32002R1972
L 305/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1972/2002 НА СЪВЕТА
от 5 ноември 2002 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 384/96 за защитата срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 133 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като има предвид, че:
(1)
Чрез Регламент (ЕО) № 384/96 (1) Съветът прие общи правила за защита от дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност.
(2)
Целесъобразно е да се дадат насоки относно това кога страни могат да се смятат за свързани за целите на определяне на случай на дъмпинг. Член 143 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г., формулиращ разпоредби за прилагането на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета, установяващ Митническия кодекс на Общността (2), съдържа такава дефиниция, която отразява дефиницията, изложена в член 15, параграф 4 от Споразумението за прилагане на член VII от Общото споразумение за тарифите и търговията от 1994 г. (3).
(3)
Член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 384/96 постановява, inter alia, че в случаите, когато поради особена пазарна ситуация продажбите на подобен продукт не позволяват надлежно сравнение, нормалната стойност се изчислява на базата на производствените разходи в страната на произхода, увеличени с умерена сума за разходите за продажби, общите и административните разходи и за печалба, или на базата на износните цени, практикувани в обичайния ход на търговията, за подходяща трета страна, при условие че тези цени са представителни. Благоразумно е да се осигури разяснение относно това за какви обстоятелства би могло да се смята, че представляват особена пазарна ситуация, при която продажбите на подобен продукт не позволяват надлежно сравнение. Такива обстоятелства могат, например, да настъпят поради наличието на бартерна търговия и други нетърговски споразумения за преработка или поради други пазарни пречки. В резултат, пазарните сигнали не могат нормално да отразяват предлагането и търсенето, което на свой ред може да окаже влияние върху съответните разходи и цени и може също така да има за резултат местни цени, които не съответстват на цените на световния пазар или на цените на други представителни пазари. Очевидно, всякакво разяснение дадено в този контекст не може да е изчерпателно по своя характер, предвид широкото разнообразие от възможни особени пазарни ситуации, които не позволяват надлежно сравнение.
(4)
Уместно е да се дадат известни насоки относно това какво да се прави, ако, съгласно член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 384/96, документите не отразяват в приемлива степен разходите, свързани с производството и продажбата на разглеждания продукт, и по-конкретно в ситуации, при които поради особена пазарна ситуация продажбите на подобния продукт не позволяват надлежно сравнение. При такива обстоятелства съответните данни следва да се получат от източници, които не са повлияни от такива деформации. Такива източници могат да бъдат разходите на други производители или износители в същата държава или, когато не се разполага с такава информация или тя не може да бъде използвана, всяка друга приемлива база, включително информация от други представителни пазари. Съответните данни могат да се използват или за коригиране на определени точки от отчетните документи на заинтересованата страна или, когато това не е възможно, за установяване на разходите на тази страна.
(5)
Член 2, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 384/96, изменен по-специално от Регламент (ЕО) № 905/98 (4) и Регламент (ЕО) № 2238/2000 (5), постановява, inter alia, че в случаите на внос от Руската федерация, нормалната стойност ще се определя в съответствие с правилата приложими в страните с пазарна икономика за онези производители, които докажат, че пазарните условия преобладават по отношение на производството и продажбата на въпросния продукт. Предвид значителния напредък, постигнат от Руската федерация в установяването на условия на пазарна икономика, както е признато от заключенията на Срещата на върха Русия-Европейски съюз от 29 май 2002 г., е уместно да се позволи нормалната стойност за руските износители и производители да се определя в съответствие с разпоредбите на член 2, параграфи 1-6 от Регламент (ЕО) № 384/96.
(6)
Съгласно член 2, параграф 10, буква и) от Регламент (ЕО) № 384/96, корекции на нормалната стойност и на експортната цена се правят, когато се плащат комисионни. Благоразумно е да се поясни, в унисон с установената практика на Комисията и на Съвета, че такива корекции следва също така да се правят, ако страните не действат на базата на взаимоотношение възложител-агент, но постигат същия икономически резултат като действат като купувач и продавач.
(7)
Регламент (ЕО) № 384/96 не посочва критериите, съгласно които на износител, за когото е установена нормална стойност съгласно член 2, параграф 7, буква а), може да бъде определена индивидуална митническа ставка, изчислена чрез сравняване на тази нормална стойност с отделните износни цени на износителя. Уместно е, в интерес на прозрачността и юридическата сигурност, да се формулират ясни критерии за разрешаване на такова индивидуално третиране. Ето защо, износните цени на износителите, попадащи под действието на член 2, параграф 7, буква а) от Регламент (ЕО) № 384/96, могат да бъдат вземани предвид, при условие че износните дейности на компанията се определят свободно, че собствеността и контрола на компанията са достатъчно независими и когато държавната намеса не е такава, че да позволи заобикаляне на индивидуалните антидъмпингови мерки. Такова индивидуално третиране може да се дава на износители, за които може да се докаже, на базата на надлежно обосновани искания, че в случаите на предприятия контролирани изцяло или частично от чуждестранни лица или на смесени предприятия, те са свободни да репатрират капитали и печалби; че износните цени, количествата, условията и параметрите на продажбата се определят свободно и, че обменът на валута се извършва по пазарния курс. Следва, също така, да се докаже, че мнозинството от акциите принадлежат на частни лица и, че държавните служители, участващи в борда на директорите или заемащи ключови позиции в управлението са или малцинство, или, че компанията е достатъчно независима от държавна намеса.
(8)
Член 18, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 384/96 посочва, че в случаите на използване на налични данни, използваната информация трябва да се провери чрез справка с информация от няколко източника. Смята се за полезно да се посочи, че когато е уместно, такива източници могат да се отнасят и за данни, касаещи световния пазар или други представителни пазари.
(9)
В интерес на правната сигурност е необходимо да се осигури тези изменения да станат приложими, колкото се може по-скоро за всички нови проверки,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 384/96 се изменя, както следва:
1.
в член 2, параграф 1 се прибавя следното изречение:
„За да се определи дали две страни са свързани, може да се вземе предвид дефиницията за свързани страни, дадена в член 143 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. установяващ разпоредби за прилагането на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета, установяващ Митническия кодекс на Общността (6).;
2.
в член 2, параграф 3 се добавя следното изречение:
„Може да се смята, че съществува особена пазарна ситуация за въпросния продукт по смисъла на предходното изречение, по-конкретно, когато цените са изкуствено занижени, когато има значителна бартерна търговия или, когато съществуват нетърговски споразумения за преработка.“;
3.
в член 2, параграф 5 след първото изречение се добавя следното изречение:
„Ако разходите, свързани с производството и продажбата на продукта обект на проверката, не са добре отразени в документите на заинтересованата страна, те се коригират или установяват на базата на разходите на други производители или износители в същата държава или, когато такава информация не е на разположение или не може да се използва, на всяка друга приемлива основа, включително информация от други представителни пазари.“;
4.
в първото изречение на член 2, параграф 7, буква б), изразът „Руската федерация“ се заличава;
5.
в член 2, параграф 10, буква и) се добавя следното изречение:
„Терминът „комисионни“ се приема, че включва надценката, получена от търговеца на продукта или на подобен продукт, ако функциите на този търговец са подобни на тези на агент, работещ на базата на комисионна;“
6.
член 9, параграф 5 се замества от следното:
„5. Антидъмпингово мито се налага в подходящ за всеки случай размер, на недискриминационна основа, върху вноса на даден продукт без значение от източника, за който се установи, че прави дъмпинг и предизвиква щети, с изключение на внос от онези източници, от които са приети мерки съгласно условията на настоящия регламент. Регламентът, с който се налага митото посочва размера на митото за всеки доставчик или, ако това е неприложимо и, най-общо, когато член 2, параграф 7, буква а) се прилага, заинтересованата държава, от която се внася.
При все това, когато е приложим член 2, параграф 7, буква а), се определя индивидуално мито за износителите, които могат да докажат, на базата на надлежно обосновани искания, че:
а)
в случая на предприятия контролирани изцяло или частично от чуждестранни лица или на съвместни предприятия, износителите са свободни да репатрират капитала и печалбите;
б)
износните цени, количествата, условията и параметрите на продажбата са определени свободно;
в)
мнозинството от акциите принадлежат на частни лица. Държавните служители, участващи в борда на директорите или заемащи ключови позиции в управлението са или малцинство или трябва да се докаже, че компанията, въпреки това е достатъчно независима от държавна намеса;
г)
обменът на валута се извършва по пазарния курс; и
д)
държавната намеса не е такава, че да позволи заобикаляне на мерките, ако на отделните износители се определят различни митнически ставки.“;
7.
в член 18, параграф 5 се добавя следното изречение:
„Тази информация може да включва съответни данни, отнасящи се до световния пазар или други представителни пазари, когато това е уместно.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага за всички проверки започнати съгласно Регламент (ЕО) № 384/96 след датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 5 ноември 2002 година.