31996L0029
L 159/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 96/29/ЕВРАТОМ НА СЪВЕТА
от 13 май 1996 година
относно постановяване на основните норми на безопасност за защита на здравето на работниците и населението срещу опасностите, произтичащи от йонизиращото лъчение
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия и по-специално членове 31 и 32 от него,
като взе предвид предложението на Комисията, изготвено след получаване на становището на група лица, определени от Научно-техническия комитет измежду научни експерти на държавите-членки,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1)
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като има предвид, че член 2б от Договора предвижда създаването на еднообразни основни норми за безопасност за защита на здравето на работниците и населението;
като има предвид, че член 30 от Договора дефинира „основните норми“ за защита на здравето на работниците и населението от опасностите, произтичащи от йонизиращи лъчения като:
a)
максимални допустими дози, съответстващи на адекватна безопасност;
б)
максимално допустими нива на облъчване и замърсяване;
в)
основните принципи, уреждащи наблюдението на здравето на работниците;
като има предвид, че член 33 от Договора изисква всяка държава-членка да въведе необходимите разпоредби чрез законови, подзаконови актове и административни действия, за да осигури спазването на установените основни норми и да вземе необходимите мерки по отношение на преподаването, образованието и професионалното обучение;
като има предвид, че за да изпълни своята задача, Общността постанови основните норми за първи път през 1959 г. съгласно член 218 от Договора чрез Директива от 2 февруари 1959 г., постановяваща основните норми за защита на здравето на работниците и населението от опасностите, произтичащи от йонизиращи лъчения (3); като има предвид, че директивите бяха ревизирани през 1962 г. с Директива от 5 март 1962 г (4)., през 1966 г. с Директива 66/45/Евратом (5), през 1976 г. с Директива 76/579/Евратом (6), през 1979 г. с Директива 79/343/Евратом (7), през 1980 г. с Директива 80/836/Евратом (8) и през 1984 г. с Директива 84/467/Евратом (9);
като има предвид, че директивите за основните норми бяха допълнени с Директива 84/466/Евратом на Съвета от 3 септември 1984 г., относно постановяване на основни мерки за радиационната защита на лица, подложени на медицински изследвания или лечение (10); Решение 87/600/Евратом на Съвета от 14 декември 1987 г. по правилата на Общността за ранен обмен на информация при радиационна авария (11); Регламент (Евратом) № 3954/87 на Съвета от 22 декември 1987 г., относно постановяване на макси-мално допустимите нива на радиоактивно замърсяване на храни и животински храни след ядрена авария или някакъв друг случай на радиационна авария (12); Директива 89/618/Евратом на Съвета от 27 ноември 1989 относно информиране на населението за мерките за защита на здравето, които трябва да се прилагат и стъпките, които трябва да се предприемат при радиационна авария (13); Директива 90/641/Евратом на Съвета от 4 декември 1990 г. относно оперативната защита на външни работници, изложени на риск от йонизиращо лъчение по време на работа в контролираните зони (14); Директива 92/3/Евратом на Съвета от 3 февруари 1992 г. относно надзора и контрола на пратки на радиоактивни отпадъци между държави-членки и в, и извън Общността (15) и Регламент (Евратом) № 1493/93 на Съвета от 8 юли 1993 г. относно пратките на радиоактивни вещества между държавите-членки (16);
като има предвид, че развитието на научното познание относно радиационната защита, както е изразено по-специално в Препоръка № 60 на Международната комисия по радиологична защита, улеснява ревизирането на основните норми и постановяването им в нов правен инструмент;
като има предвид, че основните норми са от специфично значение по отношение на рисковете от йонизиращо лъчение с оглед на други директиви, отнасящи се за други типове рискове и е важно да се постигне напредък при тяхното прилагане по еднообразен начин в рамките на Общността;
като има предвид, че е желателно да се отчита в обхвата на основните норми практическото използване или трудовите дейности, които могат да доведат до значително увеличаване на облъчването на работници и лица на населението, което не може да бъде пренебрегвано от гледна точка на радиационната защита, дължащо се на йонизиращо лъчение от изкуствени радиационни източници, както и подходяща защита в случай на намеса;
като има предвид, че от държавите-членки се изисква за да осигурят спазване на основните норми да подложат някои практически използвания, включващи риск от йонизиращо лъчение, на система на изготвяне на отчет и получаване на предварително разрешение или да забранят някои практически използвания;
като има предвид, че радиационната защита за практическите използвания трябва да продължи да се основава на принципите на оправданост на облъчването, оптимизация на защитата и ограничаване на дозите; като има предвид, че ограниченията на дозите трябва да се фиксират като се отчита особената ситуация в различните групи облъчвани лица, като работници, обучаващи се нови работници, студенти и лица от населението;
като има предвид, че оперативната защита на облъчваните работници, обучаващи се нови работници и ученици изисква прилагането на мерки на работните места; като има предвид, че тези мерки трябва да включват предварителна оценка на включения риск, класификация на работните места и работниците, мониторинг на зоните и работните условия и медицинско наблюдение;
като има предвид, че от държавите-членки трябва да се изисква да идентифицират трудовите дейности, включващи значително увеличени нива на облъчване на работници и лица от населението от естествени радиационни източници, които не могат да бъдат пренебрегвани от гледна точка на радиационната защита; като има предвид, че държавите-членки трябва да вземат нужните защитни мерки по отношение на трудови дейностите, обявени за предизвикващи загриженост;
като има предвид, че експлоатационната защита на населението при нормални обстоятелства изисква създаването от държавите-членки на система за контрол, к�ято да извършва прегледи на радиационната защита на населението и да проверява спазването на основните норми;
като има предвид, че държавите-членки трябва да бъдат подготвени за възможността за потенциални радиационни аварии на тяхна територия и трябва да сътрудничат с други държави-членки и трети страни, за да улеснят готовността за и управлението на тези ситуации;
като има предвид, че директивите за основните норми, последно ревизирани с Директива 84/467/Евратом, трябва да бъдат отменени, считано от датата на започване на прилагане на настоящата директива,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ДЯЛ I
ДЕФИНИЦИИ
Член 1
За целите на настоящата директива следващите термини имат следните значения:
Погълната доза (D): погълнатата енергия на единица маса,
където
-
е средната енергия, предадена чрез йонизиращо лъчение на материята в обемен елемент,
-
dm е масата на този обемен елемент.
В тази директива погълната доза означава дозата, осреднена по биологична тъкан или орган. Единицата за погълната доза е грей.
Ускорител: устройство или съоръжение, в които частиците се ускоряват, като излъчват йонизиращо лъчение с енергия, по-висока от 1 мега-електрон волт (Мев).
Случайно облъчване: облъчване на лица в резултат на инцидент. То не включва облъчване при аварийна ситуация.
Активиране: процес, при който стабилен нуклид се трансформира в радионуклид чрез облъчване с частици или високо-енергийни гама лъчи на материала, в който се съдържа.
Активност (А): Активността на дадено количество радионуклиди в определено енергетично състояние в даден момент представлява отношението на dN / dt, където dN е броя на спонтанните ядрени превръщания от това енергийно състояние за време dt:
Единицата за активност е бекерел.
Стажант: лице, което се обучава или инструктира в дадено предприятие с оглед упражняването на специфично практическо умение.
Лицензирана дозиметрична служба: орган, отговорен за калиброването, отчитането или дешифрирането на индивидуалните устройства за мониторинг или за измерване на радиоактивността в човешкото тяло или биологични проби, или за оценка на дозите, чиято компетенция да извършват това е призната от компетентните органи.
Лицензирано медицинско лице: медицинско лице, което отговаря за медицинското наблюдение на работници от категория А, както е дефиниран в член 21, чиято компетенция да извършва това е призната от компетентните органи.
Лицензирани служби за професионално здравеопазване: орган или органи, на които може да бъде възложена отговорността за радиационната защита на облъчвани работници и/или медицинско наблюдение на работници от категория А. Неговата компетенция да извършва това е призната от компетентните органи.
Изкуствен източник: радиационен източник, различен от естествените радиационни източници.
Разрешение: позволение, предоставено с документ от компетентния орган при подаване на заявка или предоставено по националното законодателство, да се извършва практическо използване или някакво друго действие в обхвата на тази директива.
Бекерел (Бк): специалното наименование на единицата за активност. Един бекерел е равен на едно ядрено превръщане в секунда:
Прагови нива: стойности, установени от националните компетентни органи и изразени с концентрациите на активност и/или цялата активност, при която или под която всички радиоактивни вещества или материали, съдържащи радиоактивни материали, произтичащи от всяко практическо използване, които подлежат на изготвяне на отчет или разрешаване, могат да бъдат освободени от изискванията на тази директива.
Очаквана ефективна доза: (Е(τ)): сумата от еквивалентните дози на очаквана органи или биологични тъкани (НТ(τ))) в резултат на постъпване, всяка умножена с съответния претеглящ коефициент за тъканта wT. Тя се дефинира с:
Пр� специфицирането на Е(τ), τ се дава в броя на годините, над които се извършва интегрирането. Единицата за очаквана ефективна доза е сиверт.
Очаквана еквивалентна доза: (НТ(τ)): Интегралът по времето (t) на мощност на еквивалентна доза в тъкан или орган Т, която ще се получи от дадено лице в резултат на постъпване. Тя се дява с:
за постъпване във момент t0, където
-
(t) е съответната мощност на еквивалентната доза в орган или тъкан Т в момент t.
-
τ е времето на извършваното интегриране.
При специфицирането на НТ(τ) τ се дава в години. Когато τ не е дадено, се приема срок от 50 години за възрастни и възраст до 70 за деца. Единицата за очакваната еквивалентна доза е сиверт.
Компетентни органи: всеки орган, определен от държавата-членка.
Контролирана зона: зона, подложена на специални правила за целите на защита срещу йонизиращо лъчение и достъпът до която се контролира.
Изхвърляне: полагането на отпадъците в хранилище или в дадено местоположение, без намерение за извличане. Изхвърлянето покрива също лицензираното пряко изхвърляне на отпадъците в околната среда с последващо разпръскване.
Ограничения за дозата: ограничение на очакваните дози на лица, които могат да са в резултат от определен източник за използване при планирането на радиационната защита, когато се извършва оптимизация.
Граници на дозата: максималните контролни стойности, постановени в дял IV, за дозите в резултат на облъчване на работници, обучаващи се нови работници и ученици и лица от населението с йонизиращо лъчение, обхванати от тази директива, които се прилагат за сумите на съответните дози от външно облъчване в определения период и очаквани дози за 50 години (до 70 годишна възраст за деца) от постъпвания за същия период.
Ефективна доза (Е): сумата от претеглените еквивалентни дози в различните тъкани и органи на тялото, специфицирани в приложение II от вътрешно и външно облъчване. Тя се дефинира с израза:
където
-
DT,R е погълнатата доза, осреднена на тъкан или орган Т, дължаща се на лъчение R,
-
wR е претеглящия коефициент на лъчението и
-
wT претеглящия коефициент на тъканта или органа Т.
Съответните стойности на wT и wR са определени в приложение II. Единицата за измерване на ефективната доза е сиверт.
Аварийно облъчване: облъчването на лица, осъществяващи необходимите спешни действия за оказване на помощ на застрашени лица, за предотвратяване на облъчването на голям брой хора или за спасяване на ценни съоръжения или стоки, при което една от границите на индивидуалните дози, равни на постановените за облъчвани работници, може да бъде превишена. Облъчването при аварийни ситуации се прилага само за доброволци.
Еквивалентна доза (НТ): погълнатата доза в тъкан или орган Т, претеглена за типа и качеството на лъчение R. Тя се дава с:
където
-
DT.R е погълнатата доза, осреднена на тъканта или органа Т, дължаща се на лъчението R,
-
wR е претеглящият коефициент на лъчението.
Когато полето на лъчението е съставено от типове и енергии с различни стойности на WR, общата еквивалентна доза, НТ се дава с:
Съответните стойности на wR са определени в приложение II. Единицата за еквивалентна доза е сиверт.
Облъчвани работници: лица, самонаети или работещи за работодател, подложени на облъчване, появило се по време на работа по практически използвания, обхванати от тази директива и които биха могли да доведат до дози, превишаващи някое от нивата на дози, равни на границите на дозите за лица от населението.
Облъчване: процесът на излагане на йонизиращо лъчение.
Грей (Gy): специалното наименование на единицата за погълната доза. Един грей е равен на един джаул на килограм:
Увреждане на здравето: оценка на риска от намаляване продължителността и качеството на живота, появяващо се в населението след облъчване с йонизиращи лъчения. Това включва отслабване (загуба на тегло), рак и остри генетични смущения.
Постъпване: активностите на радионуклидите в тялото, постъпващи от външната околна среда.
Намеса: Дейност на човека, която предотвратява или намалява облъчването на индивиди с облъчване от източници, които не са част от дейност или които са извън контрол, чрез действия върху източниците, начините на пренос и самите лица.
Ниво на намеса: стойност на предотвратима еквивалентна доза, предотвратима ефективна доза или вторична стойност, при които трябва да се разгледат мерки за намеса. Предотвратимата доза или вторичната стойност е само свързаната с начина на облъчване, за които се прилагат мерките за намеса.
Йонизиращо лъчение: предаването на енергия във формата на частици или електромагнитни вълни с дължина на вълната 100 нанометра или по-малка или честота 3 х 1015 херца или повече, което може да генерира пряко или непряко йони.
Лица от населението: индивиди от населението, с изключение на облъчвани работници, обучаващи се нови работниците и студентите в работното време и лица при облъчванията, упоменати в член 6, параграф 4, а), б) и в).
Естествени радиационни източници: източници на йонизиращо лъчение от естествен земен или космически произход.
Възможно облъчване: облъчване, което не се очаква да се осъществи със сигурност, с вероятност на настъпване, която може да се прецени предварително.
Практическо използване: човешка дейност, която може да увеличи облъчването на лица с лъчение от изкуствен източник или от естествен радиационен източник, при което радионуклидите се обработват заради техните радиоактивни, делящи се и възпроизвеждащи се свойства, с изключение при облъчване при аварийна ситуация.
Квалифицирани експерти: Лица, които имат необходимите познания и обучение за да извършват физически, технически или радиохимически тестове, даващи възможност дозите да се оценяват, и да дава препоръки, за да се осигури ефективна защита на лица и правилната работа на защитните съоръжения, когато това се наложи, чиято компетенция да действа като квалифициран експерт е призната от компетентните органи. На квалифициран експерт може да бъде възложена техническата отговорност за задачите по радиационната защита на работници и лица от населението.
Радиоактивно замърсяване: замърсяването на всеки материал, повърхност или околна среда или на лице, с радиоактивни вещества. В специфичния случай на човешкото тяло това радиоактивно замърсяване включва както външното кожно замърсяване, така и вътрешното замърсяване, независимо от пътя на постъпване.
Радиоактивно вещество: всяко вещество, което съдържа един или повече радионуклиди активността или концентрацията, на които не могат да се пренебрегнат във връзка с радиационната защита.
Радиационна авария: ситуация, която изисква спешни действия, за да се защитят работници, лица от населението или населението изцяло или частично.
Контролна група на населението: група, съставена от лица, чието облъчване с източник е достатъчно еднообразно и представително за лицата от населението с по-високо облъчване от този източник.
Изготвяне на отчети: изискване за представяне на компетентния орган на документ за уведомяване за намерение за извършване на практическо използване или някакво друго действие в обхвата на тази директива.
Закрит източник: източник със структура, която при нормални условия на използване предотвратява всякаква дисперсия на радиоактивни вещества в околната среда.
Сиверт: специалното наименование на единицата за еквивалентна или ефективна доза. Един сиверт е равен на един джаул на килограм:
Източник: устройство, радиоактивно вещество или съоръжение, което може да излъчва йонизиращо лъчение или радиоактивни вещества.
Наблюдавана зона: зона, подложена на подходящ надзор за целите на защитата срещу йонизиращо лъчение.
Предприятие: всяко физическо или юридическо лице, което извършва практически използвания или дейности, упоменати в член 2 на тази директива, и които имат правната отговорност по националния закон за такава практически използвания или трудови дейности.
ДЯЛ II
ОБХВАТ
Член 2
1. Настоящата директива се прилага за всички практически използвания, които включват риск от йонизиращо лъчение, което се излъчва от изкуствен източник или от естествен източник на лъчение в случаите, когато естествени радионуклиди са или са били обработвани с оглед на техните свойства радиоактивност, делене и възпроизвеждане, а именно:
а)
производството, обработката, манипулирането, използването, съхраняването, транспортирането, вноса и износа от Общността и изхвърлянето на радиоактивни вещества;
б)
експлоатацията на електрическо оборудване, излъчващо йонизиращо лъчение и съдържащо части, работещи при разлика между потенциали, по-голяма от 5 киловолта.
в)
всяко друго практическо използване, определено от държавата-членка.
2. В съответствие с разпоредбите на дял VII тя се прилага също за дейности, които не се обхващат от параграф 1, но включват наличието на естествени радиационни източници и водят до значително увеличение на облъчването на работници или лица от населението, които не могат да се пренебрегнат от гледна точка на радиационната защита.
3. В съответствие с разпоредбите на дял IХ тя се прилага също в случаите на намеса в случаи на радиационни аварии или при случаи на хронично облъчване в резултат на последствия от радиационна авария или на минало или старо практическо използване или трудова дейност.
4. Тази директива не се прилага за облъчване от радон в жилища или за естествено ниво на радиация, т.е. за радионуклиди, съдържащи се в човешкото тяло, за космически лъчения на нивото на земята или за облъчване над земята от радионуклиди в ненарушената земна кора.
ДЯЛ III
ИЗГОТВЯНЕ НА ОТЧЕТИ И РАЗРЕШАВАНЕ НА ПРАКТИЧЕСКО ИЗПОЛЗВАНЕ
Член 3
Изготвяне на отчети
1. Всяка държава-членка изисква за извършването на практическите използвания, упоменати в член 2, параграф 1, да се изготвя отчет, освен в случаите, предвидени в този член.
2. Не се изисква да се изготвя отчет за практически използвания, включващи следното:
а)
радиоактивни вещества, когато участващите количества не превишават общо примерните стойности, изложени в колона 2 на таблица А към приложение I или при изключителни обстоятелства в отделна държава-членка, различни стойности, разрешени от компетентните органи, които обаче удовлетворяват основните общи критерии, изложени в приложение I или
б)
радиоактивни вещества, когато концентрациите на активност на единица маса не превишават примерните стойности, изложени в колона 3 на таблица А на приложение I, или при изключителни обстоятелства в отделна държава-членка, различни стойности, разрешени от компетентните органи, които обаче удовлетворяват основните общи критерии, изложени в приложение I; или
в)
устройства, съдържащи радиоактивни вещества, които превишават стойностите на количествата или концентрациите, определени в букви а) или б), при условие, че:
i)
устройството е от тип, одобрен от компетентния орган на държавата-членка;
ii)
е конструирано във формата на закрит източник и
iii)
не причинява, при нормални експлоатационни условия, мощност на дозата, превишаваща 1 μСв ч-1 на разстояние 0,1 м от всяка достъпната повърхност на устройството и
iv)
условията за изхвърляне са били определени от компетентните органи или
(г)
експлоатацията на всяко електрическо устройство, за което настоящата директива се отнася, различно от посоченото в буква д) при условие, че:
i)
устройството е от тип, одобрен от компетентния орган на държавата-членка;
ii)
не причинява, при нормални експлоатационни условия, мощност на дозата, превишаваща 1 μСв ч-1 на разстояние 0,1 м от всяка достъпната повърхност на устройството или
д)
експлоатацията на електроннолъчева тръба, предназначена за дисплей на визуални образи или други електрически устройства, които работят при разлика на потенциалите, не превишаващи 30 Кв, при условие че тази експлоатация не причинява, при нормални експлоатационни условия, мощност на дозата, превишаваща 1 μСв ч- на разстояние 0,1 м от всяка достъпна повърхност на апарата или
е)
материал, замърсен с радиоактивни вещества в резултат на разрешени изпускания, които компетентните органи са обявили, че не подлежат на по-нататъшен контрол.
Член 4
Разрешаване
1. Освен в случаите, предвидени в този член, всяка държава-членка трябва да изисква предварително разрешение за следните практически използвания:
а)
експлоатация и спиране на експлоатацията на всяко съоръжение от ядрения горивен цикъл и експлоатация и затваряне на уранови рудници;
б)
преднамерено добавяне на радиоактивни вещества при производството на медицински продукти и вноса или износа на такива стоки;
в)
преднамерено добавяне на радиоактивни вещества при производството на потребителски стоки и вноса или износа на такива стоки;
г)
преднамерено прилагане на радиоактивни вещества върху лица и, доколкото засяга радиоактивната защита на човешки същества, върху животни за целите на медицинската или ветеринарната диагностика, лечение или научни изследвания;
д)
използването на рентгенови апарати или радиоактивни източници за промишлена радиография или обработка на продукти или за научни изследвания или за облъчването на лица за медицинско лечение и използването на ускорители освен при електронни микроскопи;
2. Получаване на предварително разрешение може да се изисква за практически използвания, различни от изброените в параграф 1.
3. Държавите-членки могат да определят, че дадена практика не изисква разрешение, когато:
а)
при практическите използвания, описани в параграф 1, букви а), в) и д), те са освободени от изготвяне на отчет или
б)
когато ограниченият риск от облъчване на човешки същества не налага разглеждането на индивидуални случаи и практическото използване се осъществява в съответствие с условията, постановени в националното законодателство.
Член 5
Даване на разрешение и получаване на разрешително за изхвърляне, рециклиране и повторно използване
1. Изхвърлянето, рециклирането или повторното използване на радиоактивни вещества или материали, съдържащи радиоактивни вещества, произтичащи от всяко практическо използване, предмет на изискване за изготвяне на отчет или получаване на разрешение, подлежи на получаване на предварително разрешение.
2. Изхвърлянето, рециклирането или повторното използване на такива вещества може да бъде освободено от изискванията на тази директива, при условие, че те отговарят на разрешените нива, установени от националните компетентни органи. Тези разрешени нива трябва да следват основните критерии, използвани в приложение I, и трябва да отчитат всякакви други технически указания, предоставени от Общността.
ДЯЛ IV
ОБОСНОВАВАНЕ, ОПТИМИЗАЦИЯ И ОГРАНИЧАВАНЕ НА ДОЗИТЕ ЗА ПРАКТИЧЕСКИТЕ ИЗПОЛЗВАНИЯ
ГЛАВА I
ОБЩИ ПРИНЦИПИ
Член 6
1. Държавите-членки осигуряват всички нови класове или типове практическо използване, които водят до облъчване с йонизиращо лъчение, да са предварително обосновани като първо се приемат или одобрят поради техните икономически, социални и други предимства във връзка с влошаването на здравето, което могат да причинят.
2. Може да се извърши преглед на съществуващите класове или типове практическо използване по отношение на обосновката, когато се появи ново и важно доказателство за тяхната ефективност или последствия.
3. В допълнение всяка държава-членка осигурява:
а)
в контекста на оптимизацията всички облъчвания да са сведени до възможния минимум, като се отчитат икономическите и социалните фактори;
б)
без да се засягат разпоредбите на член 12, сумата от дозите от всички съответни практически използвания да не превишават границите на дозите, постановени в този дял за облъчвани работници, обучаващи се нови работници и студенти и лица от населението.
4. Принципите, постановени в параграф 3, буква а) се отнасят за всички облъчвания с йонизиращо лъчение в резултат на практическите изполвания, посочени в член 2, параграф 1. Принципът, постановен в параграф 3, буква б), няма да се отнася за следните облъчвания:
а)
облъчване на лица като част от тяхното медицинско диагностиране или лечение;
б)
облъчване на лица с тяхно знание и по тяхно желание, помагащи (извън техните служебни задължения) при оказването на помощ и подпомагане на облекчаването на пациенти, подложени на медицинско диагностиране или лечение;
в)
облъчване на доброволци, участващи в медицински и биомедицински научно-изследователски програми.
5. Държавите-членки няма да разрешават преднамерено добавяне на радиоактивни вещества при производството на храни, играчки, лични украшения и козметика, както и вноса или износа на такива стоки.
Член 7
Ограничения за дозите
1. Когато е необходимо, трябва да се използват ограничения на дозите в контекста на оптимизацията на радиологичната защита.
2. Насоките, установени от всяка държава-членка, за подходящите процедури, които се прилагат за облъчвани лица в съответствие с член 6, параграф 4, букви б) и в), могат да включват тези ограничения.
ГЛАВА II
ГРАНИЦИ НА ДОЗИТЕ
Член 8
Възрастови граници за облъчвани работници
Предмет на член 11, параграф 2, на лица на възраст под 18 години не се възлага работа, която би довела до тяхното облъчване като работници.
Член 9
Граници на дозите за облъчвани работници
1. Границата на ефективната доза за облъчвани работници е 100 милисиверта (мСв) за срок от пет последователни години, при максимална ефективна доза от 50 мСв през всяка отделна година. Държавите-членки могат да определят годишна стойност.
2. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1:
а)
границата на еквивалентната доза за очните лещи е 150 мСв за една година;
б)
границата на еквивалентната доза за кожата е 500 мСв за една година. Тази граница се отнася за дозата, осреднена за площ от 1 см2, независимо от облъчената площ;
в)
границата на еквивалентната доза за ръцете до лакътя, стъпалата и глезените е 500 мСв за една година.
Член 10
Специална защита по време на бременност и кърмене
1. Веднага след като бременна жена уведоми предприятието, в съответствие с националното законодателство и/или националната практика, за своето състояние, защитата на детето, което ще се роди, трябва да съответства на тази, осигурена на населението. Поради това, условията за бременната жена в контекста на възложената й работа трябва да бъдат такива, че еквивалентната доза на детето, което ще се роди, е възможната минимална и тази доза не би превишила 1 мСв най-малкото през останалата част от бременността
2. Веднага след като майка-кърмачка уведоми предприятието за своето състояние, на нея няма да бъде възлагана работа, която включва значителен риск за радиоактивно замърсяване на организма.
Член 11
Граници на дозите за обучаващи се нови работници и студенти
1. Границите на дозите за обучаващи се нови работници и студенти над 18 годишна възраст включително, които по време на тяхното обучение са длъжни да използват източници, са равни на границите на дозите за облъчвани работници, постановени в член 9.
2. Границите на ефективната доза за обучаващи се нови работници и студенти на възрас� от 16 до 18 години, които по време на тяхното обучение са длъжни да използват източници, е 6 мСв за една година.
Без да се засяга тази граница на дозата:
а)
границата на еквивалентната доза за очните лещи е 50 мСв за една година;
б)
границата на еквивалентната доза за кожата е 150 мСв за една година. Тази граница се отнася за дозата, осреднена за площ от 1 см2, независимо от облъчената площ;
в)
границата на еквивалентната доза за ръцете до лакътя, стъпалата и глезените е 150 мСв за една година.
3. Границите на дозите за обучаващи се нови работници и студенти на възраст от 16 години нагоре, които не са предмет на разпоредбите на параграф 1 и 2 и за обучаващи се нови работници и студенти на възраст под 16 години, са същите като границите на дозите за населението, определени в член 13.
Член 12
Облъчвания със специално разрешение
1. При изключителни обстоятелства, невключващи радиационни аварии и оценявани за всеки отделен случай, компетентните органи могат, когато някои специфични операции го изискват, да разрешават индивидуалните професионални облъчвания на определени работници да превишат границите на дозите, постановени в член 9, при условие, че тези облъчвания са за ограничено време, ограничени са в определени работни зони и са в рамките на максималните нива на облъчване, определени за конкретния случай от компетентните органи. Трябва да се отчитат следните условия:
а)
само работници от категория А, както е дефиниран в член 21, могат да бъдат подложени на специално разрешени облъчвания;
б)
обучаващи се нови работници, студенти, бременни жени и майки-кърмачки, чиито организми има вероятност да бъдат замърсени, се изключват от такива облъчвания;
в)
предприятието трябва внимателно да обоснове тези облъчвания предварително и да ги обсъди задълбочено с доброволците, техните представители, лицензираното медицинско лице, лицензираната служба за професионално здравеопазване или квалифицирания експерт;
г)
информацията за включените рискове и взетите предпазни мерки по време на операцията се предоставят на съответните работници предварително;
д)
всички дози, свързани с тези облъчвания, се записват отделно в медицинската документация, упомената в член 34, и в индивидуалния картон, упоменат в член 28.
2. Превишаването на границите на дозата, получена в резултат на специално разрешено облъчване, не може да служи непременно като основание на работодателя за отстраняване на дадено лице от неговата работа или преместване му на друга работа без съгласието на работника.
Член 13
Граници на дозите за лица от населението
1. Без да се засягат разпоредбите на член 14, границите на дозите за лица от населението са постановените в алинеи 2 и 3.
2. Границата за ефективна доза е 1 мСв за една година. При специални обстоятелства обаче може да се разреши по-висока ефективна доза за една отделна година, при условие, че средната доза за пет последователни години не превишава 1 мСв на година.
3. Без да се засягат разпоредбите на параграф 2:
а)
границата на еквивалентната доза за очните лещи е 15 мСв за една година.
б)
границата на еквивалентната доза за кожата е 50 мСв за една година, осреднена на всеки 1 см2 площ кожа, независимо от облъчената площ.
Член 14
Облъчване на цялото население
Всяка държава-членка трябва да осигури приносът към облъчването на цялото население от практически използвания да бъде минимален, като се отчитат икономическите и социалните фактори.
Сумата на всички тези приноси трябва да се оценява непрекъснато.
ДЯЛ V
ОЦЕНКА НА ЕФЕКТИВНАТА ДОЗА
Член 15
За оценка на ефективните и еквивалентните дози се използват посочените в този дял стойности и взаимни връзки. Компетентните органи могат да разрешат използването на еквивалентни методи.
Член 16
Без да се засягат разпоредбите на член 15:
а)
за външно облъчване, за оценка на съответните ефективни и еквивалентни дози се използват стойностите и взаимните връзки, дадени в приложение II;
б)
за вътрешно облъчване от радионуклид или смес от радионуклиди за оценка на ефективните дози могат да се използват стойностите и взаимните връзки, дадени в приложения II и III;
ДЯЛ VI
ОСНОВНИ ПРИНЦИПИ, УРЕЖДАЩИ ЕКСПЛОАТАЦИОННАТА ЗАЩИТА НА ОБЛЪЧВАНИ РАБОТНИЦИ, ОБУЧАВАЩИ СЕ НОВИ РАБОТНИЦИ И СТУДЕНТИ ПРИ ПРАКТИЧЕСКИ ИЗПОЛЗВАНИЯ
Член 17
Експлоатационната защита на облъчвани работници се основава по-специално на следните принципи:
а)
предварителна оценка за идентифициране на характера и размера на радиационен риск за облъчваните работници и прилагане на оптимизация на радиационната защита при всички работни условия;
б)
класификация на работните места в различни зони, когато е необходимо, на база на оценка на очакваните годишни дози и вероятността и размера на потенциалните облъчвания;
в)
класификация на работниците в различни категории;
г)
прилагане на мерки за контрол и мониторинг, свързани с различните зони и условия на работа, включително, когато е необходимо, индивидуален мониторинг;
д)
медицинско наблюдение.
ГЛАВА I
МЕРКИ ЗА ОГРАНИЧАВАНЕ НА ОБЛЪЧВАНЕТО
Раздел 1
Класификация и очертаване на зоните
Член 18
Режими на работните места
1. За целите на радиационната защита всяка държава-членка изработва режими по отношение на всички работни места, където има риск за облъчване с йонизираща радиация, превишаваща 1 мСв годишно при еквивалентна доза от една десета от границите на дозата за очни лещи, кожа и други, постановени в член 9, параграф 2. Режимите трябва да съответстват на характера на съоръженията и източниците и на големината и характера на рисковете. Обхватът на предпазните мерки и мониторингът, както и техният тип и качество, трябва да съответстват на опасностите, свързани с работата, включваща облъчване с йонизиращо лъчение.
2. Трябва да се прави разграничение между контролирани зони и наблюдавани зони.
3. Компетентните органи установяват насоки за класификацията на контролираните зони и наблюдаваните зони, които да съответстват на конкретните обстоятелства.
4. Предприятието извършва преглед на работните условия в контролираните зони и наблюдаваните зони.
Член 19
Изисквания за контролирани зони
1. Минималните изисквания за контролирана зона са следните:
а)
контролираната зона трябва да бъде очертана и достъпът до нея трябва да бъде ограничен до лица, които са получили необходимият инструктаж и се контролира в съответствие с писмени процедури, осигурени от предприятието. Когато има значителен риск от разпространяване на радиоактивно замърсяване, трябва да се изготвят специфични режими, включително за достъп и напускане на лица и стоки;
б)
като се отчита характерът и степента на радиационен риск в контролираната зона се организира радиологично наблюдение на работната околна среда в съответствие с разпоредбите на член 24;
в)
поставят се знаци, които показват типа на зоната, характера на източниците и присъщите им рискове;
г)
постановяват се инструкции за работа, съответстващи на радиационен риск, свързан с източниците и включените операции.
2. Осъществяването на тези задължения е отговорност на предприятието и се извършва след консултации с лицензираните служби за професионално здравеопазване или квалифицираните експерти.
Член 20
Изисквания за наблюдавани зони
1. Изискванията за наблюдаваните зони са следните:
а)
като минимум, като се отчита характерът и степента на радиологичен риск в наблюдаваната зона, се организира радиологично наблюдение в съответствие с разпоредбите на член 24;
б)
ако е необходимо, се поставят знаци, указващи типа на зоната, характера на източниците и техните присъщи рискове;
в)
ако е необходимо, се постановят инструкции за работа, съответстващи на радиационен риск, свързан с източниците и включените операции.
2. Осъществяването на тези задължения е отговорност на предприятието и се извършва след консултации с лицензираните служби за професионално здравеопазване или квалифицираните експерти.
Раздел 2
Класификация на облъчвани работници, обучаващи се нови работници и студенти
Член 21
Категоризация на облъчвани работници
За целите на мониторинга и наблюдението трябва да се прави разграничение между две категории облъчвани работници:
а)
категория А: тези облъчвани работници, които е възможно да получат доза, по-голяма от 6 мСв годишно или еквивалентна доза, по-голяма от 3/10 от границите на дозите за очни лещи, кожа и други крайници, постановени в член 9, параграф 2;
б)
категория Б: тези облъчвани работници, които не са класифицирани като облъчвани работници от категория А.
Член 22
Информация и обучение
1. Държавите-членки изискват от предприятията да информират подложените на облъчване работници, обучаващи се нови работници и студенти, които по време тяхното обучение за задължени да използват източници, за:
а)
рискове за здравето, включени в тяхната работа:
-
общите процедури за радиационна защита и предпазните мерки, които се вземат, по-специално тези, отнасящи се за експлоатационните и работни условия по отношение както на практическото използване по принцип, така и на всяко работно място или длъжност, които могат да им бъдат възложени,
-
важността на спазването на техническите, медицинските и административните изисквания;
б)
при жените необходимостта от ранно обявяване на бременността с оглед на рисковете за облъчване на детето, което ще се роди, и риска от замърсяване на кърменото бебе при радиоактивно замърсяване на организма.
2. Държавите-членки изискват предприятието да организира съответното обучение в областта на радиационната защита на подложените на облъчване работници, обучаващи се нови работници и студенти.
Раздел 3
Оценка и прилагане на режими за радиологична защита на облъчвани работници
Член 23
1. Предприятието отговаря за оценката и прилагането на режими за радиологична защита на подложени на облъчване работници.
2. Държавите-членки изискват предприятието да се консултира с квалифицирани експерти или лицензирани служби за професионално здравеопазване по изпитването и тестването на защитни устройства и измервателни уреди, включващи по-специално:
а)
предварителна експертиза на плановете за съоръженията от гледна точка на радиационната защита;
б)
приемане в експлоатация на нови или модифицирани източници от гледна точка на радиационната защита;
в)
редовна проверка на ефективността на защитните устройства и технологии;
г)
редовна калибровка на измервателните уреди и редовна проверка на тяхната експлоатационната надеждност и правилното използване.
ГЛАВА II
ОЦЕНКА НА ОБЛЪЧВАНЕТО
Раздел 1
Мониторинг на работното място
Член 24
1. Радиологическото наблюдение на работната околна среда, упоменато в член 19, параграф 1, буква б) и член 20, параграф 1, буква а) включва, когато е необходимо:
а)
измервания на мощностите на външните дози, като указва характера и качеството на въпросното лъчение;
б)
измервания на концентрацията на активност във въздуха и повърхностната плътност на замърсяващи радиоактивни вещества, като указва техния характер и техните физически и химически състояния.
2. Резултатите от тези измервания се записват и се използват, ако е необходимо, за оценяване на индивидуалните дози, както е предвидено в член 25.
Раздел 2
Индивидуален мониторинг
Член 25
Мониторингобщи положения
1. Оценяването на индивидуалните дози на облъчвани работници от категория А трябва да се извършва систематично. Това оценяване трябва да се основава на индивидуални измервания, които са извършени от одобрена дозиметрична служба. Когато работници от категория А биха могли да получат значително вътрешно замърсяване, трябва да се създаде адекватна система за мониторинг; компетентните органи могат да предоставят указания за идентифициране на такива работници.
2. Мониторингът за работници от категория Б трябва да бъде поне достатъчен, за да покаже, че тези работници са правилно класифицирани в категория Б. Държавите-членки могат да изискват за работници от категория Б индивидуален мониторинг и, ако е необходимо, индивидуални измервания, извършени от одобрена дозиметрична служба.
3. В случаи, когато индивидуалните измервания са невъзможни или неотговарящи на изискванията, индивидуалният мониторинг се основава на направени преценки или на индивидуални измервания, направени на други облъчвани лица, или на резултатите от наблюдението на работното място, предвидено в член 24.
Раздел 3
Мониторинг при случайно облъчване или облъчване при аварийна ситуация
Член 26
При случайно облъчване се оценяват съответните дози и тяхното разпределение в организма.
Член 27
При аварийно облъчване се извършва индивидуален мониторинг или оценка на индивидуалните дози в зависимост от обстоятелствата.
Раздел 4
Документиране и изготвяне на отчет за резултатите
Член 28
1. За всяко облъчвано лице от категория А се изготвя отчет, който съдържа резултатите от индивидуалния мониторинг.
2. За целите на параграф 1 следната документация се съхранява през цялата професионална дейност, включваща облъчване с йонизиращо лъчение на облъчвани работници и след това докато лицето е или би достигнало 75 годишна възраст, но при всички случаи не по-малко от 30 години от прекратяването на работа, включваща облъчване:
а)
отчет на измерените или оценени индивидуални дози на облъчвания, съгласно членове 12, 25, 26 и 27;
б)
при облъчванията, посочени в членове 26 и 27, отчетите свързани с обстоятелствата и всички предприети мерки;
в)
резултатите от мониторинга на работното място, използвани за оценка на индивидуалните дози, когато това е необходимо.
3. Облъчването, посочено в членове 12, 26 и 27, се документира отделно в отчета за дозите, упоменат в параграф 1.
Член 29
1. Резултатите от индивидуалния мониторинг, изискван от членове 25, 26 и 27:
а)
са на разположение на компетентните органи и на предприятието;
б)
са на разположение на заинтересуваното лице в съответствие с член 38, параграф 2;
в)
се предоставят на лицензирано медицинско лице или лицензирани служби за професионално здравеопазване за интерпретиране на техните последствия за човешкото здраве, както е предвидено в член 31.
2. Държавите-членки определят режима на предаване на резултатите от индивидуалния мониторинг.
3. При случайно облъчване или облъчване при аварийна ситуация резултатите от индивидуалния мониторинг се предоставят незабавно.
ГЛАВА III
МЕДИЦИНСКО НАБЛЮДЕНИЕ НА ОБЛЪЧВАНИ РАБОТНИЦИ
Член 30
Медицинското наблюдение на облъчвани работници се основава на принципите, уреждащи най-общо медицината на професионалните заболявания.
Раздел 1
Медицинско наблюдение на работници от категория А
Член 31
Медицинско наблюдение
1. Независимо от цялостната отговорност на предприятието, за медицинското наблюдение на работници от категория А отговарят лицензираните медицински лица или лицензираната служба за професионално здравеопазване.
Медицинското наблюдение трябва да позволява определянето на здравното състояние на наблюдаваните работници по отношение на тяхната пригодност за възложените задачи. В тази връзка лицензираното медицинско лице или лицензираните служби за професионално здравеопазване трябва да имат достъп до всяка релевантна информация, от която се нуждаят, включително условията на околната среда, съществуващи в работните помещения.
2. Медицинското наблюдение включва:
а)
медицински изследвания преди назначаване на работа или класификация като работници от категория А.
Целта на това задълбочено изследване е да се определи пригодността на лицето за длъжността на професионално заето лице от категория А, за която се предвижда;
б)
периодични здравни прегледи.
Преглед на състоянието на здравето на всяко лице от категория А се извършва най-малкото веднъж годишно, за да се определи дали то остава годно да изпълнява своите задължения. Характерът на тези прегледи, които могат да се извършват толкова пъти, колкото счита за необходимо лицензираното медицинско лице, зависи от типа на работата и от индивидуалното състояние на здравето на лицето.
3. Лицензираното медицинско лице или лицензираната служба за професионално здравеопазване може да посочи нуждата от медицинско наблюдение след спиране на работа за срок, какъвто смята, че е необходим за предпазване на здравето на съответното лице.
Член 32
Медицинска квалификация
По отношение на годността за работа като професионално заето лице от категория А се приема следната медицинска класификация:
а)
годен;
б)
годен при известни условия;
в)
негоден.
Член 33
Лице не може да бъде назначено на работа за какъвто и да е срок на определена длъжност, ако резултатите от медицинските изследвания го определят като непригоден за тази длъжност.
Член 34
Медицинска документация
1. За всяко професионално заето лице от категория А се открива медицински картон, който се актуализира, докато лицето остава в тази категория. След това картонът се съхранява в архивите, докато лицето е или би достигнало 75 годишна възраст, но не по-малко от 30 години от прекратяването на работата, включваща облъчване с йонизиращо лъчение.
2. Медицинският картон включва информация относно характера на длъжността, резултатите от медицинските изследвания преди назначаване или класификацията като лице от категория А, от периодичните здравни прегледи и отчети, изисквани от член 28.
Раздел 2
Специално наблюдение на облъчвани работници
Член 35
1. Осигурява се специално медицинско наблюдение при всички случаи, когато една от границите на дозите, постановени в член 9, е била превишена.
2. Последващите условия на облъчване подлежат на съгласието на лицензираното медицинско лице или лицензираните служби за професионално здравеопазване.
Член 36
В допълнение към медицинското наблюдение на облъчвани работници, предвидено в членове 30 и 31, трябва да се предвидят по-нататъшни действия във връзка със здравната защита на облъчваните лица, преценени като необходими от лицензираното медицинско лице или лицензираните служби за професионално здравеопазване, като допълнителни изследвания, мерки за дезактивизация или спешно лечение.
Раздел 3
Жалби
Член 37
Всяка държава-членка постановява процедурите за подаване на жалби срещу заключенията и решенията, приети в съответствие с членове 32, 33 и 35.
ГЛАВА IV
ЗАДАЧИ НА ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ЗАЩИТАТА НА ОБЛЪЧВАНИ РАБОТНИЦИ
Член 38
1. Всяка държава-членка установява системи за контрол на стриктното спазване на разпоредбите, въведени в съответствие с тази директива и за започване на наблюдение и мерки за намеса , когато това е необходимо.
2. Всяка държава-членка изисква професионално заетите лица да имат достъп по тяхно искане до резултатите от техния индивидуален мониторинг, включително до резултатите от измерванията, които може да са използвани при тяхното оценяване или преценките за техните дози, направени в резултат на измерванията на работните места.
3. Всяка държава-членка извършва необходимото за признаване, когато е необходимо, на компетенцията на:
-
лицензираните медицински лица,
-
лицензираните служби за професионални здравеопазване,
-
лицензираните дозиметрични служби,
-
квалифицираните експерти.
В тази връзка всяка държава-членка осигурява организирането на обучението на тези специалисти.
4. Всяка държава-членка изисква необходимите средства за подходяща радиационна защита да са поставени на разположение на отговорните звена. За съоръженията, за които компетентните органи смятат за необходимо, се изисква специализирано звено за радиационна защита, разграничено от производствените и оперативни звена, когато това е вътрешно звено, упълномощено да осъществява задачи, свързани с радиационната защита, и предоставя специфични препоръки. Това звено може да обслужва няколко съоръжения.
5. Всяка държава-членка улеснява обменът между компетентните органи, лицензираните медицински лица, лицензираните служби за професионално здравеопазване, лицензираните експерти, лицензираните дозиметрични служби в рамките на Европейската общност на цялата информация, отнасяща се за дозите, получени преди това от професионално заето лице, за да извършат медицинския преглед преди назначаване на работа или класифициране като работници от категория А, в съответствие с член 31, и за да контролират по-нататъшното облъчване на работниците.
ГЛАВА V
ОПЕРАТИВНА ЗАЩИТА НА ОБУЧАВАЩИ СЕ НОВИ РАБОТНИЦИ И СТУДЕНТИ
Член 39
1. Условията на облъчване и експлоатационната защита на обучаващи се нови работници и студенти над 18 годишна възраст включително, посочени в член 11, параграф 1, са еквивалентни на тези на подложени на облъчване работници от категория А или Б съответно.
2. Условията на облъчване и експлоатационната защита на обучаващи се нови работниците и студентите на възраст между 16 и 18 години, посочени в член 11, параграф, 2 са еквивалентни на тези на подложени на облъчване работници от категория Б.
ДЯЛ VII
ЗНАЧИТЕЛНО УВЕЛИЧЕНИЕ НА ОБЛЪЧВАНЕТО ОТ ЕСТЕСТВЕНИ РАДИАЦИОННИ ИЗТОЧНИЦИ
Член 40
Приложение
1. Този дял се прилага за трудови дейности, необхванати от член 2, параграф 1, при които наличието на естествени радиационни източници води до значително увеличение на облъчването на професионално заети лица или лица от населението, което не може да се пренебрегне от гледна точка на радиационната защита.
2. Всяка държава-членка осигурява идентифицирането чрез проучвания или други подходящи средства на трудови дейности, за които това може да се отнася. Това включва по-специално:
а)
трудови дейности, при които работниците и, когато е необходимо, лица от населението, са подложени на дъщерни продукти на торий или радон или гама лъчения или всяко друго облъчване на работните места като минерални извори, пещери, мини, работни места под земната повърхност и работни места над земната повърхност в идентифицирани зони;
б)
трудови дейности, включващи работа с и съхраняване на материали, които обикновено не се считат за радиоактивни, но които съдържат естествени радионуклиди, причиняващи значително увеличение в облъчването на професионални заети лица и, когато е необходимо, лица от населението;
в)
трудови дейности, които водят до производството на остатъци, които обикновено не се считат за радиоактивни, но които съдържат естествени радионуклиди, причиняващи значително увеличение в облъчването на лица от населението и, когато е необходимо, професионалнизаети лица;
г)
работа на летателни апарати.
3. Членове 41 и 42 се прилагат в обхвата, в който държавите-членки са декларирали, че облъчване от естествени радиационни източници поради трудови дейности, идентифицирани в съответствие с параграф 2 на този член, се нуждаят от внимание и трябва да бъдат подложени на контрол.
Член 41
Защита срещу облъчване от земни естествени радиационни източници
За всяка трудова дейност, обявена от тях за предизвикваща загриженост, държавите-членки изискват поставянето на подходящи средства за мониторинг на облъчването и когато е необходимо:
а)
прилагането на корективни мерки за намаляване на облъчването съгласно целия или част от дял IХ;
б)
прилагането на мерките за радиационна защита съгласно целите или част от дялове III, IV, V, VI и VIII.
Член 42
Защита на летателни екипажи
Всяка държава-членка изготвя правила за предприятията, които експлоатират летателни апарати, за да отчитат облъчването с космически лъчения на летателни екипажи, които биха могли да са подложени на облъчване, по-голямо от 1 мСв годишно. Предприятията вземат необходимите мерки, по-специално:
-
да оценяват облъчването на съответния екипаж,
-
да отчитат оцененото облъчване при разработването на работните графици с оглед на намаляване на дозите на силно облъчван екипаж,
-
да информират съответните лица за здравните рискове, които тяхната работа включва,
-
да прилагат член 10 за жените в летателните екипажи.
ДЯЛ VIII
ПРИЛАГАНЕ НА РАДИАЦИОННАТА ЗАЩИТА НА НАСЕЛЕНИЕТО ПРИ НОРМАЛНИ ОБСТОЯТЕЛСТВА
Член 43
Основни принципи
Всяка държава-членка създава необходимите условия за осигуряване на най-добрата възможна защита на населението на основата на принципите, изложени в член 6, и за прилагане на основните принципи, уреждащи експлоатационната защита на населението.
Член 44
Условия за разрешаване на практически използвания, включващи риск от йонизиращо лъчение за населението
Експлоатационната защита на населението при нормални обстоятелства от практически използвания, подлежащи на получаване на предварително разрешение, означава всички разпоредби и проучвания за откриване и елиминиране на фактори, които по време на дадена работа, включваща излагане на йонизиращо лъчение, биха могли да създадат риск за облъчване на населението, който не може да бъде пренебрегнат от гледна точка на радиационната защита. Тази защита включва следните задачи:
а)
проверка и одобряване на планове за съоръжения, включващи риск от облъчване, и на предложените разположения на тези съоръжения на въпросната територия от гледна точка на радиационната защита;
б)
даване на разрешение за експлоатация на нови такива съоръжения при положение, че е осигурена адекватна защита срещу облъчване или радиоактивно замърсяване, които биха могли да се разпрострат извън периметъра, като се отчитат, ако имат връзка, демографските, метеорологичните, геоложките, хидроложките и екологичните условия;
в)
проверка и одобряване на планове за изхвърляне на радиоактивни отпадъци.
Тези задачи се извършват в съответствие с правилата, постановени от компетентните органи, на основание на степента на включения риск за облъчване.
Член 45
Оценки на дозите на населението
Компетентните органи:
а)
осигуряват оценките на дозата от практическите използвания, упоменати в член 44, да са възможно най-реалистични за населението като цяло и за контролните групи на населението на всички места, където могат да се появят такива групи;
б)
определят честотата на оценките и правят необходимото за идентифициране на контролните групи на населението, като отчитат ефективните начини на поемане на предаване на радио активни вещества;
в)
осигуряват, като отчитат радиационните рискове, оценките на дозите на населението да включват:
-
оценка на дозите, дължащи се на външни лъчения, като посочват, когато е необходимо, качеството на въпросното лъчение,
-
оценка на постъпването на радионуклиди, като посочват характера на радионуклидите и, когато е необходимо, техните физически и химически състояния, и определяне на активността и концентрацията на тези радионуклиди,
-
оценка на дозите, които контролните групи от населението биха могли да получат и определяне на характеристиките на тези групи.
г)
изискват да се води документация, свързана с измерванията на външното облъчване, оценките на постъпванията на радионуклиди и радиоактивно замърсяване, както и с резултатите на оценките на дозите, получени от контролните групи и от населението.
Член 46
Контрол
По отношение на защитата на здравето на населението всяка държава-членка създава система за контрол на прилагането на разпоредбите, въведени в съответствие с тази директива, и започването на наблюдение в зоната на радиационната защита.
Член 47
Отговорности на предприятията
1. Всяка държава-членка изисква предприятията, отговорни за практическите използвания, упоменати в член 2, да ги извършват в съответствие с принципите на защита на здравето на населението в сферата на радиационната защита и по-специално изпълняват следните задачи в рамките на съоръженията:
а)
постигане и поддържане на оптимално ниво на защита на околната среда и населението;
б)
проверка на ефективността на техническите съоръжения за защита на околната среда и населението;
в)
приемане пускането в експлоатация от гледна точка на наблюдението на радиационната защита на оборудване и процедури за измерване и оценка, когато е необходимо, на облъчването и радиоактивното замърсяване на околната среда и населението;
г)
редовно калиброване на измервателните уреди и редовна проверка на тяхната техническа годност и правилно използване.
2. Изпълнението на тези задължения се възлага на квалифицирани експерти и, когато е необходимо, на специализираното звено за радиационна защита, упоменато в член 38, параграф 4.
ДЯЛ IХ
НАМЕСА
Член 48
Приложение
1. Този дял се отнася за намеса при радиационни аварии, при хронично облъчване в резултат на последствия от радиационна авария или минали или стари практически използвания или работни дейности.
2. Прилагането и обхватът на всяка намеса се разглеждат в съответствие със следните принципи:
-
намеса се предприема само ако намалението на вредните последствия поради лъчението е достатъчно, за да оправдае щетите и разноските, включително социалната цена, на намесата,
-
формата, мащабът и продължителността на намесата се оптимизират така, че ползата от намалението от вредите за здравето и свързани с околната среда да са максимални,
-
границите на дозите, както са постановени в членове 9 и 13, не се прилагат за намеса; независимо от това нивата на намеса, установени при прилагане на член 50, параграф 2 представляват показатели за ситуациите, при които е необходима намеса; освен това при хронично облъчване, обхванато от член 53, границите на дозите, изложени в член 9, трябва нормално да са приложими за работници, включени в намесата.
Раздел 1
Намеса при радиационни аварии
Член 49
Възможни облъчвания
Държавите-членки, когато е необходимо, изискват:
-
да се разглежда възможността за радиационни аварии в резултат на практически използвания, подлежащи на системата за изготвяне на отчет или разрешаване, постановена в дял III,
-
да се оценява разпределението в пространството и времето на радиоактивните вещества, разпръснати при възможна радиационна ав�рия,
-
да се оценяват съответстващите възможни облъчвания.
Член 50
Подготовка на намеса
1. Всяка държава-членка осигурява отчитането на факта, че радиационните аварии могат да се случат във връзка с практически използвания на или извън нейната територия и да й окажат влияние.
2. Всяка държава-членка осигурява разработването на нужните планове за намеса, като се отчитат общите принципи на радиационна защита за намеса, упоменати в член 48, параграф 2, и на съответните нива на намеса, установени от компетентните органи, на национално или местно ниво, включително в рамките на съоръженията, за да се справят с различните типове радиационни аварии, и редовното тестването на тези планове в подходяща степен.
3. Всяка държава-членка осигурява, когато е необходимо, създаването на условия за подходящо обучение на специални екипи за техническа, медицинска и здравна намеса.
4. Всяка държава-членка търси сътрудничество с други държави-членки или не-членки във връзка с възможни радиационни аварии на съоръжения на нейната собствена територия, които могат да засегнат други държави-членки или не-членки, за да улесни организирането на радиологичната защита на тези държави.
Член 51
Осъществяване на намеса
1. Всяка държава-членка взема мерки за незабавно уведомяване на нейните компетентни органи от предприятието, отговорно за практически използвания, включени в радиационна авария, ставащо на нейна територия и изисква вземането на всички необходими мерки за намаляване на последствията.
2. Всяка държава-членка осигурява в случай на радиационна авария на нейна собствена територия предприятието, отговорно за включените практически използвания, да направи първоначална предварителна оценка на обстоятелствата и последствията на аварийната ситуация и да подпомогне с намеса.
3. Всяка държава-членка осигурява създаването на условия, ако ситуацията го изисква, за намеса, свързана с:
-
източника, за да се намали или спре прякото лъчение и емисия на радионуклиди,
-
околната среда, за да се намали предаването на радиоактивни вещества на гражданите,
-
гражданите, за да се намали облъчването и да се организира лечението на жертвите.
4. При радиационна авария на или извън нейната територия, всяка държава-членка изисква:
а)
организиране на необходимата намеса, като се отчитат действителните характеристики на аварията;
б)
оценка и документиране на последствията от радиационната авария и на ефективността на намеса.
5. Всяка държава-членка при случай на радиационна авария, ставаща на съоръжение на нейна територия или можеща да доведе до радиационни последствия на нейна територия, установява връзки, за да си сътрудничи с друга държава-членка или не-членка, която може да е включена.
Член 52
Професионално облъчване при аварийна ситуация
1. Всяка държава-членка взема мерки за ситуации, при които работници или персонал за намеса, включен в различни видове на намеса, биха могли да са подложени на облъчване при аварийна ситуация, водещо до дози, които превишават границите на дози за облъчвани работници. В тази връзка всяка държава-членка установява нива на облъчване, като отчита техническите задължения и здравните рискове. Тези нива са оперативни насоки. Облъчване над тези специални нива може да се допусне по изключение за спасяване на човешки живот и само за доброволци, които са информирани за рисковете, включени в тяхната намеса.
2. Всяка държава-членка изисква биологичен мониторинг и медицинско наблюдение на специалните тимове за намеса при аварийни ситуации.
Раздел II
Намеса при хронично облъчване
Член 53
Когато държава-членка идентифицира ситуация, водеща до хронично облъчване в резултат на последствията от радиационна авария или практическо използване в миналото, тя осигурява, акое необходимо и в зависимост от степента на включения риск за облъчване:
а)
да се разграничи въпросната зона;
б)
да се вземат мерки за извършване на мониторинг на облъчването;
в)
да се приложи необходимата намеса, като се отчитат действителните характеристики на ситуацията;
г)
да се регламентира достъпът и използването на земята и сградите, разположени в разграничената зона.
ДЯЛ Х
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 54
1. Настоящата директива установява основните норми за защита на здравето на професионално заети лица и гражданите от опасностите, произтичащи от йонизиращо лъчение с цел тяхното еднообразно прилагане от държавите-членки. Ако държава-членка одобри граници на дозите, които са по-строги от тези, постановени в тази директива, тя уведомява Комисията и държавите-членки.
Член 55
Изпълнение
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 13 май 2000 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, те съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните законови, подзаконови и административни разпоредби, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 56
Отменяния
Директивите от 2 февруари 1959 г., Директивата от 5 март 1962 г., Директиви 66/45/Евратом, 76/579/ Евратом, 79/343/Евратом, 80/836/ Евратом и 84/467/ Евратом се отменят, считано от 13 май 2000 г.
Член 57
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 13 май 1996 година.