32003D0766
L 275/49
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 октомври 2003 година
относно някои спешни мерки за предотвратяване разпространението в Общността на Diabrotica virgifera Le Conte
(нотифицирано под номер C(2003) 3880)
(2003/766/EО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (1), последно изменена с Директива 2003/47/ЕО (2), и по-специално член 16, параграф 3, третото изречение от нея,
като има предвид, че:
(1)
През 2002 г. Франция и Австрия за първи път информираха останалите държави-членки и Комисията за огнище на Diabrotica virgifera Le Conte (по-нататък наричани „вредителите“) на своя територия и за мерките, които са взели за борба с тях.
(2)
През 2002 г. бяха извършени наблюдения на зони в Италия, в които вече са проникнали тези вредители, и по-специално площите, засети с монокултура на царевица, както и в пунктовете, от които съществува потенциална възможност за внасянето на вредителите, като летища и митнически пунктове. Очевидно мерките за ликвидиране, които бяха взети в района на Veneto се оказаха ефективни за ограничаване разпространението на вредителите и равнището на популацията им спадна; в различни провинции в Lombardia и Piemonte бяха уловени много зрели организми, а в района на Friuli-Venezia Giulia за първи път бяха отчетени огнища на тези вредители.
(3)
Едно наскоро проведено изследване в Общността относно възможността за установяване на вредителите на територията на Общността показа, че в Общността са налице основните фактори за заселването им, като хранителни и климатични условия.
(4)
Освен това от това проучване стана ясно, че посочените вредители и тяхното вредно въздействие могат да се окажат голяма фитосанитарна опасност за Общността, и по-специално при производството на царевица поради вероятността от големи икономически загуби, повишената зависимост от инсектициди и предизвикателството да се намери алтернативен посев за царевица в рамките на същия затворен кръг.
(5)
Директива 2000/29/ЕО забранява въвеждането и разпространението на територията на Общността само на вредителя. Въпреки това в Общността не са определени мерки, които следва да се предприемат при регистрирането на нови огнища в свободните зони на държавите-членки, както и когато наличието на вредителите бъде отчетено в ранен стадий на развитие на тяхната популация. Следователно следва да бъдат определени такива мерки, които целят ликвидиране на вредителите в рамките на един разумен период от време.
(6)
Посочените мерки следва да включват общо наблюдение за наличието на вредителите в държавите-членки.
(7)
Посочените мерки следва да се прилагат за контролиране на разпространението на вредителите на територията на Общността, за промяна на границите на демаркационните зони, за движението на растения гостоприемници, почва и техника, които са носители на заразата, както и за редуване на културите в демаркационните зони.
(8)
Уместно е резултатите от прилагането на посочените мерки да бъдат непрекъснато анализирани, като в светлината на заключенията от тези анализи бъдат набелязани възможни последващи мерки.
(9)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния фитосанитарен комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавите-членки гарантират, че всяко съмнение за наличие или потвърдено наличие на Diabrotica virgifera le Conte, наричан по-нататък „вредител“, е докладвано пред техните отговорни официални органи, по смисъла на Директива 2000/29/ЕО.
Член 2
1. Държавите-членки ежегодно провеждат официални изследвания за наличието на вредителите в зоните от тяхната територия, в които се отглежда царевица.
2. Без да се засяга член 16, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО, до 31 декември всяка година Комисията и останалите държави-членки следва да бъдат уведомени за резултатите от изследванията, предвидени по силата на параграф 1.
Член 3
1. Когато резултатите от изследванията, посочени в член 2, потвърждават наличието на вредителите в дадена зона, за която допреди е било известно, че е била свободна от вредители, държавите-членки определят демаркационни зони, които включват следните части:
а)
една фокусна зона около мястото, където е бил хванат вредителят, в радиус най-малко от 1 km, и
б)
една защитна зона около фокусната зона, с радиус най-малко 5 km.
Освен това държавите-членки могат също така да определят и буферни зони около фокусната и защитната зона.
2. Точното определяне на границите на площта на цитираните в параграф 1 зони се основава на разумни научни принципи, биологичните особености на вредителите, равнището на инвазията, както и на конкретната продуктивна система на растенията-гостоприемници на вредителите в съответната държава-членка.
3. Когато наличието на вредителите е потвърдено в друг участък, различен от мястото, където първоначално е бил хванат вредителят, разположено във фокусната зона, демаркационните зони се изменят съответно.
4. Когато в продължение на две години след последната година, в която е било отчетено наличие на вредители, не бъде отчетено наличие на нови вредители, демаркационните зони се отменят и мерките за ликвидирането им, посочени в член 4, не е необходимо да продължат да се прилагат.
5. Държавите-членки информират останалите държави-членки и Комисията за площта на зоните, посочени в параграф 1, като за целта предоставят карти в подходящ мащаб.
Член 4
1. Държавите-членки следят за наличието на вредителя във всеки от участъците на демаркационните зони, като за целта използват подходящи капани с полови феромони, които се подреждат под формата на решетка и редовно се проверяват. Видът и броят на капаните, както и методът на улавяне, които следва да бъдат използвани, са съобразени с местните условия и характеристиките на демаркационните зони.
2. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, държавите-членки гарантират, че във фокусните зони:
а)
няма движение на свежи растения от вида Zea mais L. или на свежи части от тези растения извън рамките на тази зона в периода на годината между датите на появата на вредителя, определени на базата на биологичните особености на вредителя, броя на уловените вредители и преобладаващите климатични условия в съответната държава-членка, за да се гарантира, че няма разпространение на вредителите;
б)
няма движение на почва в засадените с царевица площи от вътрешността на фокусната зона в посока извън нея;
в)
да не се извършва събиране на царевицата в периода на годината между датите на появата на вредителя, определени на базата на биологичните особености на вредителя, броя на уловените вредители и преобладаващите климатични условия в съответната държава-членка, за да гарантира, че няма разпространение на вредителите;
г)
да се извършва редуване на културите на площите, които се засаждат с царевица, като те се засяват с царевица само един път на три последователни години, или царевица да не се отглежда в продължение на две години след последната година, в която е отчетено наличие на вредителя в цялата фокусна зона;
д)
да се извърши подходящо третиране на вредителя на площите, засети с царевица, до края на периода на снасяне на яйца в годината, в която е отчетено наличието му и следващата година;
е)
селскостопанската техника, използвана за обработка на площите, засети с царевица, е почиствана от пръстта и растителните остатъци преди напускане на зоната;
ж)
самораслите царевични растения са изхвърляни в зони, в които не се отглежда царевица.
3. Без да се засягат разпоредбите, предвидени по силата на параграф 1, държавите-членки гарантират, че най-малко във фокусните зони:
а)
се осъществява редуване на културите, като площите се засяват с царевица само един път през две последователни години; или
б)
се извършва подходяща обработка срещу вредителя на площите, засети с царевица в годината, в която е отчетено наличието му и през следващата година.
4. Без да се засягат разпоредбите, предвидени по силата на параграф 1, държавите-членки могат да установят редуването на културите да се извършва и в буферните зони, като площите се засяват с царевица само един път на две последователни години.
Член 5
В срок до 31 декември всяка година държавите-членки предоставят на Комисията и на останалите държави-членки информация относно:
-
площта на зоните, посочени в член 3, параграф 5,
-
периодите и датите, определени в член 4, параграф 2, букви а) и в),
-
обработка, извършена съгласно член 4, параграф 2, буква д) и член 4, параграф 3, буква б).
Член 6
Най-късно до 1 декември 2003 г. държавите-членки адаптират мерките, които са предприели с оглед предотвратяване разпространението на вредителя, така че те да бъдат съобразени с разпоредбите, предвидени в настоящото решение, след което следва информират Комисията за това.
Член 7
Комисията прави преглед на прилагането на настоящото решение до 28 февруари 2005 г. и до 28 февруари на всяка следваща година.
Член 8
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 24 октомври 2003 година.