31998L0058
L 221/23
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 98/58/ЕО НА СЪВЕТА
от 20 юли 1998 година
относно защитата на животни, отглеждани за селскостопански цели
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че всички държави-членки са ратифицирали Европейската конвенция за защита на животните, отглеждани за селскостопански цели (наречена тук по-долу „Конвенцията“); като има предвид, че Общността одобри освен това тази конвенция с Решение 78/923/ЕИО (4) и е депозирала своя документ за одобрение;
като има предвид, че Общността, като договаряща се страна, трябва да въведе принципите, установени в Конвенцията;
като има предвид, че тези принципи включват предоставянето на помещения, храна, вода и грижи, които да съответстват на физиологичните и етологичните нужди на животните, в съответствие с установения опит и научните познания;
като има предвид, че е необходимо освен това Общността да създаде допълнителни разпоредби за единно прилагане на Конвенцията и нейните препоръки и за специфичните правила относно прилагането на настоящата директива;
като има предвид, че Европейският парламент, в своята резолюция от 20 февруари 1987 г. относно политиката за хуманно отношение към животните (5), призова Комисията да направи предложения за правила на Общността относно общите аспекти на отглеждането на добитък;
като има предвид, че Декларация № 24, приложена към Заключителния акт към Договора за Европейския съюз призовава европейските институции и държавите-членки, когато изработват и прилагат законодателство на Общността и по-специално Общата селскостопанска политика, да обърнат особено внимание на изискванията за хуманно отношение към животните;
като има предвид, че различията, които биха могли да нарушат условията на конкуренция, пречат на гладкото функциониране на организацията на пазара на животни;
като има предвид, че поради това съществува необходимост да се установят общи минимални стандарти за защита на животните, отглеждани за селскостопански цели, с цел да се гарантира рационалното развитие на производството и да се улесни организацията на пазара за животни; като има предвид, че за тази цел е целесъобразно да се вземат предвид разпоредбите за хуманно отношение към животните, вече определени в правилата на Общността;
като има предвид, че следва да се предприеме сравнително изследване за разпоредбите относно хуманното отношение към животните, приложими в Общността и в определени страни, които не са държави-членки, заедно с оценка на тези разпоредби, с оглед да се определи естеството на бъдещите инициативи на Общността, които целят да елиминират нарушенията на конкуренцията,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Настоящата директива определя минимални стандарти за защита на животните, развъждани или отглеждани за селскостопански цели.
2. Директивата не се прилага за:
а)
животни, живеещи на свобода;
б)
животни, които ще се използват за състезания, различни видове шоу, културни или спортни прояви или дейности;
в)
животни, отглеждани с експериментална или лабораторна цел;
г)
всички безгръбначни животни.
3. Настоящата директива се прилага, без да се засягат специфичните правила на Общността, определени в други документи, и по-специално на Директиви 88/166/ЕИО (6), 91/629/ЕИО (7) и 91/630/ЕИО (8), които продължават да се прилагат.
Член 2
За целите на настоящата директива се прилагат следните дефиниции:
1.
„животно“: всяко животно (включително риби, влечуги или амфибии), развъждано или отглеждано за производство на храна, вълна, кожа (със или без косми), или за други селскостопански цели;
2.
„собственик“ или „гледач“: всяко физическо или юридическо лице или лица, отговарящи за или натоварени да се занимават с животни - независимо дали трайно или временно;
3.
„компетентен орган“: компетентният орган по смисъла на член 2, параграф 6 от Директива 90/425/ЕИО на Комисията от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар (9).
Член 3
Държавите-членки приемат разпоредби, за да гарантират, че собствениците или гледачите ще предприемат всякакви обосновани мерки, за да осигурят хуманно отношение към животните под тяхна грижа и да гарантират, че на тези животни няма да бъде причина излишна болка, страдание или нараняване.
Член 4
Държавите-членки се задължават да гарантират, че условията, при които животните (без риби, влечуги или амфибии) се развъждат или отглеждат, с оглед на вида и степента им на развитие, адаптацията и опитомяването, както и техните физиологични и етологични нужди в съответствие с установената практика и научните познания, отговарят на разпоредбите, формулирани в приложението.
Член 5
1. Комисията изпраща на Съвета всички предложения, които могат да бъдат необходими за еднаквото прилагане на Европейската конвенция за защита на животните, отглеждани за селскостопански цели и, въз основа на научна оценка, всички препоръки, направени съгласно тази Конвенция, както и всякакви други подходящи специфични правила.
2. В допълнение, на всеки пет години и за първи път пет години след датата на влизане в сила на настоящата директива, Комисията - въз основа на опита, който е придобит след прилагането на настоящата директива и най-вече по отношение на мерките, предвидени в параграф 1 и с оглед на техническото и научното развитие, се задължава да представи на Съвета доклад, придружен с всякакви целесъобразни предложения, като се отчетат направените в доклада заключения.
3. Съветът взема решение по тези предложения с квалифицирано мнозинство.
Член 6
1. Държавите-членки се задължават да гарантират, че инспекциите се провеждат от компетентния орган, за да се провери съобразяването им с разпоредбите на настоящата директива. Тези инспекции могат да бъдат извършвани едновременно с проверките за други цели.
2. От дата, която трябва да се определи в съответствие с процедурата, посочена в параграф 3, държавите-членки представят на Комисията доклади за инспекциите, които се изискват съгласно параграф 1. Комисията изпраща на Постоянния ветеринарен комитет обобщения на тези доклади.
3. Най-късно до 1 юли 1999 г. Комисията, в съответствие с процедурата, посочена в член 9, изпраща предложения с оглед хармонизиране на следното:
а)
инспекциите, които се изискват съгласно параграф 1;
б)
формата, съдържанието и честотата на изпращане на докладите, предвидени в параграф 2.
Член 7
1. Когато еднаквото прилагане на изискванията на настоящата директива прави това необходимо, ветеринарни експерти от Комисията могат, в сътрудничество с компетентните органи:
а)
да удостоверят, че държавите-членки отговарят на посочените изисквания;
б)
да направят проверки на място, за да гарантират това, че проверките са направени в съответствие с настоящата директива.
2. Държава-членка, на чиято територия се извършва проверка, се задължава да осигури на ветеринарните експерти от Комисията всяка помощ, която те биха поискали в изпълнение на своите задачи. Резултатът от направените проверки трябва да се обсъди с компетентния орган на съответната държава-членка, преди да бъде изготвен и разпратен окончателният доклад.
3. Компетентният орган на съответната държава-членка се задължава да предприеме всички мерки, които биха били необходими, за да се отчетат резултатите от проверката.
4. Приемат се подробни правила за прилагането на настоящия член, когато е необходимо, съгласно процедурата, определена в член 9.
Член 8
1. Най-късно до 30 юни 1999 г. Комисията изпраща на Съвета доклад относно следното:
-
сравнението между разпоредбите относно хуманното отношение към животните в Общността и в страните, които не са държави-членки, които снабдяват Общността,
-
областта, в която да се получи по-широк международен прием на принципите на хуманно отношение към животните, установени в настоящата директива, и
-
степента, до която целите на Общността във връзка с хуманното отношение към животните могат да бъдат засегнати в резултат на конкуренцията на страните, които не са държави-членки и които не прилагат еквивалентни стандарти.
2. Докладът, посочен в параграф 1, се придружава от всички необходими предложения, които целят да елиминират нарушенията на конкуренцията.
Член 9
1. Когато трябва да бъде следвана процедурата, установена в настоящата директива, въпросът трябва да се отнесе незабавно до Постоянния ветеринарен комитет, създаден с Директива 68/361/ЕИО (10), наричан по-нататък „Комитетът“, от неговия председател по негова инициатива, или по молба на държава-членка.
2. Представителят на Комисията изпраща на Комитета проект за мерките, които трябва да се вземат. Комитетът представя становище по проекта в рамките на срок, който председателят може да определи в съответствие със спешността на въпроса. Становището се приема с мнозинството, посочено в член 148, параграф 2 от Договора, когато се касае за решения, които се изисква Съветът да приеме по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в рамките на Комитета се претеглят по начина, определен в посочения член. Председателят не гласува.
3.
а)
Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на Комитета.
б)
Ако предвидените мерки не са в съответствие със становището на Комитета или ако не бъде представено никакво становище, Комисията представя незабавно на Съвета предложение, свързано с мерките, които трябва да се вземат. Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство.
Ако при изтичането на период от три месеца от датата на неговото сезиране Съветът не предприеме никакво действие, Комисията приема предложените мерки и ги изпълнява незабавно, освен в случаите, когато Съветът е взел с обикновено мнозинство решение срещу посочените мерки.
Член 10
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, включително всички санкции, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 31 декември 1999 г., освен ако Съветът не вземе различно решение в светлината на доклада, посочен в член 8. Държавите-членки информират незабавно Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Редът и условията на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Въпреки това след 31 декември 1999 г. държавите-членки могат в съответствие с общите правила на Договора да поддържат или прилагат в рамките на своите територии по-стриктни разпоредби за защита на животните, отглеждани за селскостопански цели, различни от разпоредбите, установени в настоящата директива. Държавите-членки информират Комисията за всички такива мерки.
3. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 11
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 12
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 20 юли 1998 година.