19961220
Директива 96/98/ЕО на Съвета
от 20 декември 1996 година
относно морското оборудване
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 84, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Комисията [1],
като взе предвид становището на Икономическия и социален съвет [2],
произнасяйки се съобразно процедурата, предвидена в член 189в от Договора [3],
(1) като има предвид, че е необходимо в рамките на Общата транспортна политика да приеме допълнителни мерки в сектора на морския транспорт, за да гарантира сигурността на морския транспорт;
(2) като има предвид, че Общността е сериозно загрижена от катастрофите, случващи се по море, в частност тези, които предизвикват загуба на човешки живот и замърсяване на моретата и на бреговата ивица на държавите-членки;
(3) като има предвид, че рискът от катастрофи по море може да бъде ефикасно намален чрез общи стандарти, осигуряващи високо равнище на сигурност при развитието на оборудването на борда на корабите; че стандартите и методите на изпитване могат да упражняват чувствително влияние върху бъдещото развитие на оборудването;
(4) като има предвид, че международните конвенции изискват държавите на флага да се грижат за съответствието на оборудването на борда с някои предписания за сигурност и издават съответните сертификати за това; че стандартите за изпитвания са с тази цел доусъвършенствани за някои типове морско оборудване от международните организации за стандартизация и от Международната морска организация (ММО); като има предвид че националните стандарти на изпитвания, при които се прилагат международни стандарти, оставят възможност за одобрение от властите по сертифициране, които сами имат различно равнище на квалификация и опит; като има предвид че това води до различия в равнищата на сигурност на продуктите, които компетентните национални власти са сертифицирали съобразно международните стандарти за сигурност, както и силна съпротива от страна на държавите-членки да приемат без допълнителен проверка инсталирането на борда на корабите, плаващи под техен флаг, на оборудване, одобрено от друга държава-членка;
(5) като има предвид, че е необходимо да се установят общи правила, за да се елиминират различията при прилагането на международните стандарти; като има предвид, че тези общи правила ще имат за резултат преодоляването на ненужните разходи и административни процедури, свързани с одобряването на оборудването, подобрението на условията на експлоатация и конкурентоспособността на морските превози в Общността, както и преодоляването на техническите пречки пред търговията посредством маркировката за съответствие, положена върху оборудването;
(6) като има предвид, че Съветът в своята Резолюция от 8 юни 1993 г. относно общата политика за морската сигурност [4] покани Комисията да представи предложения с оглед хармонизирането на прилагането на стандартите на ММО и на процедурите на одобрение за морското оборудване;
(7) като има предвид, че единственото възможно средство за реализиране на такова хармонизиране е действие на общностно равнище, държавите-членки, които действат независимо или посредством международни организации, не са в състояние да установят идентично равнище на сигурност за оборудването;
(8) като има предвид, че юридическият инструмент, който е целесъобразно да бъде даден за предоставяне на рамка за уеднаквеното и задължително прилагане на международните стандарти за изпитване от държавите-членки, е директива на Съвета;
(9) като има предвид, че е целесъобразно да се визира приоритетно оборудването, за което основните международни конвенции изискват да бъде задължително поставено на борда и е одобрено от националните власти съобразно стандартите за сигурност, определени от международните конвенции или резолюции;
(10) като има предвид, че съществуват редица директиви, гарантиращи свободното придвижване на някои продукти, които е възможно да бъдат използвани, inter alia, като оборудване на борда, но които не се отнасят до сертифицирането на това оборудване от държавите-членки съобразно съответните международни конвенции; като има предвид, че впоследствие оборудването, което следва да бъде поставено на борда, трябва да бъде подчинено изключително на новите общи правила;
(11) като има предвид, че е необходимо да се определят нови стандарти за изпитване, за предпочитане на международно равнище, за оборудването, за което такива стандарти не съществуват още или не са достатъчно детайлизирани;
(12) като има предвид, че държавите-членки би следвало да гарантират, че уведомените органи, които оценяват съответствието на оборудването със стандартите за изпитване, да бъдат независими, ефикасни и професионално компетентни да изпълняват задачите си;
(13) като има предвид, че съответствието с международните стандарти за изпитване може да бъде установена най-добре чрез процедурите на оценка на съответствието, определени в Решение 93/465/ЕИО на Съвета от 22 юли 1993 година относно модулите за различните фази на процедурите по оценка на съответствието и правилата на полагане и използване на белега "ЕО" за съответствие, предназначени да бъдат използвани в директивите за техническо хармонизиране [5];
(14) като има предвид, че никоя разпоредба на настоящата директива не ограничава определеното от международните конвенции право на администрациите на държавата на флага да пристъпва към операционни изпитвания на функционирането на борда на корабите, за които те са издали сертификат за безопасност, при условие че тези изпитвания не дублират процедурите по оценка на съответствието;
(15) като има предвид, че оборудването, посочено в настоящата директива, трябва като общо правило да носи маркировка, за да обозначава съответствието му с предписанията на настоящата директива;
(16) като има предвид, че държавите-членки могат в някои случаи да вземат временни мерки за ограничаване или забрана на използването на оборудване, носещо маркировката за съответствие;
(17) като има предвид, че използването на оборудване, небелязано с маркировката за съответствие, може да бъде позволено при изключителни обстоятелства;
(18) като има предвид, че е необходима опростена процедура, включваща регулаторен комитет, за да бъде изменена настоящата директива,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива има за цел, от една страна, да засили сигурността по море и предпазването от замърсяване на морските пространства чрез уеднаквеното прилагане на действащите международни инструменти по отношение на оборудването, изброено в приложение А, предназначено да бъде инсталирано на борда на корабите, за които са издадени сертификати за сигурност от държавите-членки или от тяхно име по силата на международните конвенции и, от друга страна, да се осигури свободното придвижване на това оборудване във вътрешността на Общността.
Член 2
По смисъла на настоящата директива:
а) "процедури по оценка на съответствието" са процедурите, определени в член 10 и в приложение Б към настоящата директива;
б) "оборудване" са съоръженията, изброени в приложения А.1 и А.2, които трябва да бъдат инсталирани на борда, за да бъдат използвани съобразно международните инструменти или които доброволно са били инсталирани на борда с цел да бъдат използвани и за които е изискуемо одобрение от администрацията на държавата на флага съобразно международните инструменти;
в) "оборудване за радиокомуникации" е предписаното оборудване в глава IV на конвенцията Solas от 1974 г. така, както е изменена през 1988 г. относно Световната система за бедствия и за сигурност по море (GMDSS), и апаратите за радиотелефонно предаване и приемане с метричен обхват, предписани от правило III/6.2.1. на въпросната конвенция;
г) "международни конвенции" са:
- международната конвенция от 1966 г. за товарните водолинии (LL66),
- международната конвенция от 1972 г. за международните правила за предпазване от сблъскване на море (Colreg),
- международната конвенция от 1973 г. за предотвратяване на замърсяването от кораби (Marpol), и
- международната конвенция от 1974 г. за безопасността на човешкия живот на море (Solas),
както и техните протоколи и изменения в сила на датата на приемането на настоящата директива;
д) "международни актове" са прилаганите международни конвенции, както и резолюциите и циркулярните писма, прилагани от Международната морска организация (ММО), и международните стандарти за изпитвания в областта;
е) "маркировка" е символът, визиран в член 11 и възпроизведен в приложение Г;
ж) "уведомен орган" е всеки орган, посочен от компетентната национална администрация на дадена държава-членка съобразно член 9;
з) "установен на борда" е инсталиран или поставен на борда на даден кораб;
и) "сертификати за безопасност" са сертификатите, издадени от дадена държава-членка или от нейно име съобразно международните конвенции;
й) "кораб" е всеки кораб в полето на приложение на международните конвенции, като тази конвенция не обхваща военните кораби;
к) "кораб на Общността" е всеки кораб, за който са издадени сертификати за безопасност от държавите-членки или от тяхно име по силата на международните конвенции. Настоящото определение не включва случаите, когато администрация на държава-членка издава сертификат за кораб по искане на администрация на трета страна;
л) "нов кораб" е всеки кораб, чийто кил е поставен или който се намира в сходен стадий на строеж на датата или след датата на влизане в сила на настоящата директива. По смисъла на настоящото определение се възприема като "сходен стадий на строеж" стадият, при който:
i) е започнат същинският строеж на конкретен кораб,
и
ii) е започнат монтажът на кораба, при който са използвани най-малко 50 тона или 1 % от прогнозната маса на всички конструктивни материали, която от двете е по-малка;
м) "съществуващ кораб" е всеки кораб, който не е нов кораб;
н) "стандарти за изпитване" са стандартите, постановени от:
- Международната морска организация (ММО),
- Международната организация по стандартизация (ISO),
- Международната комисия по електротехника (IEC),
- Европейски комитет по стандартизация (CEN),
- Европейски комитет по електротехническа стандартизация (Cenélec),
и
- Европейски институт по стандартизация в далекосъобщенията (ETSI),
в сила на датата на изработване на настоящата директива и изработени съобразно международните конвенции и резолюциите и съответните циркулярни писма на ММО, за да се определят методите за изпитване и резултатите от изпитванията, но изключително под формата, визирана в приложение А;
о) "типово одобрение" са процедури по оценка на оборудването, произведено съобразно подходящите стандарти за изпитвания, както и издаването на подходящ сертификат.
Член 3
1. Настоящата директива се прилага за оборудването, поставено за използването му на борда:
а) на нов кораб на Общността, независимо дали се намира или не във вътрешността на Общността в момента на неговото построяване;
б) на съществуващ кораб на Общността:
- когато такова оборудване не се е намирало на борда преди това,
или
- когато преди това поставеното на борда оборудване бива заместено, освен ако международните конвенции разпореждат друго,
независимо дали корабът се намира или не във вътрешността на Общността в момента, в който оборудването бива поставено на борда.
2. Настоящата директива не се прилага за оборудването, вече установено на борда на кораб на датата на влизането в сила на настоящата директива.
3. Независимо от факта, че оборудването, упоменато в параграф 1, може по смисъла на свободното движение да зависи от полето на приложение на директиви, различни от настоящата, и най-вече от Директиви 89/336/ЕИО на Съвета от 3 май 1989 г., за сближаването на законодателствата на държавите-членки относно електромагнитната съвместимост [6], и 89/686/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 г., относно сближаването на законодателствата на държавите-членки за оборудването за лична защита [7], въпросното оборудване бива подчинено единствено на разпоредбите на настоящата директива, с изключение на всички други по смисъла на горепосоченото свободно движение.
Член 4
По време на издаването или на подновяването на съответните сертификати за безопасност, всяка държава-членка или органите, действащи от свое име, проверяват дали установеното на борда на корабите на Общността оборудване, за което държавата-членка е издала сертификати за безопасност, е съобразено с изискванията на настоящата директива.
Член 5
1. Оборудването, изброено в приложение А.1, установено на борда на кораб на Общността към датата, упомената в член 20, параграф 1, алинея втора, или след тази дата, трябва да бъдат съобразени с прилаганите предписания на международните актове, упоменати в това приложение.
2. Съответствието на оборудването с прилаганите предписания на международните конвенции и на резолюциите и съответните циркулярни писма на Международната морска организация се доказва изключително съобразно подходящите международни стандарти за изпитване и процедурите за съответствие, упоменати в приложение А.1. За всяко оборудване, изброено в приложение А.1, за което са посочени както стандартите за изпитване на IEC, така и на ETSI, тези стандарти представляват две възможни опции и производителят или одобреният негов пълномощник, установен в Общността, може да определи коя от двете трябва да бъде използвана.
3. Оборудването, изброено в приложение А.1 и чието изработване е предшествало датата, визирана в параграф 1, може също да бъде пуснато на пазара и установено на борда на кораб на Общността, чиито сертификати са били издадени от държава-членка или от нейно име съобразно международните конвенции, и това в продължение на две години, считано от по-горе цитираната дата, доколкото това оборудване е било произведено съобразно процедурите за типово одобрение, които са били вече в сила на територията на въпросната държава-членка преди приемането на настоящата директива.
Член 6
1. Държавите-членки не забраняват пускането на пазара и поставянето на борда на кораб на Общността на оборудване, посочено в приложение А.1, което носи маркировката или е съобразено по други причини с разпоредбите на настоящата директива и не отказват издаването или подновяването на сертификатите за безопасност, които се отнасят за него.
2. Преди издаването на съответния сертификат за безопасност трябва да бъде издаден радиолиценз от компетентната власт съобразно международния регламент за радиосъобщенията.
Член 7
1. След датата на влизането в сила на настоящата директива Общността внася питане към ММО или, при нужда, европейските организации по стандартизация, да определят подробните стандарти за изпитване за оборудването, изброено в приложение А.2.
2. Питането, посочено в параграф 1, се прави:
- от председателството на Съвета и от Комисията, когато питането е отправено към ММО,
- от Комисията съобразно Директива 83/189/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 г. относно определяне на процедура на информиране в областта на техническите стандарти и регламентация [8], когато питането е отправено към европейските организации по стандартизация. Мандатите, издадени от Комисията, се отнасят до изработването на международни стандарти чрез процедури на сътрудничество между европейските органи и контрагентите им на международно равнище.
3. Държавите-членки правят необходимото международните организации, включително ММО, да предприемат в най-разумните срокове изработването на по-горе цитираните стандарти.
4. Комисията следи редовно изработването на стандартите за изпитване.
5. В случай, че международните организации, включително ММО, не успеят да приемат или откажат да приемат подходящи стандарти на изпитване за специфично оборудване в рамките на разумен срок, стандартите, почиващи на работата на европейските организации по стандартизация, могат да бъдат приети според процедурата, определена в член 18.
6. По време на приемането или, при нужда, от момента на влизане в сила на стандартите за изпитване, посочени в параграфи 1 или 5 за специфичен елемент от оборудването, това оборудване може да бъде прехвърлено от приложение А.2 към приложение А.1 съобразно процедурата, описана в член 18, и разпоредбите на член 5 се прилагат за това оборудване от датата на това прехвърляне.
Член 8
1. В случай на нов кораб, който, какъвто и да е неговият флаг, не е регистриран в държава-членка и трябва да бъде прехвърлен в регистъра на държава-членка, този кораб се подлага по време на неговото прехвърляне на инспекция от държавата-членка, която го приема, за да се установи, че действителното състояние на неговото оборудване отговаря на издадените му сертификати за безопасност, че той е или съобразен с разпоредбите на настоящата директива и носи съответната маркировка, или еквивалентен на типовото одобрение на оборудването, в съответствие с настоящата директива, удовлетворявайки заинтересованата държава-членка.
2. При липса на маркировка или на еквивалентна оценка от въпросната администрация, посоченото оборудване трябва да бъде заменено.
3. За оборудване, което е оценено като еквивалентно съобразно настоящия член, държавата-членка издава сертификат, който трябва във всеки момент да придружава оборудването и който съдържа разрешението, дадено от държавата-членка на флага, да инсталира оборудването на борда на кораба, както и евентуалните ограничения или разпоредби, отнасящи се до неговото използване.
4. Що се отнася до оборудването за радиосъобщения, администрацията на държавата на флага изисква те да не се смесват неправомерно с изискванията относно спектъра на радиочестотите.
Член 9
1. Държавите-членки уведомяват Комисията и другите държави-членки за органите, отговорни за изпълнението на процедурата, визирана в член 10, както и специфичните задачи, възложени на тези уведомени органи, и идентификационните номера, които са им предоставени предварително от Комисията. Всеки орган предлага на държавата-членка, която възнамерява да го ангажира, изчерпателните информации и доказателствата, отнасящи се до спазването на критериите, определени в приложение В.
2. Държавите-членки изискват най-малко веднъж на две години от администрацията или от външен безпристрастен орган, посочен от администрацията, одит, свързан с мисиите, които уведомените органи изпълняват от нейно име. Този одит гарантира, че всеки уведомен орган продължава да удовлетворява критериите, изброени в приложение В.
3. Държава-членка, която е назначила даден орган, трябва да отмени това назначаване, ако констатира, че уведоменият орган повече не удовлетворява критериите, изброени в приложение В. Тя уведомява за това незабавно Комисията и останалите държави-членки.
Член 10
1. Процедурата по оценка на съответствието, подробно определена в приложение Б, се състои в:
i) изпитване "тип ЕО" (модул Б) и предварително преди пускането на пазара и съобразно избора, направен от производителя или неговия одобрен пълномощник, установен в Общността сред посочените в приложение А.1 възможности, всяко оборудване трябва да бъде подчинено:
а) на декларация ЕО за типово съответствие (модул В);
б) на декларация ЕО за типово съответствие (осигуряване качество на продукцията) (модул Г);
в) на декларация ЕО за типово съответствие (осигуряване качество на продуктите) (модул Д);
г) на декларация ЕО за типово съответствие (проверка на продукти) (модул Е); или
ii) осигуряване на качество ЕО (модул З).
2. Декларацията за типово съответствие се изготвя в писмена форма и съдържа информациите, посочени в приложение Б.
3. В случай, че оборудването е произведено на парче или в малки количества, а не серийно или масово, процедурата по оценка на съответствието може да се заключава в проверка ЕО на единица (модул Ж).
4. Комисията поддържа списък на одобреното оборудване и на оттеглените или отказани заявления и го съобщава на заинтересованите страни.
Член 11
1. Оборудването, посочено в приложение А.1, което е съобразено със съответните международни инструменти, произведени съобразно процедурите по оценка на съответствието, трябва да носят маркировката, положена от производителя или от неговия одобрен пълномощник, установен в Общността.
2. Маркировката бива следвана от идентификационен номер на съответствието, когато този орган участва във фазата на проверка на продукцията, както и последните две цифри от годината, в течение на която е била положена маркировката. Идентификационният номер на уведомения орган се полага под отговорността на същия, или от самия орган, или от производителя или неговия одобрен пълномощник, установен в Общността.
3. Използваната графична форма на маркировката е представена в приложение Г.
4. Маркировката се полага върху оборудването или върху неговата фабрична табела, така че да бъде видима, четлива и незаличима през целия жизнен цикъл на оборудването. Във всеки случай, когато характерът на оборудването не го позволява или не го оправдава, маркировката се полага върху опаковката, върху етикет или върху придружаваща брошура.
5. Забранено е да се полага всякаква друга маркировка или надпис, който е в състояние да подведе трети лица, върху обозначението и върху графиката на маркировката, визирана в настоящата директива.
6. Маркировката се полага на последния етап от производството.
Член 12
1. Независимо от член 6, държавите-членки могат да вземат необходимите мерки за гарантиране, че проверките на случайно подбрано оборудване обхващат оборудване, носещо маркировка, намиращо се на техния пазар и все още непоставено на борда, за да се провери съответствието с настоящата директива. Тези проверките, които не са предвидени в процедурите за оценка на съответствието в приложение Б, се изпълняват за сметка на държавата-членка.
2. Независимо от член 6, след поставянето на борда на оборудване, съобразено с разпоредбите на настоящата директива на кораб на Общността, се разрешава оценка на това оборудване от администрацията на държавата на флага на този кораб, когато международните актове изискват проби на функционирането на борда на основание безопасност и/или предпазване от замърсяване, при условие че тези опити не се дублират с вече извършените процедури по оценка на съответствието. Администрацията на държавата на флага може да изиска производителят на това оборудване, неговият одобрен пълномощник, установен в Общността или лицето, отговорно за пускането на пазара на Общността на оборудването, да предостави доклади за инспекция/изпитване.
Член 13
1. Когато държава-членка установи при инспекцията или по друг начин, че дадено оборудване, посочено в приложение А, въпреки че е носител на маркировка и е правилно инсталирано, поддържано и предназначено за използване по предназначение, е в състояние да постави в опасност здравето и/или безопасността на екипажа, на пътниците и евентуално на други лица, или да навреди на морската среда, тази държава-членка трябва да вземе всички подходящи временни мерки, за да изтегли въпросното оборудване от пазара или да забрани или да ограничи неговото пускане на пазара или неговото използване на борда на кораб, за който издава сертификат за безопасност. Държавата-членка информира незабавно другите държави-членки и Комисията за тази мярка, като посочва причините за това решение и в частност, ако това несъответствие с настоящата директива се дължи:
a) на неспазването на член 5, параграфи 1 и 2;
б) на неправилно прилагане на стандартите за изпитване, посочени в член 5, параграфи 1 и 2; или
в) на недостатъци в самите стандарти за изпитване.
2. Комисията започва в най-подходящите срокове консултации със засегнатите страни. Ако след тези консултации Комисията заключи, че:
- мерките са оправдани, тя информира за това незабавно държавата-членка, която е предприела инициативата, и другите държави-членки; когато решението, посочено в параграф 1, се дължи на недостатъци в стандартите за изпитвания, Комисията, след консултации със заинтересованите страни, уведомява комитета, създаден по силата на член 18, в срок от два месеца, ако държавата-членка, която е взела решението, има намерение да го поддържа, и започва процедурата, визирана в член 18,
- мерките не са оправдани, тя информира за това незабавно държавата-членка, която е предприела инициативата, производителя или неговия одобрен пълномощник, установен в Общността.
3. Когато несъобразно оборудване носи маркировката, подходящи мерки се взимат от държавата-членка, в която се намира органът, от който зависи лицето или лицата, са положили маркировката; тази държава-членка информира за това Комисията и другите държави-членки.
4. Комисията следи държавите-членки да бъдат информирани за протичането и за резултатите от процедурата.
Член 14
1. Независимо от член 5, при изключителни обстоятелства на техническо обновяване, администрацията на държавата на флага може да разреши поставянето на борда на кораб на Общността на оборудване, несъобразено с процедурите на оценка на съответствието, ако се установи чрез изпитване или по всякакъв друг начин, удовлетворявайки администрацията на държавата на флага, че разглежданото оборудване е най-малкото толкова ефикасно, колкото оборудване, съобразено с процедурите на оценка на съответствието.
По отношение на оборудването за радиокомуникации, администрацията на държавата на флага трябва да изисква те да не се смесват неправомерно с изискванията за спектъра на радиочестотите.
2. Тези процедури за изпитване не правят никакво разграничение между оборудването, произведено в държавата-членка на флага, и това, което е произведено в други държави.
3. За оборудване, обхванато от настоящия член, държавата-членка на флага, издава сертификат, който трябва във всеки момент да придружава оборудването и който съдържа разрешението, дадено от държавата-членка на флага, оборудването да бъде поставено на борда на кораба, както и евентуални ограничения или разпоредби, отнасящи се до неговото използване.
4. В случай че държава-членка разреши поставянето на борда на кораб на Общността на оборудване, обхванато от настоящия член, тази държава-членка съобщава незабавно на Комисията и на другите държави-членки данните, свързани с него, както и докладите, отнасящи се до всички изпитвания, оценките и подходящите процедури за оценка на съответствието.
5. Оборудването, посочено в параграф 1, е добавено към приложение А.2 според процедурата, предвидена в член 18.
6. Когато кораб, имащ на борда си оборудване от приложното поле на параграф 1, е прехвърлен към друга държава-членка, държавата-членка на флага, която приема кораба, може да вземе необходимите мерки, сред които могат да фигурират изпитвания и практически демонстрации, за да се гарантира, че оборудването е поне толкова ефикасно, колкото това, което е съобразено с процедурите на оценка на съответствието.
Член 15
1. Независимо от член 5, по смисъла на изпитване и на оценка на оборудването и само когато условията, изброени по-долу, бъдат изпълнени, администрацията на държавата на флага може да разреши поставянето на борда на кораб от Общността на оборудване, несъобразено с процедурите по оценка на съответствието и независещо от член 14:
а) оборудването се ползва от сертификат, издаден от държавата на флага, членка на ЕС, който трябва винаги да съпровожда оборудването и който съдържа разрешението, дадено от държавата на флага, членка на ЕС, да постави оборудването на борда на кораб от Общността, както и евентуалните ограничения или разпоредби, отнасящи се до неговото използване;
б) разрешението трябва да бъде ограничено за кратък период;
в) оборудването не може да бъде използвано вместо оборудване, което удовлетворява изискванията на настоящата директива, и не може да замества оборудване, което трябва да остане на борда на кораб на Общността в добро състояние и готово да бъде използвано незабавно.
2. Що се отнася до оборудването за радиокомуникации, администрацията на държавата на флага трябва да изисква те да не се смесват неправомерно с изискванията за спектъра на радиочестотите.
Член 16
1. Когато оборудването трябва да бъде сменено в пристанище извън Общността и при изключителни обстоятелства, които трябва да бъдат надлежно оправдани пред администрацията на държавата на флага, или качването на борда на оборудване, получило одобрение "ЕО тип", не е възможно по причина на време, закъснение или разходи, на борда може да бъде поставено различно оборудване, като се следва по-долу описаната процедура:
а) оборудването се придружава от документация, издадена от призната организация, еквивалентна на уведомен орган, в случай, когато е сключено споразумение между Общността и засегнатата трета страна във връзка с взаимното признаване на организациите от този тип;
б) в случай, че се окаже невъзможно да се спазят разпоредбите на буква а), на борда може да бъде инсталирано оборудване, придружено от документация, издадена от държава-членка на ММО, която е страна по прилаганите конвенции, и се сертифицира съответствието на оборудването с подходящите разпоредби на ММО, при спазване на разпоредбите на параграфи 2 и 3.
2. Администрацията на държавата на флага незабавно се информира за естеството и характеристиките на това различно оборудване.
3. Администрацията на държавата на флага трябва да се убеди при първа възможност, че оборудването, посочено в параграф 1, както и документацията, отнасяща се до изпитванията на това оборудване, са съобразени с прилаганите предписания на международните актове и с настоящата директива.
4. Що се отнася до оборудването за радиокомуникации, администрацията на държавата на флага трябва да изиска те да не се смесват неправомерно с изискванията за спектъра на радиочестотите.
Член 17
Настоящата директива може да бъде изменяна според процедурата, предвидена в член 18, за да:
- се прилагат, по смисъла на настоящата директива, последващите изменения на международните актове,
- да се осъвремени приложение А както чрез въвеждането на ново оборудване, така и чрез прехвърляне на оборудване от приложение А.2 към приложение А.1 и обратното,
- да се добави възможността да се използват модули Б + В и модул З за оборудване, изброено в приложение А.1,
- да се включат други организации по стандартизация в определението за "стандарти за изпитване", фигуриращо в член 2.
Член 18
1. Комисията се подпомага от комитет, създаден по силата на член 12 на Директива 93/75/ЕИО на Съвета от 13 септември 1993 г. относно минималните изисквания за кораби, които се отправят към или напускат пристанищата на Общността и които превозват опасни или замърсяващи товари [9], според процедурата, предвидена в настоящия член.
2. Представителят на Комисията предлага на комитета проект за мерките, които следва да бъдат взети. Комитетът представя становище по този проект в срок, какъвто председателят установи в зависимост от спешността на разглеждания въпрос. Становището се изготвя с мнозинството, предвидено в член 148, параграф 2 на Договора за Европейските общности за приемане на решения, които Съветът е призован да вземе по предложение на Комисията. По време на гласуване в комитета гласовете на представителите на държавите-членки се претеглят съобразно по-горе цитирания член. Председателят не взима участие в гласуването.
3. а) Комисията постановява предвидените мерки, когато те са съобразени със становището на комитета;
б) когато предвидените мерки не са съобразени със становището на комитета или при липса на становище, Комисията предлага незабавно на Съвета предложение за мерките, които следва да бъдат взети. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
Ако при изтичането на срок от три месеца от сезирането на Съвета последният не се е произнесъл, предложените мерки се приемат от Комисията.
Член 19
Държавите-членки си помагат взаимно за ефективното приложение и признаване на настоящата директива.
Член 20
1. Държавите-членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 30 юни 1998 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Държавите-членки прилагат тези разпоредби от 1 януари 1999 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията своите законови, подзаконови и административни разпоредби, отнасящи се до прилагането на настоящата директива. Комисията информира за това останалите държави-членки.
Член 21
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 22
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 20 декември 1996 година