РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 820/2008 НА КОМИСИЯТА
от 8 август 2008 година
за установяване на допълнителни мерки за прилагането на общите основни стандарти за сигурност във въздухоплаването
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2320/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 г. за създаване на общи правила за сигурността на гражданското въздухоплаване (1), и по-специално член 4, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
По силата на член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2320/2002 от Комисията се изисква при необходимост да приема мерки за прилагане на общите основни стандарти за сигурност на въздухоплаването в цялата Общност. Регламент (ЕО) № 622/2003 на Комисията от 4 април 2003 г. за определяне на мерки за прилагане на общи основни стандарти относно сигурността на въздухоплаването (2) е първият акт, който съдържа такива мерки.
(2)
Регламент (ЕО) № 622/2003 е изменян 14 пъти след приемането му. В името на яснотата и рационалността е целесъобразно всички изменения да бъдат консолидирани в нов регламент.
(3)
Член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2320/2002 предвижда, че мерките за изпълнение, приети от Комисията съгласно член 4, параграф 2 от посочения регламент, са секретни и не се публикуват, когато са свързани с критериите за функциониране и тестовете за приемане на оборудване, с подробните процедури относно чувствителната информация или с подробните критерии за освобождаване от задължението за изпълнение на мерките за сигурност. Член 3 от Регламент (ЕО) № 622/2003 постановява също така, че мерките за изпълнение, посочени в приложението към него, са секретни, не се публикуват и достъп до тях имат само лицата, които са надлежно оправомощени от дадена държава-членка или от Комисията. Последващите изменения на Регламент (ЕО) № 622/2003 предвиждаха, че посочената разпоредба се прилага към такива изменения.
(4)
За да бъде подобрена прозрачността на мерките за изпълнение, приети досега от Комисията съгласно член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2320/2002, Комисията преразгледа мерките, включени в приложението към Регламент (ЕО) № 622/2003 и последващите изменения към него, в контекста на критериите, определени в член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2320/2002. Този преглед показа, че много от споменатите мерки не е нужно да бъдат секретни и следователно трябва да бъдат публикувани в Официален вестник на Европейския съюз.
(5)
Въпреки това продължава да бъде много важно определени мерки да останат секретни, тъй като разсекретяването им би могло да улесни заобикалянето им и извършването на актове на незаконна намеса. Тези мерки включват по-конкретно някои подробни процедури и изключенията от тях относно проверките на превозните средства, които навлизат в зоните с ограничен регламентиран достъп, претърсването на въздухоплавателните средства и пътниците, мерките спрямо потенциално опасните пътници, проверките на непридружавания багаж за багажното отделение и на багажа за багажното отделение чрез използване на системи за откриване на взривни вещества и проверките на товара и пощенските пратки, както и техническите спецификации за оборудването за проверки. Тези мерки следва да бъдат приемани поотделно чрез решения, чиито адресати са всички държави-членки.
(6)
Следва да бъде направено разграничение между различните летища в контекста на оценката на локалните рискове. Следователно Комисията следва да бъде информирана за летища, за които се смята, че представляват по-нисък риск.
(7)
Следва също така да бъдат разрешени различни изпълнителни мерки според вида на въздухоплавателната дейност. Комисията следва да бъде информирана, когато за осигуряване на еквивалентни нива на сигурност се прилагат компенсационни мерки.
(8)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по сигурност на гражданското въздухоплаване,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цел
Настоящият регламент определя мерки за прилагането и техническото адаптиране на общите основни стандарти относно сигурността на въздухоплаването, които следва да се включат в националните програми за сигурност на гражданското въздухоплаване.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
-
„национална програма за сигурност на гражданското въздухоплаване“ означава разпоредбите, практиките и процедурите, приети от държавите-членки в съответствие с член 5 от Регламент (ЕО) № 2320/2002 с цел гарантиране на сигурността на гражданското въздухоплаване на тяхна територия;
-
„компетентен орган“ означава националния орган, определен от държава-членка в съответствие с член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2320/2002, който отговаря за координацията и мониторинга на прилагането на нейната национална програма за сигурност на гражданското въздухоплаване.
Член 3
Мерките, посочени в член 1, са определени в приложението.
Член 4
Нови технически методи и технологии
1. Държавите-членки могат да разрешават прилагането на технически метод или технология за проверка за сигурност, които да се използват вместо посочените в приложението, при следните условия:
а)
ако се използват с цел оценяване на нов начин на извършване на съответната проверка за сигурност; и
б)
ако няма да окажат отрицателно влияние върху общото ниво на сигурност, което вече е достигнато.
2. Най-малко четири месеца преди планираното въвеждане на нов технически метод или технология съответната държава-членка уведомява писмено Комисията и останалите държави-членки за предложения нов метод или технология, които тя възнамерява да разреши, като включва и становището си за начина, по който ще гарантира, че прилагането на новия метод или технология ще изпълни изискванията на параграф 1, буква б). Уведомлението съдържа също така подробна информация за обекта/обектите, в който/които ще бъде използван методът или технологията, както и планираната продължителност на периода за оценка.
3. Ако Комисията даде положителен отговор на държавата-членка или ако в продължение на три месеца след получаване на писмената молба държавата-членка не получи отговор от Комисията, държавата-членка може да разреши въвеждането на новия метод или технология.
Ако Комисията не е убедена, че предлаганият нов метод или технология предоставя достатъчно гаранции за поддържане на общото ниво на сигурност на въздухоплаването в Общността, Комисията информира държавата-членка за това в срок три месеца след получаване на уведомлението, посочено в параграф 2, като посочва причините. При това положение съответната държава-членка не започва прилагането на метода или технологията, преди да е спазила изискванията на Комисията.
4. Максималният срок за оценка за всеки технически метод или технология е 18 месеца. Този срок за оценка може да бъде удължен от Комисията най-много с 12 месеца, при условие че държавата-членка представи адекватна обосновка за удължаването.
5. По време на срока за оценка през периоди, не по-дълги от 6 месеца, компетентният орган в съответната държава-членка представя на Комисията доклад за напредъка на дейността по оценката. Комисията информира останалите държави-членки за съдържанието на доклада за напредъка.
6. Срокът за оценка не може да бъде по-дълъг от 30 месеца.
Член 5
Уведомление
Държавите-членки уведомяват Комисията писмено за всички летища, по отношение на които те са се възползвали от правото съгласно член 4, параграф 3, буква а) или в) от Регламент (ЕО) № 2320/2002.
Член 6
Компенсационни мерки
Държавите-членки информират Комисията писмено за компенсационните мерки, които се прилагат в съответствие с точка 4.2 от приложението към Регламент (ЕО) № 2320/2002.
Член 7
Регламент (ЕО) № 622/2003 на Комисията се отменя.
Член 8
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставен в Брюксел на 8 август 2008 година.