ДИРЕКТИВА 2008/99/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 ноември 2008 година
относно защитата на околната среда чрез наказателно право
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
В съответствие с член 174, параграф 2 от Договора политиката на Общността в областта на околната среда има за цел постигането на високо равнище на защита.
(2)
Общността е загрижена от увеличаването на нарушенията спрямо околната среда и техните последици, които все повече се разпростират отвъд границите на държавите, в които са извършени нарушенията. Тези нарушения застрашават околната среда и следователно изискват съответен отговор.
(3)
Опитът сочи, че съществуващите системи от санкции не са достатъчни, за да се постигне пълно спазване на законите за защита на околната среда. Това спазване може и следва да бъде подсилено от наличието на наказателноправни санкции, които показват обществено неодобрение от качествено различен характер в сравнение с административните санкции или механизмите за компенсация по гражданското право.
(4)
Общите правила относно престъпленията позволяват да се използват ефективни методи на разследване и взаимопомощ в рамките на държавите-членки и помежду им.
(5)
За да се постигне ефективна защита на околната среда, съществува особена нужда от по-възпиращи наказания за дейностите, увреждащи околната среда, които обикновено причиняват или е възможно да причинят значителна вреда на въздуха, включително стратосферата, на почвата, водата, животните или растенията, включително на опазването на видовете.
(6)
Неизпълнението на правно задължение, изискващо действие, може да има същите последици като активното поведение и поради това също следва да подлежи на съответно наказание.
(7)
Следователно такова поведение следва да се смята за престъпление в цялата Общност, когато е извършено умишлено или при груба небрежност.
(8)
Изброените в приложенията към настоящата директива законодателни актове съдържат разпоредби, които следва да са санкционирани с наказателноправни мерки, за да се гарантира пълна ефективност на правилата за опазване на околната среда.
(9)
Задълженията по настоящата директива се отнасят единствено до разпоредбите на законодателните актове, включени в приложенията към настоящата директива, от които произтича задължение за държавите-членки при изпълнението на това законодателство да предвидят забранителни мерки.
(10)
Настоящата директива задължава държавите-членки да предвидят в националното си законодателство наказателноправни санкции за сериозни нарушения на разпоредбите на законодателството на Общността, отнасящо се до опазването на околната среда. Настоящата директива не поражда задължения по отношение на прилагането на такива наказания или на друга съществуваща система на правоприлагане в конкретни случаи.
(11)
Настоящата директива не засяга други режими на отговорност за увреждане на околната среда по законодателството на Общността или национално законодателство.
(12)
Тъй като настоящата директива предвижда минимални правила, държавите-членки могат да приемат или запазят съществуващите по-строги мерки по отношение на ефективната защита на околната среда чрез наказателното право. Такива мерки трябва да бъдат съвместими с Договора.
(13)
Държавите-членки предоставят на Комисията информация относно изпълнението на настоящата директива, за да ѝ позволят да оцени ефекта от тази директива.
(14)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно осигуряването на по-ефективна защита на околната среда, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и съответно поради мащаба и последиците на настоящата директива може по-добре да бъде постигната на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(15)
Когато се приема последващо законодателство в областта на околната среда, то следва, където е подходящо, да посочва, че ще се прилага настоящата директива. При необходимост член 3 следва да бъде изменен.
(16)
Настоящата директива зачита основните права и съблюдава принципите, признати по-специално от Хартата за основните права на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет
Настоящата директива установява мерки, свързани с наказателното право, с цел по-ефективна защита на околната среда.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива:
а)
„противозаконно“ означава нарушение на:
i)
законодателни актове, приети на основание на Договора за ЕО и изброени в приложение А, или
ii)
по отношение на дейности, попадащи в обхвата на Договора за Евратом - законодателни актове, приети по силата на Договора за Евратом и изброени в приложение Б, или
iii)
закон или административна разпоредба на държава-членка или решение на компетентен орган на държава-членка, с които се прилага законодателството на Общността, посочено в подточка i) или ii);
б)
„защитени видове от дивата флора и фауна“ са:
i)
за целите на член 3, буква е) - видовете, изброени във:
-
приложение IV към Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (3);
-
приложение I към Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 г. относно опазването на дивите птици (4), както и видовете, посочени в член 4, параграф 2 от нея;
ii)
за целите на член 3, буква ж) - видовете, изброени в приложение А или Б към Регламент (ЕО) № 338/97 на Съвета от 9 декември 1996 г. относно защитата на видовете от дивата флора и фауна чрез регулиране на търговията с тях (5);
в)
„местообитание в защитена зона“ означава всяко местообитание на вид, за който даден район е класифициран като специална защитена зона съгласно член 4, параграф 1 или 2 от Директива 79/409/ЕИО, или всяко естествено местообитание или местообитание на вид, за който дадена територия е определена като специална защитена зона съгласно член 4, параграф 4 от Директива 92/43/ЕИО;
г)
„юридическо лице“ означава всеки правен субект, който притежава такъв статут според приложимото национално право, с изключение на държавите или публичните органи, упражняващи държавновластнически правомощия, и публичните международни организации.
Член 3
Престъпления
Държавите-членки гарантират, че следните деяния съставляват престъпление, когато са противозаконни и са извършени умишлено или при груба небрежност:
а)
изпускането, емисията или влагането на известно количество материали или йонизиращо лъчение във въздуха, почвата или водата, което причинява или може да причини смърт или сериозни увреждания на което и да е лице или значителни вреди на качеството на въздуха, качеството на почвата или качеството на водата, или на животните или растенията;
б)
събирането, транспортирането, възстановяването или обезвреждането на отпадъци, включително надзора над тези операции, както и последваща поддръжка на съоръжения за обезвреждане на отпадъци, включително действията, предприети като търговец или като посредник (управление на отпадъци), които причиняват или могат да причинят смърт или сериозни увреждания на което и да е лице или значителни вреди на качеството на въздуха, качеството на почвата или качеството на водата, или на животните или растенията;
в)
превозът на отпадъци, когато тази дейност попада в обхвата на член 2, параграф 35 от Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно превози на отпадъци (6) и се предприема спрямо количества, които не са незначителни, независимо дали се извършва с един или с няколко превоза, които изглеждат свързани;
г)
експлоатацията на инсталация, в която се провежда опасна дейност или в която се съхраняват или употребяват опасни вещества или препарати и която причинява или може да причини извън инсталацията смърт или сериозни увреждания на което и да е лице или значителни вреди на качеството на въздуха, качеството на почвата или качеството на водата, или на животните или растенията;
д)
производството, обработката, боравенето, употребата, държането, съхранението, транспортирането, вносът, износът или обезвреждането на ядрени материали или други опасни радиоактивни вещества, които причиняват или могат да причинят смърт или сериозни увреждания на което и да е лице или значителни вреди на качеството на въздуха, качеството на почвата или качеството на водата, или на животните или растенията;
е)
убиването, унищожаването, притежанието или придобиването на екземпляри от защитени видове от дивата флора или фауна, освен в случаите, когато с деянието се засягат незначителни количества от такива видове и то оказва незначително въздействие върху статуса на опазване на видовете;
ж)
търговия с екземпляри от защитени видове от дивата флора или фауна или техни части или продукти, освен в случаите, когато с деянието се засягат незначителни количества от тези видове и то оказва незначително въздействие върху статуса на опазване на такива видове;
з)
всяко деяние, което причинява значително влошаване на състоянието на местообитание в рамките на защитена територия;
и)
производството, вносът, износът, пускането на пазара или употребата на озоноразрушаващи вещества.
Член 4
Подбудителство и помагачество
Държавите-членки гарантират, че подбудителството и помагачеството в умишлено деяние, посочено в член 3, са наказуеми като престъпление.
Член 5
Наказания
Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че престъпленията, посочени в членове 3 и 4, са наказуеми с ефективни, пропорционални и възпиращи наказателноправни санкции.
Член 6
Отговорност на юридическите лица
1. Държавите-членки гарантират, че юридическите лица могат да бъдат подвеждани под отговорност за престъпленията, посочени в членове 3 и 4, когато тези престъпления са извършени в тяхна полза от лице на ръководна позиция в рамките на юридическото лице, действащо индивидуално или като част от орган на юридическо лице, въз основа на:
а)
мандат за представляване на юридическото лице,
б)
правомощие за взимане на решения от името на юридическото лице; или
в)
правомощие за упражняване на контрол в рамките на юридическото лице.
2. Държавите-членки гарантират също така, че юридическо лице може да бъде подвеждано под отговорност в случаите, когато липсата на надзор или контрол от страна на лице, посочено в параграф 1, е направила възможно извършването на престъпление, посочено в членове 3 и 4, в полза на юридическото лице от лице на негово подчинение.
3. Отговорността на юридически лица съгласно параграфи 1 и 2 не изключва наказателно преследване на физически лица, които са извършители, подбудители или съучастници в престъпленията, посочени в членове 3 и 4.
Член 7
Наказания за юридическите лица
Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че юридическо лице, подведено под отговорност за нарушение по смисъла на член 6, се наказва с ефективни, пропорционални и възпиращи наказания.
Член 8
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 26 декември 2010 г.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното си законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива, и таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
Член 9
Влизане в сила
Настоящата директива влиза сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 10
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 19 ноември 2008 година.