19961015
Директива 96/67/ЕО на Съвета
от 15 октомври 1996 година
относно достъп до пазара на наземни услуги в летищата на Общността
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 84, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Комисията [1],
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],
в съответствие с процедурата по член 189в на Договора [3],
(1) като има предвид, че Общността постепенно въведе обща политика за въздушен транспорт с цел завършване на общия пазар в съответствие с член 7а от Договора като продължителен принос за насърчаване на икономическия и социален напредък;
(2) като има предвид, че целта на член 59 от Договора е да се елиминират ограниченията върху свободата на предоставяне на услуги в Общността; като има предвид, че в съответствие с член 61 от Договора тази цел може да бъде постигната в рамките на Общата транспортна политика;
(3) като има предвид, че чрез Регламенти (ЕИО) № 2407/92 [4], (ЕИО) № 2408/92 [5] и (ЕИО) № 2409/92 на Съвета [6] тази цел е постигната по отношение на услугата въздушен транспорт като такава;
(4) като има предвид, че наземните услуги са важни за правилното функциониране на въздушния транспорт; като има предвид, че дават значителен принос за ефикасното използване на инфраструктурата за въздушен транспорт;
(5) като има предвид,че отварянето на достъпа до пазара на наземни услуги ще помогне за намаляване на оперативните разходи на въздухоплавателните компании и подобряване на качеството на услугите, предоставяни на ползвателите на летищата;
(6) като има предвид, че в светлината на принципа на субсидиарността е важно този достъп до пазара на наземно обслужване да става в рамките на Общността, като се позволява на държавите-членки възможността за вземане предвид на специфичното естество на този сектор;
(7) като има предвид, че в съобщение от юни 1994 г., озаглавено "Пътят напред за гражданската авиация в Европа", Комисията показа своето намерение да поеме инициативата преди края на 1994 г. с цел постигане на достъп до пазара на наземно обслужване на летищата на Общността; като има предвид, че Съветът в своя резолюция от 24 октомври 1994 г. за ситуацията на Европейската гражданска авиация [7], потвърди нуждата за отчитане на императивите, свързани със ситуацията на летищата, когато се отвори пазарът;
(8) като има предвид, че в своя резолюция от 14 февруари 1995 г. за Европейската гражданска авиация [8] Европейският парламент повтори своята загриженост, че би следвало да се взема предвид влиянието на достъпа до пазара на наземно обслужване върху наемането на работа и условията за сигурност на летищата на Общността;
(9) като има предвид, че свободният достъп до пазара на наземно обслужване е в съответствие с ефикасните операции на летищата на Общността;
(10) като има предвид, че свободният достъп до пазара на наземно обслужване трябва да бъде въведен постепенно и да бъде адаптиран към изискванията на този сектор;
(11) като има предвид, че за някои категории наземни услуги достъпа до пазара и самообслужването може се натъкне на трудности, свързани с безопасността, сигурността, капацитета и ограничения за пространството на разположение; като има предвид, че за това е необходимо да може да се ограничи броят на доставчиците на такива категории наземни услуги; като има предвид, че също трябва да е възможно да се ограничи самообслужването; като има предвид, че в този случай критериите за ограничаване трябва да са съответни, обективни, прозрачни и недискриминационни;
(12) като има предвид, че ако броят на доставчиците на наземно обслужване е ограничен, ефективната конкуренция би изисквала поне един от доставчиците да е напълно независим от управляващата летището организация и доминиращия превозвач;
(13) като има предвид, че за да функционират летищата правилно, те следва да могат да запазват за себе си управлението на някои инфраструктури, които поради технически причини, както и по съображения, свързани с доходността и въздействието върху околната среда, са трудни за разделяне или дублиране; като има предвид, че централизираното управление на такива структури може обаче да не представлява пречка за тяхното използване от доставчиците на наземно обслужване или за самообслужване на ползвателите на летищата;
(14) като има предвид, че в някои случаи препятствията може да са такива, че те могат да оправдават ограничения върху достъпа до пазара или върху самообслужването до степен, до която тези ограничения са съответстващи, обективни, прозрачни и недискриминационни;
(15) като има предвид, че целта на такива освобождавания следва да е даване на възможност на управлението на летището да преодолее или поне намали тези препятствия; като има предвид, че такива освобождавания следва да са одобрени от Комисията, подпомагана от съвещателен комитет, и те трябва да се дадат за определен период;
(16) като има предвид, че ако трябва да се поддържа ефективна и лоялна конкуренция там, където броят на доставчиците на наземно обслужване е ограничен, последните трябва да са избрани в съответствие с ясна и безпристрастна процедура; като има предвид, че ползвателите на летищата би следвало бъдат консултирани, когато става въпрос за избор на доставчици на наземно обслужване, тъй като те имат най-голям интерес за качеството и цената на наземното обслужване, което изискват;
(17) като има предвид, че затова е необходимо да се организира представителството на ползватели на летища и тяхното консултиране, преди да се изберат доставчици на наземно обслужване, чрез съставянето на комитет, съставен от техни представители;
(18) като има предвид, че е възможно в някои обстоятелства и при специфични условия, в контекста на избиране на доставчици на наземно обслужване на летище, да се разпростре действието на задължението за обществена услуга спрямо други летища в същият географски регион на заинтересуваната държава-членка;
(19) като има предвид, че управляващата летището организация може също да предоставя наземно обслужване и чрез своите решения да упражнява изключително влияние върху конкуренцията между доставчици на наземно обслужване; като има предвид, че за това е изключително важно, с цел поддържането на лоялната конкуренция, от тези летища да се изисква да поддържат отделни отчети за управлението на тяхната инфраструктура и регулаторни дейности, от една страна, и за доставянето на наземно обслужване, от друга;
(20) като има предвид, че дадено летище може да не субсидира своето наземно обслужване от своите приходи, които извлича от ролята си на летищна администрация;
(21) като има предвид, че същите изисквания за прозрачност следва да се прилагат и за всички доставчици, желаещи да предоставят наземно обслужване на трети страни;
(22) като има предвид, че с цел даване възможност на летищата да изпълняват своята функция по управление на инфраструктурата и за да гарантират безопасността и сигурността в помещенията на летището, както и за опазване на околната среда и социалните разпоредби в сила, държавите-членки трябва да могат да направят предоставянето на наземно обслужване субект на одобрение; като има предвид, че критериите за даване на такова одобрение трябва да се обективни, прозрачни и недискриминационни;
(23) като има предвид, че поради същата причина държавите-членки следва да си запазят правомощието да определят и прилагат необходимите правила за правилното функциониране на инфраструктурата на летищата; като има предвид, че тези правила трябва да се отнасят до възнамеряваната цел и не трябва на практика да намаляват достъпа до пазара или свободата на самообслужване до степен под тази, предвидена в настоящата директива; като има предвид, че правилата трябва да съответстват на принципите за обективност, прозрачност и недискриминация;
(24) като има предвид, че държавите-членки следва да си запазят правото да гарантират на подходящо равнище на социалната защита на персонала за предприятията, предоставящи наземно обслужване;
(25) като има предвид, че достъпът до инсталациите на летището следва да е гарантиран на предоставящите наземно обслужване и на ползвателите летищата, на които е разрешено да се самообслужват, до степента, необходима им, за да извършват своето право и за да се позволява лоялна и естествена конкуренция; като има предвид, че трябва да е възможно, обаче, такъв достъп да дава основание за събиране на такса;
(26) като има предвид, че е оправдано правата, признати чрез настоящата директива, да се прилагат спрямо доставчици от трети страни на наземно обслужване и ползватели на летища от трети страни при условия на строга реципрочност; като има предвид, че когато няма такава реципрочност, държавите-членки би следвало да имат възможност да отменят тези права по отношение на такива доставчици и ползватели;
(27) като има предвид, че има договореност за по-добра координация при използване на летището в Гибралтар, постигната в Лондон на 2 декември 1987 година между Кралство Испания и Обединеното кралство в съвместна декларация на министрите на външните работи на двете страни и че тази договореност все още не е влязла в действие;
(28) като има предвид, че настоящата директива не засяга прилагането на правилата на Договора; като има предвид, че по-специално Комисията ще продължи да гарантира съобразяването с тези правила чрез прилагане, когато е необходимо, на всички правомощия, дадени ѝ чрез член 90 от Договора,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА;
Член 1
Обхват
1. Настоящата директива се прилага за всички летища, намиращи се на територията на държава-членка, предмет на разпоредбите на Договора и отворено за търговски трафик при следните обстоятелства:
а) разпоредбите на член 7, параграф 1, отнасящи се до категориите наземно обслужване, различни от тези, посочени в член 7, параграф 2 се прилагат за всички летища, независимо от обема на трафика им, към 1 януари 1998 г.;
б) разпоредбите, отнасящи се за категориите наземно обслужване, посочени в член 7, параграф 2, се прилагат от 1 януари 1998 г. за летища, чийто годишен трафик е не по-малък от 1 милион превозени пътници или 25000 тона товари;
в) разпоредбите, отнасящи се до категориите наземно обслужване, посочени в член 6, се прилагат от 1 януари 1999 г. за летища:
- чийто годишен трафик е не по-малък от 3 милиона превозени пътници или 75000 тона товари; или
- чийто трафик е не по-малък от 2 милиона превозени пътници или 50000 тона товари през периода от шест месеца преди 1 април или 1 октомври за предходната година.
2. Без да се засяга параграф 1, разпоредбите на настоящата директива се прилагат, считано от 1 януари 2001 г., за всяко летище, намиращо се на територията на държава-членка, предмет на разпоредбите на Договора и отворено за търговски трафик, чийто ежегоден трафик е не по-малък от 2 милиона превозени пътници или 50000 тона товари.
3. Когато дадено летище достигне един от праговете за превоз на товари, посочени в настоящия член, без да е достигнало съответният праг за превозени пътници, разпоредбите на настоящата директива не да се прилагат за категориите наземно обслужване, запазени изключително за пътници.
4. Комисията публикува за информация в Официален вестник на Европейските общности списък на летищата по настоящия член. Списъкът първо се публикува в рамките на три месеца след влизането в сила на настоящата директива и след това ежегодно.
Държавите-членки, преди 1 януари всяка година, предават на Комисията данните, нужни за съставяне на списъка.
5. Прилагането на настоящата директива за летището в Гибралтар се подразбира да не засяга правните позиции на Кралство Испания и Обединеното кралство по отношение на спора за суверенитета над територията, на която е разположено летището.
6. Разпоредбите на настоящата директива не се прилагат за летището в Гибралтар до влизането в сила на договореността в съвместната декларация, направена от министрите на външните работи на Кралство Испания и Обединеното кралство на 2 декември 1987 г. Правителствата на Испания и Обединеното кралство ще информират Съвета за тази дата.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива:
а) "летище" означава всяка земна площ, специално пригодена за излитане, кацане и маневри на въздухоплавателни средства, включително и допълнителните инсталации, които тези операции могат да включват с цел улесняване на въздушния трафик и обслужването, включително инсталации, нужни за подпомагане на търговските въздушни услуги;
б) "летищна система" означава две или повече летища, групирани заедно, за да обслужват един и същи град или конурбация, както е дефинирано в приложение 2 към Директива (ЕИО) на Съвета № 2408/92 от 23 юли 1992 г. за достъпа на въздушни превозвачи от Общността до вътрешни за Общността въздушни маршрути;
в) "управляваща организация на летище" означава всеки орган, който, във връзка с другите дейности или не, има за цел по силата на националното законодателство или регламентация администрацията и управлението на инфраструктурите на летището, както и съгласуването и контрола на дейностите на различните оператори, представени в засегнатото летище или летищна система;
г) "ползвател на летището" означава всяко физическо или юридическо лице, отговарящо за превозването на пътници, поща и/или товари по въздух от или до въпросното летище;
д) "наземно обслужване" означава услугите, предоставяни от ползвателите на летището, както са описани в приложението;
е) "самообслужване" означава ситуация, при която ползвател на летището пряко предоставя на себе си една или повече категории наземно обслужване и не сключва договор под какъвто и да е вид с трета държава за предоставянето на такива услуги; за целите на тази дефиниция, между себе си ползвателите летището не трябва да се считат за трети страни, когато:
- един притежава мажоритарно всички,
- една самостоятелна структура има мажоритарно притежание във всеки от тях;
ж) "доставчик на наземно обслужване" означава което и да е физическо или юридически лице, доставящо на трета държава една или повече категории наземно обслужване.
Член 3
Управляваща организация на летището
1. Когато едно летище или летищна система се управлява или оперира не от една организация, а от няколко отделни организации, всяка от тези организации се счита за част от управляващия орган на летището за целите на настоящата директива.
2. Подобно, когато една управляваща организация е създадена за няколко летища или летищни системи, всяко от тези летища или летищни системи се счита за отделно за целите на настоящата директива.
3. Ако управляващите организации на летищата са обект на надзор или контрол от страна на някакъв национален публичен орган, този орган е длъжен, в кръга на неговите правни задължения, да гарантира прилагането на настоящата директива.
Член 4
Разделяне на сметките
1. Когато управляващата летището организация, ползвателят на летището или доставчикът на наземно обслужване предоставят наземно обслужване, те следва строго да отделят сметките за техните дейности по наземно обслужване от сметките за другите дейности, в съответствие с актуалната търговска практика.
2. Независим одитор, определен от държавата-членка, следва да проверява дали това разделяне на сметките се извършва.
Одиторът следва също да проверява отсъствието на финансови потоци между дейността на управляващата организация като летищна администрация и неговата дейност за наземни услуги.
Член 5
Комитет на ползвателите летището
1. Най-късно дванадесет месеца след влизането в сила на настоящата директива, държавите-членки следва да гарантират, че за всяко засегнато летище е създаден комитет на представителите на ползвателите налетището или на организациите, представляващи ползвателите налетището.
2. Всички ползватели на летището имат правото да са в този комитет, или, ако желаят, да са представени от организация, определена за тази цел.
Член 6
Наземно обслужване за трети страни
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки в съответствие с условията, посочени в член 1, за да гарантират свободен достъп на доставчиците на наземно обслужване до пазара за предоставянето на наземно обслужване на трети страни.
Държавите-членки имат правото да изискат доставчиците на наземно обслужване да са се установили в рамките на Общността.
2. Държавите-членки могат да ограничават броя на доставчиците, на които е разрешено да предоставят следните категории наземно обслужване:
- обработка на багаж,
- работа с подвижна стълба,
- работа с гориво и масло,
- работа с поща и товари по отношение на физическото обработване на пощата и товарите, независимо дали пристигащи, отпътуващи или премествани между въздушния терминал и въздухоплавателното средство.
Те обаче не могат да ограничат този брой под двама за всяка категория наземно обслужване.
3. Нещо повече, считано от 1 януари 2001 г., поне един от доставчиците не може да е пряко или косвено контролиран от:
- управляващия орган на летището,
- който и да е ползвател на летището, който е превозил повече от 25 % от пътниците или товарите, отчетени от летището през предходната на тази година, в която са избрани доставчиците,
- орган, който е контролиращ или контролиран пряко или косвено от този управляващ орган или какъвто и да е ползвател.
На 1 юли 2000 г. обаче, която и да е държава-членка може да поиска това задължение в настоящия параграф да бъде отменено до 31 декември 2002 г.
Комисията, подпомагана от Комитета по член 10, разглежда такова искане и може, като има предвид еволюцията на сектора и, по-специално, ситуацията на летищата, сравнима с обема и със структурата на трафика, да реши да удовлетвори такова искане.
4. Когато, по силата на параграф 2 ограничават броя на доставчиците, държавите-членки не могат да попречат на ползвател на летище, независимо каква част от летище му е разпределена, да има, по отношение на всяка категория наземно обслужване субект на ограничение, ефективен избор между поне двама доставчици на наземно обслужване при условията, посочени в параграфи 2 и 3.
Член 7
Самообслужване
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки в съответствие с условията по член 1, за да гарантират свободата на самообслужване.
2. Обаче, за следните категории на наземни услуги:
- обработка на багаж,
- работа с подвижна стълба,
- работа с гориво и масло,
- работа с поща и товари по отношение на физическото обработване на пощата и товарите, независимо дали пристигащи, отпътуващи или премествани между въздушния терминал и въздухоплавателното средство,
държавите-членки могат да запазят правото за самообслужване на не по-малко от двама ползватели на летището, при условие че те са избрани въз основа на адекватни, обективни, прозрачни и недискриминационни критерии.
Член 8
Централизирани инфраструктури
1. Независимо от прилагането на членове 6 и 7, държавите-членки могат да запазят за управляващия орган на летището или за друг орган управлението на централизираните инфраструктури, използвани за предоставянето на наземно обслужване, чиято комплексност, цена или влияние върху околната среда не позволява разделянето им или дублирането им, като сортирането на багаж, разледяване, пречистване на водата или системи за разпределение на гориво. Те могат да направят задължително за предоставящите наземно обслужване или самообслужващите се ползватели на летището използването на тези инфраструктури.
2. Държавите-членки гарантират, че управлението на тези инфраструктури е прозрачно, обективно и недискриминационно, че то не възпрепятства достъпа на доставчиците на наземно обслужване или самообслужването на ползователите летището в рамките на предвиденото в настоящата директива.
Член 9
Освобождавания
1. Когато на дадено летище специфични ограничения по отношение на налично пространство или капацитет, възникващи по-специално от претоварване или степен на използване на площта, правят невъзможно отварянето на пазара и/или прилагането на самообслужването до степента, предвидена в настоящата директива, въпросната държава-членка може да реши:
а) да ограничи броя на доставчиците за една или повече категории наземно обслужване, различни от тези, посочени в член 6, параграф 2 във всичките или част от летищата; в този случай се прилагат разпоредбите на член 6, параграфи 2 и 3;
б) да запази за един-единствен доставчик една или повече категории наземно обслужване, посочени в член 6, параграф 2;
в) да запази самообслужването за ограничен брой ползвател на летището за категориите наземно обслужване, различни от тези, посочени в член 7, параграф 2, при условие че тези ползватели са избрани на базата на адекватни, прозрачни, обективни и недискриминационни критерии;
г) да забрани самообслужването или да го ограничи до един-единствен ползвател на летището за категориите наземно обслужване, посочени в член 7, параграф 2.
2. Всички освобождавания, решени според параграф 1, следва:
а) да определят категорията или категориите наземно обслужване, за които се предоставя освобождаването, и специфичните ограничения на наличното пространство или капацитета, които го оправдават;
б) да са придружени с план за подходящите мерки за преодоляване на ограниченията.
Нещо повече, освобожденията не следва:
i) неоснователно да засягат целите на настоящата Директива;
ii) да предизвикат изкривявания на конкуренцията между доставчиците на наземно обслужване и/или самообслужващите се ползватели на летището;
iii) да се простират повече, отколкото е необходимо.
3. Държавите-членки трябва уведомят Комисията поне три месеца, преди да влязат в сила, за каквито и да е освобождавания, които те предоставят въз основа на параграф 1, и за основанията, които ги мотивират.
Комисията публикува обобщение на решенията, за които тя е уведомена, в Официален вестник на Европейските общности, и поканва заинтересуваните страни да ги коментират.
4. Комисията разглежда задълбочено решенията за освобождаване. За тази цел, подробен анализ на ситуацията и проучването на подходящи мерки, представени от държаната-членка, ще ѝ позволят да провери наличието на изтъкнатите ограничения и невъзможността за отваряне на пазара и/или извършване на самообслужване в предвидените от настоящата директива предели.
5. В допълнение това проучване и след консултиране със засегнатите държави-членки, Комисията може да одобри решение на държавата-членка или да се противопостави, ако счита, че твърдените ограничения не е доказано, че съществуват или не са толкова остри, че да оправдават освобождаване. След консултиране със заинтересуваната държава-членка Комисията може да изиска държавата-членка да промени степента на освобождаване или да го ограничи до тези части на летището или летищна система, когато твърдените ограничения е доказано, че съществуват.
Решението на Комисията се взема не по-късно от три месеца след съобщаване от държавата-членка и се публикува в Официален вестник на Европейските общности.
6. Продължителността на освобождавания, предоставени от държавите-членки по параграф 1, не може да надвишава три години, с изключение на освобождавания, дадени по параграф 1, буква б). Не по-късно от три месеца преди края на този период, държавата-членка следва да приеме ново решение за освобождаване, което също е субект на процедурата, посочена в този член.
Продължителността на освобождавания по параграф 1, буква б), не може да надвишава две години. Все пак, дадена държава-членка може, въз основа на разпоредбите на параграф 1, да поиска този период да бъде удължен еднократно с две години. Комисията, подпомагана от Комитета по член 10, взима решение по такова искане.
Член 10
Консултативен комитет
1. Комисията се подпомага от консултативен комитет, съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
2. Комитетът съветва Комисията за прилагането на член 9.
3. Комитетът може да бъде консултиран от Комисията по всеки друг въпрос, засягащ приложението на настоящата Директива.
4. Комитетът изготвя свой процедурен правилник.
Член 11
Избор на доставчици
1. Държавите-членки взимат необходимите мерки за организиране на процедура за подбор на доставчици, които имат разрешение да предоставят наземно обслужване на летища, когато техният брой е ограничен в случаите, предвидени в член 6, параграф 2, или в член 9. Тази процедура трябва да съответства на следните принципи:
а) в случаи, в които държавите-членки изискват установяването на стандартни условия или технически спецификации, на които да отговарят доставчиците на наземно обслужване, тези условия или спецификации се установяват след консултация с Комитета на ползвателите на летища. Критериите за избор, посочени в стандартните условия или технически спецификации, следва да са адекватни, обективни, прозрачни и недискриминационни.
След като е уведомила Комисията, засегнатата държава-членка може да включи в стандартните условия или техническите спецификации, с които доставчиците на наземно обслужване трябва да се съобразяват, задължение за обществена услуга по отношение на летищата, обслужващи периферни или развиващи се региони, които са част от тяхната територия, не представляват търговски интерес, но са от важно значение за засегнатата държава-членка;
б) покана за търг, на която може да отговори всеки заинтересуван доставчик на наземно обслужване, се обявява и се публикува в Официален вестник на Европейските общности;
в) доставчиците на наземно обслужване се избират:
i) след консултация с Комитета на ползвателите летището и управляващата организация на летището, при условие че последният:
- не предоставя подобно наземно обслужване, и
- няма пряк или косвен контрол над предприятие, което предоставя подобно обслужване,
- не участва по никакъв начин в подобно предприятие;
ii) във всички други случаи, от компетентните органи на държавите-членки, които са независими от управляващата организация на участващото летище и които трябва първо да се консултират с Комитета на ползвателите на летището и с управителният съвет;
г) предоставящите наземно обслужване се избират за максимален период от седем години;
д) когато предоставящият наземно обслужване прекрати своята дейност преди края на периода, за който той е избран, той се замества чрез същата процедура.
2. Когато броят на доставчиците на наземно обслужване е ограничен в съответствие с член 6, параграф 2, или член 9, управляващата организация на летището може самият той да предостави наземното обслужване, без да е участвал в процедурата за избор по параграф 1. Подобно, той може, без да го подлага на същата процедура, да разреши на предприятие да предостави наземното обслужване на въпросното летище:
- ако той контролира пряко или косвено този предприемач, или
- ако предприятието го контролира пряко или косвено.
3. Управляващата организация на летището уведомява Комитета на ползователите летището за приетото по този член решение.
Член 12
Островни летища
В контекста на избора на доставчик на наземно обслужване на летище, както е предвидено в член 11, дадена държава-членка може да разпростре действието на задължението на обществена услуга върху други летища в тази държава-членка, при условие:
- че тези летища са разположени на острови в същият географски регион, и
- такива летища имат обем на трафика, не по-малък от 100000 превозени пътници за година, и
- такова разпростиране на действието е одобрено от Комисията с подкрепата на Комитета по член 10.
Член 13
Консултации
Държавите-членки полагат грижи, за да се организира задължителна консултационна процедура, отнасяща се до прилагането на настоящата директива, между управляващата организация на летището, Комитета на ползвателите летището и предприятията, предоставящи наземно обслужване. Тази консултация трябва да обхваща, inter alia, цената на това наземно обслужване, за която е дадено освобождаване по силата на член 9, параграф 1, буква б), и организацията за предоставянето на това обслужване. Такива консултации се организират поне веднъж годишно.
Член 14
Одобрение
1. Държавите-членки могат да обусловят дейността на доставчик на наземно обслужване или самообслужващ се използващ летището от получаването на одобрение от публичен орган, независим от управляващата летището организация.
Критериите за такова одобрение следва да са свързани с добрата финансова ситуация и достатъчно покритие на застраховката, със сигурността и безопасността на инсталациите, на въздухоплавателните средства, на оборудването и лицата, както и със защитата на околната среда и със съобразяване със съответното социално законодателство.
Критериите следва да съответстват на следните принципи:
а) те следва да се прилагат по недискриминационен начин спрямо различните доставчици на наземно обслужване и ползвателите на летището;
б) те следва да се отнасят към посочената цел;
в) те не следва на практика да намаляват достъпа до пазара или свободата на самообслужване до равнище под предвиденото в настоящата директива.
Тези критерии се оповестяват публично и доставчиците на наземно обслужване или самообслужващите се ползватели на летища биват предварително информирани за процедурата за получаване на одобрение.
2. Одобрението може да бъде отказаноили отменено само ако доставчик на наземно обслужване или самообслужващ се ползвател на летището не отговаря, поради собствени действия, на критериите, посочени в параграф 1.
Мотивите за съответния отказ или отмяна следва да се съобщят на засегнатите доставчик на наземно обслужване или ползвател, както и на управляващата организация.
Член 15
Правила за поведение
Държава-членка може, когато е подходящо, по предложение от управляващата организация на летището:
- да забрани на доставчик на наземно обслужване или на използващ летището предоставянето на наземно обслужване, ако този доставчик или ползвател не спазва наложените му правила за гарантиране на правилното функциониране на летището.
Тези правила следва да се съобразяват със следните принципи:
а) те следва да се прилагат по недискриминационен начин спрямо различните доставчици на наземно обслужване и ползвателите на летището;
б) те следва да се отнасят към посочената цел;
в) те не следва, на практика, да намаляват достъпа до пазара или свободата на самообслужване до равнище под предвиденото в настоящата директива,
- по-специално да изискат от доставчици на наземно обслужване на летище да участват по лоялен и недискриминационен начин при изпълнение на задълженията за обществена услуга съгласно националното законодателство и регламентация, включително задължението за предоставяне на непрекъснато обслужване.
Член 16
Достъп до инсталациите
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране, че доставчиците на наземно обслужване и ползвателите на летището, желаещи да се самообслужват, имат достъп до инсталациите на летището в степента, необходима им да изпълняват своята дейност. Ако управляващата организация на летището или, когато е подходящо, публичният орган или който и да е друг контролен орган постави условия за такъв достъп, тези условия трябва да са адекватни, прозрачни, обективни и недискриминационни.
2. Наличното пространството за наземно обслужване на дадено летище се разпределя между различните доставчици на наземно обслужване и самообслужващи се ползватели на летището, включително новите участници в тази област, до степента, необходима за изпълнение на техните права и за осигуряване на ефективна и лоялна конкуренция въз основа на адекватни, обективни, прозрачни и недискриминационни правила и критерии.
3. Когато достъпът до инсталациите на летището е свързан със събиране на такса, последната трябва да бъде определена въз основа на адекватни, обективни, прозрачни и недискриминационни критерии.
Член 17
Сигурност и безопасност
Разпоредбите на настоящата директива по никакъв начин не засягат правата и задълженията на държавите-членки по отношение на реда, сигурността и безопасността на летищата.
Член 18
Защита на околната среда и социална защита
Без да се засяга прилагането на настоящата директива и съгласно другите разпоредби на правото на Общността, държавите-членки могат да предприемат необходимите мерки за гарантиране на защитата на правата на работниците и по отношение на околната среда.
Член 19
Съобразяване с националното законодателство
От доставчика на наземно обслужване на летище на държава-членка се изисква да се съобразява с разпоредбите на националното право, съвместимо с правото на Общността.
Член 20
Реципрочност
1. Без да се засягат международните ангажименти на Общността, винаги, когато стане видно, че трета страна по отношение на достъпа на пазара на наземно обслужване или на пазара на самообслужване:
а) не осигурява, де юре и де факто, на доставчиците на наземно обслужване или на самообслужващите се ползватели на летището от дадена държава-членка третиране, сравнимо с това, предоставяно от държавата-членка спрямо доставчиците на наземно обслужване и самообслужващите се ползватели от тази държава; или
б) не осигурява, де юре и де факто, на доставчиците на наземно обслужване или на самообслужващите се ползватели на летището от държавата-членка национално третиране; или
в) осигурява на доставчиците на наземно обслужване или на самообслужващите се ползватели на летището от други трети държави по-добро третиране, отколкото на доставчиците на наземно обслужване или на самообслужващите се ползватели на летището от държава-членка,
дадена държава-членка може изцяло или отчасти да спре задълженията, произтичащи от настоящата директива по отношение на доставчиците на наземно обслужване или на ползватели на летището от тази трета страна, в съответствие с правото на Общността.
2. Засегнатата държава-членка информира Комисията за всяко анулиране или спиране на или прекратяване на права или задължения.
Член 21
Право на обжалване
Държава-членка или, където е подходящо, управляващата организация на летищата, гарантира, че всяка страна с легитимен интерес има право на обжалване на решения или индивидуални мерки, приети по силата на член 7, параграф 2, и членове 11 до 16.
Следва да се даде възможност да се отнесе обжалването до национален съд или публичен орган, различен от управляващата организация на летището и, където е подходящо, независим от контролиращия го публичен орган.
Член 22
Информационен доклад и преразглеждане
Държавите-членки съобщават на Комисията информацията, изисквана от нея за съставяне на доклад за прилагането на настоящата Директива.
Докладът, съпроводен от каквито и да са предложения за преразглеждане на Директивата, се изготвя не по-късно от 31 декември 2001 г.
Член 23
Изпълнение
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, в срок от една година от датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на това позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби на националното си законодателство в областта, уредена с настоящата директива.
Член 24
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден от датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 25
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 15 октомври 1996 година.