32003L0020
L 115/63
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2003/20/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 8 април 2003 година
за изменение на Директива 91/671/ЕИО на Съвета за сближаване на законодателството на държавите-членки относно задължителното използване на предпазни колани в превозни средства под 3,5 тона
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 71, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
Член 153 от Договора предвижда в частност, че с оглед да се осигури високо равнище на защита на потребителите, Общността допринася за опазването на тяхното здраве, безопасност и икономически интереси.
(2)
В своята резолюция от 13 март 1984 г. (4) Европейският парламент превърна задължителното използване на предпазни колани при движение по всички пътища, както градски, така и селски, в приоритетна мярка. В своята резолюция от 18 февруари 1986 г. (5) той подчерта необходимостта да превърне в задължително носенето на предпазни колани от всички пътници, включително децата, освен в превозните средства за обществен транспорт.
(3)
Директива 91/671/ЕИО (6) предвижда задължителното използване на ограничаващи системи за деца на седалките, оборудвани с предпазни колани. Споменатата директива не уточнява типа ограничаващо устройство, което би било подходящо, и разрешава на децата да пътуват, без да бъдат задържани от приспособена ограничаваща система, ако такава система не е на разположение.
(4)
Необходима е по-голяма строгост при използването на тези устройства и оттук по-стриктно спазване на принципа на задължително използване, споменат в член 2, втора алинея от спомената директива.
(5)
С Решение 97/836/ЕО на Съвета (7) Общността се присъедини към споразумението на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации относно приемането на еднообразни технически предписания, които да се прилагат за колесните превозни средства, за оборудването и за частите, предвидени за монтаж или използване на колесно превозно средство, и условията за взаимно признаване на одобренията, издадени в съответствие с тези предписания.
(6)
Чрез присъединяването към споменатото споразумение Комисията се присъедини към точен списък от правила, установени в съответствие със същото споразумение, в частност това за одобряване на ограничаващите устройства за деца, пътуващи в моторните превозни средства.
(7)
Въпреки че броят на смъртно ранените деца в автомобилни произшествия е относително малък спрямо броя на децата, движещи се пеша или с колела, жертви на смъртоносни произшествия, следва да се засилят общите правила за защита на децата. В частност, изследванията показаха, че използването на ограничаващи устройства за деца може да допринесе значително за намаляване на тежките наранявания при пътни произшествия и че дете, което пътува без ограничително устройство, рискува да получи по-тежко и по-голямо нараняване, отколкото ако го е използвало.
(8)
Въпреки това, държавите-членки следва със съгласието на Комисията да могат, отчитайки някои особени случаи, да разрешават някои освобождавания за превоза на тяхна територия. Същевременно е необходимо държавите-членки да приемат необходимите разпоредби за предотвратяване на злоупотребите.
(9)
Като се има предвид, че превозните средства от категориите М2 и М3 все по-често са оборудвани с предпазни колани в съответствие с Директиви 96/36/ЕО (8), 96/37/ЕО (9) и 96/38/ЕО (10) на Комисията, логично е да се изисква седящите пътници да ги носят. Пътниците в превозни средства от тези категории трябва да са уведомени за задължението да поставят предпазните си колани, когато превозното средство е в движение.
(10)
Понастоящем няма проучвания, признати на общностно равнище, относно използването на устройства за безопасност за децата под тригодишна възраст в превозните средства от категориите М2 и М3. Като се има предвид важността на предпазването на децата от всякакъв вид произшествие, е необходимо Комисията да извърши такива проучвания с оглед да определи най-подходящият общностен режим, който да се прилага за децата, пътуващи в тези превозни средства. Въпреки това, до завършването на тези проучвания е необходимо да се разреши на държавите-членки да избират режима, който да прилагат.
(11)
Техническият прогрес в областта на системите за безопасност е непрекъснат. Поради това, следва да се предвиди съответен механизъм за техническо привеждане в съответствие.
(12)
Следва да се приемат мерките, необходими за прилагане на настоящата директива в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за определяне на условията и реда за упражняването на изпълнителните компетенции, предоставени на Комисията (11),
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 91/671/ЕИО се изменя, както следва:
1.
заглавието се заменя със следния текст:
„Директива на Съвета от 16 декември 1991 г. относно задължителното използване на предпазни колани и на ограничаващи устройства за деца в превозните средства“;
2.
член 1 се заменя, както следва:
„Член 1
1. Настоящата директива се прилага за всички моторни превозни средства от категориите M1, M2, M3 и N1, N2 и N3 така, както са определени в приложение II към Директива 70/156/ЕИО (12), които са предназначени за движение по пътищата, имат най-малко четири колела и максимална проектна скорост над 25 км/час.
2. За целите на настоящата директива:
-
определенията на устройствата за безопасност, част от които са предпазните колани и ограничаващите устройства за деца, що се отнася до превозните средства от категориите М1 и N1, и техните съставни елементи, са дадени в приложение I към Директива 77/541/ЕИО (13),
-
„с гръб към пътя“ означава, че седалката е обърната в посока, обратна на нормалната посока на движение на превозното средство.
3. Ограничаващите системи за деца се класифицират в пет „тегловни групи“:
а)
група 0 за деца с тегло под 10 кг;
б)
група 0+ за деца с тегло под 13 кг;
в)
група I за деца с тегло между 9 и 18 кг;
г)
група II за деца с тегло между 15 и 25 кг;
д)
група III за деца с тегло между 22 и 36 кг.
4. Ограничаващите системи за деца се подразделят на два класа:
а)
пълен клас, който включва комбинация от ремъци или гъвкави елементи със закопчалка, устройства за регулиране, закрепващи елементи и, в някои случаи, допълнителна седалка и/или щит срещу удар и която може да бъде фиксирана посредством собствения си ремък или ремъци;
б)
непълен клас, който може да включва частично устройство за задържане, което когато се използва в комбинация с колан за възрастни, който обхваща тялото на детето или задържа устройството, в което е поставен, представлява цялостно ограничаващо устройство за деца.
3.
член 2 се заменя, както следва:
„Член 2
1. Превозни средства от категориите M1, N1, N2 и N3:
а)
i)
Държавите-членки изискват всички пътници в превозните средства от категориите М1, N1, N2 и N3, които са в движение, да използват устройствата за безопасност, с които превозните средства са оборудвани.
Децата с ръст под 150 сантиметра, които пътуват в превозните средства от категориите М1, N1, N2 и N3, оборудвани с устройства за безопасност, трябва да бъдат задържани от ограничаваща система за деца от пълния или непълния клас по смисъла на член 1, параграф 4, букви а) и б), съобразен с теглото на детето в съответствие с член 1, параграф 3.
В превозните средства от категориите M1, N1, N2 и N3, които не са оборудвани с устройства за безопасност:
-
децата под тригодишна възраст не могат да пътуват,
-
децата на възраст три и повече години и с ръст под 150 сантиметра трябва, без да се засяга ii), да заемат седалка, която не е предна;
ii)
държавите-членки могат да разрешат на тяхна територия децата, чийто ръст е под 150 сантиметра и е най-малко 135 сантиметра, да бъдат задържани от предпазен колан за възрастни. Тези ограничения за ръст се преразглеждат съгласно процедурата, предвидена в член 7б, параграф 2;
iii)
държавите-членки могат обаче да разрешат на тяхна територия децата, посочени в i) и ii), да не бъдат задържани от ограничаващи системи за деца, когато пътуват в таксиметрови автомобили. Въпреки това, когато споменатите деца пътуват в таксиметрови автомобили без ограничаващи системи за деца, те трябва да заемат седалка, която не е предна;
б)
децата не могат да бъдат превозвани в ограничаващи системи тип „с гръб към пътя“ на пътническа седалка, която е обезопасена от фронтално разположена въздушна възглавница, освен ако тази възглавница не е деактивирана, включително когато тази възглавница е достатъчно деактивирана автоматично;
в)
всяко използвано на ограничаваща система за деца трябва да отговаря на нормите на Регламент 44/03 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации или на Директива 77/541/ЕИО, или на всяко друго последващо приспособяване на споменатия регламент или на споменатата директива;
г)
до 9 май 2008 г. държавите-членки могат да разрешават използването на ограничаващи устройства за деца, одобрени съгласно националните норми в сила в държавата-членка към датата на влизане в употреба на устройството или съгласно национални норми, равностойни на Регламент 44/03 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации или на Директива 77/541/ЕИО с всяко последващо изменение.
2. Превозни средства от категории M2 и М3:
а)
държавите-членки изискват всички пътници на възраст три и повече години в превозните средства в движение от категории М2 и М3 да използват, когато са седнали, устройствата за безопасност, с които превозните средства са оборудвани.
Ограничаващите устройства за деца се одобряват в съответствие с параграф 1, букви в) и г).
б)
Пътниците в превозните средства от категории M2 и M3 трябва да са уведомени за задължението да поставят предпазен колан, когато са седнали и когато превозното средство е в движение. Те трябва да са уведомени за това най-малко по един от следните начини:
-
от водача,
-
от придружителя или от лицето, посочено като ръководител на групата,
-
с аудиовизуални средства (например видео),
-
с табели и/или пиктограмата, установена от държавите-членки в съответствие с общностния модел, даден в приложението, поставени на видно място на всяко седящо място.“;
4.
член 4 се заличава;
5.
член 6 се заменя, както следва:
„Член 6
Държавите-членки могат за превоза на тяхна територия, със съгласието на Комисията, да разрешат други освобождавания, освен предвидените в член 5, с оглед:
-
да вземат предвид особени физически условия или особени обстоятелства с ограничена продължителност,
-
да разрешават ефективното упражняване на някои видове професионална дейност,
-
да осигурят доброто нормално изпълнение на дейностите, свързани със службите за обществения ред, за сигурността или за спешно реагиране,
-
да разрешават, когато монтирането на две ограничаващи системи за деца в задната част на превозните средства от категориите М1 и N1 затруднява поради липсата на място монтирането на трето устройство, трето дете на възраст три и повече години и с ръст под 150 сантиметра да се задържа от предпазен колан за възрастни,
-
да разрешават на другите места, освен посочените по-горе, на превозно средство от категориите М1 и N1, когато се отнася до случаен превоз на късо разстояние и когато никаква ограничаваща система за деца не е налична в това превозно средство или в недостатъчен брой, децата на възраст три и повече години да се задържат от предпазен колан за възрастни,
-
да вземат предвид специалните условия на движение на превозните средства от категориите М2 и М3, използвани за нуждите на местния транспорт и движещи се в градска зона или в агломерация, или в които правостоящите места са разрешени.“;
6.
добавят се следните членове:
„Член 6а
Държавите-членки могат, със съгласието на Комисията, да разрешават други временни освобождавания, освен предвидените в членове 5 и 6, с оглед да разрешават, при спазване правната уредба на съответната държава-членка за дейности на местния транспорт, и в частност за училищен превоз, в превозните средства от категории М2 и М3, да се превозват седнали деца, чийто брой надвишава броя на наличните седящи места, оборудвани с предпазни колани.
Срокът на валидност на тези освобождавания, определян от държавата-членка, не може да надвишава пет години, считано от 9 май 2003 г.
Член 6б
Държавите-членки могат да разрешават за превоза на тяхна територия други временни освобождавания, освен предвидените в член 5 и 6, с оглед да разрешат при спазване на правната уредба на съответната държава-членка превоза на други места, освен предните места в превозните средства от категориите М1 и N1, на лица, чийто брой надвишава броя на наличните седящи места, оборудвани с предпазни колани или с устройства за задържане.
Срокът на валидност на тези освобождавания, определян от държавата-членка, не може да надвишава шест години, считано от 9 май 2003 г.“;
7.
добавят се следните членове:
„Член 7а
1. С оглед да се вземе предвид техническия прогрес, членове 2 и 6 могат да се приспособяват в съответствие с процедурата, предвидена в член 7б, параграф 2.
2. Комисията продължава да извършва проучвания за най-адекватните видове устройства, насочени към подобряване защитата на всички пътници от всеки вид произшествие. Тя представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за резултатите от тези проучвания, както и за прилагането на настоящата директива, в частност за освобождаванията, разрешени от държавите-членки на основание член 6, с оглед да се прецени необходимостта от засилване на мерките за безопасност и ускорена хармонизация. Въз основа на този доклад Комисията представя, според случая, съответни предложения.
Член 7б
1. Комисията се подпомага от комитет.
2. В случая, когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО (14) при спазване на разпоредбите на член 8 от него.
Периодът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
8.
добавя се приложението, дадено в приложението към настоящата директива.
Член 2
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 9 май 2006 година. Те незабавно информират за това Комисията.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се приемат от държавите-членки.
Член 3
Настоящата директива влиза в сила от датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 8 април 2003 година.