РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1061/2009 НА СЪВЕТА
от 19 октомври 2009 година
относно установяването на общи правила за износ
(кодифицирана версия)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 133 от него,
като взе предвид актовете относно общата организация на селскостопанските пазари, както и актовете, постановени по силата на член 308 от Договора и приложими за преработените селскостопански продукти, и по-специално разпоредбите на тези актове, които позволяват дерогация от общия принцип за замяна на количествените ограничения или мерките с равностоен ефект единствено с мерките, изрично предвидени в тези актове,
като взе предвид предложението на Комисията,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 2603/69 на Съвета от 20 декември 1969 г. относно установяването на общи правила за износ (1) е бил неколкократно и съществено изменян (2). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
Общата търговска политика следва да бъде основана на единни принципи, между които и такива, отнасящи се до износа.
(3)
В тази връзка следва да се създадат общи правила за износа от Общността.
(4)
Износът е почти изцяло либерализиран във всички държави-членки. Вследствие на това е възможно да се приеме като принцип на общностно равнище, че износът за трети държави не подлежи на никакви количествени ограничения, с изключение на предвидените от настоящия регламент дерогации и без да се засягат мерките, които държавите-членки могат да предприемат в съответствие с разпоредбите на Договора.
(5)
Комисията следва да бъде информирана, когато в резултат на необичайно развитие на пазара държава-членка сметне, че може да са необходими такива защитни мерки.
(6)
Важно е на равнището на Общността и в рамките на консултативен комитет да се пристъпи към разглеждане, по-специално въз основа на всяка подобна информация, на условията за износ, на неговото развитие и на различните аспекти на икономическото и търговското състояние, както и на мерките, които следва да се предприемат при необходимост.
(7)
Може да стане необходимо упражняването на наблюдение над даден износ или въвеждането на временни мерки за защита срещу непредвидени практики. Нуждата от бързи и ефективни действия може да оправдае оправомощаването на Комисията да предприеме подобни мерки, но без да засяга последващата позиция на Съвета, на който принадлежи правомощието да приема политика, съответстваща на интересите на Общността.
(8)
Защитните мерки, необходими с оглед интересите на Общността, следва да бъдат предприети при съблюдаване на съществуващите международни задължения.
(9)
Желателно е държавите-членки да могат при известни условия и за ограничен период да предприемат защитни мерки.
(10)
Желателно е по време на периода на прилагане на защитните мерки да има възможност за провеждане на консултации с цел проучване на последиците от тях и установяване дали условията за прилагането продължават да са налице.
(11)
Необходимо е да се разреши на държавите-членки, които са длъжни по силата на международни споразумения, установяващи в случай на действителни или потенциални затруднения за доставки механизъм за разпределяне на петролни продукти между договарящите страни, да изпълняват така поетите задължения по отношение на трети държави, без да се засягат разпоредбите на Общността, приети със същата цел. Това разрешение следва да се прилага до приемането от Съвета на подходящи мерки съгласно поетите от Общността или всички държави-членки задължения.
(12)
Настоящият регламент следва да се прилага за всички продукти, както промишлени, така и селскостопански. Той следва да се прилага в допълнение към актовете относно общата организация на пазарите на селскостопански продукти, както и специалните актове, приети съгласно разпоредбите на член 308 от Договора и приложими за преработените селскостопански продукти. Всяко припокриване между разпоредбите на настоящия регламент и разпоредбите на тези актове, по-специално защитните клаузи, предвидени в тях, трябва да бъде избягвано,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОСНОВЕН ПРИНЦИП
Член 1
Износът от Европейската общност за трети държави е свободен, което означава, че не подлежи на количествени ограничения, с изключение на тези, които се прилагат в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
ГЛАВА II
ПРОЦЕДУРА НА ОБЩНОСТТА ЗА ИНФОРМАЦИЯ И КОНСУЛТАЦИЯ
Член 2
Ако в резултат на някакво необичайно развитие на пазара държава-членка прецени, че е необходимо въвеждането на защитни мерки по смисъла на глава III, тя информира за това Комисията, която уведомява останалите държави-членки.
Член 3
1. Консултации могат да бъдат започнати по всяко време или по искане на държава-членка, или по инициатива на Комисията.
2. Консултациите се провеждат в рамките на четири работни дни след получаване от Комисията на информацията, посочена в член 2, и във всеки случай преди въвеждането на всякакви мерки по силата на членове 5, 6 и 7.
Член 4
1. Консултациите се провеждат в рамките на консултативен комитет, наричан по-долу „Комитетът“, съставен от представители на всяка държава-членка и председателстван от представител на Комисията.
2. Комитетът се събира след свикване от неговия председател; той предоставя на държавите-членки във възможно най-кратки срокове цялата съответна информация.
3. Консултациите по-специално включват:
а)
условията за износ и неговото развитие, както и различните аспекти на икономическата и търговска ситуация по отношение на съответния продукт;
б)
мерките, които при необходимост следва да бъдат приети.
Член 5
За целите на оценка на икономическата и търговска ситуация по отношение на определен продукт Комисията може да поиска от държавите-членки да ѝ предоставят статистически данни за пазарните тенденции по отношение на този продукт и да извършват за целта наблюдение на износа на същия продукт, като действат в съответствие с вътрешното им законодателство и съгласно определените от Комисията процедури. Държавите-членки предприемат необходимите стъпки, за да изпълнят искането на Комисията и предоставят на Комисията исканите данни. Комисията информира останалите държави-членки.
ГЛАВА III
ЗАЩИТНИ МЕРКИ
Член 6
1. За да бъде предотвратена критична ситуация, дължаща се на недостиг на основни продукти, или за излизане от подобна ситуация и когато интересите на Общността изискват незабавно действие, Комисията, по искане на държава-членка или по своя собствена инициатива и имайки предвид естеството на продуктите и други характерни особености на съответните сделки, може да разпореди износът на продукт да се осъществи при представянето на разрешение за износ, издаването на което се осъществява съгласно условията и в рамките на ограниченията, които Комисията определя, в очакване на последващо решение на Съвета въз основа на член 7.
2. Предприетите мерки се съобщават на Съвета и на държавите-членки; тези мерки се прилагат незабавно.
3. Мерките могат да бъдат ограничени до определени дестинации и до износа от някои региони на Общността. Те не засягат продуктите, намиращи се на път към границите на Общността.
4. Когато действие на Комисията е поискано от държава-членка, Комисията взема решение в срок от най-много пет работни дни, считано от получаването на искането. Ако Комисията не даде ход на такова искане, тя съобщава незабавно това решение на Съвета, който може с квалифицирано мнозинство да вземе различно решение.
5. Всяка държава-членка може да отнесе предприетите мерки до Съвета в рамките на 12 работни дни от датата на съобщаването им на държавите-членки. Съветът, с квалифицирано мнозинство, може да вземе различно решение.
6. Когато Комисията прилага параграф 1, в срок от 12 работни дни след влизане в сила на мярката, която е предприета, предлага на Съвета подходящи мерки по смисъла на член 7. Ако Съветът не се е произнесъл по предложението най-късно шест седмици след влизането в сила на мярката, приета от Комисията, тази мярка се отменя.
Член 7
1. Когато интересите на Общността изискват, Съветът, с квалифицирано мнозинство, по предложение на Комисията, може да приеме подходящи мерки:
а)
с цел да предотврати критична ситуация, дължаща се на недостиг на основни продукти, или с оглед излизането от нея;
б)
с цел да позволи изпълнението на международни ангажименти, поети от Общността или всичките нейни държави-членки, главно в областта на търговията със суровини.
2. Мерките, посочени в параграф 1, могат да бъдат ограничени до определени дестинации и до износа от някои региони на Общността. Те не засягат продуктите, които вече се придвижват към границите на Общността.
3. Когато са въведени количествени ограничения за износа, се държи сметка по-специално:
а)
от една страна, за обема на износа на стоки по договори, сключени при обичайни условия преди влизането в сила на защитна мярка по смисъла на настоящата глава и нотифицирана на Комисията от съответната държава-членка в съответствие с националното ѝ законодателство;
б)
от друга страна, за това, че постигането на преследваната цел чрез въвеждане на количествените ограничения не трябва да бъде компрометирано.
Член 8
1. По време на периода на прилагане на мерките, посочени в членове 6 и 7, в рамките на Комитета по искане на държава-членка или по инициатива на Комисията се провеждат консултации с цел:
а)
проучване на резултатите от посочените мерки;
б)
проверяване дали условията за тяхното прилагане продължават да са налице.
2. Когато Комисията прецени, че се налага отмяна или изменение на мерките, посочени в членове 6 и 7, тя ще действа, както следва:
а)
когато Съветът не се е произнесъл по предприетите от Комисията мерки, последната ги изменя или отменя незабавно и веднага докладва на Съвета;
б)
във всички други случаи Комисията предлага на Съвета отмяната или изменението на мерките, приети от него. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
ГЛАВА IV
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 9
По отношение на продуктите, изброени в приложение I, до приемане от Съвета на подходящи мерки съгласно международните задължения, поети от Общността или от всички нейни държави-членки, на държавите-членки е разрешено да прилагат, без да се засягат правилата, приети от Общността в тази област, механизмите в случай на критична ситуация, въвеждащи задължение за разпределение спрямо трети държави, предвидени в международни договорености, сключени преди влизането в сила на настоящия регламент.
Държавите-членки информират Комисията за мерките, които възнамеряват да приемат. Приетите мерки се съобщават от Комисията на Съвета и на другите държави-членки.
Член 10
Без да се засягат други разпоредби на Общността, настоящият регламент не възпрепятства приемането или прилагането от държавите-членки на количествени ограничения за износа, оправдани по съображения за обществен морал, обществен ред, обществена сигурност, защита на здравето и живота на хората, животните или растенията, защита на националното богатство, имащо художествена, историческа или археологическа стойност, или защита на индустриалната и търговската собственост.
Член 11
Настоящият регламент не препятства прилагането на актовете относно обща организация на селскостопанските пазари, както и специфичните актове, приети съгласно член 308 от Договора, за преработените селскостопански продукти; той се прилага в допълнение към тези актове.
Все пак разпоредбите на член 6 няма да се прилагат за продукти, попадащи под разпоредбите на такива актове и за които правилата на Общността за търговия с трети държави предвиждат възможността за прилагане на количествени ограничения на износа. Разпоредбите на член 5 не се прилагат за продукти, попадащи под разпоредбите на такива актове и за които правилата на Общността за обмен с трети държави предвиждат представянето на лиценз или друг документ за износ.
Член 12
Отменя се Регламент (ЕИО) № 2603/69, така както е изменен с актовете, посочени в приложение II.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 13
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 19 октомври 2009 година.