32002R0753
L 118/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 753/2002 НА КОМИСИЯТА
от 29 април 2002 година
относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета по отношение на описанието, обозначаването, представянето и защитата на определени лозаро-винарски продукти
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на вино (1), последно изменен с Регламент (ЕО) № 2585/2001 (2), и по-специално членове 53 и 80 от него,
като има предвид, че:
(1)
Глава II от дял V и приложения VII и VIII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 определят правилата относно описанието, обозначаването и представянето на някои продукти, обхванати от същия регламент („лозаро-винарски продукти“ ), както и относно защитата на някои наименования, указания и термини. Необходимо е да се приемат подробни правила за прилагане на тези правила и да се отмени действащото законодателство в тази област, а именно Регламент (ЕИО) № 3201/90 на Комисията от 16 октомври 1990 г. относно определяне на подробни правила за описанието и представянето на вината и гроздовата мъст (3), последно изменен с Регламент (ЕО) № 885/2001 (4), Регламент (ЕИО) № 3901/91 на Комисията от 18 декември 1991 г. относно определяне на някои подробни правила за описанието и представянето на специалните вина (5), Регламент (ЕО) № 554/95 на Комисията от 13 март 1995 г. относно определяне на подробни правила за описанието и представянето на пенливите и на пенливите газирани вина (6), изменен с Регламент (ЕО) № 1915/96 (7), Регламент (ЕО) № 881/98 на Комисията от 24 април 1998 г. относно определяне на подробни правила за защитата на допълнителните традиционни наименования, използвани за обозначаване на някои видове качествени вина от определен район (V.Q.P.R.D.) (8), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1608/2000 (9).
(2)
Някои правила, отнасящи се до етикетирането на хранителните продукти, са определени с Директива 75/106/ЕИО на Съвета от 19 декември 1974 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки в областта на предварителното кондициониране по обем на някои течности в предварителни опаковки (10), последно изменена с Директива 89/676/ЕИО (11), Директива 89/396/ЕИО на Съвета от 14 юни 1989 г. относно обозначенията или марките, които позволяват идентифициране на партидата, към която принадлежи определен хранителен продукт (12), последно изменена с Директива 92/11/ЕИО (13), и Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. относно сближаването на законодателството на държавите-членки в областта на етикетирането, търговския вид и рекламирането на хранителни продукти (14), изменена с Директива 2001/101/ЕО на Комисията (15). Тези правила се прилагат също и за лозаро-винарските продукти, освен при изричните изключения, предвидени в съответните директиви.
(3)
Настоящият регламент следва да отчита натрупания опит в прилагането на съществуващото законодателство в областта на лозаро-винарските продукти, както и установените от горепосочените директиви правила. Най-вече уместно е тези правила да се опростят, доколкото е възможно и да бъдат направени по-разбираеми, като се хармонизират разпоредбите относно различните групи продукти, като едновременно с това се отчита разнообразието на тези продукти.
(4)
Настоящият регламент следва да спазва целите за защита на законните интереси на потребителите и на производителите, на доброто функциониране на вътрешния пазар и на стимулиране на производството на качествени продукти, определени в член 47, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1493/1999. Освен това той трябва да спазва изискванията на член 77 от въпросния регламент с цел да отчита едновременно с това и целите, определени в членове 33 и 131 от Договора, и да взема предвид задълженията, произтичащи от международните споразумения, сключени в съответствие с член 300, параграф 2 от Договора.
(5)
Редно е да се уточни понятието за „етикетиране“ с цел то да се ограничи до аспектите на представянето на лозаро-винарските продукти, които са свързани с естеството, качеството или произхода на самите продукти.
(6)
В интерес на потребителите е необходимо върху съда в едно и също зрително поле да се групират някои задължителни данни и да се определят граници на допустимо отклонение за указването на действителното алкохолно съдържание, както и да се вземат под внимание особеностите на продуктите.
(7)
Съществуващите правила относно използването на кодове върху етикетите са полезни и следователно трябва да бъдат запазени.
(8)
Някои лозаро-винарски продукти може да не бъдат предназначени за пряка консумация от човека. Следователно трябва да бъде разрешено на държавите-членки да освобождават тези продукти от прилагането на правилата за етикетиране, при условие че са установени адекватни механизми за контрол. Същото се отнася и за някои качествени вина от определен район, отлежали в бутилки.
(9)
Лозаро-винарските продукти, които се изнасят, понякога трябва да спазват определени правила за етикетиране в трети страни или да предоставят на потребителите от тези трети страни определена полезна информация. Следователно е необходимо държавите-членки да могат да разрешават използването и на други езици за някои обозначения върху етикетите.
(10)
Регламент (ЕО) № 1493/1999 хармонизира етикетирането за всички лозаро-винарски продукти на основата на вече изготвения за пенливите вина модел, като разреши използването на термини, различни от тези, изрично регламентирани от общностното законодателство, при условие че те са точни. Следователно е редно да се хармонизират по същия начин и разпоредбите за прилагане на настоящия регламент на основата на модела, изготвен за пенливите вина, като се внимава да бъде избегнат всякакъв риск от объркване между тези други термини и термините, които са регламентирани, както и се гарантира, че използването на такива термини е възможно, само ако операторите докажат тяхната точност в случай на възникнало съмнение.
(11)
С цел гарантиране на правната сигурност е необходимо да се запазят определенията за „бутилиращо предприятие“ и „бутилиране“ и да се въведе определение за „вносител“.
(12)
Използването на капсули, произведени на основата на олово, за покриване на устройствата за затваряне на съдовете, в които се държат продуктите от приложното поле на Регламент (ЕО) № 1493/1999, трябва да бъде забранено, за да се избегне, от една страна, всякаква опасност от заразяване най-вече чрез случаен допир с тези продукти и, от друга страна, всякакъв риск от замърсяване на околната среда, дължащо се на отпадъци, съдържащи олово и произхождащи от посочените по-горе капсули.
(13)
Използването на някои видове бутилки за определени продукти съставлява отдавна установена практика в Общността и в трети страни. Тези бутилки могат да предизвикат в представите на потребителите връзка с определени характеристики или с конкретен произход на продуктите поради факта, че те се използват от дълго време. Следователно тези бутилки трябва да бъдат запазени за въпросните вина.
(14)
С цел осигуряване възможност за проследяване и за контрол на лозаро-винарските продукти е редно да се предвиди повтаряне на някои елементи от етикетите в регистрите и в придружителните документи, предвидени Регламент (ЕО) № 884/2001 на Комисията от 24 април 2001 г. относно определяне на подробни правила за придружителните документи при превоза на лозаро-винарски продукти и за регистрите, които е необходимо да се водят в лозаро-винарския сектор (16).
(15)
Регламент (ЕО) № 1493/1999 предвижда необходимостта от определяне на условията за използване на определени термини. За някои от въпросните термини е необходимо установяване на общностни правила, които да осигуряват доброто функциониране на вътрешния пазар. Тези правила трябва най-общо да се основават на съществуващите разпоредби. За други термини е необходимо всяка държава-членка да изготви съответните правила, съвместими с общностното законодателство, които да са приложими за вината, произведени на нейна територия, с цел установяване на политика, колкото е възможно по-близка до производителя. Освен това трябва да бъде гарантирана и прозрачността на тези правила.
(16)
Що се отнася до задължителното указване на името или на фирмата на бутилиращото предприятие или на изпращача и факултативното указване на името, адреса и занятието на лицето или лицата, участвали в търговията, за осигуряване на доброто функциониране на вътрешния пазар и за да бъде гарантирано, че потребителят няма да бъде заблуден, е необходимо да се въведат като задължителни определени указания за дейността на тези лица посредством използването на термини като „винопроизводител“, „добито от“, „търговец“, „дистрибутор“, „вносител“, „внесено от“ или други сходни термини.
(17)
Индикациите, указващи биологичния метод на производство на гроздето, са предмет единствено на Регламент (ЕИО) № 2092/91 на Съвета от 24 юни 1991 г. относно биологичното производство на селскостопанските продукти и неговото указване върху селскостопанските и хранителните продукти (17), последно изменен с Регламент (ЕО) № 473/2002 на Комисията (18), което позволява използването им за всички лозаро-винарски продукти. Следователно тези индикации не са обхванати от разпоредбите на настоящия регламент относно индикациите, свързани с производствения метод.
(18)
Използването и нормативната уредба на някои наименования (различни от наименованията за произход), служещи за описване на качествените лозаро-винарски продукти, са добре установени практики в Общността. Тези традиционни изрази могат да предизвикат в представите на потребителите връзка с определен метод на производство или на отлежаване, или с качество, цвят или вид вино, или също така с определено събитие, свързано с историята на съответното вино. За да се гарантира лоялна конкуренция и за да се избегне въвеждане в заблуждение на потребителя, е целесъобразно да се изготви обща рамка за регистриране и за защита на такива традиционни изрази.
(19)
С цел опростяване и по-голяма яснота е редно да се хармонизира колкото е възможно повече етикетирането на ликьорните вина и на искрящите вина, като се държи сметка за разнообразието на продуктите и като се използва методът, установен с Регламент (ЕО) № 1493/1999 за тихите вина. Методът, приложим при етикетирането на останалите лозаро-винарски продукти трябва да бъде хармонизиран по същия начин, независимо че спецификата на продуктите и на техните пазари налага по-значителна степен на разграничаване, по-специално за задължителните данни.
(20)
Правилата, приложими за етикетирането на лозаро-винарските продукти с произход от трети страни и представени на общностния пазар, трябва също да бъдат хармонизирани, доколкото е възможно, в съответствие с метода, установен за общностните лозаро-винарски продукти, като целта е да се избегне всякакво въвеждане в заблуждение на потребителите и нелоялна конкуренция за производителите. Независимо от това е редно да се държи сметка за разликите в условията на производство и в лозаро-винарските традиции, както и за действащото законодателство в третите страни.
(21)
Разпоредбите на настоящия регламент трябва да се прилагат, без това да засяга специфичните правила, които могат да бъдат договаряни в рамките на споразумения с трети страни, съобразно процедурата, установена в член 133 от Договора.
(22)
В приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1943/1999 са установени специфични и подробни правила относно етикетирането на пенливите вина. Въпреки това е необходимо да бъдат установени някои допълнителни правила за приложение.
(23)
Правилата, приложими за искрящите газирани вина, трябва да съответстват, доколкото е възможно, на правилата, установени в Регламент (ЕО) № 1493/1999 за пенливите газирани вина, като се държи сметка за голямото разнообразие на тези продукти.
(24)
Член 80 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 предвижда приемането на мерки, които позволяват да бъде улеснен процесът на преход от предишното законодателство в лозаро-винарския сектор към въпросния регламент. За да бъдат избегнати прекомерни разходи за операторите, е необходимо да се приемат правила, които да позволят непрекъснатост на търговията на продуктите, етикетирани в съответствие с действащите в този сектор правила, както и използването на етикети, отпечатани съобразно тези действащи правила за определен преходен период.
(25)
Член 81 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 отменя съществуващото законодателство на Съвета в лозаро-винарския сектор , включително това, което е свързано с някои аспекти, предмет на настоящия регламент. С цел да се позволи плавен преход и приемственост на разпоредбите, прилагани до финализирането и приемането на мерки за приложение, Регламент (ЕО) № 1608/2000, последно изменен с Регламент (ЕО) № 699/2002 (19), предвижда някои от разпоредбите на Съвета, отменени с член 81, да останат в сила за кратък преходен период от време. Промените, внесени в съществуващото законодателство с настоящия регламент, ще породят нуждата от приемането от държавите-членки на цяла поредица мерки за приложение. За да се осигури разумен срок за приемането на тези мерки и за да може операторите да се приспособят към новите изисквания, е необходимо да се предвиди някои правила на Съвета, приложими в този сектор и отменени по силата на член 81 от Регламент № 1493/1999, да останат в сила за един допълнителен кратък преходен период от време. Следователно е необходимо да се отмени Регламент (ЕО) № 1608/2000.
(26)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, трябва да се прилагат единствено за продуктите, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1493/1999, без това да засяга разпоредбите на въпросния регламент, които се прилагат за други продукти, и по-специално член 52, параграфи 2, 3 и 4 и приложение VII, буква В и приложение VIII, буква И, точка 3.
(27)
Управителният комитет по виното не е представил становище в срока, определен от неговия председател,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ ПРАВИЛА
Член 1
Цел
Настоящият регламент установява правилата за прилагане на разпоредбите, съдържащи се в глава II от дял V, както и в приложения VII и VIII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 относно описанието, обозначаването, представянето и защитата на някои продукти.
Член 2
Етикетиране
При етикетирането, така както е определено в уводната част на приложение VII, както и в буква А, точка 2 от приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, не се включват думите, символите и други знаци:
а)
предвидени от разпоредбите на държавите-членки в рамките на прилагането на Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (20);
б)
които указват производителя или обема на съда и са изписани директно и по неизличим начин върху него;
в)
които са използвани с цел контролиране на бутилирането; в това отношение, държавите-членки могат да предвидят или да одобрят система за означаване на датата на бутилиране за вината и за гроздовата мъст, бутилирани на тяхна територия;
г)
които са използвани за идентифициране на продукта с помощта на цифров код и/или със символ, който се разчита от машина;
д)
които са предвидени от разпоредбите на държавите-членки относно количествения или качествения контрол на продуктите, обект на систематичен официален преглед;
е)
които се отнасят до цената на въпросния продукт;
ж)
които са предвидени от данъчните разпоредби на държавите-членки;
з)
други, които не са обхванати от букви а)-ж), които нямат връзка с характеризирането въпросния на продукт и които не са регламентирани от Регламент № 1493/1999 или от настоящия регламент.
Член 3
Представяне на задължителните указания
1. Задължителните указания, съгласно буква А от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 се групират в едно и също зрително поле върху съда и се представят с ясни, четливи, неизличими и достатъчно големи букви, за да изпъкват върху фона, върху който са изписани, и за да се различават ясно от съвкупността на останалите писмени указания и рисунки.
Независимо от това се допуска задължителните указания, отнасящи се до вносителя, както и до номера на партидата, да фигурират извън зрителното поле, в което са представени останалите задължителни указания.
2. Указването за действителното алкохолно съдържание, посочено в буква А, точка 1 , трето тире от приложение VII и в буква Б, точка 1, буква г) от приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1943/1999, се извършва чрез единици и половин единици обемни проценти. Без това да засяга предвидените допустими отклонения от използвания референтен метод за анализ, посоченото алкохолно съдържание не трябва да бъде нито по-високо, нито по-ниско с повече от 0,5 обемни процента от определеното чрез анализа алкохолно съдържание. Независимо от това, що се отнася до качествените вина от определен район, съхранявани в бутилки в продължение на повече от три години, и пенливите вина, пенливите газирани вина, искрящите вина, искрящите газирани вина и ликьорните вина, без това да засяга предвидените допустими отклонения от използвания референтен метод за анализ, посоченото алкохолно съдържание не трябва да бъде нито по-високо, нито по-ниско с повече от 0,8 обемни процента от определеното чрез анализа алкохолно съдържание.Числото, съответстващо на действителното алкохолно съдържание може да се следва от знака „об. %“ и може да бъде предхождано от текста „действително алкохолно съдържание“ или „действителен алкохол“ или съкращението „алк.“.
Действителното алкохолно съдържание се посочва върху етикета с цифри с височина най-малко 5 mm, ако номиналният обем на съда е по-голям от 100 cl, 3 mm - ако е равен или по-малък от 100 cl и по-голям от 20 cl, и 2 mm, ако е равен или по-малък от 20 cl.
Член 4
Използване на кодове при етикетирането
1. Кодовете съгласно буква Д от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1439/1999 се установяват от държавата-членка, на чиято територия се намира седалището на бутилиращото предприятие, на изпращача или на вносителя, а кодовете съгласно буква Г, точки 4 и 5 от приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 се установяват от държавата-членка, на чиято територия се намира седалището на производителя или на продавача.
2. Посочването на държава-членка в някой от кодовете съгласно параграф 1 се указва с пощенското съкращение, предшестващо останалите елементи от кода.
Член 5
Дерогации
1. Що се отнася до вината, произведени на техните територии, държавите-членки може да освободят следното от задължението за етикетиране съгласно буква Ж, точка 1 от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999:
а)
продуктите, транспортирани между две или повече съоръжения на едно и също предприятие, разположено в една и съща териториално-административна единица или съседни териториално-административни единици, като въпросните териториално-административни единици не могат да бъдат по-големи от регионите, съответстващи на равнище III от номенклатурата на териториалните единици за статистически цели (NUTS III), с изключение на островите, за които териториално-административната единица е тази, отговаряща на равнище II от номенклатурата на териториалните единици за статистически цели (NUTS II);
б)
количествата гроздова мъст и вина, които не надвишават 30 литра на партида и не са предназначени за продажба;
в)
количествата гроздова мъст и вина, които са предназначени за семейна консумация на производителя и на неговите служители.
Освен това, що се отнася до някои качествени вина от определен район съгласно член 29, параграф 1, буква б), второ тире от настоящия регламент и които са отлежали в бутилки дълъг период преди продажбата, държавите-членки могат да разрешат ad hoc дерогации, при условие че са осигурили условия за контрол и за движение за тези продукти.
2. Чрез дерогация от буква Г, точка 1 от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 държавите-членки могат да допуснат указанията при етикетирането, и по-специално задължителните указания да бъдат повторени и на други официални езици на Общността, когато тези продукти са предназначени за износ и когато го изисква законодателството на третата страна вносителка.
Член 6
Общи правила за всички указания върху етикета
1. За целите на буква Б, точка 3 от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 етикетирането на съответните продукти може да бъде допълнено и от други указания, при условие че те не могат да доведат до риск от объркване в представите на лицата, за които са адресирани тези указания, преди всичко що се отнася до задължителните указания съгласно буква А, точка 1 от въпросното приложение и незадължителните указания съгласно буква Б, точка 1 от същото приложение.
2. Що се отнася до продуктите съгласно буква Б, точка 3 от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, орган, определен по силата на член 72, параграф 1 от въпросния регламент, може, при спазване на общите процедурни правила, установени от всяка държава-членка, да изиска от бутилиращите предприятия, от изпращачите, или от вносителите да докажат точността на указанията, използвани за описание, които са свързани с естеството, идентификацията, качеството, състава или произхода на въпросния продукт или на продуктите, използвани за приготвянето му.
Когато това доказателство се изисква от компетентния орган на държавата-членка, в която са установени бутилиращото предприятие, изпращачът или вносителят, доказателството се изисква директно от въпросния орган.
Когато това доказателство се изисква от компетентния орган на друга държава-членка, този орган предоставя на съответния орган на страната, в която са установени бутилиращото предприятие, изпращачът или вносителят, в рамките на тяхното пряко сътрудничество, всички полезни данни, необходими на последния, за да може да изиска въпросните доказателства. Органът, отправил искането за представяне на посоченото доказателство, се информира за действието, предприето в отговор на искането му.
Ако компетентните органи установят, че такова доказателство не е представено, въпросните указания се считат за несъответстващи на Регламент (ЕО) № 1493/1999 или на настоящия регламент.
Член 7
Определения за „бутилиращо предприятие“, „бутилиране“ и „вносител“
По смисъла на настоящия регламент:
а)
„бутилиращо предприятие“ е физическото или юридическо лице или група от тези лица, които извършват бутилиране за своя сметка, лично или чрез други лица;
б)
„бутилиране“ е поставянето с търговска цел на съответния продукт в съдове с обем 60 литра или по-малко;
в)
„вносител“ е физическото или юридическо лице или група от тези лица, установени в Общността, които поемат отговорността за пускане в свободно обращение на стоки, които не са от Общността по смисъла на член 4, параграф 8 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (21).
Член 8
Забрана за използване на капсули или фолио, изработени на основата на олово
Устройствата за затваряне на продуктите съгласно член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 не могат да бъдат облечени с капсула или фолио, изработени от материали на основата на олово.
Член 9
Запазена употреба за някои видове бутилки
1. Условията за използване на някои видове бутилки са изложени в приложение I.
2. За да може определен тип бутилка да бъде включен в списъка в приложение I, той трябва да отговаря на следните условия:
а)
да се използва нормално и традиционно в последните двадесет и пет години в определени производствени райони или области на Общността;
б)
използването на този тип бутилки да се свързва с определени характеристики или произход на виното;
в)
въпросният тип бутилки да не бъде използван за други видове вино на пазара на Общността.
3. Държавите-членки уведомяват Комисията за:
а)
фактите, обосноваващи признаването на видове бутилки;
б)
характеристиките на видовете бутилки, които отговарят на условията, определени в параграф 2, както и вината, за които са запазени.
4. Чрез дерогация от параграфи 1, 2 и 3 някои видове бутилки, изброени в приложение I, могат да бъдат използвани за представяне на вина с произход от трети страни, при условие че:
а)
тези трети страни са представили мотивирано искане до Комисията; и
б)
са изпълнени изисквания, считани за равностойни на тези, установени в параграфи 2 и 3.
За всеки вид бутилка в приложение I са посочени третите страни, които имат право да ги използват, както и правилата, отнасящи се до условията за тяхното използване.
5. Някои видове бутилки, традиционнно използвани в трети страни и които не са представени в приложение I, могат да се ползват, за целите на търговията в рамките на Общността и при условие на взаимност, от защитата, посочена в настоящия член за тези видове бутилки.
Прилагането на разпоредбите на първата алинея се извършва посредством споразумения със съответните трети страни, които се сключват в съответствие с процедурата, установена в член 133 от Договора.
Член 10
Регистри, придружителни документи и други документи
1. За продуктите съгласно буква А, точка 1 от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, с изключение на искрящите и на искрящите газирани вина, описанието в регистрите, които се водят от операторите съгласно в член 11 от Регламент (ЕО) № 884/2001 и в другите регистри, в придружителните документи и в останалите документи, предписани от разпоредбите на Общността, а когато не е изготвен придружителен документ - в съответните търговски документи, съдържа освен указанията, предвидени в Регламент (ЕО) № 884/2001, също и незадължителните указания съгласно буква Б, точки 1 и 2 от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, при условие че същите са представени или е предвидено да бъдат представени върху етикета.
2. За продуктите съгласно буква А, точка 1 от приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, както и за искрящите и за искрящите газирани вина, описанието в регистрите, които се водят от винопроизводителите, както и в другите регистри, в придружителните документи и в останалите документи, предписани от разпоредбите на Общността, а когато не е изготвен придружителен документ - в съответните търговските документи, съдържа освен указанията, предвидени в Регламент (ЕО) № 884/2001:
-
по отношение на продуктите съгласно буква А, точка 1 от приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, търговското наименование и указанието, отнасящо се до типа продукт, съгласно буква Б, точка 1, букви а) и в) от приложение VIII към въпросния регламент и, по отношение на искрящите и искрящите газирани вина, търговското наименование, посочено в буква А, точка 2 от приложение VIII към същия регламент;
-
по отношение на продуктите съгласно буква А, точка 1 от приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, незадължителните указания съгласно приложение VIII, буква Д към въпросния регламент и, по отношение на искрящите и искрящите газирани вина, незадължителните указания съгласно буква Б, точки 1 и 2 от приложение VII към същия регламент, при условие че същите са представени или е предвидено да бъдат представени върху етикета.
3. За продуктите от дял II описанието в регистрите, които се водят от операторите съгласно член 11 от Регламент (ЕО) № 884/2001 и в другите регистри, в придружителните документи и в останалите документи, предписани от разпоредбите на Общността, а когато не е изготвен придружителен документ - в търговските документи, съдържа освен указанията, предвидени в Регламент (ЕО) № 884/2001, също и незадължителните указания съгласно член 13, параграф 1 и член 14, параграфи 1 и 3 от настоящия регламент, при условие че същите са представени или е предвидено да бъдат представени върху етикета.
4. Описанието в регистрите, водени от лица, различни от производителите или от винопроизводителите, съдържа, в зависимост от случая, най-малко указанията съгласно параграфи 1, 2 или 3. Незадължителните указания, в зависимост от случая, съгласно параграфи 1, 2 или 3 могат да бъдат заменени в регистрите от номера на придружителния документ или на останалите документи, предписани от разпоредбите на Общността и от датата на тяхното изготвяне.
5. Съдовете за съхранение на продуктите, посочени в параграфи 1, 2 и 3, се идентифицират и се указва номиналният им обем.
Освен това въпросните съдове съдържат указанията, предвидени от държавите-членки, които да позволяват на органа, отговарящ за контрола, да извърши идентификацията на съдържанието им с помощта на регистрите или на съответните документи, които заместват тези регистри.
Независимо от това за съдовете с обем 600 литра или по-малко, напълнени с един и същ продукт и складирани заедно в една партида, маркирането на съдовете може да бъде заменено с това на цялата партида, при условие че въпросната партида е ясно разграничена от останалите.
ДЯЛ II
ПРАВИЛА, ПРИЛОЖИМИ ЗА ГРОЗДОВАТА МЪСТ, ЗА ЧАСТИЧНО ФЕРМЕНТИРАЛАТА ГРОЗДОВА МЪСТ, ЗА КОНЦЕНТРИРАНАТА ГРОЗДОВА МЪСТ, ЗА МЛАДИТЕ ВИНА В ПРОЦЕС НА ФЕРМЕНТАЦИЯ И ЗА ВИНА, ПОЛУЧЕНИ ОТ ПРЕЗРЯЛО ГРОЗДЕ
Член 11
Общи разпоредби
1. В случай че продуктите, посочени в член 53, параграф 2, буква ж) от Регламент (ЕО) № 1493/1999 или същите продукти, приготвени в трети страни (наречени по-долу „продукти от дял II“), трябва да бъдат етикетирани, етикетите съответстват на разпоредбите на членове 12, 13 и 14.
2. Разпоредбите на член 3, параграф 1 се прилагат, mutatis mutandis, за задължителните указания, посочени в член 12.
3. Разпоредбите на точка Д от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 и член 4 от настоящия регламент се прилагат, mutatis mutandis, за продуктите от дял II.
Член 12
Задължителни указания
1. Етикетите на продуктите от дял II съдържат указание за търговското наименование на продукта, като се използва:
а)
указанието, определено в Регламент (ЕО) № 1493/1999, което описва въпросния продукт по възможно най-точен начин, или
б)
друго указание освен определените в разпоредбите на Общността и чието използване е регламентирано в съответната държава-членка или трета страна, при условие че те уведомят за тези указания Комисията, която осигурява с всички подходящи средства огласяването на тези указания.
2. Етикетите на продуктите от дял II съдържат указание за номиналния обем на продукта.
3. Етикетите на продуктите от дял II съдържат указание за:
а)
името или фирмата на бутилиращото предприятие, както и местната административна единица и държавата-членка, където се намира основното му седалище за съдовете с номинален обем до 60 литра;
б)
името или фирмата на изпращача, както и местната административна единица и държавата-членка, където се намира основното му седалище за останалите съдове;
в)
вносителя или, когато бутилирането е извършено в Общността, бутилиращото предприятие за вносните продукти.
По отношение на указанията, посочени в букви а), б) и в), разпоредбите на член 15 се прилагат, mutatis mutandis, за продуктите, произведени в Общността, а разпоредбите на член 34, параграф 1, буква а) се прилагат, mutatis mutandis, за продуктите, произведени в трети страни.
4. В случай на гроздова мъст и концентрирана гроздова мъст етикетът съдържа указание за плътността.
В случай на частично ферментирала гроздова мъст и на младо вино в процес на ферментация етикетът посочва действителното и/или общото алкохолно съдържание.
Когато е посочено общото алкохолно съдържание, преди всичко за частично ферментиралата гроздова мъст, същото не може да бъде по-високо или по-ниско с повече от 0,5 % от съдържанието, определено при анализа.
Числото, съответстващо на общото алкохолно съдържание, се следва от знака „об. %“ и се предхожда от текста „общо алкохолно съдържание“ или „общ алкохол“. Това число се указва върху етикета с цифри със същата минимална височина като тази, която е предвидена за действителното алкохолно съдържание.
По отношение на вината, получени от презряло грозде, етикетът съдържа указание за действителното алкохолно съдържание. Посочването на действителното алкохолно съдържание се извършва посредством единица или половин единица обемен процент. Посоченото действително алкохолно съдържание не може да бъде по-високо или по-ниско с повече от 0,5 % от съдържанието, определено при анализа . Числото, съответстващо на действителното алкохолно съдържание се следва от знака „об. %“ и може да се предхожда от текста „действително алкохолно съдържание“ или съкращението „алк.“.
Действителното алкохолно съдържание се указва върху етикета с цифри с височина най-малко 5 mm, ако номиналният обем на съда е по-голям от 100 cl, 3 mm - ако е равен или по-малък от 100 cl и по-голям от 20 cl, и 2 mm - ако е равен или по-малък от 20 cl.
5. В случай на изпращане на продуктите от дял II, изготвени в Общността към друга държава-членка или за износ, етикетът съдържа:
а)
в случай на гроздова мъст, получена от грозде, добито и преработено на територията на дадена държава-членка - името на въпросната държава-членка;
б)
в случай на вината, посочени в настоящия член и получени от грозде, добито и преработено във вино на територията на дадена държава-членка - името на въпросната държава-членка.
6. В случай на продуктите съгласно дял II и произведени в трети страни етикетът съдържа указание за името на въпросната трета страна.
7. В случай на продукти от дял II, които произтичат от купажиране на продукти с произход от няколко държави-членки, етикетът съдържа думите „смес на основата на продукти от две или повече страни от Европейската общност“.
В случай на гроздова мъст, която не е приготвена в държавата-членка, където е добито гроздето, етикетът съдържа думите „мъст, получена във … от грозде, добито във …“.
В случай на вина, които не са приготвени в държавата-членка, където е добито гроздето, етикетът съдържа думите „вино, получено във … от грозде, добито във …“.
8. Етикетите на продуктите от дял II съдържат номера на партидата в съответствие с Директива 89/396/ЕИО.
Член 13
Незадължителни указания
1. Етикетите на продуктите от дял II могат да съдържат следните допълнителни указания:
а)
името, адреса и занятието на едно или няколко лица, участвали в търговията, като разпоредбите на член 15 се прилагат, mutatis mutandis, за въпросните продукти;
б)
вида продукт съобразно правилата, установени от държавата-членка производител;
в)
определен цвят съобразно правилата, установени от държавата-членка производител, като разпоредбите на член 17 се прилагат, mutatis mutandis, за въпросните продукти.
2. За продуктите от дял II етикетите могат да бъдат допълнени и с други незадължителни указания. Разпоредбите на член 6 се прилагат, mutatis mutandis, за тези продукти.
Член 14
Етикетиране с географско указание
1. Частично ферментиралата гроздова мъст, предназначена за пряка консумация от човека, или вината, получени от презряло грозде, приготвени в Общността, могат да бъдат описани с географско указание. В този случай търговското наименование, посочено в член 12, параграф 1, се състои от:
а)
думите „частично ферментирала гроздова мъст“ или, евентуално, думите „вино, получено от презряло грозде“;
б)
името на географската единица;
в)
специфичното традиционно наименование. Когато то съдържа търговското наименование на продукта, повтарянето му не е задължително.
Държавите-членки установяват специфичните традиционни наименования съгласно първа алинея, буква в) за частично ферментиралата гроздова мъст, предназначена за пряка консумация от човека, или за вината от презряло грозде, произведени на тяхна територия.
Член 51 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 и член 28 от настоящия регламент, както и разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1493/1999 и тези на настоящия регламент, които се отнасят до защитата на имената на трапезните вина с географско указание, се прилагат mutatis mutandis за частично ферментиралата гроздова мъст, предназначена за пряка консумация от човека, с географско указание и за вината от презряло грозде с географско указание.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за мерките, които вземат за прилагане на параграф 1. Комисията осигурява посредством всички подходящи средства огласяването на тези мерки.
3. Етикетите на ферментиралата гроздова мъст, предназначена за пряка консумация от човека, с географско указание и на вината от презряло грозде с географско указание, произведени в Общността, могат да бъдат допълнени от следното:
а)
година на реколтата; разпоредбите на членове 18 и 20 се прилагат mutatis mutandis;
б)
името на един или няколко сорта грозде; разпоредбите на членове 19 и 20 се прилагат mutatis mutandis;
в)
данни относно спечелени отличия, медал или конкурс; разпоредбите на член 21 се прилагат mutatis mutandis;
г)
указания относно начина на получаване или метода на производство на продукта; разпоредбите на член 22 се прилагат mutatis mutandis;
д)
допълнителни традиционни наименования; разпоредбите на членове 23 и 24 се прилагат mutatis mutandis;
е)
име на предприятие; разпоредбите на член 25 се прилагат mutatis mutandis;
ж)
информация относно бутилирането в лозарското стопанство от група от лозарски стопанства, в предприятие, разположено в района на производство; разпоредбите на член 26 се прилагат mutatis mutandis.
ДЯЛ III
ПРАВИЛА, ПРИЛОЖИМИ ЗА ТРАПЕЗНИТЕ ВИНА, ЗА ТРАПЕЗНИТЕ ВИНА С ГЕОГРАФСКО УКАЗАНИЕ И ЗА КАЧЕСТВЕНИТЕ ВИНА ОТ ОПРЕДЕЛЕН РАЙОН (V.Q.P.R.D.)
Член 15
Указания относно името, адреса и занятието на едно или няколко лица, участвали в търговията
1. Задължителните указания, установени в буква А, точка 3, буква а), първо тире от приложение VII, и незадължителните указания, установени в буква Б, точка 1, буква а), първо тире от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, се придружават от указание за дейността на бутилиращото предприятие или на изпращача, или на лицата, участвали в търговията на продукта, с термини като „винопроизводител“, „добито от …“, „търговец“, „дистрибутор …“, „вносител“, „внесено от …“ или от други сходни термини.
Указанието за бутилиращото предприятие се допълва от термините „бутилиращо предприятие“ или „бутилирано от …“.
Независимо от това, в случая на бутилиране по договор, указанието за бутилиращото предприятие се допълва от текста: „бутилирано за …“ или, в случая когато се указват името, адресът и занятието на този, които е извършил бутилирането за сметката на трето лице - от текста: „бутилирано от … за …“.
В случаите, които се отнасят до напълване на други съдове освен бутилки, се прилагат втората и третата алинея. Независимо от това термините „опаковащо предприятие“ и „опаковано от“ заменят термините съответно „бутилиращо предприятие“ и „бутилирано от“.
Въпреки това използването на изразите, посочени във втората, третата и четвъртата алинея, не се налага, когато се използва едно от указанията, посочени в членове 26 и 33.
Разпоредбите на настоящия параграф се прилагат, без това да засяга параграф 2.
Когато бутилирането или изпращането се извършват в местна административна единица, различна от тази на бутилиращото предприятие или на изпращача, или в близка такава единица, указанията съгласно настоящия параграф се придружават от посочване на местната административна единица, в която е била извършена операцията, а ако е извършена в друга държава-членка -името на тази държава.
2. Изразите, посочени в параграф 1, алинея първа, могат да съдържат термини, отнасящи се до дадено земеделско стопанство единствено при условие че въпросният продукт е произведен изключително само от грозде, добито от лозови масиви, част от лозарското стопанство или от това на лицето, окачествено с един от тези термини, и че производството на виното е извършено в това стопанство.
За прилагането на първата алинея не се държи сметка за добавянето на концентрирана гроздова мъст или на концентрирана ректифицирана гроздова мъст с цел повишаване на естественото алкохолно съдържание на въпросния продукт.
Държавите-членки установяват тези изрази за вината, произведени на тяхна територия, като определят и условията за използването им.
Държавите-членки уведомяват Комисията за мерките, които са взели в приложение на трета алинея. Комисията осигурява посредством всички подходящи средства огласяването на тези мерки.
3. Незадължителните указания съгласно параграф 1, алинея първа могат да бъдат използвани единствено при условие че съответните лица са дали своето съгласие.
Независимо от това, в случай когато разпоредбите на дадена държава-членка изискват задължително указване на името, адреса и занятието на лицето, извършило бутилирането по договор, разпоредбите на първата алинея не се прилагат по отношение на това указание.
4. Указването на държавата-членка на бутилиращото предприятие или на изпращача при етикетирането се извършва с букви от същия вид и същия размер като тези на името, адреса и занятието или фирмата на съответните лица. Указване на държавата-членка се извършва:
а)
или като се изписва изцяло след местната административна единица или частта от местната административна единица;
б)
или чрез пощенския код, евентуално придружен от пощенския код на съответната местна административна единица.
5. В случай на трапезно вино местната административна единица, където се намира основното седалище на лицето или лицата, посочени в параграф 1, алинея първа, се посочва върху етикета с букви, чиито размери не надвишават половината от тези, с които са изписани думите „трапезно вино“.
В случай на трапезни вина с географско указание местната административна единица, където се намира основното седалище на лицето или лицата, посочени в параграф 1, алинея първа, се посочва върху етикета с букви, чийто размер не надвишава половината от този, с който е изписано географското указание.
В случай на качествено вино от определен район, местната административна единица, където се намира основното седалище на лицето или лицата, посочени в параграф 1, алинея първа, се посочва върху етикета с букви, чийто размер не надвишава половината от този, с който е изписан определеният район.
Разпоредбите на този параграф не се прилагат в случаите, когато местната административна единица е указана с помощта на код, посочен в буква Д от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999.
Член 16
Указание относно типа на продуктите
1. За целите на буква Б, точка 1, буква а), второ тире от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 следните термини могат да се използват само върху етикета на трапезните вина, на трапезните вина с географско указание и на качествените вина от определен район, с изключение на качествените ликьорни вина от определен район и на качествените искрящи вина от определен район, за които се прилага член 39, параграф 1, буква б):
а)
„sec“, „trocken“, „secco“, „asciuttto“, „dry“, „tør“, „ξηρòς“, „seco“, „kuiva“, „droog“ или „torrt“ могат да бъдат нанесени върху етикета, при условие че въпросното вино има съдържание на остатъчна захар:
i)
максимум 4 грама на литър; или
ii)
максимум 9 грама на литър, когато общото киселинно съдържание, изразено в грамове винена киселина на литър не е по-малко от 2 грама на литър от съдържанието на остатъчна захар;
б)
„demi-sec“, „halbtrocken“, „abboccato“, „medium dry“, „halvtør“, „ημιξηρòς“, „semiseco“, „meio seco“, „adamado“, „puolikuiva“, „halfdroog“ или „halvtorrt“ могат да бъдат нанесени върху етикета, при условие че въпросното вино има съдържание на остатъчна захар, което надвишава стойностите съгласно буква а) и достига максимум
i)
12 грама на литър; или
ii)
18 грама на литър, когато минималното киселинно съдържание е определено от държавите-членки в съответствие с параграф 2;
в)
„moelleux“, „lieblich“, „amabile“, „medium“, „medium sweet“, „halvsød“, „ημιγλυκος“, „semidulce“, „meio doce“, „puolimakea“, „halfzoet“ или „halvsött“ могат да бъдат нанесени върху етикета единствено при условие че въпросното вино има съдържание на остатъчна захар, което надвишава стойностите съгласно буква б) и достига максимум 45 грама на литър;
г)
„doux“, „süß“, „dolce“, „sweet“, „sød“, „γλυκος“, „dulce“, „doce“, „makea“, „zoet“ или „sött“ могат да бъдат нанесени върху етикета единствено при условие че въпросното вино има съдържание на остатъчна захар най-малко 45 грама на литър.
2. Държавите-членки могат, като условие за използването на:
а)
термините съгласно параграф 1, букви а) и б), да предпишат като допълнителен аналитичен критерий минималното общо киселинно съдържание за някои вина, произведени на тяхна територия;
б)
термините съгласно параграф 1, буква г) в случай на някои качествени вина от определен район, произведени на тяхна територия, да предпишат минимално съдържание на остатъчна захар, не по-ниско от 35 грама на литър.
3. Държавите-членки уведомяват Комисията за мерките, които са взели за прилагане на параграф 2. Комисията осигурява посредством подходящи средства огласяването на тези мерки.
Член 17
Указания относно цвета
Когато по смисъла на буква Б, точка 1, буква а), трето тире от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 държавите-членки установяват за вината, произведени на тяхна територия, указания относно даден специфичен цвят на трапезните вина, на трапезните вина с географско указание и на качествените вина от определен район, те определят и условията за използването им и уведомяват Комисията за въпросните мерки. Комисията осигурява посредством подходящи средства огласяването на тези мерки.
ДЯЛ IV
ПРАВИЛА, ПРИЛОЖИМИ ЗА ТРАПЕЗНИТЕ ВИНА С ГЕОГРАФСКО УКАЗАНИЕ И ЗА КАЧЕСТВЕНИТЕ ВИНА ОТ ОПРЕДЕЛЕН РАЙОН (V.Q.P.R.D.)
ГЛАВА I
ОБЩИ ПРАВИЛА
Член 18
Указание относно годината на реколтата
Годината на реколтата, посочена в буква Б, точка 1, буква б), първо тире от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, може да фигурира върху етикета на трапезно вино с географско указание или на качествено вино от определен район, когато най-малко 85 % от гроздето, използвано за произвеждането на въпросното вино, след изваждане на количествата продукти, използвани за евентуалното подслаждане, са били добити през въпросната година.
За вината, традиционно получавани от грозде, добито през зимата, се посочва пазарната година вместо годината на реколтата.
Член 19
Указание относно сортовете грозде
1. Наименованията на сортове грозде, използвани за произвеждането на трапезно вино с географско указание или на качествено вино от определен район, или съответно техните синоними, може да бъде представено върху етикета на въпросните вина, при условие че:
а)
въпросните сортове, както и, евентуално, техните синоними, фигурират в класификациите на сортовете, изготвени от държавите-членки съгласно член 19 от Регламент (ЕО) № 1493/1999;
б)
тези сортове са предвидени от държавите-членки за производството на въпросните вина в съответствие с буква Б, точка 1 от приложение VI към Регламент (ЕО) № 1493/1999 и с член 28, параграф 2 от настоящия регламент;
в)
името на сорта или на един от неговите синоними не включва географско указание, използвано за означаването на качествено вино от определен район или на трапезно вино, или на вносно вино, включени в списъците на споразуменията, сключени между трети страни и Общността и, когато се придружава от географски термин, фигурира върху етикета без този географски термин;
г)
в случай на използването на наименование на един-единствен сорт грозде или на негов синоним, след приспадане на количествата продукти, използвани за евентуалното подслаждане, съответният продукт е произведен от най-малко 85 % от въпросния сорт, който трябва да бъде определящ за характера на въпросното вино. Независимо от това, когато въпросният продукт е произведен изключително само от съответния сорт, включително количествата продукти, използвани за евентуалното подслаждане с изключение на концентрираната ректифицирана гроздова мъст, може да бъде указано, че продуктът е произведен изключително само от въпросния сорт грозде;
д)
в случай на използването на наименованията на два или три сорта грозде или на техните синоними, съответният продукт е произведен 100 % от посочените сортове или от техните синоними, след приспадане на количествата продукти, използвани за евентуалното подслаждане. В този случай сортовете грозде трябва да бъдат указани в низходящ ред в съответствие с използваното съотношение и с букви с еднаква големина;
е)
в случай на използването на наименованията на повече от три сорта грозде или на техните синоними, наименованията на сортовете грозде или на техните синоними са указани извън зрителното поле, където са представени задължителните указания съгласно член 3, параграф 1 и те трябва да бъдат представени с букви, чийто размер не надвишава 3 mm.
2. Чрез дерогация от параграф 1, буква в):
а)
наименованието на даден сорт грозде или един от неговите синоними, което включва географско указание, може да бъде представено върху етикета на вино с такова географско указание;
б)
наименованията на сортовете грозде и техните синоними, представени в приложение II, могат да бъдат използвани съгласно действащите национални и общностни правила към датата на влизане в сила на настоящия регламент.
3. Държавите-членки уведомяват Комисията най-късно до 1 октомври 2002 г. за мерките съгласно параграф 2, буква б). Комисията осигурява посредством всички подходящи средства огласяването на тези мерки.
Член 20
Правилото за 85 %
Член 18 и член 19, параграф 1, буква г) могат да бъдат приложени едновременно, когато след приспадането на количествата продукти, използвани за евентуалното подслаждане, най-малко 85 % от вината, за които се отнасят тези разпоредби, и които са получени от смесите, произхождат от сорта грозде и от годината на реколтата, посочени в описанието на това вино.
Член 21
Отличия и медали
За целите на буква Б, точка 1, буква б), трето тире от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 отличията и медалите могат да бъдат представяни върху етикета на трапезните вина с географско указание и на качествените вина от определен район, при условие че същите са дадени за въпросната партида отличено вино в рамките на конкурси, разрешени от държавите-членки или от третите страни, и след провеждане на обективна процедура, която гарантира всякакво отсъствие на дискриминация. Държавите-членки и третите страни предоставят на Комисията списъка на разрешените конкурси. Комисията осигурява с всички подходящи средства огласяването на тези списъци.
Член 22
Указания относно начина на получаване и метода на производство на продукта
1. Когато по смисъла на буква Б, точка 1, буква б), четвърто тире от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 държавите-членки установяват за вината, произведени на тяхна територия, указанията относно начина на получаване или метода на производство на трапезните вина с географско указание и на качествените вина от определен район, те определят и условията за тяхното използване.
Указанията съгласно първата алинея не включват посочване на методите на биологично производство на гроздето, които са уредени от Регламент (ЕИО) № 2092/91.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за мерките, които са взели за прилагане на параграф 1. Комисията осигурява с всички подходящи средства огласяването на тези мерки.
Член 23
Определение на „други традиционни наименования“
По смисъла на буква Б, точка 1, буква б), пето тире от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 „други традиционни наименования“ означава традиционно използвано наименование за обозначаване на вината съгласно настоящия дял в държавите-членки производителки, което посочва метода на производство, на приготвяне, на отлежаване, или качеството, цвета, типа на мястото, или събитие, свързано с историята на въпросното вино и което е определено в законодателството на държавите-членки производителки за нуждите на обозначаването на въпросните вина, произведени на тяхна територия.
Член 24
Защита на традиционните наименования
1. По смисъла на настоящия член терминът „традиционни наименования“ означава допълнителните традиционни наименования, посочени в член 23, термините, посочени в член 28 и специфичните традиционни наименования, посочени в член 14, параграф 1, първа алинея, буква в), в член 29 и в член 38, параграф 3.
2. Традиционните наименования, представени в приложение III, са запазени за вината, с които са свързани, и са защитени срещу:
а)
всякаква злоупотреба, имитация или посочване, дори и защитеното наименование да се придружава от изрази като „род“, „тип“, „стил“, „имитация“, „марка“ или други сходни изрази;
б)
всякакво друго неправомерно използвано, фалшиво или заблуждаващо указание по отношение на естеството или основните качества на виното, фигуриращи върху опаковката или амбалажа, върху рекламните материали или върху документите, отнасящи се до съответния продукт;
в)
всякакви други практики, които могат да въведат в заблуждение потребителите и преди всичко създаващи впечатление, че това вино се ползва от защитеното традиционно наименование.
3. За обозначаването на виното върху етикета не могат да бъдат използвани търговски марки, които съдържат традиционните наименования, представени в приложение III, без това вино да отговаря на изискванията, за да се ползва от такова традиционно наименование.
Независимо от това първата алинея не се прилага за законно и добросъвестно регистрираните търговски марки в Общността или за търговските марки, права върху които са придобити законно в Общността поради добросъвестното им използване, преди датата на публикуване на настоящия регламент (или в случая на традиционно наименование, добавено към приложение III след влизане в сила на настоящия регламент - преди датата на това добавяне) и които се използват действително, законно и добросъвестно след това регистриране или придобиване на права. Настоящата алинея се прилага единствено за територията на държавата-членка, в която е регистрирана въпросната марка или в която са придобити правата вследствие това използване.
Настоящият параграф се прилага, без това да засяга разпоредбите на буква Е от приложение VII и буква З от приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1493/1999.
4. Ако традиционно наименование, включено в приложение III от настоящия регламент, се отнася също и до една от категориите указания, посочени в буква А и буква Б, точки 1 и 2 от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, разпоредбите на настоящия член се прилагат за това традиционно наименование вместо другите разпоредби от дял IV или дял V.
Защитата на традиционното наименование се прилага единствено по отношение на езика или на езиците, на които то е вписано в приложение III.
Всяко традиционно наименование, което фигурира в приложение III, е свързано с определена категория вино или с няколко категории вина. Тези категории са следните:
а)
качествените ликьорни вина от определен район и ликьорните вина с географско указание. В този случай защитата на традиционното наименование се прилага единствено за обозначаването на ликьорните вина;
б)
качествените пенливи вина от определен район (включително качествените пенливи вина от определен район тип - ароматизирани). В този случай защитата на традиционното наименование се прилага единствено за обозначаването на пенливите и на пенливите газирани вина;
в)
качествените искрящи вина от определен район и искрящите вина с географско указание . В този случай защитата на традиционното наименование се прилага единствено за обозначаването на искрящите и на искрящите газирани вина;
г)
качествените вина от определен район, които не са обхванати от букви а), б) и в) и трапезните вина с географско указание. В този случай защитата на традиционното наименование се прилага единствено за обозначаването на вината, различни от ликьорните вина, пенливите вина и пенливите газирани вина, и за искрящите и искрящите газирани вина;
д)
частично ферментиралата гроздова мъст с географско указание, предназначена за пряка консумация от човека. В този случай защитата на традиционното наименование се прилага единствено за обозначаването на частично ферментиралата гроздова мъст;
е)
вината от презряло грозде с географско указание. В този случай защитата на традиционното наименование се прилага единствено за обозначаването на вината от презряло грозде.
5. За да може да фигурира в буква А от приложение III, едно традиционно наименование, то трябва да отговаря на следните условия:
а)
да бъде специфично само по себе си и точно определено в законодателството на държавата-членка;
б)
да бъде достатъчно отличително и/или да се ползва с установена на общностния пазар репутация;
в)
да е било традиционно използвано в продължение най-малко на десет години във въпросната държава-членка;
г)
да бъде свързано с едно или евентуално с няколко общностни вина или категории общностни вина.
6. За да могат да фигурират в буква Б от приложение III, традиционните наименования трябва да отговарят на условията, посочени в параграф 5, трябва да бъдат използвани за вина с географско указание и да служат за идентифициране на виното като произхождащо от съответния район или място на територията на Общността, когато на този географски произход основно се дължат определено качество, репутация или друга характеристика на виното, изразени чрез въпросното традиционно наименование.
7. Държавите-членки предоставят на Комисията:
а)
фактите, обосноваващи признаването на всяко наименование;
б)
традиционните наименования на вината, приети в техните законодателства, които отговарят на горните условия, както и вината, за които те са запазени;
в)
традиционните наименования, които престават да бъдат защитавани в държавите, от които произхождат.
8. Чрез дерогация от параграфи 1-7 някои традиционни наименования, фигуриращи в буква А от приложение III, могат да бъдат използвани при етикетирането на вината, които носят географско указание и които произхождат от трети страни, на езика на съответната трета страна на произход или на друг език, когато използването на този език е традиционно за тези наименования, при условие че:
а)
въпросните страни са внесели мотивирано искане до Комисията и са предали нормативната уредба, отнасяща се до тези наименования;
б)
условията на параграфи 5 и 9 са изпълнени;
в)
изискванията, установени от третите страни, не са от такова естество, че да въведат потребителите в заблуждение по отношение на съответното наименование.
За всяко традиционно наименование, съответните трети страни са посочени в списъка в буква А от приложение III.
9. За целите на буква Г, точка 1, шеста алинея от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 и на параграф 8 от настоящия член използването на език, различен от официалния език на дадена страна, се счита за традиционно по отношение на дадено традиционно наименование, ако използването на този език е предвидено от законодателството на страната и ако този език се е използвал за това традиционно наименование без прекъсване от най-малко двадесет и пет години.
10. Разпоредбите на настоящия член се прилагат, без това да засяга членове 28 и 29.
Член 25
Наименование на предприятието
1. Наименованието на предприятие може да бъде използвано съгласно буква Б, точка 1, буква б), шесто тире от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, единствено ако това предприятие е участвало в търговското разпространение на продукта и се е съгласило с използването на неговото наименование.
В случай че това предприятие е лозарското стопанство, където е получено виното, наименованието на това предприятие може да бъде използвано, единствено ако виното е получено изключително само от грозде, добито от лозарските масиви на това стопанство, и ако виното е произведено в това стопанство.
За вината, произведени на тяхна територия, държавите-членки определят условията за използване на тези наименования.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за мерките, предприети за прилагане на параграф 1. Комисията осигурява чрез всички подходящи средства огласяването на тези мерки.
Член 26
Указание относно бутилирането
1. По смисъла на буква Б, точка 1, буква б), седмо тире от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 държавите-членки определят за вината, произведени на тяхна територия, обозначенията, които указват, че трапезните вина с географско указание и качествените вина от определен район, са бутилирани:
а)
в лозарското стопанство; или
б)
от група от лозарски стопанства; или
в)
в предприятие, разположено в района на производството, или, по отношение на качествените вина от определен район, посочени в буква Г, точка 3 от приложение VI към Регламент (ЕО) № 1493/1999, в непосредствена близост до него.
Държавите-членки определят условията за използване на тези указания.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за мерките, предприети за прилагане на параграф 1. Комисията осигурява чрез всички подходящи средства огласяването на тези мерки.
Член 27
Допълнителни разпоредби, установени от държавите-членки производителки
Правилата на настоящия дял по отношение на някои незадължителни наименования се прилагат, без това да засяга възможността за държавите-членки производителки, предвидена в буква Б, точка 4 от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, да наложат като задължителни тези указания, да ги забранят или да ограничат използването им за вината, произведени на тяхна територия. Като ограничават използването на незадължителните наименования, държавите-членки производителки могат да въведат условия, по-строги от тези, определени в настоящия дял.
ГЛАВА II
СПЕЦИФИЧНИ ПРАВИЛА ЗА ТРАПЕЗНИТЕ ВИНА С ГЕОГРАФСКО УКАЗАНИЕ
Член 28
Използване на географските указания
По отношение на трапезните вина, означени като:
-
„Landwein“ за трапезните вина с произход от Германия, Австрия и за Италия - от провинция Bolzano;
-
„vin de pays“ за трапезните вина с произход от Франция, Люксембург и за Италия - от района на Valle d'Aosta;
-
„indicazione geografica tipica“ за трапезните вина с произход от Италия;
-
„vino de la tierra“ за трапезните вина с произход от Испания;
-
„ονομασία κατά παράδοση“-(appellation traditionnelle) или „τοπικός οίνος“ (vin de pays) за трапезните вина с произход от Гърция.
-
„vinho regional“ за трапезните вина с произход от Португалия,
-
„regional wine“ за трапезните вина с произход от Обединеното кралство, и
-
„landwijn“ за трапезните вина с произход от Нидерландия,
всяка държава-членка производителка предоставя на Комисията в съответствие с буква А, точка 2, буква б), трето тире от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999:
а)
списъка с наименованията на географските единици, по-малки от държавата-членка, съгласно в член 51, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1493/1999, които могат да бъдат използвани, както и разпоредбите, определящи използването на посочените по-горе указания и наименования;
б)
промените, внесени по-късно в списъците и разпоредбите съгласно буква а).
Националните правила за използване на наименованията, посочени в първата алинея, трябва да изискват тези наименования да бъдат свързани с използването на дадено географско указание, по-малко от съответната държава-членка, и запазено за трапезните вина, отговарящи на определени условия за производство, преди всичко по отношение на сортовете грозде, естественото минимално алкохолно съдържание и оценка или индикация за органолептичните характеристики.
Независимо от това правилата, посочени в алинея втора, могат да позволяват наименованието „ονομασία κατά παράδοση“ (appellation traditionnelle) или „τοπικός οίνος“ (vin de pays), да се използват, като се допълват с наименованието „Ρετσίνα“ („Рецина“), без това да бъде задължително свързано с използването на определено географско указание.
Държавите-членки производителки могат да установят и по-стриктни правила за използването на тези наименования за вината, произведени на тяхна територия.
Комисията публикува в Официален вестник на Европейските общности, серия C, географските единици, които са ѝ съобщени съгласно първата алинея.
ГЛАВА III
СПЕЦИФИЧНИ ПРАВИЛА, ПРИЛОЖИМИ ЗА КАЧЕСТВЕНИТЕ ВИНА ОТ ОПРЕДЕЛЕН РАЙОН
Член 29
Специфични традиционни наименования
1. Без да се засягат допълнителните наименования, приети по силата на националните законодателства, специфичните традиционни наименования, посочени в буква А, точка 2, буква в), четвърто подтире от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, са следните, при условие че са спазени общностните и националните разпоредби относно въпросните вина:
а)
за Белгия:
-
„gecontroleerde oorsprongsbenaming“
-
„appellation d'origine contrôlée“;
б)
за Германия:
(следните наименования, които придружават указанията за произход на виното):
-
„Qualitätswein“, „Qualitätswein garantierten Ursprungs“
-
„Qualitätswein mit Prädikat“, във връзка с едно от наименованията „Kabinett“, „Spätlese“, „Auslese“, „Beerenauslese“, „Trockenbeerenauslese“ или „Eiswein“;
в)
за Гърция:
-
„Ονομασία προελεύσεως ελεγχόμενη“ („ОПЕ“) (appellation d'origine contrôlée)
-
„Ονομασία προελεύσεως ανωτέρας ποιότητος“(„ОПАП“) (appellation d'origine de qualité supérieure),
Независимо от това, когато върху етикета е изписано наименованието на определено стопанство, на определен сорт грозде или на дадена марка, наименованието на определения район се повтаря между думите „Ονομασία προελεύσεως“ и „Ελεγχόμενη“ или между думите „Ονομασία προελεύσεως“ и „Ανωτέρας ποιότητος“, като се изписват с букви от един и същ вид, със същия размер и същия цвят,
-
„Οίνος γλυκός φυσικός“ (vin doux naturel)
-
„Οίνος φυσικώς γλυκύς“ (vin naturellement doux);
г)
за Испания:
-
„Denominación de origen“, „Denominación de origen calificada“, „D.O.“, „D.O.Ca“
Независимо от това тези наименования могат да фигурират върху етикета непосредствено под името на определения район;
-
„vino generoso“, „vino generoso de licor“, „vino dulce natural“;
д)
за Франция:
-
„appellation d'origine contrôlée“, „appellation contrôlée“;
Независимо от това, когато върху етикета е изписано наименованието на определено стопанство, на определен сорт грозде или на дадена марка, наименованието на определения район се повтаря между думите „appellation“ и „contrôlée“, като те се изписват с букви от един и същ вид, със същия размер и същия цвят,
-
„appellation d'origine vin délimité de qualité supérieure“, „vin doux naturel“;
тези наименования могат да бъдат представени под формата на съкращения, освен когато се придружават от определеното във Франция за всяка от тези категории лого;
е)
за Италия
-
„Denominazione di origine controllata“, „Denominazione di origine controllata e garantita“, „vino dolce naturale“, „D.O.C.“, „D.O.C.G.“;
Наименованието „Kontrollierte Ursprungsbezeichnung“ може да фигурира върху етикета на продукти D.O.C. от провинция Bolzano, както и наименованието „Kontrollierte und garantierte Ursprungsbezeichnung“ за продукти D.O.C.G., произведени в провинция Bolzano;
ж)
за Люксембург:
-
„Marque nationale“, допълнено от „Appellation contrôlée“ или „Appellation d'origine contrôlée“, свързано с името на определения район „Moselle luxembourgeoise“, „А.О.С.“.
Думите „marque nationale“ могат да бъдат представени на допълнителен етикет;
-
„vendange tardive“, „vin de paille“ и „vin de glace“, свързани с името на определения район „Moselle luxembourgeoise - Appellation contrôlée“
з)
за Австрия:
следните наименования, които придружават указанията за произхода на вината:
-
„Qualitätswein mit staatlicher Prüfnummer“
-
„Qualitätswein“
-
„Kabinett“ или „Kabinettwein“
-
„Qualitätswein besonderer Reife und Leseart“ или „Prädikatswein“
-
„Spätlese“ или „Spätlesewein“
-
„Auslese“ или „Auslesewein“
-
„Beerenauslese“ или „Beerenauslesewein“
-
„Ausbruch“ или „Ausbruchwein“
-
„Trockenbeerenauslese“ или „Trockenbeerenauslesewein“
-
„Eiswein“
-
„Strohwein“
-
„Schilfwein“
-
„Districtus Austria Controllatus“ или „DAC“;
и)
за Португалия:
-
„Denominação de origem“, „Denominação de origem controlada“„Indicação de proveniência regulamentada“, „vinho generoso“, „vinho dolce natural“, „D.O.“, „D.O.C“ и „I.P.R.“.
Наименованието „região demarcada“ може да бъде използвано заедно с наименованието „denominação de origem controlada“;
й)
за Обединеното кралство:
-
„English vineyard quality wine psr“ и „Welsh vineyard quality wine psr“.
2. Специфичните традиционни наименования съгласно буква Г, точка 2, буква в), второ тире от приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, които трябва да бъдат използвани като търговски наименования на качествените пенливи вина от определен район, са:
а)
за Германия:
-
„Qualitätsschaumwein garantierten Ursprungs“;
б)
за Гърция:
-
„Ονομασία προελεύσεως ελεγχόμενη“ („ОПЕ“) (appellation d'origine contrôlée);
-
„Ονομασία προελευσεως ανωτέρας ποιότητος“ („ОПАП“) (appellation d'origine de qualité supérieure).
Въпреки това, когато на етикета е изписано наименованието на определено стопанство, на определен сорт грозде или на дадена марка, наименованието на определения район се повтаря между думите „Ονομασία προελεύσεως“ и „ελεγχόμενη“ или между думите „Ονομασία προελεύσεως“ и „ανωτέρας ποιότητος“, като се изписват с букви от един и същ вид, със същия размер и същия цвят;
в)
за Испания:
-
„Denominación de origen“ и „Denominación de origen calificada“; „D.O.“ и „D.O.Ca“.
Независимо от това тези наименования могат да фигурират върху етикета непосредствено под името на определения район;
г)
за Франция:
-
„appellation d'origine contrôlée“
-
„appellation contrôlée“
Независимо от това, когато върху етикета с наименованието „appellation contrôlée“ е изписано наименованието на определено стопанство, на определен сорт грозде или на дадена марка, наименованието на определения район се повтаря между думите „appellation“ и „contrôlée“, като те се изписват с букви от един и същ вид, със същия размер и същия цвят;
-
„appellation d'origine vin délimité de qualité supérieure“.
Тези наименования не могат да бъдат представени под формата на съкращения, освен когато се придружават от логото за всяка една от тези категории, определено от Франция;
д)
за Италия:
-
„Denominazione di origine controllata“, „Denominazione di origine controllata e garantita“, „D.O.C.“, „D.O.C.G.“
Наименованието „Kontrollierte Ursprungsbezeichnung“ може да фигурира върху етикета на продукти „D.O.C.“ от провинция Bolzano, както и наименованието „Kontrollierte und garantierte Ursprungsbezeichnung“ за вина „D.O.C.G.“ произведени в провинция Bolzano;
е)
за Люксембург:
-
„Marque nationale“, допълнено от „Appellation contrôlée“ или „Appellation d'origine contrôlée“, свързано с името на определения район „Moselle luxembourgeoise“ и „А.О.“
Думите „marque nationale“ могат да бъдат представени на допълнителен етикет;
ж)
за Португалия:
-
„Denominação de origem“, „Denominação de origem controlada“,„Indicação de proveniência regulamentada“, „DO“, „DOC“ и „IPR.“.
Член 30
Дерогация от задължението за използване на специфичното традиционно наименование
Чрез дерогация от точка А, точка 2, буква в), второ тире от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 могат да бъдат търгувани, единствено с указание на наименованието на съответния определен район, вината, които в съответствие с приложимите общностни и национални разпоредби ползват едно от следните имена на определени райони:
а)
за Гърция:
-
„Σάμος“ („Samos“);
б)
за Испания:
-
„Cava“
-
„Jerez“, „Xérès“ или „Sherry“
-
„Manzanilla“;
в)
за Франция:
-
„Champagne“;
г)
за Италия:
-
„Asti“
-
„Marsala“
-
„Franciacorta“;
д)
за Португалия:
-
„Madeira“ или „Madère“
-
„Porto“ or „Port“.
Член 31
Географска единица, по-малка от определен район
1. За целите на обозначаването върху етикета на качествено вино от определен район в съответствие с буква Б, точка 1, буква в), първо тире от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1492/1999 под наименованието „географска единица, по-малка от определен район“ се разбира наименование на:
а)
местност или териториална единица, групираща няколко местности;
б)
местна административна единица или част от местна административна единица;
в)
лозарски микрорайон или част от него.
2. Държавите-членки производителки могат да дадат на качествено вино от определен район наименованието на географска единица, по-малка от въпросния определен район, при условие че:
а)
тази географска единица е ясно определена;
б)
цялото грозде, от което са получени въпросните вина, произхожда от тази географска единица.
3. В случая, когато качествено вино от определен район е получено от продукти, произхождащи от грозде, добито от различни географски единици съгласно параграф 1, и разположени в рамките на един и същ определен район, като допълнително указание към наименованието на определения район се допуска единствено това на по-голямата географска единица, в която са включени всички въпросни лозарски площи.
Въпреки това, при спазване разпоредбите на член 20, държавите-членки производителки могат да разрешат за обозначаването на качествено вино от определен район използването на:
а)
наименованието на географска единица, посочена в параграф 1, когато въпросното вино е било предмет на подслаждане с продукт, добит в същия определен район, освен с концентрирана ректифицирана гроздова мъст;
б)
наименованието на географска единица, посочена в параграф 1, когато въпросното вино произхожда от смесване на грозде, гроздова мъст, млади вина в процес на ферментация или, до 31 август 2003 г., вина с произход от географската единица, чието име е предвидено за обозначаването, с продукт, добит в същия определен район, но извън географската единица, при условие че най-малко 85 % от качественото вино от определен район е получено от грозде, добито в географската единица, чието име носи, и при условие, по отношение на изключението, чийто срок изтича на 31 август 2003 г., че най-късно до 1 септември 1995 г. такава разпоредба е предвидена в законодателството на съответната държава-членка производителка;
в)
наименованието на географска единица, посочена в параграф 1, придружено от името на местна административна единица или част от местна административна единица, или на една от местните административни единици, върху чиято територия се разпростира тази географска единица, при условие че:
i)
преди 1 септември 1976 г. такава разпоредба е била традиционна, използвана и предвидена в разпоредбите на заинтересованата държава-членка; и
ii)
наименованието на местна административна единица или част от местна административна единица, или наименованията на такива единици, посочени в списък, който трябва да се изготви, се използват по представителен начин за всички местни административни единици, на територията на които се разпростира тази географска единица.
Държавите-членки производителки изготвят списъка на видовете географски единици и наименованията на определените райони, към които принадлежат тези географски единици, предмет на дерогацията, приложима до 31 август 2003 г., предвидена в буква б). Този списък се предоставя на Комисията.
Държавите-членки производителки изготвят списъка с наименованията на местните административни единици съгласно буква в), ii) и го предоставят на Комисията.
Комисията осигурява с всички подходящи средства огласяването на тези списъци.
4. Наименование на определен район и наименование на дадена географска единица, посочени в параграф 1, не могат да бъдат дадени за:
-
вино, приготвено от смесване на качествено пенливо вино от определен район с продукт, получен извън въпросния определен район,
-
качествено пенливо вино от определен район, което е било обект на подслаждане с продукт, получен извън въпросния определен район.
Първата алинея не се прилага за вината, посочени в списъка, който трябва да бъде изготвен в съответствие с изискванията на буква Г, точка 2 от приложение VI към Регламент (ЕО) № 1493/1999.
Член 32
Географска единица, по-голяма от определен район
Когато в съответствие с буква Б, точка 1, буква в), второ тире от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 държавите-членки изготвят за вината, произведени на тяхна територия, списъка на географските единици, по-големи от определен район, те определят условията за използването на наименованията им и уведомяват Комисията за предприетите мерки. Комисията осигурява с всички подходящи средства огласяването на тези мерки.
Член 33
Бутилиране в определения район
1. В съответствие с буква Б, точка 1, буква в), трето тире от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 държавите-членки определят за вината, произведени на тяхна територия, израза, указващ, че виното е бутилирано в определения район. Те определят условията за неговото използване.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за предприетите мерки за прилагане на параграф 1. Комисията осигурява с всички подходящи средства огласяването на тези мерки.
3. Изразите съгласно параграф 1 могат да бъдат използвани, само при условие че бутилирането е извършено в определения район или в предприятия, разположени в непосредствена близост до този район по смисъла на член 2 от Регламент (ЕО) № 1607/2000 на Комисията (22).
ДЯЛ V
ПРАВИЛА, ПРИЛОЖИМИ ЗА ВНОСНИТЕ ПРОДУКТИ
Член 34
Общи правила
1. В съответствие с буква Б, точка 2 от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 етикетите на вината с произход от трети страни, с изключение на пенливите вина и на пенливите газирани вина и на продуктите от дял II, приготвени в трети страни, могат да бъдат допълнени със следното:
а)
наименованието, адреса и занятието на едно или няколко от лицата, участвали в търговията, при условие че изискванията за използване са регламентирани от съответната трета страна;
б)
вида на продукта; разпоредбите на член 16 се прилагат mutatis mutandis;
в)
специфичен цвят, при условие че изискванията за използване са регламентирани от съответната трета страна.
По отношение на ликьорните вина, на искрящите и на пенливите газирани вина и на продуктите от дял II, приготвени в трети страни, предвиденото указание в първа алинея, буква б) може да се използва, при положение че условията за използване са регламентирани от съответната трета страна.
2. По отношение на указанията, посочени в параграф 1, алинея първа, буква а), указанието относно вносителя или - когато бутилирането е извършено в Общността - на бутилиращото предприятие съгласно буква А, точка 3, буква б) от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, разпоредбите на член 15, параграф 1, параграф 2, първа и втора алинея, параграф 3, първа алинея и параграф 4 се прилагат mutatis mutandis.
За продукт от трета страна без географско указание, наименованието на местната административна единица, където се намира основното седалище на лицето или на лицата, посочени в първата алинея, се указва върху етикета с букви с големина, която не надвишава половината от тази на буквите, с които е изписано обозначението „вино“, следвани от името на третата страна.
За продукт от трета страна с географско указание, наименованието на местната административна единица, където се намира основното седалище на лицето или на лицата, посочени в първата алинея, се указва върху етикета с букви с големина, която не надвишава половината от тази на буквите, с които е дадено географското указание.
Втората и третата алинея не се прилагат в случая, когато местната административна единица или частта от местната административна единица е посочена с помощта на кодовете съгласно буква Д от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999.
Член 35
Наименования на третите страни
Наименованието на страната на произход, посочено в буква А, точка 2, буква г) от приложение VII, към Регламент № (ЕО) 1493/1999 се допълва със следното:
а)
за вината, приготвени чрез смесване на продукти с произход от няколко трети страни, извършено в трета страна, от думите: „смес от вина от различни страни извън Европейската общност“ или „смес от вина …“ с посочване на наименованията на въпросните трети страни; или
б)
за вината, произведени в трети страна на основата на грозде, добито в друга трета страна, от думите: „вино получено във … на основата на грозде, добито във …“ с посочване на наименованията на въпросните трети страни.
Член 36
Вносни вина с географско указание
1. Наименованието на географската област, посочена в буква А, точка 2, буква г) от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, може да фигурира върху етикета на вносното вино, включително за вината, произведени от презряло грозде или от частично ферментирала гроздова мъст, предназначени за пряка консумация от човека, от трета страна, която е членка на Световната търговска организация, при условие че то служи за идентифициране на виното като произхождащо от територията на трета страна или от район, или от местност в тази трета страна, в случаите когато дадено качество, репутация или друга характеристика на продукта се дължат основно на този географски произход.
Независимо от това що се отнася до указанията, които служат изключително за идентифициране на виното като произхождащо изцяло от трета страна, тези, представени в приложение IV от настоящия регламент, могат да фигурират върху етикета на вносното вино.
2. Когато продуктът, посочен в параграф 1, произхожда от трета страна, която не е членка на Световната търговска организация, освен условието, посочено в параграф 1, е необходимо да бъдат спазвани и следните условия:
а)
въпросното географско указание посочва определена лозарска производствена област, ясно разграничена и по-малка от лозарската територия на въпросната трета страна;
б)
гроздето, от което е получен продуктът, произхожда от тази географска единица;
в)
гроздето, от което се получават вина, отговарящи на типични качествени критерии, е добито в тази географска единица; и
г)
указанието се използва на вътрешния пазар на въпросната трета страна за обозначаване на вината и е предвидено за тази цел от законодателството на тази страна.
Съответната трета страна предоставя на Комисията посоченото по-горе законодателство. Когато условията са изпълнени, наименованието на третата страна се включва в списъка, представен в приложение V към настоящия регламент.
3. Географските указания, посочени в параграфи 1 и 2, не трябва да водят до объркване с географските указания, използвани за обозначаване на качествено вино от определен район, трапезно вино или друго вносно вино, фигуриращо в списъците на споразуменията, сключени между трети страни и Общността.
Независимо от това някои географски указания от третите страни, посочени в първата алинея, омоними на географски указания, използвани за обозначаване на качествено вино от определен район, трапезно вино или друго вносно вино, могат да бъдат използвани при спазване на практически условия, които гарантират, че те ще бъдат разграничени едни от други, предвид необходимостта да се осигури равнопоставено третиране на съответните производители и да се предотврати въвеждането в заблуждение на потребителите.
Също така някои наименования на трети страни, които служат за идентифициране на дадено вино като произхождащо от определен район или местност на територията на съответната трета страна, в случая когато дадено качество, репутация или друга определена характеристика на виното, изразена от въпросното наименование, се дължат основно на този географски произход, и които са омоними на традиционните наименования, представени в буква Б от приложение III, могат да бъдат използвани при спазване на практически условия, които гарантират, че те ще бъдат разграничени едни от други, предвид необходимостта да се осигури равнопоставено третиране на съответните производители и да се предотврати въвеждането в заблуждение на потребителите.
Тези указания, наименования и практическите условия са посочени в приложение VI.
4. Географските указания и традиционните наименования, посочени в параграфи 1, 2 и 3, не могат да бъдат използвани, дори и когато са абсолютно точни по отношение на територията, района или местността, от които произхождат продуктите, ако заблуждават потребителите, че продуктите произхождат от друга територия.
5. Вината, внесени от Съединените американски щати, могат да бъдат обозначени с името на щата, допълнено при необходимост от името на окръга или на лозарския район, дори и ако виното произхожда 75 % от грозде, добито във въпросния щат или в един единствен окръг, чието име носи, при условие че виното прозхожда изцяло от грозде, добито на територията на Съединените американски щати.
Въпреки това разпоредбите на първата алинея се прилагат само до влизането в сила на споразумението, което е резултат от преговорите със Съединените американски щати с цел сключването на споразумение относно търговията с вина и по-специално относно енологичните практики и защитата на географските указания, но най-късно до 31 декември 2003 г.
Член 37
Други указания, които могат да фигурират върху етикетите на вносните вина с географско указание
1. За целите на буква Б, точка 2 от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, етикетите на вината с произход от трети страни (с изключение на пенливите вина и на пенливите-газирани вина, но включително вината от презряло грозде) и частично ферментиралата гроздова мъст, предназначени за пряка консумация от човека, произведени в трети страни и които носят определено географско указание в съответствие с член 36, могат да бъдат допълнени със следното:
а)
годината на реколтата; това указание се използва при положение че условията за използване са регламентирани от съответната трета страна, както и когато по-малко от 85 % от гроздето, използвано за производството на виното, е било добито по време на въпросната година, след приспадане на количествата продукти, използвани за евентуалното подслаждане на виното;
б)
наименованието на един или няколко сорта грозде. Въпросните сортове могат да бъдат използвани, при положение че:
i)
условията за използването им са регламентирани в съответната трета страна;
ii)
наименованията на сортовете и синонимите на сортовете съответстват на разпоредбите на член 20, параграф 3, букви а), б) и в) от Регламент (ЕО) № 1227/2000 на Коми сията (23); и
iii)
условията съгласно член 19, параграф 1, букви в), г), д) и е) от настоящия регламент са изпълнени. Разпоредбите на член 19, параграф 2 се прилагат mutatis mutandis;
в)
данните относно спечелените отличия, медали или конкурси; разпоредбите на член 21 се прилагат mutatis mutandis;
г)
указанията, отнасящи се до начина на получаване или метода на производство на продукта, при положение че условията за използването им са регламентирани от съответната трета страна;
д)
по отношение на вината от трети страни и частично ферментиралата гроздова мъст, предназначени за пряка консумация от човека, традиционните наименования, различни от тези, представени в приложение III, в съответствие със законодателството на съответната трета страна, и допълнителните традиционни наименования, представени в приложение III, при положение че условията за използването им са регламентирани от съответната трета страна и са в съответствие с разпоредбите на членове 23 и 24;
е)
наименованието на дадено предприятие, при положение че условията за използването му са регламентирани от съответната трета страна; разпоредбите на член 25, параграф 1 се прилагат mutatis mutandis;
ж)
информация относно бутилирането на продукта:
i)
в лозарско стопанство, или от група от лозарски стопанства, или в предприятие, разположено в района на производство;
ii)
или в района на производство, при условие че бутилирането е било извършено във въпросния район на производство, или в предприятия, разположени в непосредствена близост до този район.
2. Указанията, посочени в параграф 1, букви а) и б), могат да бъдат използвани едновременно, когато след приспадане на количествата продукти, използвани за евентуално подслаждане, най-малко 85 % от продуктите, за които се отнасят тези разпоредби, и които са получени на основата на смеси, произхождат от сорта грозде и от годината на реколтата, фигуриращи в указанието на въпросния продукт.
3. Чрез дерогация от параграф 1, буква б) се допуска вината, внесени от Съединените американски щати, да носят наименованието на даден сорт грозде, дори и ако въпросното вино е произведено само от 75 % от сорта грозде, чието име носи, при условие че този сорт е определящ за характера на виното.
Въпреки това тази дерогация се прилага само до влизането в сила на споразумението, резултат от преговорите със Съединените американски щати, целящи сключването на споразумение относно търговията с вината и по-специално относно енологичните практики и относно защитата на географските указания, но най-късно до 31 декември 2003 г.
ДЯЛ VI
ПРАВИЛА, ПРИЛОЖИМИ ЗА ЛИКЬОРНИТЕ ВИНА, ЗА ИСКРЯЩИТЕ ВИНА И ЗА ИСКРЯЩИТЕ ГАЗИРАНИ ВИНА
Член 38
Задължителни указания
1. За целите на буква А, точка 4 от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 етикетът на ликьорните вина, на искрящите вина и на искрящите газирани вина, съдържа освен задължителните указания съгласно буква А, точка 1 от въпросното приложение:
а)
наименованието или фирмата, както и местната административна единица и държавата-членка на бутилиращото предприятие или, за съдовете с номинален обем над 60 литра, името на изпращача. В случая на искрящите вина наименованието на бутилиращото предприятие може да бъде заменено с това на винопроизводителя;
б)
за вносните вина - наименованието на вносителя или, когато бутилирането е извършено в Общността - наименованието на бутилиращото предприятие.
По отношение на указанията, посочени в първата алинея, разпоредбите на член 15 се прилагат mutatis mutandis за продуктите, произведени в Общността, а разпоредбите на член 34, параграф 1, буква а) се прилагат mutatis mutandis за продуктите, произведени в трети страни.
2. Наименованието „искрящо газирано вино“ съгласно буква А, точка 2, буква ж) от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 фигурира върху етикета, съдържащ задължителните указания, предписани от въпросното приложение. То се допълва от изписан с букви от същия вид и със същата големина текст „получено чрез добавяне на въглероден анхидрид“, ако не е ясно от самото наименование, че е добавен въглероден анхидрид.
Тези указания се изписват на същия ред или на реда, непосредствено под който фигурира търговското наименование.
3. За целите на буква А, точка 4 от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 ликьорните вина и искрящите вина, произведени в Общността, могат да бъдат означени и с географско указание. В този случай търговското наименование се състои от:
а)
наименованието „ликьорно вино“ или „искрящо вино“;
б)
наименованието на географската единица;
в)
специфично традиционно наименование; когато в такова наименование е представено търговското наименование на продукта, повтарянето му не е задължително.
Държавите-членки установяват специфичните традиционни наименования, които трябва да бъдат използвани за вината, произведени на тяхна територия.
Член 51 от Регламент (ЕО) № 1493/1999, член 28 от настоящия регламент и разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1493/1999 и тези на настоящия регламент, относно защитата на наименованията на трапезните вина с географско указание, се прилагат, mutatis mutandis, за ликьорните вина с географско указание и за искрящите вина с географско указание.
4. Държавите-членки уведомяват Комисията за мерките, които са взели за прилагане на параграф 3. Комисията осигурява с всички подходящи средства огласяването на тези мерки.
5. Разпоредбите на настоящия член не се прилагат за качествените ликьорни вина от определен район и за качествените искрящи вина от определен район, за които се прилага дял III.
Член 39
Незадължителни указания
1. За целите на буква Б, точка 2 от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 етикетът на ликьорните вина, на искрящите вина и на искрящите газирани вина с произход от Общността, може да бъде допълнен със следното:
а)
името, адреса и занятието на едно или няколко от лицата, участвали в търговията с продукта; разпоредбите на член 15 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis;
б)
вида продукт, в съответствие правилата на държавата-членка производителка;
в)
специфичен цвят, в съответствие с правилата на държавата-членка производителка; разпоредбите на член 17 се прилагат mutatis mutandis.
2. За целите на буква Б, точка 2 от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 етикетът на ликьорните вина с географско указание и на искрящите вина с географско указание с произход от Общността, може да бъде допълнен със следното:
а)
годината на реколтата; разпоредбите на членове 18 и 20 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis;
б)
наименованието на един или няколко сорта грозде; разпоредбите на членове 19 и 20 се прилагат mutatis mutandis;
в)
данни относно спечелените отличия, медали и конкурси; разпоредбите на член 21 се прилагат mutatis mutandis;
г)
указанията, отнасящи се за начина на получаване или метода на производство на продукта; разпоредбите на член 22 се прилагат mutatis mutandis;
д)
допълнителните традиционни наименования; разпоредбите на членове 23 и 24 се прилагат mutatis mutandis;
е)
наименованието на дадено предприятие; разпоредбите на член 25 се прилагат mutatis mutandis;
ж)
информация, че продуктът е бутилиран в лозарското стопанство или от група от лозарски стопанства, или в предприятие, разположено в района на производство; разпоредбите на член 26 се прилагат mutatis mutandis.
3. Параграф 1, с изключение на буква б), и параграф 2 не се прилагат за качествените ликьорни вина от определен район и за качествените искрящи вина от определен район, за които се прилага дял IV.
Член 40
Условия за използване на наименованията „ликьорно вино“,„искрящо вино“ и „искрящо газирано вино“ за вина от трети страни
Чрез дерогация от буква В, точка 3 от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 вината, произхождащи от трети страни, могат да носят наименованията „ликьорно вино“,„искрящо вино“ и „искрящо газирано вино“, когато продуктите отговарят на условията, определени в букви г), ж) и з) съответно от приложение ХI към Регламент (ЕО) № 883/2001 на Комисията (24).
ДЯЛ VII
ПРАВИЛА, ПРИЛОЖИМИ ЗА ПЕНЛИВИТЕ ВИНА И ЗА ПЕНЛИВИТЕГАЗИРАНИ ВИНА
Член 41
Пенливи газирани вина
Наименованието „пенливо газирано вино“, посочено в буква Г, точка 2, буква е) от приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, фигурира върху етикета, който съдържа задължителните указания, предписани от това приложение. То се допълва от изписан с букви от същия вид и със същата големина текст „получено чрез добавяне на въглероден анхидрид“, ако не е ясно от самото наименование, че е добавен въглероден анхидрид.
Тези указания се изписват на същия ред или на реда, непосредствено под който фигурира търговското наименование.
Член 42
Определение за „продавач“
1. За продавач, посочен в буква Б, точка 2, второ тире от приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, се счита всяко физическо или юридическо лице, което попада в обхвата на определението за винопроизводител и държи на свое име пенливи вина или пенливи газирани вина с цел пускането им в обращение за консумация. Същото се отнася и за групи от физическите или юридическите лица.
2. Разпоредбите на член 15, параграф 1, алинея първа се прилагат mutatis mutandis за указанията съгласно буква Б, точка 2 от приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1493/1999.
Член 43
Указание за географска единица, различна от определен район
Наименованията на географски единици (различни от определен район), по-малки от държава-членка, които могат да бъдат използвани върху етикетите на качествено пенливо вино с произход от Общността в съответствие с буква Д, точка 1, второ тире от приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1493/1999, фигурират в списъка, представен в приложение VII към настоящия регламент.
Член 44
Пенливи вина с произход от трета страна
Пенливите вина с произход от трета страна съгласно буква Д, точка 1, трето тире от приложение VIII към Регламент (ЕИО) № 1493/1999 са изброени в приложение VIII към настоящия регламент.
Член 45
Допълнителни разпоредби
1. Разпоредбите на членове 23 и 24 се прилагат mutatis mutandis за пенливите вина.
2. Разпоредбите на член 29, параграф 2, член 30 и на член 31, параграф 4, се прилагат за качествените пенливи вина от определен район.
За целите на буква Д, точка 12, буква а), второ тире от приложение VII към Регламент (ЕО) № 1493/1999 разпоредбите на член 22 се прилагат mutatis mutandis за качествените пенливи вина от определен район.
3. Разпоредбите на дялове III и IV, с изключение на тези, посочени в параграфи 1 и 2, не се прилагат за качествените пенливи вина от определен район.
Член 46
Сортове грозде „Pinot“
В случая на качествени пенливи вина от определен район или качествени пенливи вина, наименованията на използваните сортове грозде могат да бъдат използвани за допълване на описанието на продукта „Pinot blanc“, „Pinot noir“ или „Pinot gris“, както и еквивалентните наименования на останалите езици от Общността, които могат да бъдат заменени със синонима „Pinot“.
ДЯЛ VIII
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 47
Преходни разпоредби
1. Продуктите, предмет на настоящия регламент, описани и представени в съответствие с действащите разпоредби в момента на тяхното пускане в обращение и чието описание и представяне не съответстват на въпросните разпоредби след влизането в сила на настоящия регламент, могат да бъдат държани на склад с цел продажба, пускани в обращение и изнасяни до изчерпване на наличните запаси.
Етикетите и предварителните опаковки, носещи указания, отпечатани в съответствие с разпоредбите в тази област, действащи в момента на тяхното пускане в обращение и които вече не съответстват на въпросните разпоредби след влизането в сила на настоящия регламент, могат да бъдат използвани до 1 август 2003 г.
2. Чрез дерогация от някои разпоредби на Регламент (ЕО) № 1493/1999 до 31 декември 2002 г. се прилагат следните разпоредби:
а)
член 15, параграфи 2 и 7 от Регламент (ЕИО) № 823/87 на Съвета (25);
б)
Регламент (ЕИО) № 2392/89 на Съвета (26)
в)
член 2 от Регламент (ЕИО) № 3895/91 на Съвета (27);
г)
членове 8, 9 и 11 от Регламент (ЕИО) № 2333/92 на Съвета (28);
д)
член 72 от Регламент (ЕИО) № 822/87 на Съвета (29).
Член 48
Отмяна
1. Регламенти (ЕИО) № 3201/90, (ЕИО) № 3901/91 и (ЕО) № 554/95 се отменят.
2. Регламенти (ЕО) № 881/98 и (ЕО) № 1608/2000 се отменят.
Член 49
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага от 1 януари 2003 г. с изключение на член 19, параграф 3, член 47, параграф 2 и член 48, параграф 2, които се прилагат от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 април 2002 година.