32006D0789
L 319/37
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 13 ноември 2006 година
относно процедурите за консултации и информиране по въпроси на кредитното застраховане, кредитните гаранции и финансовите кредити
(кодифицирана версия)
(2006/789/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 133 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
като има предвид, че:
(1)
Решение 73/391/ЕИО на Съвета от 3 декември 1973 г. относно процедурите за консултиране и информиране по въпросите на кредитното застраховане, кредитните гаранции и финансовите кредити (3) беше съществено изменено. (4) С цел постигане на яснота и рационалност упоменатото решение следва да бъде кодифицирано.
(2)
С Решение от 27 септември 1960 г. (5) Съветът учреди Група за координиране на политиката по отношение на кредитното застраховане, кредитните гаранции и финансовите кредити.
(3)
Подходящо е да се предвидят процедури на консултации и информиране по въпросите на кредитното застраховане, кредитните гаранции и финансовите кредити,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Настоящото решение се отнася до процедурите за консултации и информиране по въпроси на кредитното застраховане, кредитните гаранции и финансовите кредити.
ДЯЛ I
ОБЩА ПРОЦЕДУРА
РАЗДЕЛ 1
Обхват
Член 2
1. Консултации в съответствие с процедурата, посочена в раздел II, се провеждат, когато има предложение - от държава, от която и да е друга държавна организация или държавен орган за кредитно застраховане или финансиране - да се предоставят или гарантират, изцяло или частично, чуждестранни кредити:
а)
свързани с износа на стоки или услуги;
б)
които нарушават нормите, изброени в приложение I, или която и да е друга норма, приета от държавите-членки.
2. Процедурата за консултации е приложима:
а)
когато се отнася за кредити на доставчици или финансови кредити;
б)
когато тези кредити са предмет на индивидуални договори или на глобални кредитни споразумения, както са описани в член 3;
в)
когато кредитите са изцяло частни или са спонсорирани изцяло или частично от публични фондове.
3. Смесени кредити, комбиниращи публични и частни фондове и глобални частни кредитни споразумения, комбинирани с лихвени субсидии от публични фондове, се разглеждат за целите на процедурата за консултации като публични кредити.
Член 3
1. „Глобално кредитно споразумение“ означава всеки меморандум или изявление под каквато и да е форма, по силата на което намерението да се гарантират кредити на доставчици или финансови кредити или да се отпуснат финансови кредити до зададен или установим таван по отношение на свързана последователност от трансакции, става известно на трета страна, или на износители, или на финансови институции.
Процедурата за консултации е приложима към тези глобални кредитни споразумения, дори когато характерът на трансакциите не е специфициран и не съществува формално задължение, без да се накърнява правото на решение по всеки отделен договор.
2. Ако в хода на консултации по предоставянето на глобално споразумение - независимо дали с публичен или частен характер, - държава-членка или Комисията поиска започването на устни консултации и, ако в хода на тези устни консултации седем държави-членки поискат всички или някои индивидуални договори да бъдат отнесени към това глобално споразумение и да са предмет на предварителни консултации, към такива договори са приложими консултации.
3. Всяка държава-членка, на която е предоставено глобално споразумение, трябва, на датата след предоставянето му и на всеки шест месеца след това официално да оповестява използването на това споразумение.
РАЗДЕЛ II
Процедура
Член 4
При индивидуален договор държавата-членка, която инициира консултациите, предоставя следната информация:
а)
страна на местоназначение;
б)
място на трансакция или, при невъзможност, адрес на управление на договарящата се страна в страната на местоназначение;
в)
характеристики на трансакцията:
i)
характер на трансакцията: вид на материала и приблизителен брой на доставяните позиции;
ii)
стойностна оценка съгласно скалата, дадена в приложение II;
iii)
дали купувачите или гарантите, които и да са те, имат частен или публичен характер;
iv)
ако трансакцията представлява предмет на международен търг - крайна дата за представяне на офертите;
г)
основни условия на кредита, заявени от предлагания получател;
д)
условия на кредита, които властите на държавата износител предлагат да предоставят:
i)
дял, платим с кредит;
ii)
продължителност и начален момент на кредита (например всяка доставка, последна доставка, пуск в експлоатация);
iii)
темп на погасяване;
iv)
когато погасяването не се извършва на равни вноски през еднакви интервали между началния момент и приключването на кредита - точен график как следва да се извършва погасяването (размер на всяка вноска и точна дата на плащането);
v)
размер на ефективната лихвена субсидия, когато той се различава от този, получаван при нормални условия; лихвен процент, ако се планира кредитът да бъде отпуснат от публични фондове;
vi)
такси по застраховане на кредита, когато те се различават от таксите, платими при нормални условия;
vii)
обхват и условия на всякакво основание за местни разходи;
е)
цитирани точни основания за неприлагане или за нарушаване на нормите, посочени в член 2, параграф 1. Когато такива основания съществуват, трябва изрично да бъдат установени следните обстоятелства:
i)
помощ във вид на кредит;
ii)
конкуренция от трета страна (с посочване дали тя е подпомогната или не);
iii)
трансакция, която следва да се отнесе към глобалното споразумение и е била предмет на предишни консултации.
Член 5
В случай на глобално кредитно споразумение държавата-членка, инициираща консултациите, предоставя следната информация:
а)
страна по местоназначение;
б)
таван на глобално кредитно споразумение;
в)
цел на кредита:
i)
ако е известно, мястото, където се планира да се извърши трансакцията;
ii)
вид на материала, чиято доставка се предвижда;
iii)
дали заемополучателите или гарантите, които и да са те, имат публичен или частен характер;
г)
кредитни условия, както са описани в буква д) от член 4 и критерии за избираемост на индивидуалните договори (например крайни дати за изпълнение на глобалното кредитно споразумение, уговорени минимални договорни цени, ако има такива);
д)
посочени точни основания за неприлагане или нарушаване на нормите, посочени в член 2, параграф 1. Ако такива съществуват, трябва изрично да бъдат упоменати следните обстоятелства:
i)
помощ във вид на кредит;
ii)
конкуренция от трета страна (с посочване дали тя е подпомогната или не).
Член 6
При предаването на информацията се спазват следните обозначения:
а)
индивидуални договаряния: букви, съответстващи на консултиращата държава-членка, последвани от поредния номер за всяка година; когато договора е в рамките на глобално споразумение, последното също трябва да бъде обозначено;
б)
частни глобални кредитни споразумения: буква „X“, последвана от букви, съответстващи на консултиращата държава-членка, и поредния номер за всяка година;
в)
публични или смесени кредити: буква „А“, последвана от букви, съответстващи на консултиращата държава-членка, и поредния номер за всяка година.
Член 7
За да могат държавите-членки да координират своевременно своите становища, информацията, предписана съгласно членове 4 и 5, трябва да бъде предадена колкото се може по-скоро след започването на проучването както на гаранциите и на самите предложени кредити, така и на всяко друго решение, което според националните нормативни актове или националните административни практики би представлявало предварително условие за последващо разглеждане на такива гаранции или кредити.
Член 8
Когато има промени във факторите, обосноваващи нарушаване на нормите, или ако се предлагат нови базисни условия на кредита, които се различават от първоначално определените от консултиращата държава-членка, трябва да се проведат нови консултации в съответствие с новите условия.
Ако въпреки това предложените нови условия са по-ограничителни, съответната държава-членка е задължена само да подаде информация към първоначалната справка.
Член 9
Информацията, посочена в членове 4 и 5, отговорите, определени в член 10, и нотификацията, упомената в член 15, се предават по телекс: до получателите, посочени съответно от всяка държава-членка, Комисията и Генералния секретариат на Съвета.
Цялата кореспонденция, свързана с дадена консултация, носи нейния номер и обозначението на страната по местоназначение.
Член 10
1. Държавите-членки и Комисията могат:
а)
да укажат, че условията, предложени от консултиращата държава-членка, не пораждат никакви коментари;
б)
да изискат консултиращата държава-членка да предостави допълнителна подробна информация;
в)
да коментират и правят уговорки или изразяват отрицателно становище; единствено становище, изрично обявено като „отрицателно“, се счита за такова;
г)
да изискат среща за провеждане на консултации.
2. Когато за трансакциите, предмет на консултация, се получи отрицателно становище от седем държави-членки, срещата за провеждане на консултации се свиква автоматично.
3. С изключение на случаите, при които се прилага член 13, консултиращата държава-членка спира своето решение до изтичането на сроковете, предписани в член 11, или, когато срещата за провеждане на консултации се свиква автоматично в съответствие с параграф 2, до провеждането на такава среща.
Член 11
Процедурата, посочена в член 10, параграф 1, трябва да започне в срок от седем календарни дни от датата на въвеждащото съобщение на консултиращата държава-членка.
Когато към консултиращата държава-членка са отправени искания за допълнителна информация, не по-късно от изтичане на срока от седем календарни дни, същата трябва да отговори в рамките на пет календарни дни най-късно.
Участниците в гореупоменатата процедура разполагат най-много с три работни дни след получаването на такава допълнителна подробна информация, като в рамките на този срок могат да изразят своето становище.
Член 12
Липсата на отговор от страна на консултираните държавите-членки или от страна на Комисията в рамките на сроковете, предписани в член 11, се разглежда като липса на коментари, както е определено в буква а) от член 10, параграф 1.
Веднага след като държава-членка, поискала допълнителна подробна информация, уведоми получателите, посочени в член 9, че до изтичането на срока, предписан във втория параграф на член 11, не е получила отговор, автоматично се свиква среща за консултации и се прилага член 10, параграф 3.
Член 13
Като извънредна мярка консултиращата държава-членка може да вземе незабавно решение относно предложената трансакция, ако тя счита, че такова решение не може да бъде повече забавяно.
Независимо от това, с изключение на случаите на публични кредити, първият параграф не се прилага:
а)
при решение да се предостави или гарантира кредит, основаващо се само на конкуренцията в рамките на Общността. Независимо от това вземане на незабавно решение относно трансакции е допустимо само при условия, които друга държава-членка вече е решила да подкрепи;
б)
в случаите, при които всяка процедура, протичаща в международен контекст и, по която всички държави-членки са страна, на всички участници се осигурява единствено възможност, в случай на неотложност, да съкратят нормалните срокове за отговор.
Член 14
Срещите за консултации се провеждат по повод всяка среща на Групата за координиране на политиката по кредитно застраховане, кредитни гаранции и финансови кредити, учредена с Решение на Съвета от 27 септември 1960 г., или на срещите на нейните подгрупи. Освен това, ако която и да е държава-членка изиска това, се свикват извънредни срещи между срещите на Групата или на нейните подгрупи.
Държавите-членки и Комисията съобщават на получателите, посочени в член 9, ако е възможно четири календарни дни преди консултативните срещи, въпросите, които те смятат да поставят за разглеждане.
Консултативните срещи се провеждат в седалището на Генералния секретариат на Съвета.
Член 15
Във всички случаи другите държави-членки биват осведомени за окончателното решение, взето по отношение на всяка трансакция. Нотификацията за такова решение се съпровожда с изложение на причините, поради които консултиращата държава-членка не е била в състояние да вземе предвид всякакви коментари, резерви или отрицателни становища, изразени от консултираните партньори.
ДЯЛ II
СПЕЦИАЛНИ ПРОЦЕДУРИ
Член 16
Всяка държава-членка може да запита всяка друга държава-членка дали тя има информация за трансакция, която до този момент не е била предмет на консултации, и по-специално за кредитните условия, заявени от износител или финансова институция. Ако в рамките на седем календарни дни не се получи отговор, то запитващата държава-членка има правото да счита, че консултираната държава-членка разполага с информация по този въпрос и че заявените кредитни условия се приемат за официални. В съответствие с процедурата, посочена в дял I, запитващата държава-членка има правото да започне консултации, като при това изрично посочи, че е мотивирана от конкурентна ситуация, за която се счита, че е възникнала.
Ако вече са били инициирани консултации от държава-членка и друга държава-членка, която е поканена да подкрепи същата трансакция, запита първата държава-членка относно нейната окончателна позиция, то липсата на отговор на такова запитване след изтичането на срок от пет работни дни позволява на запитващата държава-членка да счита, че запитаната държава-членка подкрепя трансакцията при условията, посочени по време на консултациите.
Член 17
Необвързани кредити, отклоняващи се от нормите, посочени в приложение I, или от които и да са други норми, приети от държавите-членки, изискват нотификация в рамките на Групата за координиране на политиката по кредитно застраховане, кредитни гаранции и финансови кредити относно:
а)
съществените елементи на кредитите, отпуснати в рамките на предходното тримесечие;
б)
усвояването на финансови кредити към края на предходната година.
Член 18
Когато държава-членка сключи с трета страна споразумение, в което се засяга възможността за отпускане на кредити, без да се уточняват техните условия:
а)
в случай на обвързани кредити при сключването на споразумението тя съобщава основните им характеристики на получателите, посочени в член 9;
б)
в случай на необвързани кредити задължението за нотификация, предвидено в член 17, се прилага по същия начин и към такива кредити.
ДЯЛ III
ПЕРИОДИЧНИ ДОКЛАДИ
Член 19
Групата за координиране на политиката по кредитно застраховане, кредитни гаранции и финансови кредити изготвя полугодишни доклади относно прилагането на процедурата, посочена в дялове I и II.
Независимо от тези периодични доклади се изготвят също допълнителни доклади, ако характерът и важността на трудностите, срещани при прилагането на съответната процедура, изискват това.
ДЯЛ IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 20
Решение 73/391/ЕИО се отменя.
Позоваванията на отмененото решение се тълкуват като позовавания на настоящото решение и се разглеждат съгласно таблицата на съответствието в приложение IV.
Член 21
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 13 ноември 2006 година.