32003R1291
L 181/12
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1291/2003 НА КОМИСИЯТА
от 18 юли 2003 година
за допълнение на приложението към Регламент (ЕО) № 2400/96 за вписването на някои означения в „Регистър на защитените наименования за произход и защитените географски указания“, предвиден в Регламент (ЕИО) № 2081/92 на Съвета за защита на географските указания и на наименованията за произход на селскостопанските и хранителните продукти („Pane di Altamura“)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2081/92 на Съвета от 14 юли 1992 г. за защита на географските указания и наименованията за произход на селскостопанските и хранителните продукти (1), последно изменен с Регламент (ЕО) № 806/2003 на Комисията (2), и по-специално член 6, параграфи 3 и 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 5 от Регламент (ЕИО) № 2081/92 Италия предаде на Комисията заявка за регистрация на означението „Pane di Altamura“ като защитено наименование за произход.
(2)
Бе установено съгласно член 6, параграф 1 от въпросния регламент, че заявката съответства на този регламент, по-специално, че съдържа всички елементи предвидени в член 4 от него.
(3)
Република Гърция изпрати на Комисията възражение по смисъла на член 7 от Регламент (ЕИО) № 2081/92 след публикуването в Официален вестник на Европейските общности (3) на основните елементи, свързани със заявката за регистрация на „Pane di Altamura“. Възражението касаеше неспазването на условията, предвидени в член 2 от регламента. В случая на наименование за произход, производството, преработката и приготовлението следва да се извършват на определена географска територия. Но в случая с „Pane di Altamura“, според спецификацията, хлябът се приготвя от суровина грис, произхождаща от пет различни общини: Алтамура, Гравина ди Пулиа, Поджорсини, Спинадзола и Минерво Мурдже, докато районът на преработване в хляб се ограничава до територията на община Алтамура.
(4)
Португалската република изпрати на Комисията възражение по смисъла на член 7 от Регламент (ЕИО) № 2081/92 след публикуването в Официален вестник на Европейските общности на основните елементи, свързани със заявката за регистрация на „Pane di Altamura“. Възражението касаеше същите елементи, като тези, изтъкнати от Република Гърция. Освен това беше посочено, че регистрацията е трябвало да бъде заявена като защитено географско указание, а не като защитено наименование за произход.
(5)
Възраженията на Република Гърция и Португалската република бяха допустими по смисъла на член 7, параграф 4 от регламента. Комисията покани заинтересуваните държави да потърсят споразумение помежду си в съответствие с техните вътрешни процедури.
(6)
Италианската република отговори на двете възражения, представени от Република Гърция и Португалската република, че е съгласна с направените забележки. Тя добави, че разграничаването на района на производство на суровината и на смилане от зоната на производство на хляба се дължи изключително на техническа грешка и представи нова редакция на параграфа в резюмето относно определянето на границите на географската територия, според която районът на производство на „Pane di Altamura“ съвпада с района на производство на суровината.
(7)
Република Гърция отговори, че вече не възразява срещу регистрацията на означението „Pane di Altamura“.
(8)
Португалската република отговори, че поддържа възражението си относно регистрацията на означението „Pane di Altamura“ като защитено наименование за произход. Тя посочи, че не изглежда подходящо географското название „Алтамура“ да се отнася за продукт, произхождащ от целия географски регион, съответстващ на петте общини, цитирани по-горе. Всъщност, резюмето съдържаше доказателства, според които единствено община Алтамура е известна с производството на хляб, а не целият регион. Поради тези различни причини, изглежда че означението е трябвало да бъде регистрирано като защитено географско указание.
(9)
Италианската република предаде на Комисията заявка за регистрация на означението „Pane di Altamura“ като наименование за произход, променена спрямо първоначалната заявка. Географският регион на производство на хляб съответства на територията на петте общини, посочени по-горе, и следователно съвпада с географския регион на производство на суровината.
(10)
Тъй като в срок от три месеца не бе постигнато никакво съгласие между Италианската република и Португалската република, Комисията следва да вземе решение съгласно процедурата, предвидена в член 15.
(11)
Комисията поиска становището на Научния комитет за наименованията за произход, географските указания и сертификатите за специфичен характер. Научният комитет прецени, че „характеристиките, представени в заявката относно „Pane di Altamura“, се отнасят не само за община Алтамура, но и за специфични територии, разположени извън тази община, в които също се извършват производството, преработката и приготвянето. Тъй като географската среда включва естествени и човешки фактори, качеството на суровините и на продукцията, както и традицията, която води началото си от Средновековието, могат да бъдат считани като еднообразни за цялата територия посочена в заявката“. Научният комитет прецени, че заявката отговаря на изискванията в член 2, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕИО) № 2081/92. Той добави, че ситуацията, при която се използва географското наименование на дадена община за определяне на географска територия с различно и определено за тази цел наименование за произход, е относително честа и юридически приемлива, когато е обоснована.
(12)
Комисията взе предвид консултативното становище на Научния комитет. Тя прецени като допустими обясненията, дадени от италианските власти. Освен това формалният анализ на спецификацията, отнасяща се за означението „Pane di Altamura“, не откри явна грешка в преценката.
(13)
Следователно това означение следва да бъде вписано в „Регистър на защитените наименования за произход и защитените географски указания“ и следователно да бъде защитено в Общността като защитено наименование за произход.
(14)
Приложение I към настоящия регламент допълва приложението към Регламент (ЕО) № 2400/96 на Комисията (4), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1257/2003 (5).
(15)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, отговарят на становището на Регулаторния комитет за защитените географски указания и защитените наименования за произход,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 2400/96 се допълва с означението, фигуриращо в приложение I към настоящия регламент, и това означение се вписва в „Регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания“, предвиден в член 6, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2081/92, като защитено наименование за произход (ЗНП).
Основните елементи на спецификацията фигурират в приложение II. Тези елементи заместват публикуваните в Официален вестник на Европейските общности (виж бележка под линия № 3).
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 юли 2003 година.