31994L0011
L 100/37
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 94/11/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 23 март 1994 година
относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби на държавите-членки в областта на етикетирането на материалите, използвани в основните компоненти на обувките, предназначени за продажба на потребителите
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 100а от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, постановена в член 189б от Договора,
като имат предвид, че в някои държави-членки действат правни разпоредби относно етикетирането на обувките, които имат за цел да защитават и информират обществото, както и да гарантират законните интереси на промишлеността;
като имат предвид, че несъответствията между отделните разпоредби биха могли да създадат препятствия пред търговията в рамките на Общността и по този начин да се засегне функционирането на вътрешния пазар;
като имат предвид, че с цел да се избегнат проблемите, произтичащи от различните системи, следва да се дефинират много точно елементите на общата система за етикетиране на обувките;
като имат предвид, че резолюция на Съвета от 9 ноември 1989 г. относно бъдещите приоритети на обновената политика за защита на потребителите (3) призовава да се положат усилия за подобряване на информацията относно продуктите, предназначена за потребителите;
като имат предвид, че е в интерес както на потребителите, така и на обувната промишленост да се въведе система, която намалява риска от измами чрез точно посочване на естеството на материалите, използвани в производството на основните компоненти на обувките;
като имат предвид, че резолюция на Съвета от 5 април 1993 г. относно бъдещите дейности, свързани с етикетирането на продуктите в интерес на потребителите (4), постановява, че етикетирането е едно от най-важните средства за по-добра информираност и за прозрачност спрямо потребителя, както и за гарантиране на хармоничното функциониране на вътрешния пазар;
като имат предвид, че хармонизирането на националното законодателство е правилният път за премахване на търговските бариери пред свободната търговия; като имат предвид, че тази цел не може да бъде постигната достатъчно добре от отделните държави-членки; като имат предвид, че настоящата директива постановява само онези изисквания, които са абсолютно необходими за свободното движение на продуктите, за които се прилага,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Настоящата директива се прилага за етикетирането на материалите, използвани в основните компоненти на обувките, предназначени за продажба на потребителите.
За целите на настоящата директива, терминът „обувки“ означава всички артикули с прикачени към тях подметки, предназначени да покриват или пазят долната част на краката, включително части от тях, които се предлагат на пазара отделно, както е посочено в приложение I.
Неизчерпателен списък на продуктите, които са предмет на настоящата директива, е даден в приложение II.
Директивата не се отнася за следните продукти:
-
употребявани обувки, обувки втора ръка;
-
защитни обувки, за които се отнася Директива 89/686/ЕИО (5);
-
обувки, за които се отнася Директива 76/769/ЕИО (6);
-
обувки, имащи характер на играчки.
2. Информацията за материалите, от които са направени обувките, се предоставя чрез етикетиране по начина, посочен в член 4.
i)
Етикетирането съдържа информация, отнасяща се за трите части на обувката, така както са дефинирани в приложение I, а именно:
а)
горната част;
б)
подплатата и стелката; и
в)
външната част на подметката.
ii)
Съставът на обувката се посочва така, както е посочено в член 4: или въз основа на пиктограмите, или чрез писмена индикация на конкретните материали, съгласно приложение I.
iii)
Що се отнася до горната част на обувките, класификацията на материалите се определя въз основа на разпоредбите, съдържащи се в член 4, параграф 1 и в приложение I, без да се вземат под внимание аксесоарите или подсилванията, например кантове, предпазители за глезените, орнаменти, катарами, капси или подобни приспособления.
iv)
Що се отнася до външната част на подметката, класификацията се определя въз основа на обема на материалите, съдържащи се в нея, в съответствие с разпоредбите на член 4.
Член 2
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че всички обувки, които се предлагат на пазара, отговарят на изискванията на директивата относно етикетирането, без с това да се накърняват други разпоредби на Общността в тази област.
2. В случаите, когато на пазара се предлагат обувки, които не съответстват на разпоредбите относно изискванията за етикетиране, компетентната държава-членка предприема необходимите мерки в съответствие със своето национално законодателство.
Член 3
Без да се засягат други разпоредби на Общността в тази област, държавите-членки не забраняват, нито възпрепятстват пускането на пазара на обувки, които отговарят на изискванията за етикетиране съгласно настоящата директива, чрез въвеждане на нехармонизирани национални разпоредби в областта на етикетирането на някои видове обувки или на обувките въобще.
Член 4
1. Етикетирането дава информация за материала, определен съгласно приложение I, който представлява най-малко 80 % от повърхността на горната част и от подплатата и стелката на обувката, и най-малко 80 % от външната част на подметката. Ако нито един от материалите не възлиза на поне 80 %, предоставя се информация за двата основни вида материали, използвани в състава на обувката.
2. Информацията трябва да бъде обозначена върху обувките. Производителят или негов упълномощен представител, установен в Общността, може да избере дали да използва пиктограми или писмени обозначения най-малко на езика или езиците, които могат да бъдат посочени от държавата-членка потребител, съгласно дефиницията и илюстрациите, дадени в приложение I. Държавите-членки включват в националните си разпоредби изискването, че потребителите трябва да бъдат информирани по подходящ начин за смисъла на тези пиктограми, и гарантират, че тези разпоредби няма да създадат препятствия в търговията.
3. За целите на настоящата директива, етикетирането включва прикрепване на необходимата информация най-малко към един артикул на обувката, във всеки чифт обувки. Това може да се направи чрез отпечатване, залепване, щамповане или с използване на прикрепен етикет.
4. Етикетът трябва да се вижда ясно, да бъде здраво прикрепен и на достъпно място, а размерите на пиктограмата да бъдат достатъчно големи, за да позволяват лесно разчитане на информацията, съдържаща се в нея. Етикетът не трябва да прави възможно заблуждаване на потребителя.
5. Производителят или негов упълномощен представител, установен в Общността, отговаря за доставката на етикета и за точността на информацията, дадена в него. Ако нито производителят, нито негов упълномощен представител са установени в Общността, това задължение се вменява на лицето, което отговаря за първоначалното пласиране на обувките на пазара на Общността. Търговецът на едро има задължението да осигури подходящо етикетиране на обувките, продавани от него, в съответствие с разпоредбите на настоящата директива.
Член 5
Ако е необходимо, към етикета може да бъде прикрепена допълнителна текстова информация, която да допълва информацията, изисквана съгласно настоящата директива. От друга страна, държавите-членки не могат да забраняват или да възпрепятстват предлагането на пазара на обувки, които отговарят на изискванията на настоящата директива, в съответствие с член 3.
Член 6
1. Държавите-членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 23 септември 1995 г. Те информират незабавно Комисията за това.
2. Държавите-членки прилагат мерките, посочени в параграф 1, от 23 март 1996 г. Наличност, фактурирана или предадена на търговеца на едро преди тази дата, не може да бъде предмет на посочените мерки до 23 септември 1997 г.
3. Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
4. Три години след влизането в сила на настоящата директива, Комисията внася в Съвета доклад за оценка, като взема под внимание всички трудности, които може да са възникнали за участвалите в дейностите по настоящата директива лица при прилагане на разпоредбите на настоящата директива, и представя при необходимост подходящи предложения за преразглеждане на настоящите разпоредби.
Член 7
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 23 март 1994 година.