само от датата на получаването на тези документи от Комисията. Комисията уведомява съответно митническия орган и лицето, кандидатстващо за възстановяване или опрощаване.
Ако Комисията сметне за необходимо да изиска допълнителна информация от държавата-членка за да стигне до решение, деветте месеца се продължават със срок, равностоен на този между датата, на която Комисията е изпратила искането за допълнителна информация и датата, когато получи тази информация. Комисията известява за продължението лицето, кандидатстващо за възстановяване или опрощаване.
В случай че, за да стигне до решение, Комисията сама проведе разследване, деветте месеца ще бъдат продължени с периода, необходим за приключването на разследването. Това продължение не може да надхвърли девет месеца. Комисията уведомява митническия орган и лицето, кандидатстващо за възстановяване или опрощаване за датите, на които разследването започва и приключва.
Ако Комисията уведоми лицето, кандидатстващо за възстановяване или опрощаване за своите възражения съгласно член 906а, деветмесечният срок се продължава с един месец.
Член 908
1. Заинтересованата държава-членка се уведомява за решението, упоменато в член 907 при първа възможност и при всички случаи в рамките на един месец от изтичането на срока, определен в този член.
Комисията уведомява държавите-членки за взетите от нея решения, с цел митническите органи да бъдат подпомогнати при вземането на решения в ситуации, засягащи съпоставими от фактическа и правна гледна точка въпроси.
2. Вземащият решение орган решава дали да одобри или да отхвърли молбата, която е получил на основание решението на Комисията, съобщено съгласно параграф 1.
3. Когато бъде установено с решението, упоменато в член 907, че разглежданите обстоятелства оправдават възстановяване или опрощаване, Комисията може да определи условията, при които Държавите-членки имат право да възстановяват или опрощават мита в случаи, включващи въпроси, които са съпоставими от фактическа и правна гледна точка.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след датата на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1 се прилага от 1 август 2003 г. по отношение на всички случаи, които не са отнесени до Комисията за решаване преди тази дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 25 юли 2003 година.