31989L0604
L 348/28
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 23 ноември 1989 година
за изменение на Директива 83/183/ЕИО за освобождаването от данъци, приложимо при постоянен внос от държава-членка на личното имущество на лица
(89/604/EИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 99 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че когато прие Директива 83/183/ЕИО (4), Съветът пое ангажимент да приеме единодушно, въз основа на предложение от Комисията, разпоредби, разрешаващи съществено облекчаване и дори премахване на формалностите, свързани с предоставянето на освобождавания от данъци, които се прилагат при постоянен внос от държава-членка на личното имущество на лица; като има предвид, че ad hoc комитетът „Европа на хората“ в първия си доклад, одобрен от Европейския съвет от Брюксел на 29 и 30 март 1985 г., покани Комисията да представи такова предложение;
като има предвид, че е необходимо да се улесни, доколкото е възможно, свободното движение на лица в Общността;
като има предвид, че с оглед предстоящото премахване на данъчни бариери, необходимо за постигането на действителен вътрешен пазар, се изисква хармонизирането и облекчаването на някои формалности, необходими за предоставянето на освобождаване при вноса, предвидено в Директива 83/183/ЕИО, особено по отношение съставянето на опис на имуществото и проверката на наличието на постоянно местопребиваване; като има предвид, че е необходимо да се улесняват правилата относно периода на използването на внасяното имущество и относно количествените ограничения за определени предмети,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 83/183/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Член 2, параграф 2, буква б) се заменя със следното:
„б)
които засегнатото лице действително е ползвало преди настъпването на промяната в местопребиваването или преди установяването на второ местопребиваване. В случай на моторни превозни средства (включително техните ремаркета), каравани, превозни средства с цел живеене, плавателни съдове за удоволствие и частни самолети държавите-членки могат да изискват от засегнатото лице да докаже, че ги е използвало за период от най-малко от шест месеца преди промяната на местопребиваването.
За стоките, посочени във второто изречение от буква а), държавите-членки могат да изискват:
-
в случай на моторни превозни средства (включително техните ремаркета), каравани, превозни средства с цел живеене, плавателни съдове за удоволствие и частни самолети, заинтересованото лице да ги е използвало за период от най-малко 12 месеца,
-
в случай на други стоки, заинтересованото лице да ги е използвало за период от най-малко шест месеца,
преди промяната на местопребиваването.“
2.
Член 4 се преформулира, както следва:
„Внасяните моторни превозни средства (включително техните ремаркета), каравани, превозни средства с цел живеене, плавателни съдове за удоволствие и частни самолети не се преотстъпват, наемат или отдават под наем за период от 12 месеца след тяхното безмитно внасяне, с изключение на обстоятелствата, надлежно изложени съгласно изискванията на компетентните органи на държавата-членка на вноса.“
3.
Член 5, параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите-членки могат да налагат лимити за безмитния внос на стоките, изброени в член 4, параграф 1 на Директива 69/220/ЕИО (5), последно изменена с Директива 89/220/ЕИО (6). Тези лимити, обаче, не могат да са по-ниски от количествата, посочени в колона II на горепосочения член и умножени по четири, с изключение на случаите на тютюневи продукти, за които безмитният внос може да бъде ограничен до количествата, посочени в тази колона.
4.
В член 7:
а)
параграф 1 става първа алинея, буква а),
б)
в параграф 1 се добавя следната алинея:
„б)
предоставянето на освобождаването е предмет на съставяне на опис на стоките, който е придружаван, ако държавата изисква това, от декларация, моделът и съдържанието на която се дефинират съгласно процедурата, установена в член 17, параграфи 2 и 3 от Регламент 678/85/ЕИО (7), без да се накърнява каквато и да е транзитна процедура на Общността, която може да се прилага. При описанието на стоките не може да се изисква позоваване на стойността.
в)
в параграф 2 се добавя следното:
„Когато в съответствие с член 3 имуществото се внася с няколко вносни операции в рамките на гореспоменатия период, държавите-членки могат да изискват само при първия внос предоставянето на пълен опис, на който също може да се прави позоваване в случай на последващо освобождаване на стоките от други митнически учреждения. Такъв опис може да бъде допълван, което е предмет на споразумение между компетентните органи на държавата-членка на вноса.“
5.
В член 8, параграф 2:
а)
думите „за период най-малко от 12 месеца“ в края на първата алинея се заменят с „преди установяването на второто местопребиваване“;
б)
третата алинея се заличава.
6.
В член 9:
а)
началото на параграф 1 се заменя със следното:
„1. Без да се засягат членове от 2 до 5, на всяко лице при сключване на брак се дава правото за освобождаване от данъците, упоменати в член 1, когато внася в държава-членка, в която възнамерява да премести обичайното си местопребиваване, на лично имущество, което е придобито или използвано, при условие че:“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Освобождаването се предоставя също и по отношение на подаръци, давани обичайно по повод на бракосъчетание, които лице, отговарящо на условията, установени в параграф 1, получава от лицата с обичайно местопребиваване в държава-членка, различна от държавата-членка на вноса. Освобождаването се прилага за подаръците с единична стойност от не повече от 350 ЕCU, при условие че стойността на всеки освободен подарък не превишава 1 400 ЕCU.“
7.
В член 11:
а)
в параграф 1 думите „до влизането в сила на правилата на Общността за данъците, приети съгласно член 14, параграф 2 от Директива 77/88/ЕИО“ се заличават;
б)
в параграф 1 позоваването на „член 2, параграф 2“ се заменя с „член 2, параграф 2, буква а)“.
Член 2
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 юли 1990 г. Те незабавно уведомяват Комисията за това.
2. Държавите-членки информират Комисията за текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 3
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставена в Брюксел на 23 ноември 1989 година.