РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 28 октомври 2009 година
относно държавната помощ, отпусната на Италия за преустройството на кооперативите от сектора на рибарството и на техните консорциуми (държавна помощ C 29/06)
(нотифицирано под номер C(2009) 8040)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2010/35/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 88, параграф 2, първа алинея от него,
след като прикани заинтересованите страни да представят коментарите си съгласно гореспоменатия член,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмото си от 17 октомври 2002 г. Италия нотифицира на Комисията Законодателно постановление № 226 от 18 май 2001 г. (наричано по-долу „постановление от 18 май 2001 г.“), като заявява, че мерките, предвидени в членове 7 и 8 от горепосоченото постановление, са били изпълнени.
(2)
В член 8 от гореспоменатото постановление фигурира разпоредба за държавните помощи за преустройството на кооперативите в сектора на рибарството и на техните консорциуми. Съобразно същия член 8 сферата на действие на Fondo centrale per il credito peschereccio (Централен фонд за кредити за рибарството) е разширена до финансиране на бизнес планове за преустройство, предвидени в член 11, параграф 8б от Закон № 41 от 17 февруари 1982 г. (наричан по-долу „закон № 41 от 1982 г.“), за кооперативи и техните консорциуми, функциониращи в сектора на рибарството и на аквакултурите и на преработката и търговията с продукти от същия сектор.
(3)
Тъй като Италия е съобщила за изпълнението на тази мярка, тя е била регистрирана като неправомерна по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (понастоящем член 88) (1).
(4)
На няколко пъти от Италия беше искана допълнителна информация. С писмо C(2005) 161 от 20 януари 2005 г. Комисията също изпрати на Италия разпореждане да предостави информация съгласно член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 659/1999. Италия отговори на това разпореждане с писмо от 3 март 2005 г. Комисията получи впоследствие още едно писмо с дата 12 юли 2005 г.
(5)
Вследствие на съмненията за съвместимостта на този режим за помощи с общия пазар Комисията взе решение да стартира официална процедура по разследване, предвидена в член 93 (понастоящем член 88) от Договора за ЕО. Комисията информира Италия за гореспоменатото решение с писмо С(2006) 2312 от 22 юни 2006 г. (2)
(6)
Италия изпрати коментарите си с писма от 14 септември и 31 октомври 2006 г.
2. ОПИСАНИЕ
(7)
Както е споменато по-горе, постановлението от 18 май има за предмет разширяването на действието на Fondo centrale per il credito peschereccio до операции за преустройство на кооперативите от сектора на рибарството и техните консорциуми, както е предвидено в член 11, параграф 8б от Закон № 41 от 1982 г.
(8)
Постановлението от 18 май 2001 г. представлява разпоредба, която след влизането си в сила предвижда финансиране на мерки за държавна помощ, посочени в постановлението на министъра на земеделието от 10 февруари 1998 г. (наричано по-долу „постановлението от 10 февруари 1998 г.“), което определя подробните правила за прилагане на член 11, параграф 8б от Закон № 41 от 1982 г.
(9)
Характеристиките на този режим за помощи, описани в постановлението от 10 февруари 1998 г., са следните:
-
помощта се отпуска под формата на безвъзмездни средства до максимум 40 % от приемливите разходи или под формата на заем при изключително изгодни условия за сума до 85 % от споменатите разходи,
-
целта на плана за преустройство трябва да бъде обновяването на кооператива и възстановяването на икономическата и финансова рентабилност,
-
приемливи разходи са: планиране и изпълнение на плана за преустройство; модернизиране, разширяване и реорганизиране на производството на инсталациите, оборудването и недвижимото имущество в рамките на програмите за възстановяване и преквалифициране на дружествата въз основа на по-голяма ефективност и конкурентоспособност; обезпечаване на евентуални балансови загуби от прекратяването на дейността и от не напълно амортизирани дълготрайни активи или обезпечаването на амортизационни отчисления на нематериални активи и материали, които вече не се използват в производствения процес; организиране на учебни инициативи; разходите, присъщи за учредяване и стартиране на дружества, направени за улесняване на придобиването от страна на щатния персонал на дейности или сектори от дружеството, които са различни от процеса на преустройството; обезщетения относно уволнение и преждевременно пенсиониране, насърчаване на доброволно напускане; финансово и балансово възстановяване благодарение на покриването на дълговете, получени вследствие на загубите, натрупани през годините, предшестващи приемането на плана за преустройство.
(10)
В писмото си от 3 март 2005 г. Италия уточни, че тези помощи са предназначени за дружества под форма на кооперативи, които отговарят на определението за малки и средни предприятия по смисъла на общностното законодателство, и че споменатите помощи са ограничени за периода, необходим за преустройството, и могат да бъдат отпуснати само веднъж на едно и също дружество.
(11)
Италия смята, че този режим на помощи не е ограничен по отношение на време. В постановлението от 10 февруари 1998 г., както и в това от 18 май 2001 г. не се споменава за никакво ограничение. Освен това в писмото на Италия от 12 юли 2005 г. изрично се твърди, че разпоредбите на споменатото постановление остават в сила и могат да се изпълняват в последващите години.
(12)
Комисията не разполага с никаква информация относно общата сума на действително отпуснатите помощи.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ЗАПОЧВАНЕТО НА ОФИЦИАЛНА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(13)
Комисията счита гореспоменатия режим за държавни помощи за неправомерна държавна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 и следователно представлява нова помощ, изпълнена в нарушение на задължението за предварителна нотификация на Комисията.
(14)
При размяната на писма, която предхождаше предварителния анализ, проведен от Комисията, Италия поддържаше тезата, че споменатият режим на помощи не представлява нов режим, а режим, който удължава режима на помощи, разгледан под номер NN 24/98, който Комисията счете за съвместим с общия пазар (писмо SG (99) D/1851 от 11 март 1999 г.).
(15)
Комисията не беше на същата позиция като Италия, въпреки че на практика се беше произнесла в полза на режима за помощи NN 24/98 относно режима, установен с постановлението от 10 февруари 1998 г. Въпреки това мярката за помощ, анализирана от Комисията, се отнасяше за изпълнението на плана за преустройство за периода между 1997 и 1999 г. и, с решение от 11 март 1999 г., Комисията припомни на италианските власти, че съгласно член 88, параграф 3 от Договора за ЕО те са били длъжни да я нотифицират във фазата на проект за всякакви рефинансирания, удължавания или изменения на споменатата мярка за помощ. По тази причина Комисията счете, че постановлението от 18 май 2001 г. е представлявало ново изпълнение или рефинансиране на споменатата мярка за помощ посредством средствата на Fondo centrale per il credito peschereccio.
(16)
От друга страна, с писмо от 12 март 2003 г. Италия съобщи, че изпълнението на тази мярка вече не е от компетенцията на министерството, а на регионите, на които с тази цел са били преведени средствата от Fondo centrale per il credito peschereccio. Към писмото си от 1 юли 2004 г. Италия приложи между другото две съобщения от регионите Сицилия и Апулия относно мерките за помощ, изпълнени в рамките на съответния режим: за Сицилия писмо от 19 юни 2004 г., в което се съобщава, че тази мярка е била изпълнена посредством постановление № 158 от 3 декември 2003 г. на регионалния съветник по рибарството, и за Апулия писмо от 19 май 2004 г., в което се уточнява, че мярката е била изпълнена с досие, което е било представено на региона през 2001 г.; писмото от Апулия също информира, че финансовите ресурси за годината 2003 са били получени едва в края на същата година. Италия обаче не е предоставила никакви данни относно сумата от средства, използвани в рамките на този режим. Във всеки случай горепосочените писма потвърдиха, че някои средства са били предоставени на разположение на регионите съгласно член 8 от постановлението от 18 май 2001 г., което означава, че споменатият режим на помощи е бил изпълнен на практика.
(17)
Освен това Комисията счете, че ако допуснем, че както твърди Италия, става дума за съществуващ режим на помощи и постановлението от 18 май 2001 г. не представлява изменение на споменатия режим, на 1 юли 2001 г. нотифицираният режим на помощи е станал нов режим на помощи.
(18)
Споменатият режим на помощи всъщност е одобрен с оглед на насоките за оценка на държавните помощи в сектора на рибарството и аквакултурите, приети през 1997 г. от Комисията (3) (наричани по-долу „насоките за рибарство от 1997 г.“).
(19)
На 1 януари 2001 г. тези насоки за рибарство бяха подменени с насоките за оценка на държавните помощи в сектора на рибарството и аквакултурите (4) (наричани по-долу „насоките за рибарство от 2001 г.“). С писмо от 21 декември 2000 г. Комисията, съобразно т. 3.2 от насоките за рибарство от 2001 г., предложи на държавите-членки да изменят съществуващите режими за помощи, в рамките на механизма на подходящите мерки, в сектора на рибарството до 1 юли 2001 г. Държавите-членки бяха поканени да потвърдят в писмена форма до 1 март 2001 г. своето съгласие с това предложение. Бе уточнено, че в случай на отсъствие на отговор Комисията, съобразно трета алинея от същата точка 3.2, ще предположи, че съответната държава-членка е приела предложението. От друга страна, точка 3.4 от насоките за рибарство от 2001 г. гласи, че всяка неправомерна помощ се оценява съобразно насоките, приложими в момента на влизане в сила на административния акт, който установява помощта. Италия не е отговорила на писмото на Комисията от 21 декември 2000 г. В писмото си от 7 май 2001 г. Комисията припомни на Италия текста на горепосоченото писмо, като я информира, че отсега нататък Комисията приема, че отсъствието на отказ би означавало съгласие с предложението за подходящи мерки. Следователно Комисията счете, че Италия е приела споменатото предложение и че съществуващите режими на помощи са били изменени до 1 юли 2001 г.
(20)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейските общности при случай на установяване на нови насоки, приети от държавите-членки, приемането на подходящи мерки води до преобразуване на някои съществуващи помощи в нови помощи. Съществуващите режими на помощи трябва да бъдат адаптирани съобразно с подходящите мерки или да бъдат преобразувани в нови режими на помощи и да бъдат зависими от задължението предварително да нотифицират Комисията (5).
(21)
Разпоредбите от насоките за рибарство от 2001 г., приети от Италия, следователно доведоха до оттегляне на предварително даденото разрешение за помощите, които не са били адаптирани към споменатите насоки, и до класирането им като нови помощи. Такъв беше случаят с помощите за преустройството на кооперативите. Всъщност насоките за рибарство от 1997 г. не предвиждаха никаква разпоредба за помощите за преустройство на дружествата от сектора на рибарството; те само съдържаха, в точка 1.3, последен параграф, последно тире, разпоредба, която гласи, че оперативните помощи ще бъдат оценявани за всеки отделен случай, ако са пряко свързани с план за преустройство. От друга страна, насоките за рибарство от 2001 г. съдържаха в точка 2.2.4 конкретна разпоредба относно помощите за оздравяване и преустройство на дружествата в затруднено положение, която предвиждаше прилагането на ориентири за държавните помощи за оздравяване и преустройство на предприятия в затруднено положение (6) (наричани по-долу „ориентири за преустройство от 1999 г.“), които са в сила на тази дата.
(22)
Впоследствие, от момента, в който съобразно текста на първото писмо на Италия с дата 17 октомври 2002 г. мярката за помощ, предвидена в постановлението от 18 май 2001 г., е била изпълнена, тя е станала мярка за неправомерна помощ за периода след 1 юли 2001 г., крайния срок, предвиден за изменението на съществуващите режими за държавна помощ.
(23)
Комисията пристъпи към предварителен анализ на този режим за неправомерна помощ с оглед на насоките за рибарство от 2001 г. или от 2004 г. В приложение на втора алинея от точка 5.3 от ориентирите за оценка на държавните помощи в сектора на рибарството и аквакултурите (7) от 2004 г. (наричани по-долу „ориентирите за рибарство от 2004 г.“), споменатите ориентири са приложими в случай на помощи, отпуснати след 1 ноември 2004 г., докато за помощи, отпуснати преди тази дата, се прилагат насоките от 2001 г.
(24)
Насоките за рибарство от 2001 г. (точка 2.2.4), както и ориентирите за рибарство от 2004 г. (точка 4.1.2) определят, че помощите, предназначени за оздравяване и за преустройство на предприятия в затруднено положение, следва да бъдат оценявани съобразно ориентирите за преустройство. По отношение на помощите, отпуснати до 9 октомври 2004 г., следва да се прилагат ориентирите за преустройство от 1999 г., а за тези, отпуснати след 10 октомври 2004 г. - общностните ориентири относно държавните помощи за оздравяване и за преустройство на предприятия в затруднено положение (8) от 2004 г. (наричани по-долу „ориентирите за преустройство от 2004 г.“). Относно специалните случаи на дружества, чиято основна дейност представлява риболов в открито море, и двете „насоки за рибарство“ - от 2001 г. и от 2004 г., допълват, че споменатите помощи могат да бъдат отпуснати, само ако на Комисията е представен план, предназначен да намали капацитета на флота.
(25)
Тези насоки за рибарство предвиждат, че само дружества в затруднено положение могат да се възползват от помощите за преустройство. Критериите за разпознаване на затруднено положение са посочени в точки 4-8 от ориентирите за преустройство от 1999 г., както и в точки 9-13 от ориентирите за преустройство от 2004 г. Комисията констатира, че постановлението от 10 февруари 1998 г. не допуска проверката на спазването на споменатите критерии. Следователно от помощите, отпуснати от Италия, са могли да се възползват дори дружества, които не са отговаряли на критериите, посочени в споменатите ориентири.
(26)
Освен това Комисията констатира, че не разполага с никаква информация относно спазването на някои критерии за изпълнение на плановете за преустройство, посочени в следните ориентири: критерии относно възстановяването на икономическата рентабилност на кооперативите бенефициери (точки 31-34 от ориентирите за преустройство от 1999 г. и точки 34-37 от ориентирите за преустройство от 2004 г.), приемане на компенсаторни мерки, когато средно големи дружества се възползват от посочения режим на помощи (точка 82, буква б) от ориентирите за преустройство от 2004 г.) или финансово участие на бенефициерите във финансовото преустройство на дружествата (точка 40 от ориентирите за преустройство от 1999 г. и точка 43 от ориентирите за преустройство от 2004 г.). Комисията също констатира, че по отношение на дружествата, в които риболовът представлява основната дейност, Италия не е представила план, предназначен да намали капацитета на флота.
(27)
Поради всички тези причини Комисията взе решение да стартира официална процедура по разследване.
4. МНЕНИЕ НА ИТАЛИЯ
(28)
Преди всичко Италия заявява, че е приложила съответните помощи напълно добросъвестно. За Италия постановлението от 18 май 2001 г. представлява подновяване на мярката NN 24/98, която вече е била одобрена на равнище Общност. Италия не счита, че става дума за режим на неправомерна помощ. Напротив, Италия също коментира, че Генералната дирекция за морски риболов и аквакултури, а също и регионите, на които през 2000 г. са били прехвърлени компетенциите, в никакъв случай не са планирали да изпълняват мерки въз основа на споменатото постановление.
(29)
Италия твърди, че за изпълнението на споменатия режим на помощи са определени строги критерии. По-специално от бенефициера е поискано значително финансово участие, при условие че помощта се ограничава до необходимия минимум за възстановяване на финансовата рентабилност на дружеството, като се намали до минимум нарушаването на конкуренцията. Италия допълва, че голяма част от помощта се отнася до програми за обучение и за технологични нововъведения; освен това повече от половината от изплатените средства не са били невъзвръщаеми, а са подлежали на връщане, тъй като са били дългосрочни заеми, обвързани със специален гаранционен режим. В допълнение едно изчисление на интензитета на помощта е показало, че той се е намирал доста под прага de minimis на помощта.
(30)
Освен това принципът una tantum (еднократна помощ) е бил стриктно спазван. Целта на тази помощ е съобразно с изискванията на ориентирите за преустройство да могат бенефициерите да понесат собствените си разходи след възстановяването на дългосрочния икономически капацитет. Според Италия споменатият режим на помощи за преустройството позволява да се допринася за развитието на икономическите дейности, без да влияе на търговския обмен в противовес на общностния интерес, ако отговаря на условията, посочени в следните ориентири: оздравяване на дружествата в рамките на разумен период от време, избягване на нарушаване на конкуренцията, пропорционалност на помощта, разпределяне на плащанията според напредъка на плана за преустройство на съответното дружество, контрол върху прилагането на споменатия план.
(31)
Италия привършва наблюденията си, като се позовава на съобщението на Комисията от 9 март 2006 г. относно подобряването на икономическата ситуация в риболовната промишленост (наричано по-долу „съобщението от 6 март 2006 г.“) (9) и констатира, че неблагоприятната конюнктура в сектора на рибарството се е утежнила от бързия скок в цените на горивата. Освен това растежът на цените на много рибни видове не е съответствал на растежа на производствените цени. По тези причини според Италия е необходимо да се запази този вид мерки, които имат като единствена цел подпомагането на икономически сектор, който се намира в затруднено положение.
5. ОЦЕНКА
5.1. Наличие на неправомерна държавна помощ
(32)
Комисията констатира, че този режим на помощи, чиято цел е отпускането на средства за преустройството на конкретна категория дружества, които упражняват дейността си в определен сектор, води до предоставяне на финансови предимства за споменатите дружества. Тъй като продуктите на дружествата бенефициери се продават на общностния пазар, този режим на помощи засилва позицията им едновременно на италианския пазар по отношение на дружества от други държави-членки, които желаят да предлагат продуктите си на този пазар, а и на пазара на други държави-членки спрямо дружествата, които продават продуктите си на споменатите пазари.
(33)
Освен това от този режим на помощи се възползват дружествата от конкретен сектор на икономиката. Като следствие от това, при положение че средствата, които са нужни за изпълнение на този режим, са публични средства, той представлява режим на държавни помощи по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО.
(34)
Мненията, които Италия изпрати на Комисията в отговор на започването на официална процедура по разследване, не засягат определянето на този режим на държавни помощи като неправомерни. Всъщност независимо от тълкуването, което може да се даде на мненията на Италия, Комисията отбелязва, че във всеки случай такъв режим на помощ съответства на възобновяването на режима за помощ, установен с постановлението от 10 февруари 1998 г. и разгледано и одобрено от Комисията с номер NN 2498. Както е указано в решението за започване на официална процедура по разследване, това възобновяване представлява прилагане на нов режим за помощ, следователно - режим на неправомерна помощ. Промяната в идентичността на публичния орган, който осъществява такъв режим, не засяга характера на помощта и класификацията, която Комисията би могла да ѝ даде; няма значение, че този режим на помощи, основан върху постановление от 10 февруари 1998 г., се възобновява посредством постановлението от 18 май 2001 г. или от регионите, въз основа на други разпоредби, за които Комисията не е уведомена.
(35)
Освен това, както е определено в решението за започване на официална процедура по разследване, при положение че, както твърдят италианските власти, нотифицираният режим на помощ е бил съществуващ режим и законодателното постановление от 18 май 2001 г. не е представлявало изменение на този режим, Комисията смята, че той е станал нов режим на помощ на 1 юли 2001 г., когато, вследствие на приемането на нови насоки за рибарство, прилагани от 1 януари 2001 г., съществуващите режими за помощ, които не са били адаптирани съгласно тези насоки, не са могли повече да се възползват от предварително даденото разрешение и е трябвало да бъдат преобразувани в нови режими за помощ, които да бъдат нотифицирани на Комисията. С писмо от 21 декември 2000 г. Комисията, съобразно точка 3.2 от насоките за рибарство от 2001 г., предложи на държавите-членки да изменят съществуващите режими за помощи, в рамките на механизма на подходящите мерки, в сектора на рибарството след 1 юли 2001 г., като уточни, че липсата на отговор би означавала приемане на предложението от съответната държава-членка. Италия не отговори на писмото на Комисията от 21 декември 2000 г. и на напомнянето от 7 май 2001 г., с което бе информирана, че отсега нататък Комисията ще счита, че отсъствието на отказ би означавало съгласие с предложението за подходящи мерки. Следователно Комисията счете, че Италия е приела споменатото предложение и че съществуващите режими на помощи са били изменени до 1 юли 2001 г.
(36)
Разпоредбите от насоките за рибарство от 2001 г., приети от Италия, следователно доведоха до оттегляне при някои помощи на предварително даденото разрешение и до определянето им като нови помощи. Такъв беше случаят с помощите за преустройството на кооперативите. Всъщност, за разлика от насоките за рибарство от 1997 г., насоките за рибарство от 2001 г. съдържаха в точка 2.2.4 конкретна разпоредба относно помощите за оздравяване и преустройство на дружествата в затруднено положение, която предвиждаше прилагането на ориентири за преустройство от 1999 г.
(37)
Впоследствие, както е определено в решението за започване на официална процедура по разследване, този режим на държавна помощ със сигурност представлява по отношение на помощите, предоставени от 1 юли 2001 г. нататък, нов режим на помощ, който Италия се задължава да нотифицира на Комисията, преди да го изпълни.
5.2. Съвместимост с общия пазар
(38)
Този режим може да се счита за съвместим с общия пазар само ако може да се възползва от някоя от дерогациите, предвидени в Договора. Тъй като от съответния режим се възползват дружества от сектора на рибарството и аквакултурите, той трябва да се разглежда с оглед на насоките за оценка на държавните помощи в сектора на рибарството и аквакултурите. Анализът, посочен в решението за започване на официална процедура по разследване, остава валиден.
(39)
Мярката е ясно представена като режим на помощ за преустройство на дружества с прилагане на планове за преустройство от дружествата бенефициери. Списъкът на приемливите разходи от постановлението от 10 февруари 1998 г. показва, че операциите, които могат да бъдат финансирани, съответства на практика на операциите, които позволяват преустройството на дружествата бенефициери. Тези разходи отразяват инвестициите или финансовите или оперативните разходи на дружествата. Става дума за разходи, които могат със сигурност да бъдат свързани с нова реорганизация на дейностите на дружествата получатели или с тяхното адаптиране към новите икономически условия с цел позволяване на възстановяването на икономическата и финансова рентабилност.
(40)
Следователно е подходящо да се анализира този режим на помощ с оглед на съответните разпоредби в насоките и ориентирите за рибарството.
(41)
Както насоките за рибарство от 2001 г. (точка 2.2.4), така и ориентирите за рибарство от 2004 г. (точка 4.1.2) определят, че помощите, предназначени за оздравяване и за преустройство на предприятия в затруднено положение, трябва да бъдат оценявани съобразно ориентирите за преустройство. Ако още са изплащани помощи след 1 април 2008 г., което е възможно, тъй като този режим на помощи е установен без ограничения в продължителността си (вж. съображение 2 по-горе), се прилагат ориентирите за оценка на държавни помощи в сектора на рибарството и аквакултурите (10), приети през 2008 г. (наричани по-долу „ориентирите за рибарство от 2008 г.“) и които се отнасят по същия начин към ориентирите за преустройство. По отношение на помощите, отпуснати до 9 октомври 2004 г., се прилагат ориентирите за преустройство от 1999 г., а за тези, отпуснати след 10 октомври 2004 г. - ориентирите за преустройство от 2004 г. Важно е да се припомни също, че относно специалните случаи на дружества, чиято основна дейност представлява риболов в открито море, насоките за рибарство допълват, че помощ може да бъде отпусната, само ако на Комисията е представен план, предназначен да намали капацитета на флота.
(42)
Съответно е подходящо да се оцени преди всичко дали условията за изпълнение на този режим отговарят на онези, които са определени в ориентирите за преустройство.
(43)
На първо място ориентирите за преустройство предвиждат, че само дружества, които се намират в затруднено положение, изпълняващи изричните критерии в точки 4-8 от ориентирите за преустройство от 1999 г. или в точки 9-13 от ориентирите за преустройство от 2004 г., са избираеми за възползване от помощите за преустройство. Тези разпоредби установяват строги критерии за определение на дадено дружество като дружество в затруднено положение. Всъщност в съответствие с точка 5 от ориентирите за преустройство от 1999 г. и точка 10 от ориентирите за преустройство от 2004 г., за да се счете дадено предприятие за предприятие в затруднено положение, в случая на дружество с ограничена отговорност, то трябва да е загубило повече от половината си капитал и поне четвърт от същия капитал през последните 12 месеца или, за всички други видове дружества, да изпълнява критериите за откриване на колективна процедура за несъстоятелност. Точка 11 от ориентирите за преустройство от 2004 г. също гласи, че, освен тези критерии дадено дружество може също да се счита в затруднено положение, когато са налице обичайните признаци, като например увеличени загуби, намален оборот, повишени финансови разходи и т.н. (съобразно точка 18 държавите-членки може да вземат предвид този критерий и за помощ за преустройство, отпускана на дружества в сектора на рибарството в рамките на режим на помощ).
(44)
Комисията отбелязва, че постановлението от 10 февруари 1998 г. не съдържа никакъв критерий от същия или от подобен вид. От помощите, предоставени на Италия, могат по този начин да се възползват дружества, които не отговарят на критериите от тези ориентири и които следователно могат да не са дружества в затруднено положение.
(45)
На второ място, тъй като този режим на помощ е насочен към малките и средните предприятия, в съответствие с точка 67, буква а) от ориентирите за преустройство от 1999 г. се прилагат критериите, посочени в точки 31-34 от същите ориентири. Същите условия, в приложение на точка 82, буква а), се намират в точки 34-37 от ориентирите за преустройство от 2004 г. Съобразно с тези разпоредби планът за преустройства трябва по-специално да възстанови дългосрочната рентабилност на дружеството в рамките на разумен период от време и въз основа на реалистични предположения, трябва да описва обстоятелствата, довели до трудностите за фирмата, и да предвиди обрата, който ще позволи на дружеството да покрие всичките си разходи след завършването на преустройството; отпускането на тази помощ е възможно само ако представеният план за преустройство съдържа съвкупността от тези елементи.
(46)
Комисията отбелязва, че Италия не е установила процедура за проверка на спазването на тези условия. Подадената информация в отговор на започването на официална процедура по разследване се отнася само до общите условия в постановлението от 10 февруари 1998 г. за отпускане на споменатите помощи. Но тези условия не посочват обективни критерии за проверка дали индивидуалните планове за преустройство на дружествата са наистина съставени съобразно тези принципи. Следователно не съществува никаква гаранция, че са спазени условията, посочени в точки 31-34 от ориентирите за преустройство от 1999 г. или в точки 34-37 от ориентирите за преустройство от 2004 г.
(47)
На трето място, съобразно точки 40 и 41 от ориентирите за преустройство от 1999 г., приложими за малките и средните предприятия в приложение на точка 67, буква в) от същите ориентири, бенефициерите трябва да участват в значителна степен със свои собствени средства в плана за преустройство, за да се ограничи помощта до минимум. Същият принцип съществува в точки 43 и 44 от ориентирите за преустройство от 2004 г., приложими по силата на точка 82, буква в).
(48)
В съответствие с постановлението от 10 февруари 1998 г. помощта се отпуска под формата на безвъзмездни средства до максимум 40 % от приемливите разходи или под формата на заем при изключително изгодни условия за сума до 85 % от споменатите разходи. Няма разграничение в зависимост от вида на приемливите разходи (вж. по-горе част 2 „Описание“). Комисията предполага в тази връзка, че такова участие може да засяга всеки от съответните разходи, например разходите за модернизиране на оборудването, обезпечаването на балансови загуби, покриването на дългове и др.
(49)
Следователно е възможно някои бенефициери да са допринесли в значителна степен в изпълнението на плана, който ги засяга. Комисията обаче отбелязва, че Италия не е определила никакъв критерий за промяна на сумата на помощта, предоставена въз основа на участието на всеки бенефициер. Единственият критерий в постановлението от 10 февруари 1998 г. е критерий за реда, в който са получени исканията за помощта. Порази тази причина Комисията счита, че Италия не е посочила за този режим на помощи никаква процедура за проверка дали участието на бенефициерите със собствени ресурси и ограничението до минимум на помощта са били изпълнени. Следователно е възможно някои бенефициери на помощ да не са изпълнили тези условия.
(50)
На четвърто място, съобразно точка 67, буква б) от ориентирите за преустройство от 1999 г., компенсаторните мерки, които трябва да се вземат с цел избягване на ненужните нарушавания на конкуренцията, описани в точки 35-39 от същите ориентири, не се прилагат за малките и средните предприятия. Обратно, съобразно точка 82, буква б) от ориентирите за преустройство от 2004 г. този вид мерки, описани в точки от 38 до 42 от същите ориентири, трябва да бъдат взети, когато средно по големина предприятие е бенефициер на помощ. Комисията отбелязва, че Италия не е предвидила изпълнението на компенсаторни мерки от този вид, когато средно по големина предприятие е бенефициер на тази помощ.
(51)
И накрая, когато кооперативи, чиято основна дейност е риболовът, са се възползвали от този режим, Италия не е представила план за намаляване на капацитета на флота, както изисква точка 2.2.5 от ориентирите за риболов от 2001 г. или точка 4.1.2 от ориентирите за риболов от 2004 г., или също точка 4.2 от ориентирите за риболов от 2008 г.
(52)
Комисията също отбелязва пред Италия, че съобщението от 6 март 2006 г. не е променило критериите и условията, приложими към режимите на помощ за преустройството. Целта е била да се приканят държавите-членки да използват няколко инструмента с оглед на разрешаването на трудностите, които изпитва секторът на рибарството. Измежду инструментите, предложени от Комисията, е възможността държавите-членки да установят режими на помощ за оздравяване и за преустройство. В това съобщение Комисията имаше намерение да уточни как да се прилагат ориентирите за преустройство, но не е посочила възможността да се направят дерогации от тях. Последните остават напълно приложими.
(53)
И накрая италианските власти не са изтъкнали други аргументи или не са подали допълнителна информация, която да изтъква, че съответните помощи биха могли да бъдат съвместими с общия пазар въз основа на други разпоредби на Договора за ЕО или разпоредбите, рамките и насоките на държавните помощи.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(54)
Комисията констатира, че Италия е изпълнила неправомерно, в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО, режима на помощи за преустройство на кооперативите от сектора на рибарството и техните консорциуми.
(55)
Въз основа на анализа, посочен в част 5 от настоящото решение, Комисията счита, че този режим е несъвместим с общия пазар.
7. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
(56)
Съобразно с член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999, когато държавна помощ, предоставена неправомерно, е несъвместима с общия пазар, тя трябва да бъде възстановена от бенефициерите. Целта е постигната, когато въпросните помощи, заедно с евентуалната лихва за забавянето, е възстановена от бенефициера или, с други думи, от дружествата, които са я получили в крайна сметка. Същият параграф 1 обаче уточнява: „Комисията не изисква възстановяване на помощта, ако това противоречи на общ принцип на правото на Общността.“ Подходящо е да се оцени в този случай дали би могъл да се приложи общ принцип на общностното право, като принципът за защита на законните очаквания или за правната сигурност, за да се попречи на възстановяването на неправомерните и несъвместими помощи от страна на бенефициерите.
(57)
Държавите-членки следва да гарантират, че националните мерки са съвместими с правилата на Общността в сектора на държавните помощи с оглед на избягването на нарушаванията на конкуренцията; освен това те се задължават да нотифицират на Комисията всяка държавна помощ съгласно член 88, параграф 3 от Договора за ЕО и да се въздържат от изпълнение на същата мярка, преди да е била оценена. По тази причина, по отношение на възможността бенефициерите да разчитат на принципа за защита на законните очаквания с цел да избегнат възстановяването на неправомерна и несъвместима помощ, съдебната практика на Съда на Европейските общности показва, че „предприятията, които са бенефициери на помощ, не могат да имат легитимното очакване, че помощта е законна, освен ако е била предоставена в съответствие с процедурата, предвидена в посочения член. Добросъвестният икономически оператор би имал възможност да се увери дали тази процедура е била спазена.“ (11)
(58)
В дело 265/85 Van den Bergh en Jurgens BV/Комисията (12) Съдът на Европейските общности заяви, че: „всеки търговец, у когото дадена институция е породила оправдани надежди, може да разчита на принципа за защита на законното очакване. От друга страна, ако някой благоразумен и съобразителен икономически оператор е предвидил приемането на общностна мярка, която би накърнила неговите интереси, той не може да се позовава на този принцип, ако мярката бъде приета.“
(59)
С цел адаптиране на съществуващата помощ в съответствие с новите насоки за риболов от 2001 г., Комисията предложи държавите-членки да изменят съществуващите режими за помощ по отношение на помощите за сектора на рибарството най-късно до 1 юли 2001 г. Съдебната практика на Съда на Европейските общности (13) потвърди, че такова предложение, посочено в насоките, представлява елемент от редовното, периодично сътрудничество, с което Комисията, съвместно с държавите-членки, трябва да оценява постоянно съществуващите системи за помощ и да им предлага всякакви подходящи необходими мерки. По този начин споразумение между Комисията и всяка държава-членка относно пълен списък на всички съществуващи режими за помощ би било непрактично и е разумно отговорността за адаптиране на техните режими, когато е необходимо, да остане за държавите-членки. Това е твърде оправдано, тъй като те участват в създаването на новите насоки и съзнават напълно въздействието, което те биха оказали върху съществуващите режими за помощ, преди тези насоки да влязат в сила.
(60)
Италия заяви, че е счела, че настоящата мярка е била само подновяване на мярка NN 24/98, одобрена от Комисията на 11 март 1999 г., и че следователно е била съществуваща помощ. Комисията счита, че мярката е представлявала съществуваща помощ само до 30 юни 2001 г. В тази връзка, както се казва по-горе, Комисията отбелязва, че Италия, в рамките на механизма на подходящите мерки, е получила предложение да измени режимите си за съществуваща помощ в сектора рибарство и аквакултури след приемането на насоките за рибарство от 2001 г. и ориентирите за рибарство от 2004 г. След 1 юли 2001 г. помощта следователно е станала нова помощ, с оглед на факта, че тя би следвало да се адаптира в съответствие с новите насоки за рибарство от 2001 г.
(61)
Въз основа на член 26, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 се разбира, че фактът, че Комисията не е публикувала приемането от страна на италианското правителство на насоките за рибарство от 2001 г., би могъл да накара някои бенефициери да помислят добросъвестно, че въпросните национални мерки все още се разглеждат като съществуваща помощ. Член 26 гласи, че Комисията трябва „да публикува обобщено уведомление за решенията, които взема съгласно […] и член 18 заедно с член 19, параграф 1.“ Съгласно член 18 от същия регламент „когато Комисията […] заключи, че съществуващата схема за помощи не е или вече не е съвместима с общия пазар, тя издава препоръка, предлагаща подходящи мерки на съответната държава-членка“. Член 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 предвижда, че когато съответната държава-членка приеме предложените подходящи мерки, Комисията „отбелязва тази констатация“ и информира държавата-членка за това.
(62)
Комисията не е публикувала в Официален вестник на Европейските общности приемането от всяка държава-членка на подходящите мерки, които е предложила за изпълнението на новите „насоки за рибарство“ от 2001 г. Следователно за Комисията е трудно да докаже, че бенефициерите са били правилно информирани за приемането от страна на италианското правителство и за промяната в статута на помощта, настъпила вследствие на това. Това обаче е било направено за „ориентирите за рибарство“ от 2004 г. посредством уведомление (14).
(63)
Съответно, въпреки че съществува принцип, според който икономическите оператори не могат, най-общо, да разчитат на принципа за защита на законните очаквания по отношение на неправомерната държавна помощ, Комисията отбелязва, че в настоящия случай, до публикуването на уведомлението за приемането на подходящите мерки на 11 ноември 2005 г., някой съобразителен и благоразумен икономически оператор би могъл с право да сметне, че съответната държавна помощ все още представлява съществуващ режим и следователно не е станала нов режим на помощ.
(64)
Впоследствие в настоящия случай Комисията счита, че възстановяването на помощта, предоставена до 11 ноември 2005 г., би могло да протече в противоречие с принципа на защита на законните очаквания и правната сигурност. От това следва, че в съответствие с член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999 се изисква възстановяване само за помощите, предоставени след 12 ноември 2005 г.
(65)
Настоящото решение се отнася за съответния режим на помощи и следва да се приложи незабавно, по-специално по отношение на възстановяването на всички индивидуални помощи, предоставени по този режим, освен онези, предоставени на конкретни проекти, които в момента на предоставянето си са изпълнявали всички условия, посочени в регламента de minimis или за приложимо освобождаване, или в режим на помощ, одобрен от Комисията,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Режимът за помощи, създаден за преустройство на кооперативите от сектора на рибарството и техните консорциуми и изпълнен неправомерно от Италия, в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора, е несъвместим с общия пазар.
Член 2
Индивидуалната помощ, предоставяна на кооператив от сектора на рибарството или на техните консорциуми съобразно режима, посочен в член 1, параграф 1 от настоящото решение, не представлява помощ, ако в момента на предоставянето си е изпълнявала условията, определени от регламент, приет съобразно член 2 от Регламент (ЕО) № 994/98 (15), и приложими към онзи момент.
Член 3
Индивидуалната помощ, предоставяна по режима, посочен в член 1, параграф 1 от настоящото решение, която в момента на предоставянето си е изпълнявала условията, определени от регламент, приет съобразно член 1 от Регламент (ЕО) № 994/98 или от някакъв друг режим за помощи, е съвместима с общия пазар до максималния интензитет, приложим за такъв вид помощи.
Член 4
1. Изисква се Италия да накара бенефициерите да възстановят неправомерната помощ, посочена в член 1, която е предоставена след 12 ноември 2005 г.
2. Върху всички суми, които подлежат на изплащане, се начислява лихва от датата, на която те са били предоставени на бенефициерите, до окончателното им изплащане.
3. Лихвеният процент се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (16).
4. Италия анулира всички неуредени плащания на помощи, посочени в член 1, от датата на приемане на настоящото решение.
Член 5
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 1, се извършва незабавно и ефективно.
2. Италия гарантира, че настоящото решение влиза в сила в рамките на четири месеца след неговото нотифициране.
Член 6
1. До два месеца след нотифицирането на настоящото решение Италия изпраща следната информация:
а)
списък на кооперативите от сектора на рибарството и на техните консорциуми, които са получили помощ съгласно членове 2 и 3, и общата сума, получена от всеки от тях;
б)
общата сума (главница и лихва), която следва да се възстанови от бенефициерите на помощта;
в)
подробно описание на мерките, които вече са предприети и които са планирани за спазване на настоящото решение;
г)
документи, доказващи, че на бенефициерите им е било наредено да възстановят помощта.
2. Италия информира Комисията за развитието на националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в членове 1, 2 и 3. Тя предоставя незабавно, при обикновено искане на Комисията, информация относно мерките, които вече са предприети и които са планирани за спазване на настоящото решение. Тя също предоставя подробна информация относно размера на помощта и лихвата, които вече са възстановени от бенефициерите.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 28 октомври 2009 година.