РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 4 февруари 2010 година
за уравняване на счетоводните сметки на някои разплащателни агенции в Гърция, Малта, Португалия и Финландия относно разходи, финансирани от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) за финансовата 2007 година
(нотифицирано под номер C(2010) 474)
(само текстовете на гръцки, малтийски, португалски, фински и шведски език са автентични)
(2010/62/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (1), и по-специално член 30 и член 32, параграф 8 от него,
след консултации с Комитета по земеделските фондове,
като има предвид, че:
(1)
С решения 2008/396/ЕО (2) и 2009/87/ЕО (3) на Комисията бяха уравнени за финансовата 2007 година сметките на всички разплащателни агенции с изключение на гръцката разплащателна агенция „OPEKEPE“, италианската разплащателна агенция „ARBEA“, малтийската разплащателна агенция „MRAE“, португалските разплащателни агенции „IFADAP“ и „IFAP“ и финландската разплащателна агенция „MAVI“.
(2)
След като получи нова информация и извърши допълнителни проверки, Комисията вече може да вземе решение относно пълнотата, точността и достоверността на сметките, предадени от гръцката разплащателна агенция „OPEKEPE“, малтийската разплащателна агенция „MRAE“, португалските разплащателни агенции „IFADAP“ и „IFAP“ и финландската разплащателна агенция „MAVI“.
(3)
В член 10, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 г. относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на уравняването на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (4) се посочва, че сумите, които подлежат на възстановяване от отделните държави-членки или следва да им бъдат изплатени в съответствие с решението за уравняване на счетоводните сметки, посочено в член 10, параграф 1, първа алинея от цитирания регламент, се определят чрез приспадане на извършените авансови плащания за съответната финансова година, т.е. 2007 г., от признатите разходи за същата година съгласно параграф 1. Тези суми се приспадат или прибавят към авансовите плащания за разходи от втория месец след месеца, през който влиза в сила решението за уравняване на сметките.
(4)
По силата на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 50 % от финансовите последствия от невръщането на нередовно извършени плащания се понасят от въпросната държава-членка, а останалите 50 % - от бюджета на Общността, ако сумата не е върната в рамките на четири години от произнасянето на първоначалното административно или съдебно заключение или в рамките на осем години, ако за сумата е предявен иск пред съд в държавата-членка. По силата на член 32, параграф 3 от посочения регламент държавите-членки следва да предоставят на Комисията заедно с годишните счетоводни сметки обобщен доклад за процедурите по връщане на средствата, предприети в отговор на нередностите. В Регламент (ЕО) № 885/2006 са посочени подробните правила за прилагането на задължението на държавите-членки за докладване на сумите за възстановяване. В приложение III към същия регламент са дадени образци на таблици 1 и 2, които следва да бъдат предоставени през 2008 г. от държавите-членки. Въз основа на попълнените от държавите-членки таблици Комисията решава относно финансовите последици от невъзстановяване на неправомерно изплатени суми, които датират съответно от преди повече от четири или осем години. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие по силата на член 32, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1290/2005.
(5)
По силата на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 държавите-членки могат да вземат решение да не изискват възстановяване на сумите. Такова решение може да бъде взето единствено ако вече направените и евентуалните разходи по възстановяването на сумата надхвърлят размера на подлежащата на възстановяване сума или ако връщането се окаже невъзможно поради неплатежоспособност, отчетена и призната съгласно националното законодателство, на длъжника или на лицата, носещи юридическа отговорност за нередностите. Ако такова решение е взето в срок от четири години от датата на първоначалното административно или съдебно решение или в срок от осем години, ако искът за възстановяване е отнесен до националните съдилища, 100 % от финансовите последствия от невъзстановяването следва да се поемат от бюджета на Общността. В обобщения доклад, посочен в член 32, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени средствата, за които държавата-членка е решила да не изисква връщане на сумите, както и основанията за решението. Тези суми не се поемат от засегнатите държави-членки и следователно се поемат от бюджета на Общността. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие по силата на член 32, параграф 8 от посочения регламент.
(6)
При уравняването на сметките на съответните разплащателни агенции Комисията трябва да вземе предвид вече удържаните суми от съответните държави-членки въз основа на решения 2008/396/ЕО и 2009/87/ЕО.
(7)
По силата на член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 настоящото решение не засяга решенията, които ще бъдат приети впоследствие от Комисията за изключване от финансиране от страна на Общността на разходи, които не са извършени в съответствие с правилата на Общността,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
С настоящото решение се уравняват сметките на гръцката разплащателна агенция „OPEKEPE“, малтийската разплащателна агенция „MRAE“, португалските разплащателни агенции „IFADAP“ и „IFAP“ и финландската разплащателна агенция „MAVI“ по отношение на разходите, финансирани от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) за финансовата 2007 година.
Сумите, които подлежат на възстановяване от всяка засегната държава-членка или следва да ѝ бъдат изплатени съгласно настоящото решение, включително тези, които са резултат от прилагането на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени в приложението.
Член 2
Адресати на настоящото решение са Република Гърция, Република Малта, Португалската република и Република Финландия.
Съставено в Брюксел на 4 февруари 2010 година.