ДИРЕКТИВА 2007/11/ЕО НА КОМИСИЯТА
от 21 февруари 2007 година
за изменение на определени приложения към директиви 86/362/ЕИО, 86/363/ЕИО и 90/642/ЕИО на Съвета относно максимално допустимите граници на остатъчните вещества за ацетамиприд, тиаклоприд, имазосулфурон, метоксифенозид, S-метолахлор, милбемектин и трибенурон
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 86/362/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. за определяне на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху зърнените култури (1), и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 86/363/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. за определяне на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху храни от животински произход (2), и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 90/642/ЕИО на Съвета от 27 ноември 1990 г. за определяне на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци (3), и по-специално член 7 от нея,
като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (4), и по-специално член 4, параграф 1, буква е) от нея,
като има предвид, че:
(1)
Активното вещество трибенурон е включено в приложение I към Директива 91/414/ЕИО чрез Директива 2005/54/ЕО на Комисията (5).
(2)
Следните нови активни вещества са включени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО: ацетамиприд и тиаклоприд от Директива 2004/99/ЕО на Комисията (6), имазосулфурон, метоксифенозид и S-метолахлор от Директива 2005/3/ЕО на Комисията (7), както и милбемектин от Директива 2005/58/ЕО (8).
(3)
Включването в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на съответните активни вещества се извърши въз основа на оценката на предоставената информация по отношение на предложените употреби. Информацията относно тези употреби е представена от някои държави-членки в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от лосочената директива. Наличната информация е прегледанa и е достатъчна за определяне на някои максимално допустими граници на остатъчни вещества (МДГОВ).
(4)
Когато не съществуват общностни или временни МДГОВ, държавите-членки установяват, в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО, временни национални МДГОВ, преди да могат да бъдат разрешени препаратите за растителна защита, съдържащи тези активни вещества.
(5)
Докладите за преглед на Комисията, които бяха подготвени за включването в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на активните вещества, за които става дума, определят допустимата дневна доза (ДДД) и, ако е необходимо, критичната референтна доза за тези вещества. Използването от потребителите през целия им живот на продукти, третирани с разглежданото активно вещество, е проучено и оценено в съответствие с процедурната практика на Общността. Взети са под внимание насоките, публикувани от Световната здравна организация (9) и становището на Научния комитет по растенията (10) за прилаганата методология. Изчислено е, че предложените на тази основа МДГОВ не водят до надхвърляне на допустимата дневна доза или на критичната референтна доза.
(6)
За да се гарантира подходяща защита на потребителя срещу излагане на остатъчни вещества в резултат от неразрешени употреби на продукти за растителна защита, е важно да се определят временните МДГОВ за въпросните комбинации продукт/пестицид на долната граница на аналитично определяне.
(7)
Установяването на общностно равнище на временни МДГОВ не пречи на държавите-членки да определят временни МДГОВ, приложими за веществата, за които става дума, в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО и с приложение VI към нея. Приема се, че един период от четири години е достатъчен да позволи усъвършенстването на по-нататъшната употреба на въпросните активни вещества. В края на този период следва временните максимално допустими граници на остатъчни вещества да станат окончателни.
(8)
Необходимо е следователно да бъдат изменени МДГОВ, установени в приложенията към директиви 86/362/EИО, 86/363/EИО и 90/642/EИО, за да се осигури възможност за нужните наблюдение и контрол върху забраната за тяхната употреба и за да се защитят потребителите. Когато МДГОВ вече са определени в приложенията към тези директиви, уместно е те да бъдат изменени. В случаите, когато те още не са определени, уместно е да бъдат установени за пръв път.
(9)
Директиви 86/362/EИО, 86/363/EИО и 90/642/EИО следва да бъдат съответно изменени.
(10)
Предвидените в настоящата директива мерки са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 86/362/ЕИО се изменя в съответствие с приложение I към настоящата директива.
Член 2
Директива 86/363/ЕИО се изменя в съответствие с приложение II към настоящата директива.
Член 3
Директива 90/642/ЕИО се изменя в съответствие с приложение III към настоящата директива.
Член 4
1. Държавите-членки приемат и публикуват най-късно до 1 септември 2007 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива. Те съобщават незабавно на Комисията текста на тези разпоредби и предоставят таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
Те прилагат тези разпоредби от 2 септември 2007 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 5
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 6
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 21 февруари 2007 година.