31964L0432
P 121/1977
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 26 юни 1964 година
относно проблеми, свързани със здравето на животните, които засягат търговията в Общността с говеда и свине
(64/432/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ИКОНОМИЧЕСКА ОБЩНОСТ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 43 и 100 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Асамблеята (1),
като все предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като има предвид, че Регламент № 20 на Съвета относно поетапното създаване на обща организация на пазара на свинско месо (3) вече е в сила и Регламент № 14/64 на Съвета относно постепенното изграждане на обща организация на пазарите в сектора на говеждото и телешкото месо вече е влязъл в сила и като има предвид, че тези регламенти засягат също и търговията с живи животни;
като има предвид, че Регламент № 20 заменя многобройните традиционни мерки за защита при преминаване на границата с единна система, създадена с основната цел да се улесни търговията на територията на Общността; като има предвид, че Регламент № 14/64 на Съвета има също за цел да се отстранят пречките, които възпрепятстват търговията с тези продукти;
като има предвид, че, докато търговията на територията на Общността с говеда и свине е възпрепятствана от разлики между здравните изисквания на държавите-членки, прилагането на горепосочените регламенти няма да доведе до желания резултат;
като има предвид, че с цел да се отстранят тези различия е необходимо да се предприемат мерки в рамките на общата селскостопанска политика и в съответствие с вече приети регламенти или такива, които са в процес на подготовка, относно поетапното създаване на обща организация на пазарите; като има предвид, че разпоредбите относно здравето на животните на държавите-членки трябва да бъдат сближени;
като има предвид, че правото на държавите-членки съгласно член 36 от Договора да продължат налагането на забрани или ограничения на внос, износ или транзитно преминаване на стоки, обосновани от защита на здравето и живота на хората и животните, същевременно не ги освобождава от задължението да сближат разпоредбите, на които се основават тези забрани и ограничения, доколкото разликите между тези разпоредби възпрепятстват прилагането и функционирането на общата селскостопанска политика;
като има предвид, че в контекста на това сближаване, към държавата на изпращане трябва да бъде поставено изискването да осигури така, че говедата и свинете за отглеждане, производство и клане, предназначени за търговия в рамките на Общността, местата от които пристигат тези животни и се натоварват, и използваните транспортни средства отговарят на определени здравни изискания за животните с цел да се гарантира, че те не са носители на заразни или инфекциозни болести;
като има предвид, че като доказателство пред държавите-членки, че тези изисквания се спазват, е необходимо да се представи здравен сертификат, издаден от официален ветеринарен лекар, който да съпровожда животните до местоназначението им;
като има предвид, че държавите-членки трябва да имат право да забранят въвеждането на говеда и свине в случай, че се установи, че такива животни страдат или се предполага, че страдат от заразна или инфекциозна болест, ако има вероятност да са носители на такава болест, без да са болни, или ако не спазват разпоредбите на Общността относно здравето на животните;
като има предвид, че с изключение на случаите, когато се застрашава здравето на животните, не съществуват причини да се разреши на държавите-членки да забранят въвеждането на говеда и свине и като има предвид, че изпращачът, по негово искане, или по искане на свой представител трябва да има възможността да върне животните обратно в страната на изпращане, с изключение на случаите когато има основание за противното;
като има предвид, че в случаи на забрана или ограничение причините трябва да бъдат оповестени на изпращача на животните или на неговия представител, както и на компетентния централен орган на страната на изпращане, за да бъдат осведомени относно причините за налагане на тези мерки;
като има предвид, че в случаи на възникнали спорове между него и органите на държавата членка на местоназначение, относно основанието за забрана или ограничение, на изпращача трябва да бъде предоставено правото да се консултира с ветеринарен лекар, който може да избере от списък, изготвен от Комисията;
като има предвид, че в някои случаи и за определени категории животни се приема общите разпоредби по тази директива да бъдат облекчени, без това да доведе до здравен риск, и се дава право на държавите-членки на местоназначение да предоставят общи или специални дерогации;
като има предвид, че в определени проблемни области разпоредбите в държавите-членки не могат да се сближени докато не се изготви по-обстойно проучване,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива се прилага за търговия в рамките на Общността с говеда и свине за отглеждане, производство и клане.
Член 2
За целите на тази директива:
а)
„стопанство“ означава земеделско стопанство или официално контролирани помещения на търговец на едро, разположени на територията на държава-членка и в което обичайно се отглеждат или държат животни за отглеждане, производство и клане;
б)
„животни за клане“ означава говеда или свине, които при пристигането си в страната на местоназначение, трябва да се придвижат директно до кланица или до пазар, прилежащ към кланица, чиито правила позволяват извеждането на животните от пазара само до кланица, която е одобрена за тази цел от централен компетентен орган. В последния случай, животните трябва да бъдат заклани в тази кланица не по-късно от седемдесет и два часа след пристигането им на пазара;
в)
„животни за отглеждане или производство“ означава говеда и свине, с изключение на посочените в буква б), включително предназначените за отглеждане, производство на мляко или месо, или за земеделска работа;
г)
„животно, свободно от туберкулоза“ означава говедо, което отговаря на условията по приложение А (I) (1);
д)
„официално свободно от туберкулоза стадо говеда“ означава стадо, което отговаря на условията по приложение А (I) (2);
e)
„свободно от бруцелоза говедо“ означава животно, което отговаря на условията по приложение А (II) (1);
ж)
„официално свободно от бруцелоза стадо говеда“ означава стадо, което отговаря на условията по приложение А (II) (А) (2);
з)
„свободно от бруцелоза стадо говеда“ означава стадо, което отговаря на условията по приложение А (II) (А) (3);
и)
„свободни от бруцелоза свине“ означава свине, които отговарят на условията, определени в приложение А (II) (Б) (1);
й)
„свободно от бруцелоза стадо свине“ означава стадо, което отговаря на условията, определени в приложение А (II) (Б) (2);
к)
„зона, свободна от епизоотии“ означава зона с диаметър 20 км, в която, в продължение на най-малко тридесет дни преди натоварването не е имало:
i)
случаи на шап при говедата;
ii)
случаи на шап, треска или заразна парализа при свинете;
л)
„болести, чието обявяване е задължително“ означава болестите от списъка в приложение Д;
м)
„официален ветеринарен лекар“ означава ветеринарен лекар, определен от компетентните централни органи на държавата-членка;
н)
„страна на изпращане“ означава държавата- членка, от която говедата и свинете се изпращат до друга държава-членка;
о)
„страна на местоназначение“ означава държавата-членка, към която се изпращат говеда и свине от друга държава-членка.
Член 3
1. Всяка държава-членка е длъжна да гарантира, че само говедата и свинете, които отговарят на общите условия по параграф 2, и като се имат предвид при необходимост условията по параграф 7, както и специалните условия за определени категории говеда и свине по параграфи от 3 до 6, се изпращат от нейната територията до тази на друга държава-членка.
2. Говедата и свинете, за които се отнася настоящата директива, трябва:
а)
да нямат клинична проява на заболяване към датата на натоварването;
б)
да са получени от стопанство, което официално отговаря на следните условия:
i)
да се намира в центъра на зона, свободна от епизоотии;
ii)
да е свободна от шап или бруцелоза при говедата или от шап, бруцелоза при свинете, заразна парализа при свинете поне в продължение на три месеца преди изпращането на животните;
iii)
да е свободна от всички други болести, чието обявяване е задължително, които са заразни или инфекциозни за въпросните животински видове, поне 30 дни преди изпращането на животните;
в)
в случай на животни за отглеждане и производство, да са останали в стопанството, посочено в параграф 2, буква б) по време на тридесет дневния срок преди натоварването. Официалният ветеринарен лекар може да удостовери, че животните са останали в стопанството по време на тридесет дневния период преди натоварването когато става въпрос за животни, идентифицирани по начина представен в буква г) и поставени под официален ветеринарен контрол, позволяващ да се удостовери, че същите принадлежат към стопанството;
г)
да са идентифицирани с официална, или официално одобрена ушна марка или, при свинете, с постоянен идентификационен печат;
д)
да са изпратени директно от стопанството до действителното място за натоварване:
i)
без да влизат в контакт с други двукопитни животни, които не са говеда или свине, отговарящи на условията, определени за извършване на търговия в рамките на Общността;
ii)
разделени на животни за отглеждане или производство и животни за клане;
iii)
в транспортни средства или контейнери, които са били първо почистени и дезинфекцирани с дезинфектант, официално одобрен от страната на изпращане;
е)
да са натоварени за транспортиране до страната на местоназначение съгласно условията по буква д) на специфично място в центъра на зона, свободна от епизотии;
ж)
след натоварване да се изпратят директно и във възможно най-кратък срок до граничния пункт на страната на изпращане;
з)
да са придружени със здравен сертификат по време на транспортирането им до страната на местоназначение съгласно изискванията по приложение Е (образци от I до IV), който се изготвя в деня на извършване на натоварването поне на езика на страната на местоназначение и е валиден за период от десет дни.
3. Говедата за отглеждане и производство трябва също така да са:
а)
ваксинирани поне петнадесет дни и не повече от четири месеца преди натоварването срещу типове А, О и С на вируса на шап, като се използва не-активирана вирусна ваксина, одобрена и контролирана от компетентните органи на страната на изпращане;
б)
да произхождат от официално свободно от туберкулоза стадо говеда, да свободни от туберкулоза и да имат отрицателни резултати от интрадермален туберкулозен тест, извършен съгласно разпоредбите на приложения А и Б;
в)
да произхождат от официално свободно от бруцелоза стадо говеда, да са свободни от бруцелоза и показателят на бруцела да е под 30 международни единици аглутинация на милилитър в резултат на серо-аглутинационен тест, извършен съгласно разпоредбите на приложения А и В;
г)
при млекодайните крави, да нямат клинично проявен мастит; освен това, при анализ съгласно разпоредбите на приложение Г, млякото им не трябва да показва никакъв признак на характерно заразно заболяване, или да съдържа специфични патогенни микроорганизми.
4. Свинете за отглеждане или производство трябва също така да произхождат от стада, които са свободни от бруцелоза и показателят на бруцела трябва да е под 30 международни единици аглутинация на милилитър в резултат на серо-аглутинационен тест, извършен съгласно разпоредбите на приложения А и В; серо-аглутинационният тест се прилага само за свине с тегло над 25 килограма.
5. Животните за клане не трябва да са говеда или свине, които подлежат на клане по програма на държавата-членка за ликвидиране на заразни или инфекциозни заболявания.
6. Говедата за клане, ако са на повече от четири месеца, трябва също така:
а)
да са били ваксинирани срещу типове А, О и С на вируса на шап не по-рано от петнадесет дни и не по-късно от четири месеца преди натоварване, като е използвана неактивирана вирусна ваксина, одобрена и контролирана от компетентния орган на страната на изпращане; въпреки това обаче периодът на валидност на ваксината се удължава на дванадесет месеца при говеда, повторно ваксинирани в държавите-членки, където такива животни се ваксинират годишно и където систематично се колят при заразяване от шап;
б)
ако не произхождат от официално свободно от туберкулоза стадо говеда, да са с отрицателен резултат от интрадермален тест за туберкулоза, извършен съгласно изискванията на приложения А и Б;
в)
ако не произхождат от официално свободно от бруцелоза стадо говеда, нито от свободно от бруцелоза стадо говеда, трябва показателят на бруцела да е под 30 международни аглутинационни единици на милилитър в резултат на серо-аглутинационен тест, извършен съгласно разпоредбите на приложения А и В.
7. Следните животни се допускат също за търговия в рамките на Общността: животни за отглеждане или производство, или животни за клане, получени на официално одобрен пазар за изпращане до друга държава-членка, при условие че този пазар отговаря на следните условия:
а)
контролира се от официален ветеринарен лекар;
б)
намира се в центъра на зона, свободна от епизоотии и на място, където не се провежда пазар на животни на същия ден;
в)
използва се след дезинфекция или за животни за отглеждане или производство, или за животни за клане, които отговарят на изискванията за търговия в рамките на Общността съгласно условията, определени в параграфи 2-6 и тези по член 4, в случай, че тези условия са приложими за въпросните видове животни. По-специално тези животни трябва да са изпратени за пазара съгласно разпоредбите на параграф 2, буква д) . Преди да се пренесат от стопанството или пазара, отговарящи на изискванията на тази параграф, до мястото на натоварване, тези животни трябва да се пренесат до официално контролирано събирателен пункт място, ако последният отговаря на условията, определени за пазарите.
Животни, придобити на такива пазари, трябва да се изпращат директно от пазара или събирателния пункт до действителното място на натоварване по такъв начин, че да бъдат изпълнени условията по параграф 2, букви д) и ж), и да бъдат изпратени към страната на местоназначение.
Периодът, по време на който се извършва събирането на тези животни извън стопанството на произход, по-специално на пазара, събирателния пункт или действителното място на натоварване, може да се приспадне от периода от тридесет дни по параграф 2, буква в), но не трябва да надхвърля четири дни.
8. Страната на изпращане определя пазарите, посочени в параграф 7, които са одобрени за животни за отглеждане или производство и за животни за клане. Тя уведомява компетентните органи на другите държави-членки и Комисията относно одобрените пазари.
9. Страната на изпращане определя процедурата за официален контрол на пазарите и събирателните пунктове, посочени в параграф 7 и гарантира извършването на този контрол.
10. В случая, посочен в параграф 7, е необходимо да се направят съответните вписвания в здравните сертификати съгласно условията в приложение Е (образци I, II, III, IV).
11. Страната на изпращане определя процедурата за официален контрол над помещенията на търговци на едро и гарантира извършването на този контрол.
12. В случай, че стопанството или зоната, в която то е разположено, е обект на официални ограничения в следствие на възникване на заразна или инфекциозна болест при съответните видове животни, сроковете, определени в параграф 2, буква б), ii) и iii) и член 2, буква д), се прилагат от датата, на която тези забрани и ограничения се считат за официално отстранени.
Член 4
1. Всички животни, предназначени за търговия в рамките на Общността, трябва да са пребивавали на територията на държавата-членка на изпращане преди датата на натоварване:
а)
за срок, не по-кратък от шест месеца при животни за отглеждане или производство;
б)
за срок, не по-кратък от три месеца при животни за клане.
В случай, че тези животни са на по-малко от съответно шест или три месеца, те трябва да са пребивавали на територията на държавата-членка на изпращане след раждането им.
2. За всички случаи, за които се прилага параграф 1, е необходимо да се направят съответните вписвания в здравните сертификати, съгласно изискванията на приложение Е (образци I, II, III, IV).
Член 5
В случай, че ваксините, посочени в член 3, параграф 3, буква а) и параграф 6, буква а), не са произведени в държава-членка, те трябва да се получат от друга държава-членка с изключение на случаите, когато нова научна информация или липса на ваксини, които до момента са били считани за подходящи, налагат получаването на ваксини от страни извън Европейската икономическа общност. В случай на поява на шап, различен от типовете А, О или С или разновидностите им, срещу които сега използваните ваксини дават недостатъчна защита или не дават никаква защита, всяка държава-членка може да предприеме необходимите спешни мерки с цел да се адаптират формулите на ваксините и те да се използват. Същевременно тя информира за това другите държави-членки и Комисията. Комисията може да организира провеждането на дискусии относно предприетите мерки и тези, които предстои да бъдат предприети.
Член 6
1. Всяка държава-членка е длъжна да предостави на другите държави-членки и на Комисията списъка с граничните пунктове, които следва да се използват за въвеждане на говеда и свине на територията ѝ.
При спазване на разпоредбите относно здравето на животните, изборът на гранични пунктове трябва да държи сметка за пазарните канали и всички използвани транспортни средства.
2. Всяка страна на местоназначение може да изиска изпращачът или негов представител да я уведомят предварително, при навлизане в територията ѝ, за изпращането на говеда или свине, както и за вида и броя животни, граничните пунктове и предвидената дата и час за пристигане. Въпреки това, държавата-членка не може да изисква това уведомление да се прави повече от четиридесет и осем часа преди влизането на пратката на територията ѝ.
3. Всяка страна на местоназначение може да забрани въвеждането на говеда и свине на територията ѝ, в случай че след направен преглед на граничния пункт официален ветеринарен лекар установи, че:
а)
животните са заразени от или се предполага, че са заразени от болест, чието обявяване е задължително;
б)
разпоредбите по член 3 и 4 не са спазени по отношение на тези животни.
Страната на местоназначение може да предприеме необходимите мерки, в това число и карантина, с цел да изясни ситуацията по отношение на животните, за които се предполага, че са заразени от болест, чието обявяване е задължително, или такива, които могат да разпространят такава болест.
Всяко решение, взето по първото или второто изречение по-горе, по искане на изпращача или на негов представител, разрешава връщането на животните, при условие че това не е свързано със здравни рискове.
4. В случай, че въвеждането на животни е било забранено въз основа на някои от условията по параграф 3, буква а) и страната на изпращане или транзитната страна, в зависимост от случая, не даде разрешение, в рамките на осем часа, за връщането им, компетентните органи на страната на местоназначение могат да дадат нареждане животните да бъдат заклани или унищожени.
5. Животните, предназначени за клане, трябва да бъдат заклани веднага след пристигането им в кланицата, съгласно здравните изисквания за животните. Животни за клане, които са били изпратени директно след пристигането си в страната на местоназначение към пазар, прилежащ към кланица, чийто правила позволяват извеждането на животните от пазара само до кланица, която е одобрена за тази цел от централен компетентен орган , трябва да бъдат заклани в тази кланица не по-късно от седемдесет и два часа след пристигането им на пазара.
Компетентните органи на страната на местоназначение могат, поради съображения за здравето на животните, да определят кланицата, до която да бъдат изпратени тези животни.
6. Ако след въвеждането на територията на страната на местоназначение на животни за отглеждане или производство, се установят факти, които биха оправдали прилагането на параграф 3, компетентните централни органи на страната на изпращане са длъжни, по искане на компетентните централни органи на страната на местоназначение, да направят необходимите проучвания и да уведомят тези органи незабавно след резултата от проучванията.
7. Решенията, взети от компетентните органи по параграфи 3, 4 и 5, следва да бъдат съобщени на изпращача или на негов представител, заедно с причините за вземането им. Тези мотивирани решения трябва, при отправено искане, да му бъдат съобщени в писмена форма с посочване на начините за обжалване, предвидени в действащото законодателство влиза в противоречие с тях, както и формата и срока, в който обжалването трябва да бъде предприето. Решенията трябва също да бъдат съобщени на компетентните централни органи на страната на изпращане.
Член 7
1. Страните на местоназначение могат да предоставят право на една или повече страни на изпращане общи разрешения или разрешения, ограничени до определени случаи, за въвеждането на тяхна територия на:
А.
Говеда за отглеждане, производство или клане:
а)
които чрез дерогация от член 3, параграф 3, буква а) или параграф 6, буква а) не са били ваксинирани за шап, в случай че няма официално регистриран случай на шап в страната на изпращане, както и в транзитните страни в продължение на поне шест месеца преди датата на натоварване;
б)
които, чрез дерогация от член 3, параграф 3, буква а) или параграф 6, буква а), са били третирани със серум срещу шап не повече от десет дни преди натоварване, като този серум е бил одобрен и контролиран от компетентните органи на страната на изпращане и разрешен от компетентните органи на страната на местоназначение.
Б.
Говеда за отглеждане или производство, които чрез дерогация от член 3, параграф 3, буква в) произхождат от стадо, свободно от бруцелоза.
В.
Говеда за клане:
а)
които, чрез дерогация от член 3, параграф 6, буква б), са дали положителен резултат при интрадермален тест за туберкулин;
б)
които, чрез дерогация от член 3, параграф 6, буква в), са дали показател на бруцела, равен на или по-голям от 30 международни единици аглутинация на милилитър в резултат на серо-аглутинационен тест.
2. Когато страната на местоназначение предостави общо разрешение по параграф 1, тя е длъжна незабавно да уведоми другите държави-членки и Комисията за това разрешение.
3. Когато страната на местоназначение предостави каквото и да е разрешение по параграф 1 е необходимо да се получи съответното разрешение, при транзитни операции, и от съответните транзитни страни.
4. Страните на изпращане предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че в здравните сертификати, образци на които са представени в приложение Е (образци I и II), е отбелязано, че е използвана една от възможностите по параграф 1.
Член 8
До влизане в сила на разпоредби, приети от Европейската икономическа общност, тази директива не засяга разпоредбите на държавите-членки относно:
а)
говеда и свине, които са третирани с антибиотици, естрогени или тиреостатици;
б)
предпазване от трихинелоза, в случай че тези разпоредби не се прилагат дискриминиращо, като се има предвид особено прилагането на системни проучвания с цел да се установи наличието на трихинели в държавите-членки на изпращане.
Член 9
1. Държава-членка може да предприеме следните мерки, в случай че възникне опасност да се разпространят болести по животните в резултат на въвежданена територията ѝ на говеда или свине от друга държава-членка:
а)
при възникване на епизоотична болест в друга държава-членка да забранят временно или да ограничат въвеждането на говеда или свине от засегнатите райони на тази държава-членка;
б)
ако епизоотичната болест се разпространи или ако възникне друга сериозна заразна или инфекциозна болест при животните, да забрани временно или да ограничи въвеждането на говеда и свине от всяка част от територията на тази държава.
2. Мерките, взети от дадена държава-членка по параграф 1, трябва да бъдат съобщени в рамките на десет работни дни на другите държави-членки и на Комисията, заедно с точната обосновка за прилагането на тези мерки.
3. В случай, че засегнатата държава-членка реши, че забраната или ограничението, посочени в параграф 1 са необосновани, тя може да отправи искане до Комисията за незабавно започване на дискусии.
Член 10
1. Правата на обжалване по действащото законодателство в държавите-членки, срещу решения, взети съгласно настоящата директива от компетентните органи, не се засягат от настоящата директива.
2. Всяка държава-членка предоставя на изпращачите, по отношение на чиито говеда и свине са взети мерки съгласно условията на член 6, параграф 3, преди да са предприети други мерки от компетентните органи, които не се отнасят до клане или унищожаване на животните, ако такива мерки са крайно необходими по здравни съображения, правото да получат становището на експерт ветеринарен лекар, с което да се установи дали са спазени условията по член 6, параграф 3.
Експертът ветеринарен лекар трябва да е гражданин на държава-членка, различна от страната на изпращане или страната на местоназначение.
Комисията, по предложение от държавите-членки, изготвя списък на експерти ветеринарни лекари, на които може да бъде възложено изготвянето на такива становища. След като се консултира с държавата-членка, Комисията изготвя общи правила, които да се приложат, по-специално по отношение на процедурата за съставяне на тези становища.
Член 11
В случаите, в които разпоредбите на Общността относно вноса на говеда и свине от трети страни, не са приложими към датата, от която настоящата Директива се прилага, или тяхното приложение предстои, националните разпоредби, отнасящи се до говеда и свине, внесени от тези страни, не трябва да са по-благоприятни от тези, които регулират търговията в рамките на Общността.
Член 12
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива и приложенията към нея, в рамките на дванадесет месеца след нотифицирането ѝ и незабавно информират Комисията за това.
Член 13
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 26 юни 1964 година.