РЕШЕНИЕ № 406/2009/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 23 април 2009 година
относно усилията на държавите-членки за намаляване на техните емисии на парникови газове, необходими за изпълнение на ангажиментите на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г.
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПEЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Крайната цел на Рамковата конвенция на Обединените нации по изменение на климата (РКОНИК), одобрена от името на Европейската общност с Решение 94/69/ЕО на Съвета (3), е да се стабилизират концентрациите на парникови газове в атмосферата на ниво, което би предотвратило опасна антропогенна намеса в климатичната система.
(2)
Съгласно становището на Общността, изразено напоследък по-специално от Европейския съвет от март 2007 г., за да бъде постигната тази цел, световната средногодишна температура на повърхността не следва да надхвърля нивата от преди началото на индустриализацията с повече от 2 °C, което предполага, че до 2050 г. глобалните емисии на парникови газове следва да бъдат намалени най-малко с 50 % под нивото за 1990 г. Емисиите на парникови газове на Общността, обхванати от настоящото решение, следва да продължат да намаляват и след 2020 г. като част от усилията на Общността да допринесе за постигането на целта за глобално намаление на емисиите. Развитите държави, включително държавите-членки на ЕС, следва да продължат да имат водеща роля, като поемат ангажимент за колективно намаляване на своите емисии на парникови газове с около 30 % до 2020 г. в сравнение с 1990 г. Те следва да направят това и с оглед на колективно намаляване на своите емисии на парникови газове с 60 до 80 % до 2050 г. в сравнение с 1990 г. Всички отрасли на икономиката следва да допринесат за постигане на това намаление на емисиите, включително международното морско корабоплаване и въздухоплаването. Въздухоплаването допринася за това намаление посредством включването си в схемата на Общността за търговия с квоти за емисии на парникови газове (наричана по-долу „схема на Общността“). В случай че международно споразумение, което включва емисиите от международното мореплаване в неговите цели за намаления чрез Международната морска организация, не бъде одобрено от държавите-членки или подобно споразумение чрез РКОНИК не бъде одобрено от Общността до 31 декември 2011 г., Комисията следва да направи предложение за включване на емисиите от международно мореплаване в ангажимента на Общността за намаляване на емисиите, с цел предложението да влезе в сила до 2013 г. Такова предложение следва да сведе до минимум възможни отрицателни последици за конкурентоспособността на Общността, като същевременно се вземат предвид възможните ползи за околната среда.
(3)
За да бъде постигната тази цел, Европейският съвет от март 2007 г. одобри целта на Общността за намаление на емисиите на парникови газове до 2020 г. с 30 % в сравнение с 1990 г. като принос към едно глобално и всеобхватно споразумение за периода след 2012 г., при условие че други развити държави се ангажират с подобно намаляване на емисиите, а икономически по-напредналите развиващи се държави дадат своя принос според отговорностите и възможностите си.
(4)
Европейският съвет от март 2007 г. подчерта, че Общността се ангажира с превръщането на Европа в икономика с висока енергийна ефективност и ниски нива на емисии на парникови газове и реши, че до сключването на глобално и всеобхватно споразумение за периода след 2012 г. Общността твърдо и независимо се ангажира до 2020 г. да постигне намаление на емисиите на парникови газове с най-малко 20 % в сравнение с 1990 г., без това да засяга нейната позиция при международни преговори.
(5)
Подобряването на енергийната ефективност е ключов елемент за изпълнението на изискванията на настоящото решение от държавите-членки. В този контекст Комисията следва да наблюдава отблизо напредъка към постигането на целта за намаление на потреблението на енергия с 20 % до 2020 г. и да предлага допълнителни действия, ако напредъкът е недостатъчен.
(6)
Директива 2003/87/ЕО (4) установява схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността, обхващаща определени отрасли на икономиката. За да бъде постигнато по икономически ефективен начин намаление на емисиите на парникови газове с най-малко 20 % до 2020 г. в сравнение с 1990 г., всички отрасли на икономиката следва да дадат своя принос за това намаление на емисиите на парникови газове. Затова държавите-членки следва да въведат допълнителни политики и мерки, за да ограничат допълнително емисиите на парникови газове от източници, които не попадат в приложното поле на Директива 2003/87/ЕО.
(7)
Делът на усилията на всяка държава-членка следва да бъде определен в съответствие с нивото на нейните емисии на парникови газове през 2005 г., обхванати от настоящото решение, коригирано така, че да изключва емисиите от инсталации, които са съществували през 2005 г., но са били включени в схемата на Общността в периода от 2006 до 2012 г. Годишното разпределено количество емисии за периода от 2013 до 2020 г. в тонове еквивалент на въглероден диоксид следва да се определи въз основа на преминали преглед и проверка данни.
(8)
Усилията на държавите-членки за намаляване на емисиите следва да се основават на принципа на солидарност между тях и необходимостта от устойчив икономически растеж в цялата Общност, като се отчита относителният БВП на глава от населението на държавите-членки. На държави-членки с относително нисък БВП на глава от населението в момента и, следователно, с висок прогнозиран ръст на БВП следва да се разреши да увеличат своите емисии на парникови газове в сравнение с 2005 г., но те следва да ограничат това увеличение на емисиите на парникови газове, за да дадат своя принос към изпълнението на независимия ангажимент на Общността за намаляване на емисиите. Държави-членки с относително висок БВП на глава от населението следва да намалят своите емисии на парникови газове в сравнение с 2005 г.
(9)
За да се гарантира и в бъдеще справедливо разпределение между държавите-членки на усилията за изпълнението на независимия ангажимент на Общността за намаляване на емисиите, не следва да се изисква от нито една държава да намали своите емисии на парникови газове към 2020 г. с повече от 20 % в сравнение с 2005 г., нито да ѝ се позволява да увеличи своите емисии на парникови газове през 2020 г. с повече от 20 % спрямо нивото от 2005 г. Намаляването на емисиите на парникови газове следва да бъде осъществено в периода от 2013 до 2020 г. На всяка държава-членка следва да се позволи да направи пренос от следващата година на количество емисии, равно на максимум 5 % от нейното годишно разпределено количество емисии. Когато емисиите на някоя държава-членка са под годишното разпределено количество емисии, следва да ѝ се позволи да пренесе своя излишък от намаления на емисии в следващите години.
(10)
За да се изравнят различията в разходите за намаляване на емисиите, пред които са изправени различните държави-членки, като се позволи по-голяма географска гъвкавост и същевременно с цел повишаване на разходната ефективност на цялостния ангажимент, поет от Общността, държавите-членки следва да имат възможност да прехвърлят част от годишното им разпределено количество емисии на други държави-членки. Прозрачността на подобни прехвърляния следва да бъде гарантирана посредством нотификация на Комисията и вписване на всяко прехвърляне в регистрите на съответните две държави-членки. Такова прехвърляне може да се осъществи по начин, удобен и за двете страни, включително чрез търг, чрез използване на пазарни посредници, действащи като представители, или чрез двустранни договорености.
(11)
Следва да се постигнат значителни намаления на емисиите на парникови газове в рамките на Съюза. Използването на кредити от дейности по проекти следва да се ограничи, така че да е допълнение към вътрешните действия. Съюзът потвърждава ангажимента си за по-нататъшно подобряване на Механизма за чисто развитие (МЧР) и ще търси подобрения чрез подходящи международни процеси. Важно е държавите-членки да използват кредити от дейности по проекти, които представляват реални, проверими, допълнителни и постоянни намаления на емисиите и носят ясни ползи за устойчивото развитие без значителни отрицателни социални или екологични последици. Държавите-членки следва също така да докладват относно качествените критерии, които прилагат при използване на подобни кредити.
(12)
За да осигури гъвкавост за държавите-членки при изпълнението на техните ангажименти, да насърчи устойчивото развитие в трети държави, по-специално в развиващите се държави, и да предложи сигурност за инвеститорите, Общността следва да продължи да признава определен брой кредити от проекти за намаляване на емисиите на парникови газове в трети държави преди постигането на бъдещо международно споразумение по изменение на климата (наричано по-долу „международно споразумение по изменение на климата“). Държавите-членки следва да гарантират, че тяхната политика на закупуване на такива кредити подпомага справедливото разпределение на проектите в географско отношение, по-специално като увеличава дела на сертифицирани единици редуцирани емисии (СЕРЕ), закупувани от най-слабо развитите държави (НСРД) и от развиващите се малки островни държави (РМОД), и подпомага постигането на международно споразумение по изменението на климата.
(13)
Следователно държавите-членки следва да могат да използват кредити, издадени за намаления на емисиите на парникови газове, постигнати през периода от 2008 до 2012 г. в резултат на реализирането на проекти от видовете, които са отговаряли на критериите за използване в схемата на Общността през този период. Държавите-членки следва да могат да използват и кредити за намаления на емисиите на парникови газове, постигнати след периода от 2008 до 2012 г., които са резултат от регистрирани през периода от 2008 до 2012 г. проекти и които са резултат на реализирането на проекти от видовете, които са отговаряли на критериите за използване в схемата на Общността през този период.
(14)
Много малък брой проекти по МЧР са били осъществени в НСРД. Предвид подкрепата на Общността за справедливото разпределение на проекти по МЧР, включително и чрез инициативата на Комисията за Световен алианс за борба с изменението на климата, както е предвидено в съобщението на Комисията от 18 септември 2007 г., озаглавено „Създаване на Световен алианс за борба с изменението на климата между Европейския съюз и най-уязвимите от климатични промени развиващи се бедни страни“, е уместно да се предвидят гаранции за приемането на кредити от проекти в НСРД, започнали след края на периода от 2008 до 2012 г., за видове проекти, които са отговаряли на критериите за използване в схемата през периода от 2008 до 2012 г. Тази политика следва да продължи до 2020 г. или до сключването на съответно споразумение с Общността, в зависимост от това кое от двете събития ще настъпи по-рано.
(15)
За да се осигури допълнителна гъвкавост на държавите-членки и да се насърчи устойчивото развитие в развиващите се държави, на държавите-членки следва да се даде възможност да използват допълнителни кредити, произтичащи от проекти по споразумения на Общността с трети държави. Без международно споразумение по изменение на климата, определящо количествата за развитите държави, не е възможно продължаването на проекти със съвместно изпълнение (СИ) след 2012 г. Въпреки това кредити за намаления на емисиите на парникови газове, произтичащи от такива проекти, следва да бъдат признавани и в бъдеще посредством споразумения с трети държави.
(16)
Важно е държавите-членки и в бъдеще да имат възможност да използват кредити по МЧР, за да се осигури пазар за такива кредити и след 2012 г. За да се подпомогне такъв един пазар и да се гарантира в бъдеще намаляването на емисиите на парникови газове в Общността и по този начин да се ускори постигането на целите на Общността, свързани с енергията от възобновяеми източници, енергийната ефективност, енергийната сигурност, иновациите и конкурентоспособността, се предлага да бъде разрешено ежегодното използване от държавите-членки на кредити от проекти за намаляване на емисиите на парникови газове в трети държави в размер до 3 % от емисиите на парникови газове от източници извън приложното поле на Директива 2003/87/ЕО, на всяка държава-членка през 2005 г., или в други държави-членки - до сключването на международно споразумение по изменението на климата. Следва да бъде разрешено прехвърлянето на неизползваната част от тези количества между държави-членки. Някои държави-членки с отрицателна пределна стойност или с положителна пределна стойност най-много до 5 %, както е уредена в настоящото решение, следва да имат право ежегодно и в допълнение към посочените по-горе кредити, да използват допълнителни кредити в размер на 1 % от техните проверени емисии за 2005 г. от проекти в НСРД и РМОД, при условие че спазват едно от четирите условия, предвидени в настоящото решение.
(17)
Настоящото решение следва да не засяга по-строгите национални цели. Когато държавите-членки ограничат емисиите си на парникови газове, обхванати от настоящото решение, в по-голяма степен в сравнение със задълженията си по него, за да постигнат по-строги цели, ограничението, наложено от настоящото решение относно използването на кредити за намаление на емисии на парникови газове, следва да не се прилага за допълнителните намаления на емисиите, направени за постигане на националната цел.
(18)
За да се увеличи разходната ефективност при постигане на националните цели, особено за държави-членки с по-високи цели, държавите-членки могат да използват кредити, произтичащи от проекти на общностно равнище съгласно определението в член 24а от Директива 2003/87/ЕО.
(19)
След сключването на международно споразумение по изменение на климата държавите-членки следва да приемат кредити за намаление на емисиите единствено от държави, ратифицирали това споразумение, и като следват общ подход.
(20)
Фактът, че някои разпоредби на настоящото решение се позовават на одобрението от страна на Общността на международно споразумение по изменение на климата, не засяга сключването на това споразумение и от страна на държавите-членки.
(21)
След като одобрят международно споразумение по изменение на климата за периода след 2012 г., и в съответствие с предвиденото в това споразумение Общността и нейните държави-членки следва да участват във финансирането на измерими, подлежащи на отчетност и проверка и съобразени с националната специфика действия в развиващите се държави, които са ратифицирали споразумението, целящи смекчаване на последиците от емисиите на парникови газове, съвместими с целите за ограничаване на увеличаването на средните годишни температури на повърхността до 2 °C в сравнение с нивата преди началото на индустриализацията.
(22)
След като одобрят международно споразумение по изменение на климата за периода след 2012 г. и в съответствие с предвиденото в това споразумение Общността и нейните държави-членки следва да участват във финансиране на предоставянето на помощ за развиващите се държави, които са ратифицирали споразумението, и по-специално на общностите и държавите, които са най-силно застрашени от изменението на климата, с цел те да бъдат подпомогнати в процеса на адаптиране и в техните стратегии за намаляване на риска.
(23)
В случай че до 31 декември 2010 г. Общността не е одобрила международно споразумение по изменение на климата, Комисията следва да направи предложение за включване на емисиите и на поглъщането, свързани със земеползването, с промяната на земеползването и с горското стопанство, в ангажимента на Общността за намаляване на емисиите в съответствие с хармонизирани ред и условия, като се основава на работата, извършена в контекста на РКОНИК, и като гарантира постоянство и съобразено с околната среда единство на приноса от земеползването, от промяната на земеползването и от горското стопанство, както и точен мониторинг и отчитане, с цел предложението да влезе в сила до 2013 г. Комисията следва да оцени дали разпределението на усилията на отделните държави-членки следва съответно да бъде коригирано.
(24)
Напредъкът при изпълнението на ангажиментите съгласно настоящото решение следва да бъде оценяван ежегодно въз основа на докладите, представени в съответствие с Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. относно механизма за мониторинг на емисиите на парникови газове в Общността и прилагане на Протокола от Киото (5). На всеки две години следва да се изготвя прогноза за очаквания напредък, а през 2016 г. - да се направи цялостна оценка на изпълнението на настоящото решение.
(25)
Всички корекции в приложното поле на Директива 2003/87/ЕО следва да бъдат придружени от съответни промени на максимално допустимите количества емисии на парникови газове, попадащи в приложното поле на настоящото решение.
(26)
След одобряването от Общността на международно споразумение по изменение на климата пределните стойности за емисиите на парникови газове за държавите-членки следва да бъдат актуализирани с цел изпълнение на ангажимента на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове, предвиден в това споразумение, въз основа на принципа на солидарност между държавите-членки и предвид необходимостта от устойчив икономически растеж в цялата Общност. Количеството кредити от проекти за намаляване на емисиите на парникови газове в трети държави, които всяка държава-членка може да ползва, следва да бъде увеличено с количество, достигащо до половината от допълнителното намаление съгласно настоящото решение.
(27)
Регистрите, предвидени в Решение № 280/2004/ЕО, както и определеният съгласно Директива 2003/87/ЕО Централен администратор следва да се използват за осигуряване на правилна обработка и осчетоводяване на всички транзакции по изпълнението на настоящото решение.
(28)
Тъй като ангажиментът на Общността за намаляване на емисиите налага задължения не само на органите на централно управление на държавите-членки, но и на техните местни и регионални органи на управление, а също и на други местни и регионални форуми и активни в тази област организации, държавите-членки следва да гарантират сътрудничество между своите централни и местни органи на различни равнища.
(29)
Освен отделните държави-членки, органите на централно управление, местните и регионалните организации и органи, участниците на пазара - съвместно с домакинствата и отделните потребители - следва да бъдат ангажирани да допринасят за изпълнението на ангажимента на Общността за намаляване на емисиите, независимо от нивото на емисии на парникови газове, което може да им бъде приписано.
(30)
Държавите-членки следва да осигурят финансиране за използването на нови, новаторски техники с цел да улеснят създаването на нови работни места от страна на промишлените предприятия, като по този начин увеличават конкурентоспособността и насърчават постигането на целите на Лисабонската стратегия.
(31)
Тъй като увеличаването на производството на електроенергия от възобновяеми енергийни източници представлява особено важно средство за намаляване на емисиите на парникови газове, държавите-членки следва да полагат усилия в тази насока в контекста на Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници (6).
(32)
Мерките, необходими за изпълнение на настоящото решение, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (7).
(33)
По-специално на Комисията следва да бъде предоставено правомощието да определя годишното разпределено количество емисии за периода от 2013 до 2020 г. в тонове еквивалент на въглероден диоксид, да посочва условията и реда с цел улесняване на прехвърлянето от страна на държавите-членки на части от разпределеното им количество емисии и увеличаване на прозрачността на такива прехвърляния, както и да приема мерки за прилагане на разпоредбите, свързани с регистрите и Централния администратор. Тъй като тези мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи на настоящото решение чрез допълването му с нови несъществени елементи, те трябва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от Решение 1999/468/ЕО.
(34)
Доколкото целите на настоящото решение не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно могат, с оглед на неговите мащаб и последици, да бъдат постигнати по-добре на общностно равнище, Общността може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
С настоящото решение се установяват минималният принос на държавите-членки за постигане на ангажимента на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове за периода от 2013 до 2020 г. за емисии на парникови газове, обхванати от настоящото решение, и правила за осъществяване на този принос и за неговата оценка.
С настоящото решение също така се установяват разпоредби за оценка и изпълнение на по-строг ангажимент на Общността за постигане на намаление на емисиите, надвишаващо 20 %, който да бъде приложен, след като Общността одобри международно споразумение по изменение на климата, водещо до намаления на емисиите над изискваните по член 3 нива, както е отразено в ангажимента за намаляване на емисиите с 30 %, одобрен от Европейския съвет от март 2007 г.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1.
„емисии на парникови газове“ означава емисии от източници на въглероден диоксид (CO2), метан (CH4), диазотен оксид (N2O), хидрофлуоровъглероди (HFCs), перфлуоровъглероди (PFCs) и серен хексафлуорид (SF6) от категориите, изброени в приложение I, изразени в тонове еквивалент на въглероден диоксид в съответствие с Решение № 280/2004/ЕО, с изключение на емисиите на парникови газове, обхванати от Директива 2003/87/ЕО;
2.
„годишно разпределено количество емисии“ означава годишните максимално разрешени емисии на парникови газове в годините от 2013 до 2020 г., както е посочено в член 3, параграф 2.
Член 3
Нива на емисиите за периода от 2013 до 2020 г.
1. До 2020 г. всяка държава-членка ограничава своите емисии на парникови газове най-малкото с процентния дял, установен за тази държава-членка в приложение II към настоящото решение, спрямо нейните емисии през 2005 г.
2. При спазване на параграфи 3, 4 и 5 от настоящия член и член 5 всяка държава-членка с отрицателна пределна стойност съгласно приложение II гарантира, че емисиите ѝ на парникови газове през 2013 г. не надвишават средните ѝ годишни емисии на парникови газове за 2008, 2009 и 2010 г., докладвани и проверени в съответствие с Директива 2003/87/ЕО и Решение № 280/2004/ЕО, включително като използва възможностите за гъвкавост, предвидени в настоящото решение.
При спазване на параграфи 3, 4 и 5 от настоящия член и член 5 всяка държава-членка с положителна пределна стойност съгласно приложение II гарантира, че емисиите ѝ на парникови газове през 2013 г. не надвишават нивото, определено в линейна прогресия с начало 2009 г., със средните ѝ годишни емисии на парникови газове за 2008, 2009 и 2010 г., както са докладвани и проверени в съответствие с Директива 2003/87/ЕО и Решение № 280/2004/ЕО, и край през 2020 г. на ограничението за същата държава-членка, както е посочено в приложение II, включително като използва възможностите за гъвкавост, предвидени в настоящото решение.
При спазване на параграфи 3, 4 и 5 от настоящия член и член 5 всяка държава-членка ограничава ежегодно емисиите си на парникови газове съгласно линейна прогресия, включително като използва възможностите за гъвкавост, предвидени в настоящото решение, за да гарантира, че емисиите ѝ не надхвърлят през 2020 г. ограничението ѝ, както е посочено в приложение II.
В срок шест месеца след получаването на съответните преразгледани и проверени данни за емисиите се приемат мерки за определяне на годишното разпределено количество емисии за периода от 2013 до 2020 г. в тонове еквивалент на въглероден диоксид.
Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящото решение чрез допълването му, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 13, параграф 2.
3. През периода от 2013 до 2019 г. всяка държава-членка може да направи пренос от следващата година на количество емисии в размер до 5 % от годишното си разпределено количество емисии. Ако емисиите на парникови газове на дадена държава-членка са под годишното ѝ разпределено количество емисии, тя може да пренесе частта от годишното ѝ разпределено количество емисии за дадена година, която надвишава емисиите ѝ на парникови газове за тази година, към следващи години до 2020 г., като взема предвид използването на възможностите за гъвкавост по настоящия параграф и параграфи 4 и 5.
Държава-членка може да поиска по-голямо ниво на пренос, надвишаващо 5 %, през 2013 г. и през 2014 г., в случай на екстремални метеорологични условия, които са довели до значително повишаване на емисиите на парникови газове през тези две години в сравнение с годините с нормални метеорологични условия. За тази цел държавата-членка представя доклад на Комисията, като обосновава това искане. Комисията решава в срок от три месеца дали може да бъде разрешено увеличаване на нивото на пренос.
4. Държава-членка може да прехвърли до 5 % от годишното си разпределено количество емисии през дадена година на други държави-членки. Държавата-членка, която получава това количество, може да го използва за изпълнение на задължението си по настоящия член за съответната година или която и да е от следващите години до 2020 г. Държава-членка не може да прехвърля никаква част от годишното си разпределено количество емисии, ако в момента на прехвърляне тази държава-членка не спазва изискванията на настоящото решение.
5. Държава-членка може да прехвърли частта от годишното си разпределено количество емисии, която надхвърля емисиите ѝ на парникови газове през тази година, на други държави-членки, като взема предвид използването на възможностите за гъвкавост по параграфи 3 и 4. Държавата-членка, която получава това количество, може да го използва за изпълнение на задълженията си по настоящия член за същата година или която и да е от следващите години до 2020 г. Държава-членка не може да прехвърля никаква част от годишното си разпределено количество емисии, ако в момента на прехвърляне не спазва изискванията на настоящото решение.
6. За да се улеснят прехвърлянията, посочени в параграфи 4 и 5, и за да се увеличи тяхната прозрачност, се приемат мерки, определящи реда и условията за такива прехвърляния.
Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящото решение чрез допълването му, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 13, параграф 2.
Член 4
Енергийна ефективност
1. До 2012 г. Комисията оценява и докладва за напредъка на Общността и нейните държави-членки към постигане на целта за намаляване на потреблението на енергия с 20 % до 2020 г. в сравнение с прогнозите за 2020 г., както е посочено в Плана за действие за енергийна ефективност, предвиден в съобщението на Комисията от 19 октомври 2006 г.
2. Ако е уместно, по-специално с оглед подпомагане на държавите-членки в техния принос към изпълнение на ангажиментите на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове, до декември 2012 г. Комисията предлага засилени или нови мерки за ускоряване на подобренията в областта на енергийната ефективност
Член 5
Използване на кредити от дейности по проекти
1. Държавите-членки може да използват следните кредити за намаление на емисиите на парникови газове за изпълнение на задълженията си по член 3:
а)
сертифицирани единици редуцирани емисии (СЕРЕ) и единици редуцирани емисии (ЕРЕ), издадени по отношение на намаления на емисиите до 31 декември 2012 г., които са отговаряли на критериите за използване в схемата на Общността през периода от 2008 до 2012 г.;
б)
СЕРЕ и ЕРЕ, издадени по отношение на намаления на емисиите от 1 януари 2013 г. от проекти, регистрирани преди 2013 г., които са отговаряли на критериите за използване в схемата на Общността през периода от 2008 до 2012 г.;
в)
СЕРЕ, издадени по отношение на намаления на емисиите, получени от проекти, осъществени в НСРД, които са отговаряли на критериите за използване в схемата на Общността през периода от 2008 до 2012 г., до ратифицирането от страна на тези държави на съответно споразумение с Общността или до 2020 г., в зависимост от това кое от двете събития ще настъпи по-рано;
г)
временни СЕРЕ (вCEРЕ) или дългосрочни СЕРЕ (дCEРЕ) от проекти за залесяване и повторно залесяване, при условие че когато дадена държава-членка е използвала вCEРЕ или дCEРЕ в изпълнение на ангажиментите си по Решение 2002/358/ЕО на Съвета (8) за периода от 2008 до 2012 г., държавата-членка се ангажира с продължаване на заместването на тези кредити от вCEРЕ, дCEРЕ или други единици, валидни по Протокола от Киото, преди крайния срок на валидност на тези вCEРЕ или дCEРЕ, а така също държавата-членка се ангажира и с продължаване на заместването на вCERЕ или дCEРЕ, използвани по настоящото решение с вCEРЕ, дCEРЕ или други единици, които може да бъдат използвани за изпълнение на тези ангажименти преди крайния срок на валидност на тези вCEРЕ или дCEРЕ. Когато заместването се извършва с вCEРЕ или дCEРЕ, държавата-членка продължава да замества и тези вCEРЕ или дCEРЕ преди изтичане на срока им на валидност, докато те бъдат заменени от единици с неограничен срок на валидност.
Държавите-членки следва да гарантират, че тяхната политика на придобиване на такива кредити насърчава справедливото в географско отношение разпределение на проектите и подпомага постигането на международно споразумение по изменение на климата.
2. В допълнение към параграф 1 и в случай че преговорите относно международно споразумение по изменение на климата не бъдат приключени до 31 декември 2009 г., държавите-членки може да използват за изпълнение на ангажиментите си по член 3 допълнителни кредити за намаляване на емисиите на парникови газове, произтичащи от проекти или други дейности за намаляване на емисиите в съответствие със споразуменията, посочени в член 11а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО.
3. Ако бъде постигнато международно споразумение по изменение на климата, както е посочено в член 1, от 1 януари 2013 г. държавите-членки може да използват само кредити от проекти в трети държави, ратифицирали това споразумение.
4. Използваните ежегодно от всяка държава-членка кредити съгласно параграфи 1, 2 и 3 не трябва да надхвърлят 3 % от емисиите на парникови газове на същата държава-членка през 2005 г., плюс всяко прехвърлено в съответствие с параграф 6 количество.
5. Държави-членки с отрицателна пределна стойност или с положителна пределна стойност до 5 %, както е предвидено в приложение II, които са изброени в приложение III, имат право ежегодно и в допълнение към използваните съгласно параграф 4 кредити да използват допълнителни кредити в размер на 1 % от техните проверени емисии за 2005 г. от проекти в НСРД и РМОД, при условие че е спазено едно от следните четири условия:
а)
съгласно оценката на въздействието на Комисията, приложена към пакета от мерки за изпълнение на целите на ЕС в областта на изменението на климата и енергията от възобновяеми източници до 2020 г., преките разходи на цялостния пакет надвишават 0,70 % от БВП;
б)
налице е увеличение от най-малко 0,1 % от БВП между целта, действително приета за съответната държава-членка, и сценария за ефективност на разходите съгласно оценката на въздействието на Комисията, посочена в буква а);
в)
повече от 50 % от общите емисии, обхванати от настоящото решение за съответната държава-членка, са емисии, свързани с транспорта; или
г)
съответната държава-членка има цел за енергия от възобновяеми източници за 2020 г., надвишаваща целта от 30 %, определена в Директива 2009/28/ЕО.
6. Всяка държава-членка може да прехвърля ежегодно на друга държава-членка неизползваната част от своето годишно количество, равняваща се на 3 %, както е посочено в параграф 4. Когато използваните годишно от държава-членка кредити не достигат количеството, предвидено в параграф 4, държавата-членка може да пренесе неизползваната част от това количество към следващите години.
7. В допълнение държавите-членки могат да използват без каквито и да било количествени ограничения кредити от проекти на общностно равнище, издадени съгласно член 24а от Директива 2003/87/ЕО, с цел изпълнение на техните ангажименти за намаляване на емисиите.
Член 6
Доклади, оценка на напредъка, изменения и преразглеждане
1. В своите доклади съгласно член 3 от Решение № 280/2004/ЕО държавите-членки включват следното:
а)
своите годишни емисии на парникови газове, произтичащи от прилагането на член 3;
б)
използването, географското разпределение и видовете кредити, както и качествените критерии, прилагани към кредитите, използвани в съответствие с член 5;
в)
прогнозирания напредък по отношение на изпълнението на техните задължения по настоящото решение, включително информация относно националните политики и мерки и националните прогнози;
г)
информация относно планираните допълнителни национални политики и мерки, предвидени с оглед на ограничаване на емисиите на парникови газове, надхвърлящи техните ангажименти по настоящото решение, и с оглед прилагането на международното споразумение по изменение на климата, посочено в член 8.
2. В случай че държава-членка използва кредити от определени видове проекти, които не могат да се използват от операторите в схемата на Общността, тази държава-членка представя подробна обосновка за използването на такива кредити.
3. В своите доклади, представени съгласно член 5, параграфи 1 и 2 от Решение № 280/2004/ЕО, Комисията преценява дали напредъкът на държавите-членки е достатъчен за изпълнение на техните задължения съгласно настоящото решение.
Оценката отчита напредъка в политиките и мерките на Общността и информацията, предоставена от държавите-членки в съответствие с членове 3 и 5 от Решение № 280/2004/ЕО.
На всеки две години, като се започне с доклада за емисиите на парникови газове за 2013 г., оценката включва и прогнози за очаквания напредък на Общността към изпълнение на ангажимента ѝ за намаляване на емисиите и на държавите-членки - по отношение на изпълнението на задълженията им по настоящото решение.
4. В доклада, посочен в параграф 3, Комисията извършва оценка на цялостното изпълнение на настоящото решение, включително използването и качеството на кредити по МЧР и необходимостта от допълнителни общи и съгласувани политики и мерки на общностно равнище в отраслите, които попадат в приложното поле на настоящото решение, с цел подпомагане на държавите-членки при изпълнението на техните ангажименти по настоящото решение, както и прави предложения, когато е уместно.
5. С оглед изпълнението на настоящото решение Комисията прави предложения за изменение на Решение № 280/2004/ЕО и приема изменения на Решение 2005/166/ЕО на Комисията (9) с цел актовете за изменение да се прилагат от 1 януари 2013 г., за да гарантира по-специално:
а)
по-бърз, ефикасен, прозрачен и разходоефективен мониторинг, докладване и проверка на емисиите на парникови газове;
б)
разработването на национални прогнози за емисиите на парникови газове след 2020 г.
Член 7
Коригиращи действия
1. Ако емисиите на парникови газове на държава-членка превишат годишното разпределено количество емисии, определени съгласно член 3, параграф 2, като се вземат предвид възможностите за гъвкавост, използвани съгласно членове 3 и 5, се прилагат следните мерки:
а)
приспадане от разпределеното количество емисии на държавата-членка за следващата година на количеството на тези превишени емисии в тонове еквивалент на въглероден диоксид, умножено по коефициент на намаление 1,08;
б)
разработване на план за коригиращи действия в съответствие с параграф 2 от настоящия член; и
в)
временно отнемане на правото на държавата-членка да прехвърля част от разпределеното си количество емисии и права по СИ/МЧР на друга държава-членка за периода, през който държавата-членка не спазва член 3, параграф 2.
2. Държавата-членка, за която се прилага параграф 1, представя на Комисията, в рамките на три месеца, оценка и план за коригиращи действия, който включва:
а)
действията, които държавата-членка ще приложи, за да изпълни своите конкретни задължения съгласно член 3, параграф 2, като дава приоритет на вътрешните политики и мерки и на изпълнението на действията на Общността;
б)
график за изпълнението на тези действия, който дава възможност за оценка на годишния напредък при изпълнението.
Комисията може да даде становище относно плана за коригиращи действия на въпросната държава-членка.
Преди да даде такова становище, Комисията може да представи плана за коригиращи действия на Комитета по изменение на климата, посочен в член 13, параграф 1, за забележки.
Член 8
Корекции, приложими след одобрение от Общността на международно споразумение по изменение на климата
1. В срок три месеца от подписването от страна на Общността на международно споразумение по изменение на климата, което води до задължителни намаления на емисиите на парникови газове до 2020 г. с над 20 % в сравнение с нивата от 1990 г., както е отразено в ангажимента за намаляване на емисиите с 30 %, одобрен от Европейския съвет от март 2007 г., Комисията представя доклад за оценка, по-специално на следните елементи:
а)
естеството на мерките, договорени в рамките на международните преговори, както и поетите от други развити държави ангажименти за намаляване на емисиите, съпоставими с тези на Общността, и ангажиментите, поети от по-напредналите в икономическо отношение развиващи се държави за подходящ принос в съответствие с техните отговорности и съответни възможности;
б)
последиците от международното споразумение по изменение на климата и, следователно, възможностите, които са необходими на общностно равнище, за да се постигне напредък в постигането на целта за намаляване на емисиите с 30 % по балансиран, прозрачен и справедлив начин, като се взема предвид работата в рамките на първия период на ангажименти съгласно Протокола от Киото;
в)
конкурентоспособността на производствените отрасли на промишлеността на Общността в контекста на рисковете от „изтичане на въглерод“;
г)
въздействието на международното споразумение по изменение на климата върху други отрасли на икономиката на Общността;
д)
въздействието върху селското стопанство на Общността, включително рисковете от „изтичане на въглерод“;
е)
подходящи условия за включване на емисиите и поглъщането на емисии, свързани със земеползването, промяната на земеползването и горското стопанство в Общността;
ж)
залесяването, повторното залесяване, предотвратяването на обезлесяване и влошаване на състоянието на горите в трети държави в случай на установяване на международно призната схема в този контекст;
з)
необходимостта от допълнителни общностни политики и мерки с оглед на ангажиментите на Общността и на държавите-членки за намаляване на емисиите на парникови газове.
2. Въз основа на доклада, посочен в параграф 1, Комисията, ако е уместно, представя на Европейския парламент и на Съвета законодателно предложение за изменение на настоящото решение съгласно параграф 1, с оглед на влизането в сила на акта за изменение след одобрението от Общността на международното споразумение по изменение на климата и с оглед на ангажимента за намаляване на емисиите, който трябва да бъде изпълнен съгласно същото споразумение.
Предложението се основава на принципите на прозрачност, икономическа и разходна ефективност, както и на справедливост и солидарност при разпределението на усилията между държавите-членки.
3. Ако е уместно, в предложението се предвижда възможност държавите-членки да използват СЕРЕ, ЕРЕ или други одобрени кредити от проекти в трети държави, които са ратифицирали международното споразумение по изменение на климата, в допълнение към кредитите, предвидени в настоящото решение.
4. Предложението също така трябва включва, ако е уместно, мерки, които позволяват на държавите-членки да използват неизползваната част от допълнителното подлежащо на използване количество, посочено в параграф 3, през следващите години или да прехвърлят неизползваната част от това количество на друга държава-членка.
5. Предложението също така трябва включва, ако е уместно, всякакви други мерки, необходими да се подпомогне постигането на задължителните намаления в съответствие с параграф 1 по прозрачен, балансиран и справедлив начин, и по-специално мерки за изпълнение, които предвиждат използването от страна на държавите-членки на допълнителни видове кредити от проекти или използването, ако е уместно, от държавите-членки на други механизми, създадени съгласно международното споразумение по изменение на климата.
6. Въз основа на правилата, съгласувани като част от международно споразумение по изменение на климата, ако е уместно, Комисията предлага включването в ангажимента на Общността за намаляване на емисиите, на емисиите и на поглъщането, свързани със земеползване, промяна на земеползването и с горско стопанство, съгласно хармонизирани ред и условия, гарантиращи постоянство и екологична насоченост на приноса от земеползването, промяната на земеползването и от горското стопанство, както и точен мониторинг и отчитане. Комисията извършва оценка дали разпределението на усилията между отделните държави-членки следва да бъде съответно коригирано.
7. Предложението включва подходящи преходни мерки и мерки за отлагане на действието до влизането в сила на международното споразумение по изменение на климата.
Член 9
Процедура във връзка със земеползването, промяна на земеползването и горското стопанство при отсъствие на международно споразумение по изменение на климата
В случай че Общността не одобри международно споразумение по изменение на климата до 31 декември 2010 г., държавите-членки може да посочат своите намерения за включване на земеползването, промяната на земеползването и горското стопанство в ангажимента на Общността за намаляване на емисиите, като вземат предвид отчетните методологии в рамките на работата в контекста на РКОНИК. Комисията, като отчита посоченото от страна на държавите-членки, до 30 юни 2011 г. извършва оценка на реда и условията за достъп по отношение на включване на емисиите и поглъщането, свързани със земеползване, с промяна на земеползването и с горско стопанство, в общностния ангажимент за намаляване, като гарантира постоянство и екологична насоченост на приноса от земеползването, от промяната на земеползването и от горското стопанство, както и точен мониторинг и отчитане, и прави предложение, ако е уместно, с цел влизането на предложението в сила от 2013 г. В оценката на Комисията се разглежда въпросът, дали разпределението на усилията между отделните държави-членки следва да бъде съответно коригирано.
Член 10
Промени в приложното поле на Директива 2003/87/ЕО и прилагането на член 24а от нея
Максималното количество емисии за всяка държава-членка съгласно член 3 от настоящото решение се коригира в съответствие с количеството на:
а)
квотите за емисии на парникови газове, издадени съгласно член 11 от Директива 2003/87/ЕО, в резултат от промяна в броя на източниците, попадащи в приложното поле на същата директива, последвала окончателното одобряване от Комисията на националните разпределителни планове за периода от 2008 до 2012 г. съгласно Директива 2003/87/ЕО;
б)
квотите или кредитите, издадени съгласно членове 24 и 24а от Директива 2003/87/ЕО във връзка с намаления на емисиите в дадена държава-членка, обхванати от настоящото решение;
в)
квоти за емисии на парникови газове от инсталации, изключени от схемата на Общността в съответствие с член 27 от Директива 2003/87/ЕО - за срока, през който са били изключени.
Комисията публикува стойностите, получени в резултат на тази корекция.
Член 11
Регистри и Централен администратор
1. Създадените съгласно член 6 от Решение № 280/2004/ЕО регистри на Общността и нейните държави-членки гарантират точното отчитане на транзакции съгласно настоящото решение. Тази информация е достъпна за обществеността.
2. Централният администратор, определен съгласно член 20 от Директива 2003/87/ЕО, извършва, с помощта на независим регистър на транзакциите, автоматизирана проверка на всяка транзакция съгласно настоящото решение и при необходимост блокира транзакции, за да гарантира, че няма нередности. Тази информация е достъпна за обществеността.
3. Комисията приемат мерките, необходими за изпълнението на параграфи 1 и 2.
Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи от настоящото решение чрез допълването му, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 13, параграф 2.
Член 12
Изменения на Регламент (ЕО) № 994/2008
За изпълнението на настоящото решение Комисията приема изменения на Регламент (ЕО) № 994/2008 на Комисията от 8 октомври 2008 г. за стандартизирана и защитена система от регистри съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10).
Член 13
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по изменение на климата, създаден съгласно член 9 от Решение № 280/2004/ЕО.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат член 5а, параграфи 1-4 и член 7 от Решение 1999/468/EО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Член 14
Доклад
Комисията изготвя доклад за оценка на изпълнението на настоящото решение. В този доклад също така се оценява начинът, по който изпълнението на настоящото решение е повлияло върху конкуренцията на национално, общностно и международно равнище. Комисията представя своя доклад на Европейския парламент и на Съвета до 31 октомври 2016 г., придружен от предложения, по целесъобразност, по-специално във връзка с това, дали е уместно да се разграничат националните цели за периода след 2020 г.
Член 15
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 16
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 23 април 2009 година.