31996L0050
L 235/31
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 96/50/ЕО НА СЪВЕТА
от 23 юли 1996 година
относно хармонизирането на условията за получаване на национално удостоверение за капитан на плавателен съд за превоз на стоки и пътници по вътрешноводни пътища в Общността
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 75 от него;
като взе предвид предложението от Комисията (1);
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2);
в съответствие с процедурата, определена от член 189в от Договора (3),
като има предвид, че следва да се въведат общи разпоредби относно плаването по вътрешноводните пътища на Общността на плавателни съдове; като има предвид, че първа стъпка в тази насока е била направена с приемането на Директива 91/672/ЕИО на Съвета от 19 декември 1991 г. относно взаимното признаване на национални удостоверения за капитани на водни съдове за превоз на товари и пътници по вътрешноводен път (4);
като има предвид, че поради разликите в националните законодателства относно условията за получаване на удостоверения за капитани на плавателни съдове за вътрешно плаване и необходимостта значително да се засилят изискванията за безопасност в сектора на вътрешното плаване, следва да се приемат правила на Общността за издаването на такива удостоверения с цел да се избегне нарушаване на конкуренцията;
като има предвид, че с оглед гарантиране на необходимите единство и прозрачност, Общността следва да определи образец за единно национално удостоверение за капитан на плавателен съд, взаимно признато от държавите-членки, без задължение за размяна, като отговорността за предоставянето на които, в съответствие с принципа на субсидиарност, остава за държавите-членки;
като има предвид, че национални плавателни водни пътища, които не са свързани с плавателната мрежа на друга държава-членка, не са предмет на международна конкуренция и следователно не е необходимо за такива водни пътища да са задължителни общите разпоредби за предоставянето на удостоверения за капитани на плавателни съдове, уредени в настоящата директива;
като има предвид, че главната цел на тези общи разпоредби трябва да е подобряване на безопасното плаване и защита на човешкия живот; като има предвид, че поради това изглежда важно тези разпоредби да установят минимални изисквания, които кандидатът трябва да покрие с оглед да получи удостоверение за капитан на плавателен съд за вътрешно плаване;
като има предвид, че съответните изисквания трябва да засягат най-малкото изискваната възраст за плаване на плавателен съд, физическата и умствена годност на кандидатите, техните професионални опит и знания по определени предмети, отнасящи се до плаването на плавателен съд; като има предвид, че в интерес на безопасността на плавателния съд и на лицата на борда държавите-членки могат да наложат допълнителни изисквания по отношение, по-специално на познаването на определени местни обстоятелства; като има предвид, че допълнителни професионални знания се изискват за плаване с помощта на радарно съоръжение или за плаване на плавателен съд, превозващ пътници;
като има предвид, че е необходимо да се предвидят разпоредби относно подходящите процедури за приемане на приложенията към настоящата директива; като има предвид, че по този начин е подходящо Комитетът, създаден по силата на член 7 от Директива 91/672/ЕИО, да подпомага Комисията при адаптирането на приложенията,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Държавите-членки, които издават удостоверение за капитан на плавателен съд за превоз на стоки и пътници по вътрешноводни пътища, наричан по-долу „удостоверението“ правят това съгласно образец на Общността, описан в приложение I в съответствие с настоящата директива.
2. Държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да избегнат риска от подправяне на удостоверения.
3. Удостоверението се издава от компетентния орган на държавите-членки съгласно настоящата директива. То отчита специалните характеристики на водните пътища и на удостоверенията, посочени в член 1 от Директива 91/672/ЕИО, а именно:
-
удостоверение за капитан на плавателен съд, валидно за всички водни пътища в държавите-членки, с изключение на водните пътища, за които се прилага Регламента относно издаването на лицензи за плаване по река Рейн (група А),
-
удостоверение за капитан на плавателен съд, валидно за всички водни пътища в държавите-членки, с изключение на морските пътища, посочени в приложение II към Директива 91/672/ЕИО и с изключение на водните пътища, за които се прилага Регламента относно издаването на лицензи за плаване по река Рейн (група Б).
4. Удостоверенията от група А или група Б, издавани от държавите-членки в съответствие с настоящата директива, са валидни за всички водни пътища в Общността от група А или група Б.
5. Като се спазва член 8, параграф 2, лицензът за плаване по река Рейн, издаван съгласно Ревизираната конвенция за плаване по река Рейн, е валиден за всички водни пътища в Общността.
6. Националните удостоверения за капитани на плавателни съдове, взаимно признати съгласно Директива 91/672/ЕИО и посочени в приложение I към настоящата директива, които са издадени не по-късно от 18 месеца след датата на влизане в сила на настоящата директива, остават валидни без задължение за размяна.
Член 2
По смисъла на настоящата директива:
а)
„компетентен орган“ означава органа, определен от държава-членка да издава удостоверения след като се увери, че кандидатът отговаря на изискванията;
б)
„капитан на плавателен съд“ означава лицето, което притежава необходимите годност и квалификация да плава на плавателен съд по водните пътища на държавите-членки, и който носи отговорност на борда;
в)
„член на палубния екипаж“ означава лице, което редовно участва в плаването на плавателен съд при вътрешно плаване, включително в управляването му.
Член 3
1. Настоящата директива се прилага за всички капитани на плавателни съдове по вътрешноводни пътища: самоходни баржи, влекачи, съдове тласкачи, баржи, тласкаеми конвои или бордово съчленени съдове, предназначени за превоз на стоки или пътници, с изключение на:
-
капитани на плавателни съдове, предназначени за превоз на стоки, които са с дължина по-малка от 20 метра,
-
капитани на плавателни съдове, предназначени за превоз на пътници, които превозват не повече от 12 пътника, освен екипажа.
2. Държава-членка може, след консултации с Комисията, да освободи от прилагането на настоящата директива капитани на плавателни съдове, опериращи изключително по национални водни пътища, които не са свързани с плавателната мрежа на друга държава-членка и да им издаде национално удостоверение за капитан на плавателен съд, условията за получаване на което могат да се различават от тези, определени в настоящата директива. Валидността на тези национални удостоверения в този случай е ограничена до тези водни пътища.
Член 4
1. С оглед получаване на удостоверение, даден кандидат трябва да отговаря на минималните изисквания, предвидени в членове 5 до 8. В удостоверението се упоменава дали капитанът на плавателния съд има разрешително по група А или група Б.
2. Удостоверенията, издадени от държавите-членки, които отговарят на минималните изисквания, посочени в параграф 1, са взаимно признати.
Член 5
Кандидатът трябва да е най-малко на 21 години, за да получи удостоверението. Въпреки това държавите-членки могат да издават удостоверения на лица на 18 години или по-възрастни. Признаване от държави-членки на удостоверения от група А и група Б, издадени от друга държава-членка може да бъде предмет на същите минимални възрастови условия, както се изисква в тази държава-членка за издаване на удостоверение от същата група.
Член 6
1. Кандидатът представя доказателство за физическа и умствена годност, като мине медицински преглед, извършен от лекар, признат от компетентния орган. Този преглед обхваща по-специално зрителната и слухова острота, възприятието за цветове, подвижност на горни и долни крайници, и нервнопсихичното и сърдечносъдово състояние на кандидата.
2. При достигане на възраст от 65 години, титулярът на удостоверение трябва, в рамките на следващите три месеца и след това всяка година, да бъде подлаган на прегледа, посочен в параграф 1; компетентният орган удостоверява в удостоверението, че капитанът на плавателния съд е изпълнил това задължение.
Член 7
1. Кандидатът трябва да представи доказателство за най-малко четири години професионален стаж като член на палубния екипаж на плавателен съд по вътрешноводни пътища.
2. За да се вземе предвид, професионалният стаж трябва да бъде потвърден от компетентния орган на държавата-членка чрез вписване в личната му книжка за професионален стаж. Той може да бъде придобит по водните пътища на всяка от държавите-членки. В случай на водни пътища, част от курсовете, които са в рамките на територията на Общността, като реките Дунав, Елба или Одер, ще се взема предвид професионалния стаж, придобит по всички отсечки от тези реки.
3. Минималната продължителност на професионалния стаж, упоменат в параграф 1 може да бъде намален максимум с три години:
а)
когато кандидатът има диплома, призната от компетентния орган, която потвърждава специализирано обучение по вътрешно плаване, включващо плавателна практика; намаляването не може да е по-голямо от продължителността на специализираното обучение; или
б)
когато кандидатът може да представи доказателство за професионален стаж, придобит на морски плавателен съд като член на палубния екипаж; за да получи максималното намаляване от три години, кандидатът трябва да представи доказателство за най-малко четири години стаж в морско плаване.
4. Минималната продължителност на професионалния стаж, предвидена в параграф 1, може да бъде намалена максимум на три години, когато кандидатът е преминал практически изпит по плаване на плавателен съд; в този случай удостоверението обхваща само плавателни съдове с подобни плавателни характеристики на тези на плавателния съд, на който е проведен практическият изпит.
Член 8
1. Кандидатът трябва да положи изпит за професионални знания; този изпит трябва да включва поне основните предмети, описани в глава А на приложение II.
2. След консултации с Комисията, държава-членка може да изиска от капитан на плавателен съд да отговаря на допълнителни изисквания относно познаването на местното положение за плаване по определени водни пътища, с изключение на морските пътища, посочени в приложение II към Директива 91/672/ЕИО.
При същото условие, държава-членка може да изиска от капитана на пътнически плавателен съд в определени, ограничени транспортни зони, да има по-подробни професионални знания относно специални разпоредби по отношение на сигурността на пътниците, особено в случаи на произшествия, пожар или корабокрушение.
Член 9
1. За да получи разрешение да плава с помощта на радарно съоръжение, капитанът на плавателен съд трябва да притежава специална атестация, издадена от компетентния орган като доказателство, че той е преминал изпита, покриващ професионални знания по предметите, посочени в глава Б на приложение II.
Държавите-членки признават квалификацията, издадена съгласно регламента за издаване на квалификация за плаване на плавателен съд с помощта на радарно съоръжение по река Рейн.
2. На кандидат, който отговаря на условията, посочени в параграф 1, годността му да плава с радарно съоръжение се атестира от компетентния орган чрез отбелязване в удостоверението.
Член 10
С оглед да имат право да плават на кораб, който превозва пътници по водните пътища на държавите-членки, или капитанът на плавателния съд или друг член на екипажа трябва да притежават специално удостоверение, издадено от компетентния орган като доказателство, че той/тя е преминал/а изпит за професионални знания по предметите, посочени в глава В на приложение II.
Член 11
Комисията, действайки съгласно процедурата, установена в член 12, може да предприеме необходимите стъпки с оглед приемане на форма на удостоверението за капитан на плавателен съд, съдържащо се в приложение I и в светлината на развитието на необходимите професионални знания, изисквани за издаването на удостоверението и уточнени в приложение II.
Член 12
1. Комисията се подпомага, при прилагането на член 11, от Комитет, създаден съгласно член 7 от Директива 91/672/ЕИО.
2. Представителят на Комисията предоставя на Комитета проекта за мерките, които трябва да бъдат взети. Комитетът дава становището си по проекта в рамките на срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на въпроса. Становището се дава с мнозинството, установено в член 148, параграф 2 от Договора в случая на решения, които Съветът е приканен да приеме по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в рамките на Комитета се претеглят по начина, определен в този член. Председателят не гласува.
3.
а)
Комисията приема мерки, които се прилагат незабавно;
б)
Въпреки това, ако тези мерки не са в съответствие със становището на Комитета, те незабавно се съобщават от Комисията на Съвета. В този случай Комисията може да забави прилагането на мерките, които е решила за период от не повече от един месец от датата на това съобщаване. Съветът, заседавайки с квалифицирано мнозинство, може да вземе друго решение в рамките на същия срок.
Член 13
1. Държави-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят настоящата директива не по-късно от 18 месеца от датата на влизане в сила на настоящата директива. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки незабавно съобщават на Комисията текста на разпоредбите, които приемат в областта, регулирана от настоящата директива.
3. Когато е необходимо, държавите-членки се подпомагат взаимно при прилагането на настоящата директива.
Член 14
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 15
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 23 юли 1996 година.