РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 312/2009 НА КОМИСИЯТА
от 16 април 2009 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1), и по-специално член 247 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно приложение 37 към Регламент (ЕО) № 2454/93 (2) на Комисията в определени случаи в митническата декларация трябва да бъде въведен номер за идентифициране на заинтересованото лице. Естеството на идентификационния номер, който са използва обаче се определя от държавите-членки и държавите-членки изискват заинтересованото лице да се регистрира в техните национални системи. В резултат на това икономическите оператори и други лица, които желаят да осъществят внос, да извършват превоз на стоки под режим транзит, да осъществят износ или да кандидатстват за разрешение за ползване на митнически опростявания или митнически режими в други държави-членки, са длъжни да се регистрират и да получат различен идентификационен номер във всяка една от тези държави-членки.
(2)
Мерките, предприети с оглед повишаване на сигурността, които са въведени с Регламент (ЕИО) № 2913/92, изменен с Регламент (ЕО) № 648/2005 на Европейския парламент и на Съвета (3), предвиждат анализ на риска и електронен обмен на информация, свързана с риска между митническите органи, а също така между тези органи и Комисията, в рамките на общото управление на риска, предоставяне на митническите органи на информация преди пристигането и преди заминаването на всички стоки, които се въвеждат или извеждат от митническата територия на Общността и предоставяне на статут на одобрен икономически оператор на надеждни икономически оператори, които отговарят на определени условия. Изпълнението на посочените мерки би било по-ефикасно, ако засегнатите лица могат да бъдат идентифицирани чрез общ идентификационен номер, уникален за всяко едно от тези лица.
(3)
Следователно е необходимо да се предвиди на всеки икономически оператор и, когато е уместно, на други лица да бъде определен регистрационен и идентификационен номер на икономическите оператори (EORI номер), който да се използва за обща справка при техните взаимодействия с митническите органи в цялата Общност и при обмена на информация между митническите органи и между митническите органи и други власти. За да се гарантира неговата уникалност, следва да се използва само един номер за дадено лице.
(4)
Някои разпоредби на Регламент (ЕИО) № 2454/93 предвиждат лица, различни от икономическите оператори, да използват EORI номер при своите взаимоотношения с митническите органи. Следователно за държавите-членки трябва да се предвиди възможността да регистрират такива лица.
(5)
За да се ограничи необходимостта от съществени промени в съществуващите национални системи за регистрация, от промени в законовите разпоредби и с цел да се улесни интегрирането на централната система с останалите национални системи, е целесъобразно да се приеме, че икономическите оператори и, когато е уместно, други лица трябва да подадат заявление за получаване на идентификационен номер EORI, а държавите-членки да им издадат такъв номер.
(6)
Предвид разнообразието от органи, имащи отношение към регистрацията на икономически оператори и други лица в държавите-членки, е необходимо всяка държава-членка да определи органа или органите, които ще издават идентификационните номера EORI и ще регистрират операторите и другите заинтересовани лица.
(7)
За да се намали административното бреме върху икономическите оператори и други лица, те следва да могат чрез регистрирането си в една държава-членка да получат идентификационен номер ЕORI, който е валиден и в другите държави-членки. С цел опростяване на обработката на информация и улесняване на контактите с митническите органи, след издаването на съответния номер икономическият оператор и другите лица следва да се задължават да използват този уникален номер при всичките си взаимодействия с митническите органи, при които се изисква идентификатор.
(8)
С цел постигане на административно опростяване и предоставяне на лесен и надежден достъп до данни на митническите органи, е необходимо да бъде създадена централна електронна система, в която да се съхраняват и обменят данните относно регистрацията на икономическите оператори и други лица и относно идентификационните номера ЕОRI.
(9)
За да бъде създадена централна електронна система и да бъде осигурена безпрепятствената ѝ и сигурна оперативна дейност, е необходимо държавите-членки и Комисията да си оказват тясно сътрудничество.
(10)
Наличните данни в централната система следва да се използват за обмен на информация между митническите органи и другите национални власти, единствено ако достъпът до тези данни има за цел изпълнение на техните правни задължения по отношение на движението на стоки под митнически режим.
(11)
Публикуването на идентификационните номера EORI и на някои ограничени данни за регистрацията на икономически оператори и други лица позволява тези данни да бъдат проверени от трети лица. Следователно е необходимо идентификационните номера EORI и някои ограничени данни за регистрация да бъдат публикувани. Въпреки това, като се вземат предвид последиците от публикацията, към публикуване следва да се пристъпва единствено в случаите когато икономическият оператор или друго лице са дали своето изрично и информирано писмено съгласие.
(12)
Защитата на физически лица при обработката на лични данни от държавите-членки се урежда от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (4), а защитата на физически лица при обработката на лични данни от Комисията се урежда от Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (5).
(13)
Съгласно член 28 от Директива 95/46/ЕО националните надзорни органи следва да следят за законосъобразността на обработката на лични данни от държавите-членки, а съгласно член 46 от Регламент (ЕО) № 45/2001 Европейският надзорен орган по защита на данните следва да наблюдава дейността на институциите и органите на Общността по отношение на обработката на лични данни с оглед на ограничените задачи на институциите и органите на Общността във връзка с данните; тези два органа, като всеки от тях действа в обхвата на своите компетенции, следва да си сътрудничат активно и да осигуряват координиран надзор върху обработката при изпълнение на настоящия регламент.
(14)
В контекста на опита, натрупан след приемането на Регламент (ЕО) № 1875/2006 на Комисията (6), изменящ Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията, възниква необходимостта от адаптиране и конкретизиране на определени елементи във връзка с декларациите преди пристигане и преди заминаване, които се предоставят на митническите органи за стоки, които се въвеждат или извеждат от митническата територия на Общността.
(15)
Необходими са по-подробни правила конкретно по отношение на обмена на информация между оператора на транспортното средство и входното митническо учреждение в случаите, при които транспортното средство пристига на пристанище или летище, различно от декларираното в обобщената декларация за въвеждане.
(16)
Необходимо е допълнително да се конкретизира в кои случаи и под каква форма операторът на транспортното средство следва да уведоми входното митническо учреждение за пристигането на транспортното средство.
(17)
Необходими са по-подробни правила за определяне на лицето, отговорно за предоставяне на информацията за стоки с произход извън Общността, които се намират на временен склад след пристигането им на митническата територия на Общността. Тази информация би следвало да бъде основно извличана от вече достъпните за митническите органи данни.
(18)
Разграничени са допълнителни случаи, при които не се изисква декларация преди пристигане или преди заминаване, конкретно по отношение на стоки, предназначени за или произхождащи от сондажни или производствени платформи, както и на оръжия и военно оборудване, транспортирани от военните власти на държава-членка или от тяхно име. Освен това, за да се ограничи тежестта за икономическите оператори, при определени условия пратките от стоки, чиято вътрешна стойност не надхвърля 22 EUR, се освобождават от подаване на декларации преди пристигане и преди заминаване. При прилагането на такова освобождаване следва след пристигане или заминаване на стоките да бъде провеждан анализ на риска въз основа на обобщената декларация за временно складиране или на митническата декларация за съответните стоки.
(19)
Необходимо е също да се определи третирането на декларациите преди заминаване, за които до митническото учреждение на износ не е изпратено потвърждение за извеждане от страна на изходното митническо учреждение, и да се уреди провеждането на процедура за издирване и информация между митническото учреждение на износ и изходното митническо учреждение. Освен това следва митническото учреждение на износ да може да преустанови движението по износ, за което не е получено потвърждение за извеждане от страна на изходното митническо учреждение, или въз основа на представените от износителя или декларатора доказателства, или след изтичане на даден срок.
(20)
С Регламент (ЕО) № 1875/2006 в Регламент (ЕИО) № 2454/93 бяха въведени редица мерки, inter alia по отношение на данните, които се събират за обобщените декларации за въвеждане и извеждане. Техническият напредък в информационните технологии, необходим за прилагане на посочените мерки демонстрира нуждата от адаптиране на тези данни, посочени в приложение 30А към Регламент (ЕИО) № 2454/93.
(21)
С цел по-лесно да бъдат идентифицирани случаи, при които за някои категории декларации може да се използва опростен набор от данни, „Вид транспорт“ следва да бъде задължителен елемент.
(22)
Най-добрият метод за недвусмислена идентификация на превозните средства е употребата на идентификационен номер на кораб IMO (Уникален европейски идентификационен номер на плавателния съд) и на уникалния Европейски идентификационен номер на плавателния съд (ENI). Следва да бъдат предоставени посочените данни вместо името на плавателния съд.
(23)
Тъй като превозвачът следва да бъде уведомяван при всяко подаване на обобщената декларация за въвеждане от второ лице, е необходимо да бъде съхранена справка за номера на транспортния документ на превозвача.
(24)
Възможните колебания в операциите по международен превоз налагат предвиждането на възможност за подаване на искания за пренасочване. За тази цел следва да бъде вмъкната нова таблица относно изискванията за данни, свързани с исканията за пренасочване.
(25)
В резултат от изискването да се представи EORI номер, няма да има нужда да се използват кодови номера за идентифициране на страните, а що се отнася до пощенските пратки позоваванията на пощенските декларации следва да бъдат заменени с позовавания на предоставяне на данни от страна на пощенските служби.
(26)
В следствие на промените, направени по отношение на изискванията за данни, обяснителните бележки на съответстващите елементи за данни следва да бъдат изменени.
(27)
Следователно Регламент (ЕИО) № 2454/93 следва да бъде съответно изменен.
(28)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1.
В член 1 се добавят следните точки 16 и 17:
„16. EORI номер (регистрационен и идентификационен номер на икономическите оператори) означава: уникален номер в Европейската общност, издаван от митнически орган или от друг, определен за целта орган или органи от държава-членка, на икономически оператори и други лица в съответствие с правилата, определени в глава 6.
17. Обобщена декларация за въвеждане означава: обобщената декларация, посочена в член 36а от Кодекса, която се подава за стоки, въведени в митническата територия на Общността, освен когато в настоящия регламент е предвидено друго.“
2.
В част I, дял I се добавя следната глава 6:
„ГЛАВА 6
Система за регистрация и идентификация
Член 4к
1. EORI номерът се използва за идентификация на икономически оператори и други лица при взаимодействията им с митническите органи.
Структурата на EORI номера отговаря на критериите, описани в приложение 38.
2. Ако органът, отговорен за издаване на EORI номер, не е митническата администрация, всяка държава-членка определя органа или органите, отговорни за регистриране на икономически оператори и други лица и за издаване на EORI номера.
Митническите органи на държавата-членка съобщават на Комисията името и адреса на органа или органите, отговорни за издаването на EORI номер. Комисията публикува тази информация в Интернет.
3. В съответствие с параграф 1 държавите-членки могат да използват като EORI номер вече издадения от компетентните органи на икономическия оператор или, когато това е уместно, на друго лице, номер за данъчни, статистически или други цели.
Член 4л
1. Икономически оператор, установен на митническата територия на Общността се регистрира от митническия орган или друг определен за целта орган на държавата-членка, в която той е установен. Икономическите оператори подават искане за регистрация преди да започнат дейностите, посочени в член 1, параграф 12. При все това икономическите оператори, които не са подали искане за регистрация, могат да го направят при осъществяване на първата си операция.
2. В случаите, посочени в член 4к, параграф 3, държавите-членки могат да освободят икономическия оператор или другото лице от задължението да подава искане за EORI номер.
3. Икономически оператор, който не е установен на митническата територия на Общността и който няма EORI номер, се регистрира от митническия орган или определения за целта орган на държавата-членка при осъществяване за пръв път на една от следните операции:
а)
представяне в Общността на митническа декларация или обобщена декларация, различна от:
i)
митническа декларация, изготвена в съответствие с членове 225-238; или
ii)
митническа декларация, изготвена за режим временен внос;
б)
представяне в Общността на обобщена декларация за извеждане или въвеждане;
в)
опериране на съоръжение за временно складиране съгласно член 185, параграф 1;
г)
подаване на искане за разрешение съгласно член 324а или член 372;
д)
подаване на искане за сертификат за одобрен икономически оператор съгласно член 14а.
4. Лица, различни от икономически оператори, не се регистрират, освен ако не са изпълнени следните условия:
а)
тази регистрация се изисква от законодателството на държавата-членка;
б)
ако на лицето не е издаван EORI номер досега; и
в)
ако лицето извършва операции, за които EORI номерът е задължителен съгласно приложение 30а или приложение 37, дял I.
5. В случаите, посочени в параграф 4:
а)
лице, установено на митническата територия на Общността, различно от икономически оператор, посочен в параграф 1, се регистрира от митническия орган или друг определен за целта орган на държавата-членка, в която е установено,
б)
лице, което не е установено на митническата територия на Общността, различно от икономически оператор по параграф 3, се регистрира от митническия орган или друг определен за целта орган на държавата-членка, в която осъществява дейност в обхвата на митническото законодателство.
6. Икономическите оператори и други лица имат само един EORI номер.
7. За целите на разпоредбите на настоящата глава член 4, параграф 2 от Митническия кодекс се прилага mutatis mutandis при определяне на това дали едно лице е установено в дадена държава-членка.
Член 4м
1. Регистрационните и идентификационните данни на икономическите оператори или при необходимост на други лица, обработени от системата по начина, посочен в член 4о, включват информацията, описана в приложение 38 г, при условие че са спазени специфичните условия, определени в член 4о, параграфи 4 и 5.
2. При регистриране на икономически оператори и други лица с EORI номер държавите-членки могат да изискат от тях да им предоставят допълнителна информация, освен информацията, посочена в приложение 38 г, когато това е необходимо за целите, определени в техните национални законодателства.
3. Държавите-членки могат да изискат от икономическите оператори или, когато това е уместно, от други лица, да предоставят информацията, посочена в параграфи 1 и 2, по електронен път.
Член 4н
EORI номерът се използва, ако това се изисква, при всяка комуникация на икономическите оператори и други лица с митническите органи. Той се използва също и при обмена на информация между митническите органи и между митническите и други органи съгласно определените в членове 4п и 4р условия.
Член 4о
1. Държавите-членки сътрудничат на Комисията при разработването на централна електронна информационна и комуникационна система, която съдържа изброените в приложение 38 г данни, предоставени от държавите-членки.
2. Митническите органи сътрудничат на Комисията при обработката и обмена между митническите органи и между Комисията и митническите органи на регистрационните и идентификационни данни, изброени в приложение 38 г, на икономическите оператори и други лица, като използват посочената в параграф 1 система.
В централната база данни не се поместват други лични данни, освен изброените в приложение 38 г.
3. Държавите-членки гарантират, че националните им системи се актуализират редовно, както и че съдържат пълна и вярна информация.
4. Държавите-членки редовно поместват в централната система данните, изброени в приложение 38 г, точки 1-4 относно икономически оператори и други лица при всяко издаване на нови EORI номера или промени в данните.
5. Държавите-членки редовно поместват в централната система и данните, когато такива са налични в националните системи, изброени в приложение 38 г, точки 5-12, относно икономически оператори и други лица при всяко издаване на нови EORI номера или промени в данните.
6. В централната база данни се поместват единствено EORI номера, издадени в съответствие с член 4л, параграфи 1-5, заедно с други данни, изброени в приложение 38 г.
7. Когато се установи, че икономически оператор или лице, различно от икономически оператор прекрати посочените в член 1, параграф 12 дейности, държавите-членки отбелязват това в данните, посочени в приложение 38 г, точка 11.
Член 4п
Във всяка държава-членка определеният в съответствие с член 4к, параграф 2 орган предоставя на митническите органи на тази държава-членка пряк достъп до данните, изброени в приложение 38 г.
Член 4р
1. Във всяка държава-членка следните органи, в зависимост от случая, си предоставят взаимно пряк достъп до данните, посочени в точки 1- 4 от приложение 38 г, с които разполагат.
а)
митнически органи;
б)
ветеринарни органи;
в)
санитарни органи;
г)
статистически органи;
д)
данъчни органи;
е)
органите, отговорни за борба с измамите;
ж)
органите, отговорни за търговската политика, които включват в някои случаи земеделските органи;
з)
органите, отговорни за граничния контрол.
2. Органите, посочени в параграф 1, могат да съхраняват данните, изброени в посочения параграф, или да обменят данни помежду си, само ако това е необходимо за изпълнението на правните задължения на тези органи по отношение на движението на стоки под митнически режим.
3. Митническите органи на държавите-членки съобщават на Комисията адресите на органите, посочени в параграф 1. Комисията публикува тази информация в Интернет.
Член 4с
EORI номерът и данните, изброени в приложение 38 г, се обработват в централната система за периода от време, който се изисква от законите на държавите-членки, поместили данните, посочени в член 4о, параграфи 4 и 5.
Член 4т
1. В настоящия регламент остава непроменено и не се засяга по никакъв начин нивото на защита на физическите лица по отношение на обработката на лични данни съгласно разпоредбите на общностното и националното законодателство, и по-конкретно не се променят нито задълженията на държавите-членки по отношение на обработката на лични данни в съответствие с Директива 95/46/ЕО, нито задълженията на институциите и органите на Общността при изпълнение на техните задължения що се отнася до обработката на личните данни в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
2. Регистрационните и идентификационни данни на икономически оператори и други лица, съставени от набора данни, изброени в приложение 38 г, точки 1, 2 и 3, могат да бъдат публикувани от Комисията в интернет, само ако те са дали свободно своето изрично и информирано писмено съгласие. При наличие на такова съгласие то се съобщава на определения в съответствие с член 4к, параграф 2 орган или органи на държавите-членки или на митническите органи съгласно националните разпоредби на държавите-членки.
3. Правата на лицата по отношение на техните регистрационни данни, изброени в приложение 38 г и обработвани в националните системи, се упражняват в съответствие с правото на държавата-членка, съхранила личните им данни, и в частност, когато е приложимо, в съответствие с разпоредбите за прилагане на Директива 95/46/ЕО.
Член 4у
Националните надзорни органи за защита на данните и Европейският надзорен орган по защита на данните, като действат в обхвата на своите компетенции, си сътрудничат активно и осигуряват координиран надзор върху системата, посочена в член 4о, параграф 1“.
3.
Член 181б се заменя със следното:
„Член 181б
За целите на настоящата глава и на приложение 30А:
Превозвач означава: лицето, което въвежда стоките или което поема отговорността за превоза на стоките на митническата територия на Общността както е посочено в член 36б, параграф 3 от Кодекса. Въпреки това
при комбинирани превози, както е посочено в член 183б, „превозвач“ означава лицето, управляващо транспортното средство, което след като е било въведено на митническата територия на Общността ще се придвижва на собствен ход като действащо транспортно средство,
при превоз по море или по въздух, когато става дума за плавателен съд по съвместна договореност или по договор, както е посочено в член 183в, „превозвач“ означава лицето, което е сключило договора и е издало товарителница или въздушна товарителница за действителното въвеждане на стоките на митническата територия на Общността.“
4.
В Член 181в първият параграф се изменя, както следва:
а)
буква д) се заменя със следното:
„д)
стоки, обхванати от митнически декларации, изготвени в съответствие с всеки друг акт съгласно членове 230, 232 и 233, с изключение на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
б)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
стоки, за които е разрешено устно деклариране в съответствие с членове 225, 227 и 229, параграф 1, с изключение на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
в)
буква й) се заменя със следното:
„й)
стоки, превозвани на борда на плавателни съдове, които плават по редовни корабни линии, одобрени в съответствие с член 313б, както и стоки, които се превозват с плавателен съд или самолет между пристанища или летища в Общността, без да спират в никое пристанище или летище извън митническата територия на Общността;“
г)
добавят се следните нови букви от л) до н):
„л)
оръжия и военно оборудване, въведени на митническата територия на Общността от отговорните за военната отбрана на държава-членка власти в рамките на военен транспорт или транспорт, извършван единствено за целите на военните власти;
м)
следните стоки, въведени на митническата територия на Общността непосредствено от сондажни или производствени платформи, управлявани от лице, установено на митническата територия на Общността:
i)
стоки, включени в такива платформи за целите на строителни и ремонтни дейности по тях, тяхната поддръжка или преструктуриране,
ii)
стоки, използвани за монтиране или оборудване на посочените платформи;
iii)
провизии, използвани или употребявани на посочените платформи; и
iv)
неопасни отпадъци от посочените платформи;
н)
стоки в пратка, чиято действителна стойност не надхвърля 22 EUR, при условие че митническите органи приемат, при съгласие от страна на икономическия оператор, да извършат анализ на риска с помощта на информацията, съдържаща се във или предоставена от използваната от икономическия оператор система.“
д)
Параграф 2 се заличава.
5.
Член 183 се изменя, както следва:
а)
В параграф 2 уводното изречение се заменя със следното:
„Митническите органи позволяват подаването на обобщена декларация за въвеждане на хартиен носител или всяка друга договорена между митническите власти заместваща процедура, само при някое от следните обстоятелства:“
б)
Добавят се следните параграфи 6-9:
„6. Митническите органи уведомяват незабавно лицето, подало обобщената декларация за въвеждане, за регистрацията ѝ. Когато обобщената декларация за въвеждане е подадена от лице, посочено в член 36б, параграф 4 от Кодекса, митническите органи уведомяват също и превозвача за регистрацията, при условие че превозвачът е свързан с митническата система.
7. Когато обобщената декларация за въвеждане е подадена от лице, посочено в член 36б, параграф 4 от Кодекса, митническите органи могат да приемат, освен при наличие на доказателства за противното, че превозвачът е дал своето съгласие по силата на договорно споразумение и че подаването е извършено с негово знание.
8. Митническите органи уведомяват незабавно лицето, подало изменения на обобщената декларация за въвеждане, при регистрацията на тези изменения. Когато измененията на обобщената декларация за въвеждане са подадени от лице, посочено в член 36б, параграф 4 от Кодекса, митническите органи уведомяват също и превозвача, при условие че превозвачът е поискал такова уведомление от митническите органи и е свързан с митническата система.
9. Когато след изтичането на срок от 200 дни от датата на подаване на обобщената декларация за въвеждане митническите органи не са уведомени за пристигането на транспортните средства съгласно член 184ж или стоките не са представени на митническите органи съгласно член 186, се смята, че обобщената митническа декларация не е била подадена.“
6.
Член 183б се заменя със следното:
„Член 183б
При комбинирани превози, когато действащото транспортно средство, което навлиза в митническата територия на Общността, единствено превозва друго транспортно средство, което, след като е било въведено на митническата територия на Общността ще се придвижва на собствен ход като действащо транспортно средство, задължението за подаване на обобщена декларация за въвеждане е на оператора на това друго транспортно средство.
Срокът за подаване на обобщената декларация за въвеждане съответства на срока, приложим по отношение на действащото транспортно средство, навлизащо в митническата територия на Общността, както е посочено в член 184а.“
7.
Член 183г се заменя със следното:
„Член 183г
1. Когато действащото транспортно средство, което навлиза в митническата територия на Общността, пристига първо в митническото учреждение, намиращо се в държава-членка, която не е била декларирана в обобщената декларация за въвеждане, операторът на транспортното средство или негов представител информира декларираното входно митническо учреждение чрез съобщение „Искане за пренасочване“. Съобщението съдържа данните, установени в приложение 30A, и се попълва в съответствие с обяснителните бележки в посоченото приложение. Настоящият параграф не се прилага в случаите, посочени в член 183а.
2. Декларираното входно митническо учреждение незабавно уведомява фактическото входно митническо учреждение за пренасочването и за резултатите от анализа на риска, проведен за целите на сигурността и безопасността.“
8.
В член 184а, параграф 1, буква б) се заменя със следното:
„б)
за насипни товари или товари на части, различни от случаите, в които се прилага буква в) или г) - поне четири часа преди пристигане в първото пристанище от митническата територия на Общността.“
9.
Член 184г се изменя, както следва:
а)
В параграф 2, втора алинея второто изречение се заменя със следното:
„Когато този анализ дава разумни основания на митническите органи да смятат, че въвеждането на стоките на митническата територия на Общността би поставило толкова сериозна заплаха за безопасността и сигурността на Общността, че се налага незабавна намеса, митническите органи уведомяват лицето, подало обобщената декларация за въвеждане, а когато лицата са различни - превозвача на стоките, при условие че превозвачът е свързан с митническата система, че стоките няма да се натоварват.“
б)
Параграф 3 се заменя със следното:
„3. Когато стоки, които не са обхванати от обобщена декларация за въвеждане в съответствие с член 181в, букви в)-и), л)-н), са въведени на митническата територия на Общността, анализът на риска се извършва при възможност след представяне на стоките въз основа на обобщената декларация за временно складиране или на митническата декларация, която обхваща тези стоки.“
10.
В член 184д параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„Когато бъде установен риск, митническото учреждение на първото пристанище или летище на въвеждане предприема действия за забрана на пратки, за които е установено, че представляват заплаха от такъв сериозен характер, че се налага незабавна намеса и, във всеки случай, предават резултатите от анализа на риска на следващите пристанища или летища.
На следващите пристанища или летища на митническата територия на Общността член 186 се прилага само за стоките, представени пред митническите органи в това пристанище или летище.“
11.
Член 184е се заличава.
12.
В част I, дял VI, глава 1 се добавя раздел 5:
„Раздел 5
Уведомление за пристигане
Член 184ж
Операторът на действащото транспортно средство, което влиза на митническата територия на Общността, или негов представител уведомява митническите органи на първото входно митническо учреждение за пристигането на транспортното средство. Уведомлението за пристигане съдържа необходимите данни за идентифициране на обобщените декларации за въвеждане, подадени по отношение на всички стоки, които се превозват на това транспортно средство. При възможност се използват наличните методи за уведомление за пристигане.“
13.
Член 186 се заменя със следното:
„Член 186
1. Стоки с произход извън Общността, представени пред митническите органи, се обхващат от обобщената декларация за временно складиране, както е определено от митническите органи.
Обобщената декларация за временно складиране се подава от лицето, представящо стоките или от негово име, не по-късно от момента на представяне. Когато обобщената декларация за временно складиране е подадена от лице, различно от оператора на съоръжението за временно складиране, митническите органи уведомяват оператора за декларацията, при условие че това лице е посочено в обобщената декларация за временно складиране и е свързано с митническата система.
2. Обобщената декларация за временно складиране може да бъде в една от следните форми, както е определено от митническите органи:
а)
препратка към всяка една обобщена декларация за въвеждане на съответните стоки, допълнена от данните на обобщената декларация за временно складиране;
б)
обобщената декларация за временно складиране, включваща препратка към всяка една обобщена декларация за въвеждане на съответните стоки;
в)
манифест или друг транспортен документ, при условие че той съдържа данните на обобщената декларация за временно складиране, в това число препратка към всяка обобщена декларация за въвеждане на съответните стоки.
3. Препратка към обобщената декларация за въвеждане не се изисква, ако стоките са вече под режим временно складиране или ако са получили допустимо митническо направление и не са напуснали митническата територия на Общността.
4. Могат да се използват търговски, пристанищни или транспортни инвентарни системи, при условие че те са одобрени от митническите органи.
5. Обобщената декларация за временно складиране може да бъде подадена или да съдържа посоченото в член 184ж уведомление за пристигане.
6. За целите на член 49 от Кодекса се смята, че обобщената декларация за временно складиране е подадена на датата на представяне на стоките.
7. Обобщената декларация за временно складиране се съхранява от митническите органи с цел да се провери дали стоките, за които се отнася, са получили допустимо митническо направление.
8. Обобщената декларация за временно складиране не се изисква, когато най-късно към момента на представяне пред митническите органи:
а)
стоките са декларирани за даден митнически режим или са получили по друг начин допустимо митническо направление, или
б)
е налице доказателство за общностния статут на стоките съгласно членове 314б-336.
9. Когато митническа декларация е подадена във входното митническо учреждение като обобщена декларация за въвеждане в съответствие с член 36в от Кодекса, митническите органи приемат декларацията незабавно след представянето на стоките, като стоките се поставят директно под обявения режим, предмет на условията, установени в посочения режим.
10. За целите на параграфи 1-9, когато стоките с произход извън Общността, превозвани от отправното митническо учреждение под режим транзит, са представени на получаващото митническо учреждение на митническата територия на Общността, транзитната декларация, предназначена за митническите органи в получаващото митническо учреждение, се смята за обобщена декларация за временно складиране.“
14.
Член 189 се заменя със следното:
„Член 189
Стоки, въведени на митническата територия на Общността по море или по въздух, които при превоз остават на борда на същото транспортно средство без да бъдат прехвърляни, се представят съгласно член 40 от Кодекса пред митническите органи само в пристанището или летището на Общността, в което са разтоварени или прехвърлени.“
15.
В член 251, параграф 2 буква б) се заменя със следното:
„б)
относно останалите стоки, митническото учреждение на износ е информирано в съответствие с член 792а, параграф 1 или счита, в съответствие с член 796д, параграф 2, че декларираните стоки не са напуснали митническата територия на Общността.“
16.
Член 592а се изменя, както следва:
а)
буква д) се заменя със следното:
„д)
стоки, обхванати от митническа декларация, изготвена в съответствие с всеки друг акт съгласно член 231, член 232, параграф 2 и член 233, с изключение на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
б)
буква ж) се заменя със следното:
„ж)
стоки, за които е разрешено устно деклариране в съответствие с членове 226, 227 и 229, параграф 2, с изключение на палети, контейнери и превозни средства за сухопътен, железопътен, въздушен, морски транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища, превозвани по силата на договор за превоз;“
в)
буква й) се заменя със следното:
„й)
стоки, превозвани на борда на плавателни съдове, които плават по редовни корабни линии, одобрени в съответствие с член 313б; както и стоки, които се движат с плавателен съд или самолет между пристанища или летища в Общността, без да спират в никое пристанище или летище извън митническата територия на Общността;“
г)
добавят се следните нови букви от к) до м):
„к)
оръжия и военно оборудване, изведени от митническата територия на Общността от отговорните за военната отбрана на държава-членка власти, в рамките на военен транспорт или транспорт, извършван единствено за целите на военните власти;
л)
следните стоки, изведени от митническата територия на Общността непосредствено за сондажни или производствени платформи, експлоатирани от лице, установено на митническата територия на Общността:
i)
стоки, предназначени за целите на строителни и ремонтни дейности по такива платформи, за тяхната поддръжка или преструктуриране;
ii)
стоки, предназначени за монтиране или оборудване на посочените платформи;
iii)
провизии, предназначени за използване на посочените платформи;
м)
стоки в пратка, чиято действителна стойност не надхвърля 22 EUR, при условие че митническите органи приемат, при съгласие от страна на икономическия оператор, да извършат анализ на риска с помощта на информацията, съдържаща се във или предоставена от използваната от икономическия оператор система.“
17.
В член 592б, параграф 1, буква а) подточка ii) се заменя със следното:
„ii)
за насипни товари или товари на части, различни от случаите, в които се прилага подточка iii) или iv) - поне четири часа преди напускане на пристанището от митническата територия на Общността;“
18.
Член 592ж се заменя със следното:
„Член 592ж
Когато стоки, обхванати от освобождаване съгласно член 592а, букви от в) до м), от изискване за подаване на митническа декларация в сроковете, посочени в членове 592б и 592в, бъдат изведени от митническата територия на Общността, анализът на риска се извършва след представяне на стоките, при възможност въз основа на митническата декларация, с която тези стоки са обхванати.“
19.
В член 792а, параграф 1 третото изречение се заличава.
20.
Член 792б се заменя със следното:
„Член 792б
Членове 796га и 796д се прилагат mutatis mutandis в случаите когато е подадена декларация за износ на хартиен носител.“
21.
След член 796г се вмъква следният член 796га:
„Член 796га
1. Когато след 90 дневен срок от освобождаване на стоките за износ митническото учреждение на износ не е получило съобщението „Резултати при напускане“, посочено в член 796г, параграф 2, митническото учреждение на износ може, при необходимост, да поиска износителят или деклараторът да посочат датата, на която стоките са напуснали митническата територия на Общността и митническото учреждение, от което са я напуснали.
2. Износителят или деклараторът може по своя инициатива или след искане, отправено в съответствие с параграф 1, да информира митническото учреждение на износ, че стоките са напуснали митническата територия на Общността, като посочат датата, на която стоките са напуснали митническата територия на Общността и митническото учреждение, от което са я напуснали, и като поискат от изходното митническо учреждение да потвърди напускането. В този случай митническото учреждение на износа изисква съобщението за „Резултати при напускане“ от изходното митническо учреждение, което дава отговор в рамките на десет дни.
3. Когато при посочените в параграф 2 случаи изходното митническо учреждение не потвърди напускането на стоките в рамките на посочения в параграф 2 срок, митническото учреждение на износ информира износителя или декларатора.
Износителят или деклараторът може да представи пред митническото учреждение на износа доказателство, че стоките са напуснали митническата територия на Общността.
4. Посоченото в параграф 3 доказателство може да бъде представено конкретно чрез някое от следните средства или чрез комбинация от тях:
а)
копие от известието за доставка, подписано или заверено от получател, намиращ се извън митническата територия на Общността;
б)
доказателство за извършено плащане, фактура или известието за доставка, надлежно подписано или заверено от икономическия оператор, извел стоките от митническата територия на Общността;
в)
декларация, подписана или заверена от дружеството, извело стоките от митническата територия на Общността;
г)
документ, заверен от митническите органи на държава-членка или на държава, извън митническата територия на Общността;
д)
регистри на икономическите оператори за стоки, доставени на сондажни или производствени нефтени и газови платформи.“
22.
Член 796д се заменя със следното:
„Член 796д
1. Митническото учреждение на износ потвърждава напускането на износителя или декларатора в следните случаи:
а)
митническото учреждение на износ е получило съобщението за „Резултати при напускане“ от изходното митническо учреждение;
б)
в рамките на десет дни митническото учреждение на износа не е получило, за посочените в член 796га, параграф 2 случаи, съобщението за „Резултати при напускане“ от изходното митническо учреждение, но е на мнение, че представеното съгласно член 796га, параграф 4 доказателство е достатъчно.
2. В случай че след срок от 150 дни от датата на разрешаване на износа на стоките митническото учреждение на износ не е получило нито съобщение за „Резултати при напускане“ от изходното митническо учреждение, нито удовлетворително доказателство съгласно член 796га, параграф 4, митническото учреждение на износ може да счете това за информация, че стоките не са напуснали митническата територия на Общността.
3. Митническото учреждение на износ информира износителя или декларатора, както и декларираното изходно митническо учреждение за анулирането на декларацията за износ. Митническото учреждение на износ информира декларираното изходно митническо учреждение, в случай че е приело доказателството в съответствие с параграф 1, буква б).“
23.
Член 842а се изменя, както следва:
а)
буква а) се заменя със следното:
„а)
случаите, изброени в член 592а, букви а)-м)“
б)
буква б) се заличава.
24.
В член 842г, параграф 1 алинея втора се заменя със следното:
„Член 592б, параграфи 2 и 3 и член 592в се прилагат mutatis mutandis“
25.
Вмъква се следният член 842е:
„Член 842е
Когато стоки, подлежащи на обобщена декларация за напускане, не са напуснали митническата територия на Общността след срок от 150 дни от подаването на декларацията, се смята, че обобщената декларация за напускане не е била подадена.“
26.
Приложение 30А се изменя съгласно приложение I към настоящия регламент.
27.
Приложение 37 се изменя съгласно приложение II към настоящия регламент.
28.
Приложение 38 се изменя съгласно приложение III към настоящия регламент.
29.
Приложение 38 г, изложено в приложение IV към настоящия регламент, се вмъква.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2009 г.
До 1 юли 2010 г. обаче член 1, точка 2, доколкото се отнася до член 4о, параграф 4 и до данните, предвидени в приложение 38 г, точка 4, се прилага единствено ако тези данни са налични в националните системи.
Член 1, точка 2, доколкото се отнася до член 4о, параграф 1, се прилага от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
До 1 юли 2009 г. държавите-членки могат да прилагат член 1, точка 2, доколкото се отнася до член 4л. В този случай държавите-членки съобщават на Комисията датата на прилагане. Комисията публикува тази информация.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 април 2009 година.