32004D0280
L 049/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ № 280/2004/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 февруари 2004 година
относно механизма за мониторинг на емисиите на парникови газове в Общността и прилагане на Протокола от Киото
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид мнението на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултации с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, посочена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Решение 93/389/ЕИО на Съвета от 24 юни 1993 г. относно механизма в Общността за мониторинг на емисиите на СО2 и други парникови газове (3) се установи механизъм за мониторинг на антропогенните емисии на парникови газове и оценка на постигнатия напредък с оглед спазване на ангажиментите, свързани с тези емисии. За по-голяма яснота и за да може да се следи развитието в международен план, това решение трябва да бъде заменено с друго.
(2)
Крайната цел на Рамковата конвенция на Обединените нации по изменение на климата (РКОНИК), която бе одобрена с Решение 94/69/ЕО на Съвета (4), е стабилизиране концентрациите на емисиите на парникови газове в атмосферата на определено равнище, така че да се избегнат евентуални опасни антропогенни намеси в климатичната система.
(3)
РКОНИК задължава Общността и нейните държави-членки редовно да актуализират, публикуват и предоставят на Конференцията на страните национални инвентаризации на антропогенните емисии по източници и поглъщането от поглъщатели на всички парникови газове, които не се контролират от Монреалския протокол за веществата, разрушаващи озоновия слой (наречени по-долу „парникови газове“), като използват сравними методи, утвърдени от Конференцията на страните.
(4)
Необходим е мониторинг и редовна оценка на емисиите на парникови газове в Общността. Трябва също да се анализират своевременно и предприетите мерки от държавите-членки на Общността в рамките на тяхната политика в областта на климатичните промени.
(5)
Предоставената точна информацията, посочена в настоящото решение, ще позволи определяне на ранен стадий на нивата на емисиите съобразно Решение 2002/358/ЕО на Съвета от 25 април 2002 г. относно одобряването от името на Европейската общност на Протокола от Киото към РКОНИК и съвместното изпълнение на ангажиментите, произтичащи от нея (5) и следователно бързо да се разработят условията за участие в гъвкавите механизмите от Протокола от Киото.
(6)
РКОНИК задължава всички страни да разработват, прилагат, публикуват и редовно да актуализират национални програми и, където и подходящо, регионални програми, съдържащи мерки за смекчаване на климатичните промени, като се взимат предвид антропогенните емисии по източници и поглъщането от поглъщатели на всички парникови газове.
(7)
Протоколът от Киото към РКОНИК бе одобрен с Решение 2002/358/ЕО. Член 3, параграф 2 от Протокола от Киото изисква през 2005 г. страните по Протокола от Киото, посочени в приложение 1 от РКОНИК, да отбележат видим напредък в изпълнението на поетите ангажименти в рамките на протокола.
(8)
Съобразно част II, раздел A от приложението към Решение 19/CP.7 на Конференцията на страните, всички страни към Протокола от Киото, посочени в приложение I към РКОНИК, са длъжни да въведат и поддържат Национален регистър за точно регистриране на операции по издаването, притежаването, предаването, прекратяването и отмяната на единици намалени емисии, сертифицирани намалени емисии, предписани емисионни единици и погълнати единици.
(9)
По силата на Решение 19/CP.7 единици намалени емисии, сертифицирани намалени емисии, предписани емисионни единици и погълнати единици трябва да се съдържат само в една сметка за всеки един период от време.
(10)
Регистърът на Общността може да се използва за регистриране на единици намалени емисии и сертифицирани намалени емисии по проектите, финансирани от Общността, което ще насърчи за по широки действия на Общността в областта на климатичните промени в трети страни и може да се поддържа в една консолидирана система заедно с регистрите на държавите-членки.
(11)
Операциите по придобиване или използване на единици намалени емисии и сертифицирани намалени емисии от Общността трябва да бъдат предмет на допълнителни разпоредби, които да бъдат приети, по предложение на Европейската комисия от Европейския парламент и от Съвета.
(12)
По силата на Решение 2002/358/ЕО на Европейският съюз и държавите-членки са задължени да предприемат необходимите мерки за спазване на определените в посоченото решение равнища на емисиите. Разпоредбите относно използване на единици намалени емисии и сертифицирани намалени емисии в Регистъра на Общността трябва да бъдат съобразени с отговорностите на държавите-членки по смисъла на Решение 2002/358/ЕО.
(13)
Европейският съюз и държавите-членки трябва да използват член 4 от Протокола от Киото, който разрешава на страните по протокола да изпълняват съвместно ангажиментите си, свързани с ограничаване и намаляване на емисиите. Оттук следва необходимостта от ефективно сътрудничество и координация относно задълженията, произтичащи от настоящото решение, включително компилацията на инвентаризациите на парникови газове в Общността, оценката на отбелязания напредък, изготвянето на докладите, както и преглед на процедурите за съответствие, даващи възможност Общността да бъде в съответствие с нейните задължения за докладване по Протокола от Киото, както са споменати в политическите договори и правните решения, взети на Седмата сесия на Конференцията на страните по РКОНИК, която се състоя в Маракеш (наречени по-долу „Спогодбите от Маракеш“).
(14)
Общността и държавите-членки са страни по РКОНИК и Протокола от Киото - всяка една от тях поотделно е длъжна да съобщава, установява и регистрира предписаните си емисионни единици, както и да запази правото си за участие в механизмите, предвидени в Протокола от Киото.
(15)
Съобразно Решение 19/CP.7 всяка страна, записана в приложение I към РКОНИК, трябва да осигури определено количество предписани емисионни единици, еквивалентно на предписаното количество в националния си регистър, съответстващо на равнището на емисиите, определено съобразно Решение 2002/358/ЕО и Протокола от Киото.
(16)
Съобразно Решение 2002/358/ЕО Европейският съюз не осигурява предписани емисионни единици.
(17)
При необходимост Европейската агенция за околната среда подпомага Европейската комисия в дейностите по мониторинг, в частност в рамките на европейската система за инвентаризация, както и в анализа на постигнатия напредък по отношение на изпълнението на ангажиментите по РКОНИК и Протокола от Киото.
(18)
В светлината на ролята на Европейската агенция за околната среда, в компилацията на годишните инвентаризации в Общността е подходящо държавите-членки да организират свои национални системи и по този начин да улеснят работата на Агенцията.
(19)
Като имат предвид поставените цели, а именно спазването на ангажиментите, поети от Общността във връзка с Протокола от Киото, в частност изискванията по мониторинга и докладването, са от такъв характер, че не могат да бъдат напълно и удовлетворително осъществени от държавите-членки, а могат да бъдат реализирани по-добре на европейско равнище, Европейският съюз може да предприеме мерки съобразно принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора. Съобразно принципа на пропорционалността, така както е записан в горепосочения член, настоящото решение не e извън необходимото за постигането на тези цели.
(20)
Трябва да се определят необходимите мерки за осъществяване на настоящото решение, съобразно Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г., относно установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (6).
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
С настоящото решение се установява механизъм, който дава възможност за следното:
a)
да се провежда мониторинг в държавите-членки на всички антропогенни емисии от източниците и поглъщането от поглъщатели на парникови газове, които не са регламентирани от Монреалския протокол относно веществата, намаляващи озоновия слой;
б)
да се оцени постигнатият напредък относно спазване на ангажиментите, свързани с тези емисии от източниците и поглъщане от поглъщатели;
в)
изпълнение на РКОНИК и Протокола от Киото по отношение на националните програми, инвентаризацията на парникови газове, националните системи и регистри на Общността и държавите-членки, както и съответните процедури, предвидени в Протокола от Киото, и
г)
осигуряване на навременно, точно, съдържателно, сравнимо и прозрачно докладване от Европейския съюз и държавите-членки на секретариата на РКОНИК.
Член 2
Национални програми и програма на Общността
1. Държавите-членки и Комисията разработват и прилагат национални програми и програма на Общността със следната цел:
a)
изпълнение на ангажиментите, поети от Общността и държавите-членки във връзка с РКОНИК и Протокола от Киото, относно ограничаването и/или намаляването на всички емисии на парникови газове; и
б)
прозрачен и прецизен мониторинг на предвидения и действителния напредък, постигнат от държавите-членки, включително реализираните постижения благодарение на мерките, предприети от Общността, в изпълнение на поетите от нея и държавите-членки ангажименти във връзка с РКОНИК и Протокола от Киото, относно ограничаването и/или намаляването на всички емисии на парникови газове.
Тези програми включват информацията, посочена в член 3, параграф 2, и ще се актуализират впоследствие.
2. За тази цел използването на съвместното изпълнение, механизма за чисто развитие и международната търговия на емисии допълват дейността в национален мащаб съобразно съответните разпоредби на Протокола от Киото и „Спогодбите от Маракеш“.
3. Държавите-членки следва да направят националните си програми и техните актуализирани версии публично достъпни и ги предоставят на Европейската комисия в срок три месеца след тяхното приемане.
На следващите срещи на Комитета, посочен в член 9, параграф 1, Европейската комисия уведомява държавите-членки за получените национални програми и техните актуализирани версии.
Член 3
Информация от държавите-членки
1. С цел оценка на действително постигнатия напредък и подготовка от Общността на задължителните доклади във връзка с РКОНИК и Протокола от Киото, държавите-членки определят и предоставят на Европейската комисия до 15 януари всяка година (година X), следната информация:
a)
антропогенните емисии на парниковите газове, изброени в приложение A към Протокола от Киото (въглероден двуокис (CO2), метан (CH4), двуазотен оксид (N2O), въглефлуороводороди (HFCs), перфлуоровъглероди (PFCs) и серен хексафлуорид (SF6) през годината, предхождаща последната изминала година (година X - 2);
б)
временните данни за емисиите на въглероден оксид (CO), серен диоксид (SO2), азотни оксиди (NOx) и летливи органични съединения (VOC) през годината, предхождаща последната изминала година (година X - 2), както и окончателните данни за годината, предхождаща последните две изминали години (година X - 3);
в)
антропогенните емисии на парникови газове от източниците и поглъщането на въглероден диоксид от поглъщатели, във връзка със земеползване, промени в земеползването и горското стопанство през годината, предхождаща последната изминала година (година X - 2);
г)
информация за изчисляването на емисиите и поглъщането във връзка със земеползване, промени в земеползването и горското стопанство, съобразно член 3, параграф 3, и ако дадена държава-членка реши да се позове - съобразно член 3, параграф 4 от Протокола от Киото и съответните решения за годините от 1990 г. до годината, предхождаща последната изминала година (година X - 2);
д)
всяко едно изменение на информацията, посочена в букви a) - г) за годините от 1990 г. до годината, предхождаща двете последни изминали години (година X - 3);
е)
елементите от доклада за националната инвентаризация, необходими за подготовката на доклада на инвентаризацията на парниковите газовете на Общността, такива като: сведения за плана за осигуряване на качеството и контрол на качеството, обща оценка на равнището на несигурност, обща оценка на пълнотата и информация за преизчисленията;
ж)
данни от Националния регистър (след неговото въвеждане) за регистрация, придобиването, притежаването, предаването, прехвърлянето и отмяна на предписани емисионни единици, погълнати единици емисии и сертифицирани емисионни единици през изминалата година (година X - 1);
з)
данни за правните субекти, които имат разрешение да участват в механизмите по силата на членове 6, 12 и 17 от Протокола от Киото, съгласно съответните национални или европейски разпоредби;
и)
взетите мерки за подобряване на изчисленията и оценките - например когато сектори на инвентаризациите са актуализирани;
й)
данни за показателите, използвани за годината, предхождаща последната година (година X - 2), и
к)
всички изменения в националната система за инвентаризация.
До 15 март всяка година (година Х) държавите-членки трябва да предоставят на Европейската комисия пълния си доклад за националната инвентаризация.
2. До 15 март 2005, а след това на всеки две години държавите-членки трябва да предоставят на Европейската комисия следната информация за напредъка, който възнамеряват да постигнат:
a)
информация за националните политики и мерки с цел ограничаване и/или намаляване на емисиите на парникови газове от източниците или повишаване на поглъщането от поглъщатели, за всеки отделен газ и за всеки отделен сектор, като посочат:
i)
целта на политиките и мерките;
ii)
вида на политическия инструмент;
iii)
статуса на прилагането на политиката или мярка;
iv)
показателите за мониторинг и оценка на напредъка, постигнат с приложените политики и мерки, в частност показателите, описани в изпълнителните разпоредби, приети съобразно параграф 3;
v)
количествената оценка, на политиките и мерките върху емисиите на парниковите газове, източниците и поглъщането от поглъщателите между базовата година и следващите години, включително 2005, 2010 и 2015 г., включително тяхното икономическо отражение във възможната степен, и
vi)
до каква степен местните действия са значителен елемент от усилията, предприети на национално ниво, както и в каква степен механизмът за съвместно изпълнение, механизмът за чисто развитие и международната търговия на емисии, съобразно членове 6, 12 и 17 от Протокола от Киото, действително са в допълнение на националните усилия, съобразно съответните разпоредби на Протокола от Киото и Спогодбите от Маракеш;
б)
националните прогнози за емисии на парникови газове по източниците и поглъщането от поглъщатели най-малко за годините 2005, 2010, 2015 и 2020, за всеки отделен газ и за всеки отделен сектор, като се посочат:
i)
прогнозите „с мерки“ и с „допълнителни мерки“, както се предвижда в ръководствата на РКОНИК и в по-нататъшните изпълнителни разпоредби, приети съобразно параграф 3;
ii)
ясно описание на политиките и мерките, включени в тези прогнози;
iii)
резултатите от направения анализ на чувствителността за прогнозите, и
iv)
описание на методологиите, моделите, основните допускания, както и главните параметри на входа и на изхода;
в)
информация за взетите или планираните мерки с цел прилагане на законодателството и съответната европейска политика, информация за юридическите и институционалните етапи за подготовка на изпълнението на поетите ангажименти във връзка с Протокола от Киото, както и информация за разпоредбите, свързани с процедурите за осъществяване на мерките и за прилагането на тези процедури на национално равнище;
г)
информация за институционалните и финансовите разпоредби, както и за процедурите по взимането на решения, с цел координация и подкрепа на дейностите, свързани с участието в механизмите по смисъла на членове 6, 12 и 17 от Протокола от Киото, в частност участието на юридическите лица.
3. Изпълнителните разпоредби, свързани с предоставяне на посочената информация в параграфи 1 и 2, се приемат съгласно процедурата, посочена в член 9, параграф 2.
При необходимост изпълнителните разпоредби могат да се изменят, като се вземат предвид решенията, свързани с РКОНИК и Протокола от Киото.
Член 4
Система за инвентаризация в Общността
1. В сътрудничество с държавите-членки всяка година Комисията прави инвентаризация на парниковите газове в Общността, както и доклад за тази инвентаризация. Всяка година тя предоставя проектодокументите на държавите-членки до 28 февруари, публикува ги и ги изпраща на секретариата на РКОНИК до 15 април. Изчисленията на липсващите данни от националните инвентаризации ще бъдат включени съобразно изпълнителните разпоредби, приети съобразно параграф 2, буква б), освен ако актуализираните данни от държавите-членки не са получени до 15 март същата година или по-късно.
2. Съобразно процедурата, посочена в член 9, параграф 2, и като има предвид националните системи на държавите-членки, най-късно на 30 юни 2006 г. Европейската комисия трябва да приеме европейска система за инвентаризация, която гарантира точност, сравнимост, единство, изчерпателност и навременност за представяне на националните инвентаризации спрямо европейската инвентаризация на парниковите газове.
В тази система се предвижда следното:
a)
програма за осигуряване на качеството и контрол на качеството, включително постигане на цели за качество, както и осигуряване на план за качеството на инвентаризациите и контрол на качеството. Европейската комисия ще подпомага държавите-членки в изпълнение на програмите за осигуряване на качеството и контрол на качеството, и
б)
процедура за оценка на липсващите данни в националните инвентаризации, която включва консултации със съответните държави-членки.
3. При необходимост Европейската агенция по околната среда подпомага Европейската комисия за прилагането на параграфи 1 и 2, в частност като провежда изследвания и компилира данни в рамките на годишната си работна програма.
4. Когато имат възможност, но най-късно до 31 декември 2005 г. държавите-членки разработват национални системи за инвентаризация по Протокола от Киото за оценка на антропогенните емисии на парникови газове от източниците и поглъщането на въглероден диоксид от поглъщателите
Член 5
Оценка на постигнатия напредък и докладване
1. Всяка година, като се консултира с държавите-членки, Европейската комисия прави оценка на постигнатия напредък от Общността и държавите-членки по пътя към спазването на поетите ангажименти във връзка с РКОНИК и Протокола от Киото, съобразно Решение 2002/358/ЕО, за да прецени дали този напредък е достатъчен за спазване на ангажиментите.
В тази оценка се взима предвид напредъкът в европейските политики и мерки, както и по отношение на информацията, предоставена от държавите-членки съобразно член 3 и член 6, параграф 2 от настоящото решение и съобразно член 21 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността (7).
На всеки две години оценката включва и прогнози за очаквания напредък на Общността и държавите-членки по отношение на изпълнението на поетите ангажименти във връзка с РКОНИК и Протокола от Киото.
2. Въз основа на оценката, посочена в параграф 1, всяка година Европейската комисия представя доклад на Европейския парламент и на Съвета.
В този доклад се разглеждат очакваното и действителното количество емисии от източниците и поглъщане от поглъщателите, политиките и мерките, както механизмите, използвани съобразно членове 6, 12 и 17 от Протокола от Киото.
3. Европейската комисия разработва доклад за напредъка, постигнат от Общността до 2005 г., като взима предвид данните, предвидени, актуализирани и предоставени от държавите-членки до 15 юни 2005 г. най-късно, съобразно изпълнителните разпоредби, приети съобразно член 3, параграф 3, и представя този доклад на секретариата на РКОНИК до 1 януари 2006 г. най-късно.
4. Всяка държава-членка разработва свой доклад за постигнатия напредък до 2005 г., като взима предвид данните предоставени съобразно изпълнителните разпоредби, приети в приложение на член 3, параграф 3, и представя този доклад на секретариата на РКОНИК до 1 януари 2006 г. най-късно.
5. Европейският съюз и държавите-членки представят доклад на секретариата по РКОНИК относно допълнителния период, предвиден в Спогодбите от Маракеш за изпълнението на ангажиментите след изтичането на този период.
6. Според процедурата, посочена в член 9, параграф 2, Европейската комисия може да приеме разпоредби, изискващи представянето на доклад за постигнатия напредък съобразно член 3, параграф 2 от Протокола от Киото, както и информация за допълнителния период, предвиден в Спогодбите от Маракеш за изпълнението на ангажиментите.
7. При необходимост Европейската агенция за околната среда подпомага Европейската комисия в прилагането на параграфи 1, 2 и 3 в рамките на своята годишна работна програма.
Член 6
Национални регистри
1. Европейският съюз и държавите-членки създават и водят регистри, в които подробно записват операциите по регистрация, издаването, притежаването, предаването, придобиването и отмяната на предписани емисионни единици, погълнати емисионни единици, единици намалени емисии и сертифицирани емисионни единици, както и прехвърлянето на предписани емисионни единици, единици намалени емисии и сертифицирани емисионни единици. Съобразно процедурата, посочена в член 9, параграф 2 от настоящото решение, тези регистри включват регистрите, които се създадени по силата на член 19 от Директива 2003/87/ЕО.
Европейският съюз и държавите-членки могат да водят регистрите в една консолидирана система, с една или няколко държави-членки.
2. Елементите, посочени в параграф 1, първо изречение, се предоставят на централния администратор, определен съобразно член 20 от Директива 2003/87/ЕО.
Член 7
Предписано количество
1. До 31 декември 2006 г. най-късно Европейският съюз и държавите-членки представят индивидуално на секретариата по РКОНИК доклад, в който се посочва предписано количество, съответстващо на определените емисии съобразно член 3, първи параграф от Решение 2002/358/ЕО от Протокола от Киото; препоръчително е да го направят заедно.
2. Страните-членки след прегледа на националните инвентаризации по Протокола от Киото за всяка година от първия период на ангажиментите, предвиден в Протокола от Киото, включително решаването на всички въпроси, свързани с изпълнението, незабавно изтеглят предписаните емисионни единици, погълнатите емисионни единица, единиците намалени емисии и сертифицираните емисионни единица, еквивалентни на техните нетни емисии през тази година.
През последната година от периода на ангажиментите това изтегляне се извършва преди края на допълнителния период, предвиден в Спогодбите от Маракеш за изпълнение на ангажиментите.
3. Държавите-членки записват предписаните емисионни единици в Националните си регистри, отговарящи на техните емисионни нива, определени съгласно Решение 2002/358/ЕО и Протокола от Киото.
Член 8
Процедури по силата на Протокола от Киото
1. Държавите-членки и Европейският съюз установяват помежду си пълна и ефективна координация и сътрудничество по отношение на задълженията, произтичащи от настоящото решение, в следните области:
a)
компилацията на инвентаризацията на парниковите газове в Общността и разработването на доклада за тази инвентаризация съгласно член 4, параграф 1;
б)
преглед и процедури на съответствие по Протокола от Киото, предвидени в съответните решения;
в)
актуализация на ревю-процеса по РКОНИК или други изменения в инвентаризациите и докладите на инвентаризацията, предоставени или които ще бъдат предоставени на секретариата по конвенцията;
г)
разработването на доклади за постигнатия напредък до 2005 г. от Общността и държавите-членки съгласно член 5, параграфи 3 и 4;
д)
подготовката и представянето на доклада, посочен в член 7, параграф 1, и
е)
докладване, свързано с допълнителния период съгласно Спогодбите от Маракеш за изпълнение на ангажиментите съгласно член 5, параграфи 5 и 6.
2. До 15 април всяка година държавите-членки представят на секретариата на РКОНИК своите национални инвентаризации, съдържащи същата информация като тази, подадена съгласно член 3, параграф 1, освен ако няма нови данни, коригиращи някои несъответствия или допълващи наличната информация, представена на Европейската комисия най-късно до 15 март същата година.
3. Съобразно процедурата, посочена в член 9, параграф 2, Европейската комисия може да разработва процедури и графици, свързани с тази координация и сътрудничество.
Член 9
Комитет
1. Европейската комисия се подпомага от Комитет по изменение на климата.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се спазват разпоредбите на член 8 от посоченото решение.
Периодът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, е тримесечен.
3. Комитетът по изменение на климата приема свой процедурен правилник.
Член 10
Допълнителни мерки
След като представи доклада за постигнатия напредък към 2005 г. съгласно член 5, параграф 3, Европейската комисия незабавно преценява в каква степен Европейският съюз и държавите-членки са постигнали прогрес относно емисионните нива, определени съгласно Решение 2002/358/ЕО и Протокола от Киото, както и в каква степен те спазват поетите от тях ангажименти във връзка с Протокола от Киото. В светлината на тази оценка, при необходимост, Европейската комисия може да представи предложения на Европейския парламент и на Съвета, за да осигури, че Европейският съюз и държавите-членки се съобразяват със съответните емисионните нива и спазват всички ангажименти, които са поели във връзка с Протокола от Киото.
Член 11
Отмяна
Решение 93/389/ЕО се отменя.
Позоваванията на отмененото решение се тълкуват като направени към настоящото решение и се четат съобразно таблицата за съответствията в приложението.
Член 12
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 11 февруари 2004 година.