31990L0396
L 196/15
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 29 юни 1990 година
за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно уреди, използващи газообразни горива (газови уреди)
(90/396/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100а от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
в сътрудничество с Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че държавите-членки са отговорни за осигуряване здравето и безопасността на хората на техните територии, и когато е уместно, на домашните животни и на стоките по отношение на рисковете, произтичащи от употребата на газови уреди;
като има предвид, че в определени държави-членки има задължителни разпоредби, които определят по-специално нивото на безопасност на газови уреди чрез определяне на дизайна, работните характеристики и процедурите за проверка; като има предвид, че тези задължителни разпоредби не водят задължително до различни нива на безопасност в различните държави-членки, но поради техните несъответствия възпрепятстват търговията в рамките на Общността;
като има предвид, че в държавите-членки действат различни условия по отношение на видовете газ и захранващите налягания, като има предвид, че тези условия не са съгласувани поради това, че енергоснабдяването и енергоразпределението са специфични за всяка държава-членка;
като има предвид, че Бялата книга за окончателно изграждане на вътрешния пазар, одобрена от Европейския Съвет през юни 1985 г., предвижда в параграфи 65 и 68 нов подход за хармонизиране на законодателствата;
като има предвид, че правото на Общността предвижда - чрез дерогиране от едно от основните правила на Общността, а именно свободното движение на стоки - че пречките за движение в рамките на Общността, произтичащи от различията в националните законодателства относно предлагането на продуктите, трябва да бъдат приети дотолкова, доколкото такива пречки могат да се считат като необходими за удовлетворяване на задължителните изисквания; като има предвид, че следователно, хармонизирането на законодателството в настоящия случай трябва да се ограничи само до разпоредбите, необходими за удовлетворяване както на задължителните, така и на съществените изисквания за безопасност, здраве и икономия на енергия по отношение на газовите уреди; като има предвид, че тези изисквания трябва да заменят националните разпоредби по този въпрос, тъй като те са съществени изисквания;
като има предвид, че поддържането или подобряването на нивото на безопасност, постигнато в държавите-членки, представлява една от съществените цели на настоящата директива и на безопасността, както е определена от съществените изисквания;
като има предвид, че съществените изисквания за безопасност и здраве трябва да съблюдават с оглед обезпечаване безопасността на газовите уреди; като има предвид, че икономията на енергия се счита за съществена; като има предвид, че тези изисквания трябва да се прилагат, като се отчитат най-съвременните достижения по време на конструирането;
като има предвид, че следователно, настоящата директива съдържа само съществени изисквания; като има предвид, че за улесняване доказването на съответствието със съществените изисквания е необходимо да има хармонизирани стандарти на европейско ниво, и по-специално такива, отнасящи се до конструкцията, функционирането и монтажа на газови уреди, така че продуктите, спазващи тези стандарти, да се считат като продукти в съответствие със съществените изисквания; като има предвид, че тези стандарти, хармонизирани на европейско ниво, са изготвени от частни организации и трябва да запазят своя статут на незадължителни текстове; като има предвид, че за тази цел Европейският комитет за стандартизация (CEN) и Европейския комитет за електрическа стандартизация (Cenelec) са признати като компетентни органи за приемането на хармонизирани стандарти в съответствие с общите насоки за коопериране между Комисията и тези два органа, подписани на 13 ноември 1984 г.; като има предвид, че за целите на настоящата директива, един хармонизиран стандарт е техническа спецификация (европейски стандарт или хармонизиран документ), приета от единия или от двата от тези органи по молба на Комисията в съответствие с Директива 83/189/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 г., установяваща процедура за информация в областта на техническите стандарти и разпоредби (4), последно изменена с Директива 88/182/ЕИО (5), и в съответствие с гореспоменатите общи насоки;
като има предвид, че докато се чака приемането на хармонизираните стандарти по смисъла на настоящата директива, трябва да се улесни съответствието със съществените изисквания и свободното движение на газови уреди чрез приемане на ниво Общността на продуктите, удовлетворяващи националните стандарти, чието съответствие със съществените изисквания е потвърдено от процедура за проверка на Общността;
като има предвид, че е необходима проверка за съобразяване със съответните технически изисквания, с цел осигуряване ефективна защита на потребителите и на трети страни; като има предвид, че съществуващите процедури за сертифициране са различни в различните държави-членки; като има предвид, че за да се избегнат многократните проверки, които по същество са пречки пред свободното движение на газови уреди, държавите-членки трябва да изготвят споразумения за взаимно признаване на процедурите по сертифициране; като има предвид, че с цел улесняване на взаимното признаване на процедурите по сертифициране, трябва да се въведат хармонизирани процедури на Общността и да се хармонизират критериите за определяне на органите, отговорни за изпълнение на тези процедури;
като има предвид, че отговорността на държавите-членки на тяхната територия, за безопасността, здравето и икономията на енергия, предмет на съществените изисквания, трябва да бъдат признати в предпазна клауза, предвиждаща адекватна процедура на Общността;
като има предвид, че адресатите на всяко решение, взето по настоящата директива, трябва да бъдат информирани за причините за такова решение и за средствата за обжалване, които съществуват за тях;
като има предвид, че Съветът прие на 17 септември 1984 г. Рамкова директива за газови уреди (84/530/ЕИО) (6), последно изменена от Директива 86/312/ЕИО (7), и отделна директива, за газови водогрейни котли (84/531/ЕИО) (8), последно изменена от Директива 88/665/ЕИО (9); като има предвид, че тези директиви обхващат същата област, както настоящата директива, и следователно трябва да бъдат отменени;
като има предвид, че мерките, насочени към постепенното установяване на вътрешния пазар, трябва да бъдат приети до 31 декември 1992 г.; като има предвид, че вътрешният пазар се състои от пространство без вътрешни граници, в което е гарантирано свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
Област на приложение, пускане на пазара и свободно движение
Член 1
1. Настоящата директива се прилага за:
-
газови уреди, предназначени за готвене, отопление, производство на топла вода, замразяване, осветление и пране, и които имат, когато е приложимо, нормална температура на водата, която не надвишава 105 °С, наричани по-нататък за краткост „уреди“. Горелки с изкуствена тяга и отоплителни тела, оборудвани с такива горелки, също ще се считат за уреди,
-
устройства за безопасност, контрол или регулиране, и подсистеми, различни от горелки с изкуствена тяга и отоплителни тела, оборудвани с такива горелки, предлагани за продажба като отделни устройства и предназначени за вграждане във или сглобяване на газов уред, наричани по-нататък за краткост „приспособления“.
2. Устройства, специално предназначени за употреба в промишлени процеси, осъществявани в промишлени предприятия, са изключени от областта на приложение, определена в параграф 1.
3. За целите на настоящата директива, „газообразно гориво“ означава всяко гориво, което е в газообразно състояние при температура 15 °С и налягане 1 bar.
4. За целите на настоящата директива, за един уред се казва, че се „използва нормално“, когато:
-
е монтиран правилно и се поддържа редовно в съответствие с инструкциите на производителя;
-
се употребява с нормални отклонения в качеството на газа и нормални колебания на захранващото налягане;
-
се употребява в съответствие с предназначението си или по начин, който може разумно да се предвиди.
Член 2
1. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки за да гарантират, че уредите по член 1 могат да се пускат на пазара и да се употребяват, само ако при нормална употреба не застрашават безопасността на хора, домашни животни и имущество.
2. Държавите-членки съобщават за видовете газ и съответстващите захранващи налягания, използвани на тяхната територия, на другите държави-членки и на Комисията, преди 1 януари 1991 г. Освен това, те съобщават в подходящ срок за всички изменения. Комисията гарантира тази информация да бъде публикувана в Официален вестник на Европейските общности.
Член 3
Уредите и приспособленията по член 1 удовлетворяват съществените изисквания, определени в приложение I, които са приложими към тях.
Член 4
1. Държавите-членки не могат да забраняват, ограничават или възпрепятстват пускането на пазара и употреба на уреди, които отговарят на съществените изисквания на настоящата директива.
2. Държавите-членки не могат да забраняват, ограничават или възпрепятстват пускането на пазара на приспособленията по член 1, придружени със сертификат съгласно член 8, параграф 4.
Член 5
1. Държавите-членки считат, че е налице съответствие със съществените изисквания по член 3, когато уредите и приспособленията съответстват на:
а)
националните стандарти, приложими към тях, които изпълняват хармонизираните стандарти, чиито референтни номера са публикувани в Официален вестник на Европейските общности.
Държавите-членки публикуват референтните номера на своите национални стандарти;
б)
националните стандарти, приложими към тях по параграф 2, дотолкова, доколкото в областите, обхванати от тези стандарти, не съществуват хармонизирани стандарти.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на националните си стандарти по параграф 1, буква б), които те приемат като съответстващи на съществените изисквания по член 3. Комисията предоставя тези национални стандарти на другите държави-членки. В съответствие с процедурата, предвидената в член 6, параграф 2, тя нотифицира държавите-членки за националните стандарти, които се приемат като съответстващи на съществените изисквания по член 3.
Член 6
1. Когато държава-членка или Комисията решат, че стандартите по член 5, параграф 1 не удовлетворяват изцяло съществените изисквания по член 3, Комисията или съответната държава-членка сезира постоянния комитет, учреден съгласно Директива 83/189/ЕИО, наричан по-нататък „комитета“, като излага своите основания. Комитетът незабавно изказва становище.
В светлината на становището на комитета, Комисията информира държавите-членки дали съответните стандарти да бъдат или да не бъдат изтеглени от публикациите по член 5, параграф 1.
2. След получаване на съобщението по член 5, параграф 2, Комисията се консултира с комитета. В рамките на един месец след получаване становището на комитета, Комисията информира държавите-членки дали въпросните национални стандарти се ползват или не от презумпцията за съответствие; при утвърдителен отговор, държавите-членки публикуват номерата на тези стандарти. Комисията също така ги публикува в Официален вестник на Европейските общности.
Член 7
1. Когато една държава-членка констатира, че устройства в нормална експлоатация, носещи ЕО маркировка, могат да изложат на риск безопасността на хора, домашни животни или имущество, тя взема всички необходими мерки, за да изтегли тези устройства от пазара и да забрани или ограничи пускането им на пазара.
Съответната държава-членка незабавно информира Комисията за всички такива мерки, като посочва основанията за решението си, и по-специално, ако несъответствието се дължи на:
а)
несъобразяване със съществените изисквания по член 3, когато уреда не отговаря на стандартите по член 5, параграф 1;
б)
неправилно прилагане на стандартите по член 5, параграф 1;
в)
пропуски в стандартите по член 5, параграф 1.
2. Комисията започва консултации със засегнатите страни в най-кратък срок. Когато Комисията констатира, след консултациите, че мерките по параграф 1 са основателни, тя информира незабавно държавата-членка, която е предприела тези мерки, както и другите държави-членки.
Когато решението по параграф 1 се дължи на недостатъци в стандартите, Комисията, след консултация със засегнатите страни, сезира комитета в срок от два месеца, в случай че държавата-членка, която е взела мерките, възнамерява да ги поддържа, и започва процедурите по член 6.
3. Когато едно уред, което не отговаря на изискванията, носи ЕО маркировката, компетентната държава-членка предприема подходящи действия срещу този, който е поставил маркировката и информира Комисията и другите държави-членки за това.
4. Комисията гарантира, че държавите-членки са редовно информирани за протичането и резултатите от процедурите.
ГЛАВА II
Средства за сертифициране на съответствие
Член 8
1. Средствата за сертифициране на съответствието на серийно произвеждани уреди са следните:
а)
ЕО проверка на типа съгласно раздел 1 на приложение II; и
б)
преди пускането им на пазара, по избор на производителя:
-
ЕО декларация за съответствие на типа по раздел 2 на приложение II, или
-
ЕО декларация за съответствие на типа (гаранция за качество на производството) по раздел 3 на приложение II, или
-
ЕО декларация за съответствие на типа (гаранция за качество на продукта), по раздел 4 на приложение II, или
-
ЕО проверка по раздел 5 на приложение II.
2. В случай на производство на даден уред като единична бройка или в малки количества, производителят може да избере ЕО проверката за единичен уред, съгласно раздел 6 на приложение II.
3. След прилагане на процедурите по параграф 1, буква б) и по параграф 2, ЕО маркировката за съответствие се поставя върху уредите, в съответствие с член 10.
4. Процедурите, посочени в параграф 1 се прилагат към приспособленията по член 1, с изключение на поставяне на ЕО маркировката за съответствие, и когато е необходимо, на изготвянето на декларацията за съответствие. Трябва да бъде издаден сертификат, който декларира съответствието на тези приспособления с разпоредбите на настоящата директива, които се прилагат за тях, и който посочва техните характеристики, както и начина, по който се вграждат в даден уред или се сглобяват, така че да се удовлетворят съществените изисквания, приложими към крайните уреди.
Сертификатът се доставя с приспособлението.
5. Когато уредите са предмет и на други директиви на Общността:
-
съответствието им със съществените изисквания на настоящата директива се проверява съгласно процедурите, определени в параграфи 1 и 2, и
-
трябва да се гарантира, че те удовлетворяват също така и съществените изисквания, посочени в другите директиви, съгласно процедурите, определени в тези директиви.
Поставянето на ЕО маркировката съгласно параграф 3 удостоверява, че са удовлетворени изискванията на всички други приложими директиви.
6. Протоколите и кореспонденцията, отнасящи се до средствата за сертифициране на съответствието се съставят писмено на официалния език на държавата-членка, където е установен компетентния орган, отговорен за извършването на тези процедури, или на езика, възприет от него.
Член 9
1. Всяка държава-членка уведомява Комисията и другите държави-членки за органите, отговорни за извършване на процедурите по член 8, по-нататък наричани „нотифицирани органи“.
Комисията публикува за информация в Официален вестник на Европейските общности списък на нотифицираните органи, както и техните идентификационни символи и осигурява неговата актуализация.
2. Държавите-членки прилагат критериите, определени в приложение V, за оценка на органите, които ще бъдат нотифицирани.
Приема се, че органите, които удовлетворяват критериите за оценка, определени в приложимите хармонизирани стандарти, удовлетворяват и критериите, заложени в настоящото приложение.
3. Държава-членка, която е нотифицирала даден орган, трябва да оттегли одобрението, ако установи, че този орган вече не отговаря на критериите по параграф 2. Тя незабавно информира Комисията и другите държави-членки за това.
ГЛАВА III
ЕО маркировка за съответствие
Член 10
1. ЕО маркировката за съответствие и предвидените в приложение III надписи трябва да са видими, лесни за разчитане и неизтриваеми, и да са поставени върху уреда или табелката с данни, прикрепена към уреда. Табелката с данни трябва да бъде направена така че да не може да се използва втори път.
2. Забранено е върху уредите да се поставят табелки, които могат да се объркат с ЕО маркировката.
Член 11
Когато се установи, че ЕО маркировката е поставена неправилно върху уредите, или че сертификатът за приспособлението е бил даден неоснователно защото:
-
уредите или приспособленията не съответстват на уреда или приспособлението, посочени в ЕО сертификата за проверка на съответствие на типа,
-
уредите или приспособленията съответстват на уреда или приспособлението посочени в ЕО сертификата за проверка на съответствие на типа, но не отговарят на съществените изисквания, приложими към тях.
-
производителят не е изпълнил своите задължения, както са специфицирани в приложение II,
то нотифицираният орган отнема правото да се поставя ЕО маркировката или да се издава сертификата, като информира за това останалите нотифицирани органи и прави доклад до засегнатата държава-членка.
ГЛАВА IV
Заключителни разпоредби
Член 12
Всяко решение, взето съгласно настоящата директива, което включва забрана за пускане на пазара и/или пускане в употреба на уред, посочва точно основанията, на които се базира. То незабавно се съобщава на заинтересованата страна, която същевременно трябва да бъде информирана за начините за обжалване, съществуващи в действащото законодателство в съответната държава-членка, както и за сроковете, в които се правят такива жалби.
Член 13
Директиви 84/530/ЕИО и 84/531/ЕИО се отменят.
Член 14
1. Държавите-членки приемат и публикуват необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 юли 1991 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Те прилагат тези разпоредби от 1 януари 1992 г.
2. Чрез дерогиране от член 2 обаче, държавите-членки могат, за периода до 31 декември 1995 г., и без да нарушават членове 30-36 от Договора, да разрешат пускането на пазара и/или употреба на уреди и устройства, които удовлетворяват разпоредбите в сила в държавите-членки преди 1 януари 1992 г.
3. Държавите-членки изпращат на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които са приели в областта, уредена с настоящата директива.
Член 15
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 29 юни 1990 година.