32005L0019
L 058/19
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2005/19/ЕС НА СЪВЕТА
от 17 февруари 2005 година
за изменение на Директива 90/434/ЕИО относно общата система за данъчно облагане, приложима спрямо сливанията, разделянията, прехвърлянията на активи и замените на акции по отношение на дружества от различни държави-членки
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност и по-специално член 94 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
като има предвид, че:
(1)
Директива 90/434/ЕИО (3) въвежда за преструктурирането на предприятия общи правила, които са неутрални от гледна точка на конкуренцията.
(2)
Целта на Директива 90/434/ЕИО е да се отсрочи данъчното облагане на приходи, печалби и капиталови печалби от реорганизация на предприятия и да се защитят правата за данъчно облагане на държавите-членки.
(3)
Една от целите на Директива 90/434/ЕИО е да се премахнат пречките за функциониране на вътрешния пазар като двойното данъчно облагане. И тъй като това не е напълно постигнато от разпоредбите на тази директива, държавите-членки трябва да вземат необходимите мерки за постигане на тази цел.
(4)
Опитът, придобит след прилагането на Директива 90/434/ЕИО през януари 1992 г., показва различни начини за нейното усъвършенстване, а също така и как може да се разшири полезното влияние на общите правила, приети през 1990 г.
(5)
На 8 октомври 2001 г. Съветът прие Регламент (ЕО) № 2157/2001 относно статута на европейското дружество (SE) (4) и Директива 2001/86/ЕО относно допълнение на статута на европейското дружество по отношение на участието на работниците. (5) Също така на 22 юли 2003 г. Съветът прие Регламент (ЕО) № 1435/2003 относно устава на европейското кооперативно дружество(SCE) (6) и Директива 2003/72/ЕО относно допълнение на устава на европейското кооперативно дружество относно участието на работниците и служителите (7). Една от най-важните особености на тези документи е, че и SE, и SCE могат съответно да местят седалищата си в различни държави-членки, без да бъдат прекратени или обявени в ликвидация.
(6)
Преместването на седалище е начин за упражняване свободата на установяване, предвидена в членове 43 и 48 от Договора. При това преместване не се прехвърлят активи и дружеството и неговите акционери не извличат приход, печалби или капиталови печалби. Решението на дружеството да реорганизира търговската си дейност чрез преместване на седалището си не бива да се препятства от дискриминационни данъчни правила и ограничения, неблагоприятни положения и нарушения, произтичащи от националното данъчно законодателство, което е в противоречие със общностното право. Невинаги SE или SCE престават да бъдат местни лица на една държава-членка в резултат от преместването на седалището им в друга държава-членка. Мястото на данъчно облагане на SE или SCE продължава да се определя от националното законодателство и данъчните споразумения.
(7)
Преместването на седалището на едно дружество или събитие, свързано с това преместване, което води до промяна в мястото на данъчното облагане, може да породи някои форми на облагане в държавата-членка, от която се премества седалището. Данъчно облагане може да възникне и тогава, когато преместването на седалището или събитието, свързано с това преместване, не води до промяна в данъчното облагане по местопребиваване. За справянето с тази вероятна възможност, дотолкова доколкото това засяга интересите на SE и SCE, в Директива 90/434/ЕИО се въвеждат редица нови правила. В случай че след преместването на седалището активите на SE или SCE остават ефективно свързани с едно място на стопанска дейност, принадлежащо на SE или SCE и разположено в държавата-членка, от която е преместено седалището, това място на стопанска дейност получава предимства, подобни на предвидените в членове 4, 5 и 6 от Директива 90/434/ЕЕС. Тези членове се отнасят за освободените от данъци провизии и резерви и за поемането на загубите. Още повече че, съгласно принципите на Договора, при преместване на седалище, данъчното облагане на акционери трябва да се изключва. Имайки предвид задължението на държавите-членки по Договора да вземат всички необходими мерки за премахване на двойното данъчно облагане, на този етап не е нужно да се въвеждат общи правила, регулиращи мястото на данъчно облагане на SE и SCE.
(8)
Директива 90/434/ЕИО не третира загубите на едно място на стопанска дейност в друга държава-членка, признато в държавата-членка, чиито местни лица са SE или SCE. По-специално, преместването на седалище в друга държава-членка не пречи на бившата държава-членка на местните лица да възстанови, в съответния срок, загубите на мястото на стопанска дейност.
(9)
Директива 90/434/ЕИО не включва такъв вид разделяне, при което дружеството, преместващо своите клонове на дейност, не се прекратява. Следователно обхватът на член 4 от тази директива следва да се разшири, за да включи тези случаи.
(10)
Член 3 от Директива 90/434/ЕИО определя дружествата, попадащи в неговия обхват, а приложението към него изброява формите на дружествата, за които се отнася директивата. Някои форми на дружества, обаче, не са посочени в това приложение, въпреки че са местни лица за данъчни цели в съответната държава-членка и са предмет на корпоративно данъчно облагане. В светлината на натрупания опит, това е неоправдан пропуск, поради което обхватът на директивата следва да се разшири, така че да включи лица, които извършват трансгранични дейности в Общността и които отговарят на всички съответни изисквания.
(11)
Тъй като SE е акционерно дружество и тъй като SCE е кооперативно дружество, като и двете приличат по характер на други форми на дружества, влизащи вече в обхвата на Директива 90/434/ЕЕС, следва те да се добавят към списъка, изложен в приложението към Директива 90/434/ЕЕС.
(12)
Другите нови дружества, включени в списъка на приложението към настоящата директива, са корпоративни данъкоплатци в държава-членка, на която са местни лица, като някои от тях се считат за финансово прозрачни от другите държави-членки. За да бъде ефективна ползата от Директива 90/434/ЕЕС, държавите-членки, третиращи корпоративни данъкоплатци, които не са техни данъкоплатци като финансово прозрачни, следва да прилагат ползите от директивата спрямо тях. Но като се има предвид разликата в данъчното третиране от страна на държавите-членки на тези конкретни корпоративни данъкоплатци, държавите-членки трябва да имат възможност да не прилагат съответните разпоредби на директивата, когато облагат пряк или непряк акционер на тези данъкоплатци.
(13)
Когато акционерите на дружества, влизащи в сделки, управлявани от Директива 90/434/ЕЕС, се третират като финансово прозрачни, лицата, имащи интерес в акционера, не бива да бъдат облагани в случай на реорганизиране на сделките.
(14)
Съществуват някои неясноти по отношение прилагането на Директива 90/434/ЕИО спрямо превръщането на клонове във дъщерни дружества. При тези операции капиталите, свързани с една място на стопанска дейност и съставляващи „клон на дейност“, съгласно определението от член 2, буква и) от директивата, се прехвърлят към новообразуваното дружество, което е дъщерно дружество на прехвърлящото дружество, и трябва да стане ясно, че тази операция, в качеството си на прехвърляне на активи от едно дружество в държава-членка с място на стопанска дейност, локализирани в друга държава-членка, към друго дружество, намиращо се в последната, влиза в обсега на директивата.
(15)
Настоящото определение за „замяна на акции“ в член 2, буква г) от Директива 90/434/ЕИО не посочва дали терминът включва следващи придобивания извън получаването на обикновено мнозинство с право на глас. Не е рядко явление уставът на едно дружество и правилата за гласуване да бъдат съставени по такъв начин, че да са необходими следващи придобивания, за да може придобиващият да получи пълен контрол върху целевото дружество. Следователно определението „замяна на акции“ следва да се измени по такъв начин, че да става ясно, че то обхваща всички следващи придобивания.
(16)
В случаи на сливания или разделяния, получаващото дружество може да извлече печалби от разликата в стойността между получените активи и пасиви, и дяловете, които може да е притежавало в прехвърлящото дружество и които се анулират след тези операции. Член 7 от Директива 90/434/ЕИО предвижда освобождаване от тези капиталови печалби, тъй като тези печалби могат да бъдат получени също толкова лесно под формата на разпределени печалби от прехвърлящото дружество, което би било освободено, по силата на Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 г. относно общата система за данъчно облагане на дружества-майки и дъщерни дружества от различни държави-членки. (8) Целите и на двете директиви - 90/434/ЕИО и 90/435/ЕЕС, по отношение на този конкретен въпрос съвпадат, но необходимите условия не са едни и същи. Следователно Директива 90/434/ЕИО следва да се измени така, че да изравни своите изисквания с тези на Директива 90/435/ЕЕС, като вземе под внимание по-ниския праг на дялов капитал, включен в тази директива.
(17)
Като има предвид разширяването на обхвата на Директива 90/434/ЕЕС, с цел включване на отделянията и прехвърлянето на седалище на SE или SCE, следва да се измени съответно и обхватът на разпоредбата относно борбата с избягване плащането на данъци и отклонението от данъчно облагане.
(18)
Следователно Директива 90/434/ЕИО трябва да се измени съответно,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 90/434/ЕИО се изменя, както следва:
1.
заглавието се заменя със следното:
„Директива 90/434/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 г. относно общата система за данъчно облагане, приложима спрямо сливанията, разделянията, отделянията, прехвърлянията на активи и замените на акции по отношение на дружества от различни държави-членки, както и при прехвърлянето на седалище на SE или SCE в друга държава-членка“;
2.
член 1 се заменя със следното:
„Член 1
Всяка държава-членка прилага тази директива спрямо следното:
а)
сливания, разделяния, отделяния, прехвърляния на активи и замените на акции, в което участват дружества от две или повече държави-членки;
б)
прехвърляния на седалища от една държава-членка в друга държава-членка на европейски дружества (Societas Europaea или SE), както е определено в Регламент (ЕО) № 2157/2001 на Съвета от 8 октомври 2001 г. относно статута на европейското дружество(SE) (9) и европейското кооперативно дружество (SCE), както е определено от Регламент (ЕО) № 1435/2003 на Съвета от 22 юли 2003 г. относно устава на европейското кооперативно дружество (SCE) (10).
3.
член 2 се изменя, както следва:
а)
добавя се следната буква:
„б)
а) „отделяне“ означава операция, при която дружеството прехвърля, без да се прекратява, един или повече клонове от дейността си към едно или повече съществуващи или нови дружества, като оставя поне един клон от дейността си в прехвърлящото дружество, в замяна на пропорционалното издаване на неговите акционери на ценни книжа, представляващи капитала на дружествата, които получават активите и пасивите, и, когато това е възможно, заплащане в брой, което не надхвърля 10 % от номиналната стойност или, при липса на номинална стойност, от счетоводната номинална стойност на тези ценни книжа;“
б)
буква г) се заменя, както следва:
„г)
„замяна на акции“ означава операция, при която едно дружество придобива участие в капитала на друго дружество така че да получи мнозинство от правата на глас в това дружество или, притежавайки такова мнозинство, придобива допълнително участие, в замяна на издаването на акционерите от последното дружество, в замяна на техните ценни книжа, на ценни книжа, представляващи капитала на първото дружество, и, когато това е възможно, заплащане в брой, което не надхвърля 10 % от номиналната стойност или, при липса на номинална стойност, от счетоводната номинална стойност на ценните книжа, издадени в замяна;“
в)
добавя се следната буква:
„й)
„прехвърляне на седалище“ означава операция, при която едно SE или SCE, без ликвидиране или създаване на ново юридическо лице, прехвърля седалището си от една държава-членка в друга“;
4.
осмо тире от член 3, буква в) по отношение на Италия, се заменя, както следва:
„-
imposta sul reddito delle società in Italy,“
5.
названието на дял II се заменя със следното:
6.
член 4 се заменя със следното:
„Член 4
1. Сливането, разделянето и отделянето не следва да предизвиква облагане на капиталовите печалби, изчислени по отношение на разликата между реалната стойност на прехвърлените активи и пасиви и тяхната стойност за данъчни цели.
За целите на този член се прилагат следните определения:
а)
„стойност за данъчни цели“: стойността, въз основа на която би била изчислена всяка печалба или загуба за целите на данъчното облагане на приходите, печалбите и капиталовите печалби на прехвърлящото дружество, ако по време на сливането, разделянето или отделянето са били продадени такива активи или пасиви, но независимо от него;
б)
„прехвърлени активи и пасиви“: активите и пасивите на прехвърлящото дружество, които, вследствие сливането, разделянето или отделянето, се свързват ефективно с място на стопанска дейност на приемащото дружество в държавата-членка на прехвърлящото дружество и които участват в създаването на печалбата или загубата, отчитани за данъчни цели.
2. В случаите, когато се прилага параграф 1 и когато държавата-членка разглежда едно прехвърлящо дружество, което не е местно, като финансово прозрачно на базата на оценката на тази държава за правните особености на това дружество, произлизащи от закона, по който то е учредено и според който неговите акционери се облагат за дяловете, които имат в печалбите на прехвърлящото дружество, при възникването на тези печалби, държавата не може да облага с данък никой приход, печалба или капиталова печалба, изчислени по отношение на разликата между реалната стойност на прехвърлените активи и пасиви и тяхната стойност за данъчни цели.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат само в случай, че приемащото дружество изчислява нова амортизация и печалби или загуби по отношение на активите и пасивите, прехвърлени по правилата, които биха се прилагали спрямо прехвърлящото дружество или дружества, ако сливането, разделянето или отделянето не се беше случило.
4. Когато по законите на държавата-членка на прехвърлящото дружество, приемащото дружество има право на нова амортизация или печалби или загуби по отношение на прехвърлените активи и пасиви, изчислени на база, различна от описаната в параграф 3, параграф 1 не се прилага спрямо активите и пасивите, по отношение на които се упражнява тази възможност.“;
7.
член 6 се заменя със следното:
„Член 6
В степента, в която, ако операциите, описани в член 1, параграф а, се извършват между дружества от държавата-членка на прехвърлящото дружество, същата страна следва да прилага разпоредби, позволяващи на приемащото дружество да поеме загубите на прехвърляното дружество, които все още не са изразходвани за данъчни цели, като тези разпоредби трябва да се разширят, за да могат да обхванат поемането на подобни загуби от местата на стопанска дейност на приемащото дружество, разположени на нейната територия.“;
8.
в член 7 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Държавите-членки могат да дерогират от разпоредбата на параграф 1, когато приемащото дружество притежава по-малко от 20 % от капитала на прехвърлящото дружество.
От 1 януари 2007 г. минималният процент на дялово участие ще бъде 15 %. От 1 януари 2009 г. минималният процент на дялово участие ще бъде 10 %.“;
9.
член 8 се заменя със следното:
„Член 8
1. При сливане, разделяне и замяна на акции разпределянето на ценните книжа, представляващи капитала на приемащото или придобиващото дружество, на акционер от прехвърлящото или придобитото дружество, в замяна на ценните книжа, представляващи капитала на последното дружество, не може, само по себе си, да стане причина за данъчно облагане на приходите, печалбите или капиталовите печалби на този акционер.
2. При отделяне, разпределянето на ценни книжа, представляващи капитала на получаващото дружество, на акционер от прехвърлящото дружество, не може, само по себе си, да стане причина за данъчно облагане на приходите, печалбите или капиталовите печалби на този акционер.
3. Когато държава-членка разглежда един акционер като финансово прозрачен на базата на оценката на тази държава на правните особености на този акционер, произлизащи от закона, по който той е учреден като такъв и според който се облагат лицата, които имат участие в акционерите, за техния дял в печалбите на акционерите, при възникване на тези печалби, тази държава не може да облага приходите, печалбите или капиталовите печалби от разпределянето на ценните книжа, представляващи капитала на приемащото или придобиващо дружество, на акционера.
4. Параграфи 1 и 3 се прилагат само ако акционерът не записва получените ценни книжа на по-високи стойности за данъчни цели, в сравнение със стойността на заменените ценни книжа непосредствено преди сливането, разделянето или замяната на акции.
5. Параграфи 2 и 3 се прилагат само ако акционерът не записва сумата на получените ценни книжа на по-високи стойности за данъчни цели, както и за притежаваните от прехвърлящото дружество, в сравнение със стойността на притежаваните ценни книжа от същото дружество непосредствено преди отделянето.
6. Прилагането на параграфи 1, 2 и 3 не възпрепятства държавите-членки от облагане на печалбата, която възниква вследствие на прехвърлянето на получените ценни книжа, по същия начин, както и на печалбата, възникваща от прехвърлянето на ценни книжа и съществуваща преди придобиването.
7. В този член изразът „стойност за данъчни цели“ означава стойността, на основата на която се изчислява всяка печалба или загуба с цел облагане на прихода, печалбата или капиталовите печалби на акционер от дружеството.
8. Когато, според закона на държавата-членка, на която е мастно лице, един акционер може да избира данъчно облагане, различно от изложеното в параграфи 4 и 5, параграфи 1, 2 и 3 не следва да се прилагат спрямо ценните книжа, по отношение на които се упражнява тази възможност.
9. Параграфи 1, 2 и 3 не възпрепятстват държава-членка от отчитане, при облагането на акционерите, на всяко плащане в брой, което може да се направи при сливането, разделянето, отделянето или замяна на акции.“;
10.
член 10 се заменя със следното:
„Член 10
1. Когато прехвърлените активи при сливане, разделяне, отделяне или прехвърляне на активи включват място на стопанска дейност на прехвърлящото дружество, намиращо се в държава-членка, различна от тази на прехвърлящото дружество, държавата-членка на същото се отказва от всяко право да облага това място на стопанска дейност.
Държавата-членка на прехвърлящото дружество може да възстанови в облагаемите печалби на същото тези загуби на мястото на стопанска дейност, които евентуално е приспаднало срещу облагаемите печалби на дружеството в тази държава и които не са възстановени.
Държавата-членка, в която се намира мястото на стопанска дейност, и държавата-членка на получаващото дружество прилагат разпоредбите на тази директива спрямо такова прехвърляне, все едно, че държавата-членка, където се намира мястото на стопанска дейност, е тази на прехвърлящото дружество.
Тези разпоредби се прилагат също и в случай, когато мястото на стопанска дейност се намира в същата държава-членка, в която е и получаващото дружество.
2. Чрез дерогация от параграф 1, в случаите когато държавата-членка на прехвърлящото дружество прилага система за облагане на световния доход, тази държава има право да облага печалбите или капиталовите печалби на мястото на стопанска дейност, възникнали в резултат на сливане, разделяне, отделяне или прехвърляне на активи, при условие че предоставя кредит за данъка, който, вследствие разпоредбите на тази директива, се начислява върху онези печалби или капиталови печалби в държавата-членка, в която се намира мястото на стопанска дейност, по същия начин и в същия размер, все едно че този данък е реално начислен и платен.“;
11.
добавя се следният дял:
„ДЯЛ IVа
Специален случай на прозрачни юридически лица
Член 10а
1. Когато държавата-членка счита прехвърлящо или придобиващо дружество, което не е местно, за финансово прозрачно, на базата на оценката на тази държава на правните особености, произлизащи от закона, по който то е учредено, тя има право да не прилага разпоредбите на настоящата директива при облагането на пряк или косвен акционер на това дружество по отношение на приходите, печалбите или капиталовите печалби на същото.
2. Държава-членка, упражняваща правото, посочено в параграф 1, предоставя кредит за данъците, които, в резултат на разпоредбите на тази директива, биха се начислили върху приходите, печалбите или капиталовите печалби на финансово прозрачното дружество по същия начин и в същия размер, все едно че данъкът е реално начислен и платен.
3. Когато държавата-членка счита получаващо или придобиващо дружество, което не е местно, за финансово прозрачно, на базата на оценката на тази държава на правните особености, произлизащи от закона, по който то е учредено, тя има право да не прилага член 8, параграфи 1, 2 и 3.
4. Когато държавата-членка счита получаващо или придобиващо дружество, което не е местно, за финансово прозрачно, на базата на оценката на тази държава на правните особености, произлизащи от закона, по който то е учредено, тя може да прилага спрямо всеки пряк или косвен акционер същото данъчно облагане, ако получаващото дружество е местно за тази държава.“;
12.
добавя се следният дял:
„ДЯЛ IVб
Приложими правила за прехвърлянето на седалище на SE или SCE
Член 10б
1. Когато
а)
SE или SCE прехвърля своето седалище от една държава-членка в друга, или
б)
във връзка с прехвърлянето на своето седалище от една държава-членка в друга, това SE или SCE, което е местно за първата държава, престава да бъде местно за нея и става такова в другата,
това прехвърляне на седалище или прекратяване на установеност за данъчни цели не бива да предизвиква никакви облагания на капиталови печалби, изчислени съгласно член 4, параграф 1, в държавата-членка, от която е прехвърлено седалището, които печалби произлизат от онези активи и пасиви на SE или SCE, които, впоследствие, остават ефективно свързани с мястото на стопанска дейност на SE или SCE в държавата-членка, от която е прехвърлено седалището, и играят роля в генерирането на печалбите или загубите, отчитани за данъчни цели.
2. Параграф 1 се прилага само ако SE или SCE изчислява нова амортизация и печалби или загуби по отношение на активите и пасивите, които остават ефективно свързани с мястото на стопанска дейност, все едно че прехвърлянето на седалището не е станало или SE или SCE не е престанало да бъде местно за данъчни цели.
3. Когато, според законите на тази държава-членка, SE или SCE има право на нова амортизация, печалба или загуба по отношение на активите и пасивите, оставащи в същата държава-членка, изчислени на база, различна от изложената в параграф 2, параграф 1 не се прилага спрямо активите и пасивите, по отношение на които се упражнява тази възможност.
Член 10в
1. Когато
а)
SE или SCE прехвърля своето седалище от една държава-членка в друга, или
б)
във връзка с прехвърлянето на своето седалище от една държава-членка в друга, това SE или SCE, което е местно за първата държава-членка, престава да бъде същото в нея и става такова в другата,
държавите-членки взимат необходимите мерки, с които да гарантират, че, когато надлежно учредените от SE или SCE провизии и резерви преди прехвърлянето на седалището са частично или цялостно освободени от данък и не произлизат от места на стопанска дейност в чужбина, такива провизии и резерви могат да преминават, със същото данъчно освобождаване, към мястото на стопанска дейност на SE или SCE, разположено на територията на държавата-членка, от която е прехвърлено седалището.
2. В степента, в която едно дружество, прехвърлящо седалището си в рамките на територията на държава-членка, има възможността да прехвърля или връща загуби, които не са приспаднати за данъчни цели, същата държава-членка разрешава на мястото на стопанска дейност, разположено на нейната територия, на SE или SCE, прехвърлящо седалището си, да поеме тези загуби на SE или SCE, които не са приспаднати за данъчни цели, при положение че при подобни обстоятелства дружеството би имало право на прехвърляне или връщане на загуби, ако продължава да държи своето седалище или продължава да бъде местно за данъчни цели в същата държава-членка.
Член 10 г
1. Прехвърлянето на седалище на SE или SCE не следва, само по себе си, да предизвиква облагане на приходите, печалбите или капиталовите печалби на акционерите.
2. Прилагането на параграф 1 не възпрепятства държавата-членка от облагане на печалбата, възникваща от последвалото прехвърляне на ценните книжа, представляващи капитала на SE или SCE, което прехвърля седалището си.“
13.
в член 11 параграф 1 се изменя със следното:
„1. Една държава-членка може да откаже да приложи или да оттегли привилегиите на всички или на част от разпоредбите на дялове II, III, IV и IVб, когато изглежда, че сливането, разделянето, отделянето, прехвърлянето на активи, замяната на акции или прехвърлянето на седалището на SE или SCE:
а)
има за своя основна цел или като една от основните си цели избягване плащането на данъци или отклонение от данъчно облагане; фактът, че една от операциите в член 1 не е извършена поради реални търговски причини, като преструктуриране или рационализация на дейностите на дружествата, участващи в нея, може да представлява презумпция, че тя има данъчно заобикаляне или избягване за своя основна цел или като една от главните си цели;
б)
има за резултат дружество, което, независимо дали участва в операцията или не, не отговаря вече на необходимите условия за представяне на служителите пред органите му на управление, съгласно разпорежданията, които са били в сила преди операцията.“
14.
приложението се заменя с текста на приложението към настоящата директива.
Член 2
1. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с разпоредбите на настоящата директива относно прехвърлянето на седалище на SE или SCE, както и с вписването в буква а) от приложението към настоящата директива до 1 януари 2006 г. Държавите-членки съобщават незабавно на Комисията текста на тези разпоредби и таблица на съответствието между тях и настоящата директива.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки приемат необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива по отношение на разпоредбите, различни от тези в параграф 1, до 1 януари 2007 г. Държавите-членки съобщават незабавно на Комисията текста на тези разпоредби и таблица на съответствието между тях и настоящата директива.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
3. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното си законодателство в областта, уредена с настоящата директива.
Член 3
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 17 февруари 2005 година.