32002R0484
L 076/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 484/2002 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 1 март 2002 година
за изменение на Регламенти (ЕИО) № 881/92 и (EИО) № 3118/93 на Съвета относно въвеждането на атестация за водач на моторно превозно средство
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 71 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
след консултации с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
В съответствие с Регламент (EИО) № 881/92 (4) международните автомобилни превози на стоки могат да се осъществяват при условие, че водачът притежава разрешително от Общността, т.е. еднообразен документ.
(2)
Отсъствието на такъв еднообразен документ, удостоверяващ предоставянето на право на водачите да управляват превозните средства, използвани за осъществяването на такива превози, предмет на разрешително от Общността, и преди всичко международни превози, по смисъла на Регламент (EИО) № 881/92 и каботажът, както е определен и предвиден по смисъла на Регламент (EИО) № 3118/93 (5), не позволява на държавите-членки да проверяват дали водачите от държави, които не са членки на ЕС, са законно наети на работа или са законно на разположение на превозвача, който отговаря за транспортната операция.
(3)
Следователно е целесъобразно да се въведе атестация за водач на моторно превозно средство, за да се ограничи обхватът на настоящия регламент като в материята, уредена от него, се включат само водачи на моторни превозни средства, които са граждани на държави, които не са членки на ЕС, и да се реши впоследствие, на базата на оценка, направена от Комисията, необходимо ли е да се разшири обхватът на регламента.
(4)
Настоящият регламент не засяга законодателството и законовите разпоредби на държавите-членки и на Общността, регламентиращи движението, пребиваването и достъпа до упражняване на дейност като наето на работа лице.
(5)
Фактът, че е невъзможно да се провери дали наемането или временното заместване на водачите на моторни превозни средства, извън държавата-членка, в която се е установил превозвачът, е законосъобразно, доведе до положение на пазара, при което водачи от държави, които не са членки на ЕС, понякога биват ангажирани незаконосъобразно и единствено за осъществяване на международни превози извън държавата-членка, в която се е установил превозвачът, с намерението да се наруши вътрешното законодателство на държавата-членка, в която се е установил превозвачът и която е издала разрешителното на Общността за превозвач.
(6)
Водачите, които са незаконно наети на работа, често работят при несигурни условия и са ниско платени, което застрашава пътната безопасност.
(7)
Такова системно нарушаване на вътрешното законодателство води до сериозно нарушаване на конкуренцията между превозвачите, които извършват такива нарушения, и тези, които използват единствено законно наети водачи.
(8)
Упълномощените органи считат, че е невъзможно да контролират условията на работа на незаконно наетите на работа водачи на моторни превозни средства.
(9)
Атестацията за водач на моторно превозно средство не би могла да се въведе задоволително от държавите-членки и затова може да бъде по-добре въведено на общностно равнище в съответствие с принципа на субсидиарност, определен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, определен в горепосочения член, настоящият регламент не излиза извън рамките на необходимото за постигането на тази цел.
(10)
На държавите-членки е необходимо време, за да отпечатат новата атестация за водач на моторно превозно средство и да я разпространят и затова настоящият регламент се прилага само след като е дадено достатъчно време на държавите-членки, за да приемат мерките, необходими за въвеждане на атестацията.
(11)
За държавите-членки е необходимо изрично да се потвърди, че те могат да изискват превозните средства, за които издават нотариално заверен препис, верен с оригинала, на разрешителното от Общността, да бъдат регистрирани на тяхна територия.
(12)
Регламент (EИО) № 881/92 следва да бъде съответно изменен; Регламент (EИО) № 3118/93 следва също да бъде изменен в смисъл, че водачите на моторни превозни средства, граждани на държави, които не са членки на ЕС, следва да притежават атестация за водач на моторно превозно средство,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (EИО) № 881/92 се изменя, както следва:
1.
в член 2 се добавя следното тире:
„-
„водач на моторно превозно средство“ е лицето, което управлява моторно превозно средство или което пътува в моторно превозно средство, за да бъде на разположение при необходимост да управлява превозното средство;“;
2.
член 3 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Международни превози се извършват при условие, че е получено разрешително от Общността заедно с атестация за водач на моторно превозно средство, ако водачът е гражданин на държава, която не е членка на ЕС.“;
б)
добавя се следният параграф:
„3. Атестацията за водач на моторно превозно средство се издава от държавата-членка в съответствие с член 6 на всеки превозвач, който:
-
е титуляр на разрешително на Общността,
-
в тази държава-членка законно наема на работа водачи на моторни превозни средства, граждани на държава, която не е членка на ЕС, или законно използва водачи, граждани на държава, която не е членка на ЕС, поставени на негово разположение в съответствие с условията на наемане на работа и на професионално обучение, определени в същата държава-членка:
-
със законови, подзаконови и административни разпоредби и, при необходимост,
-
от колективните трудови договори в съответствие с приложимите правила за тази държава-членка.“;
3.
в член 4 настоящият текст става параграф 1 и се добавя следният параграф:
„2. Атестацията за водач на моторно превозно средство, посочено в член 3, свидетелства за това, че в контекста на автомобилните превози, които са предмет на разрешително от Общността, водачът на моторно превозно средство, който е гражданин на държава, осъществяваща такива превози, която не е членка на ЕС, се наема на работа в държавата-членка, в която се е установил превозвачът, в съответствие със законовите, подзаконовите и административните разпоредби и, при необходимост, колективните трудови договори, в съответствие с приложимите правила за тази държава-членка относно условията на наемане на работа и професионалното обучение на водачите на моторни превозни средство с цел осъществяване на автомобилни превози в тази държава-членка.“;
4.
добавя се следният параграф към член 5:
„5. Разрешителното от Общността се издава за срок от пет години, който подлежи на подновяване.“;
5.
член 6 се заменя със следното:
„Член 6
1. Атестацията за водач на моторно превозно средство, посочено в член 3, се издава от компетентните органи на държавата-членка, в която се е установило предприятието превозвач.
2. Атестацията за водач на моторно превозно средство се издава от държавата-членка по искане на титуляра на разрешително от Общността за всеки водач, гражданин на държава, която не е членка на ЕС, когото той законно е наел или който законно е поставен на негово разположение в съответствие със законовите, подзаконовите и административните разпоредби, при необходимост, с колективните трудови договори в съответствие с приложимите правила за тази държава-членка относно условията на наемане на работа и професионалното обучение на водачите на моторни превозни средства, приложими за същата държава-членка. Атестацията за водач на моторно превозно средство свидетелства за това, че водачът на моторно превозно средство, чието име е упоменато в атестацията, е нает на работа в съответствие с условията, определени от член 4.
3. Атестацията за водач на моторно превозно средство съответства на образеца, даден в приложение III, в което също са посочени и условията за използване на атестацията. Държавите-членки предприемат всички предпазни мерки, необходими за защита на атестацията за водач на моторно превозно средство от фалшифициране. Те информират Комисията за това.
4. Атестацията за водач на моторно превозно средство принадлежи на превозвача, който го предоставя на водача на моторно превозно средство, посочен по-горе, когато водачът управлява превозно средство като използва разрешително от Общността, издадено на този превозвач. Нотариално заверен препис на атестацията за водач на моторно превозно средство, верен с оригинала, се съхранява в представителството на превозвача. Атестацията за водач на моторно превозно средство се представя при поискване от страна на упълномощен инспектор.
5. Атестацията за водач на моторно превозно средство се издава за срок, който се определя от държавата-членка, издала атестацията, и който не може да бъде по-дълъг от пет години. Атестацията за водач на моторно превозно средство е валидно само ако се спазват условията, при които е издадено. Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че когато тези условия престанат да се спазват, превозвачът незабавно ще върне атестацията на органите, които са го издали.“;
6.
в член 7 настоящият текст става параграф 1 и се добавя следният параграф:
„2. Компетентните органи в държавата-членка, която е държава на установяване, редовно удостоверяват чрез проверки, извършвани всяка година, които обхващат не по-малко от 20 % от валидните удостоверения, издадени от тази държава-членка, дали продължават да се спазват посочените в член 3, параграф 3 условия, при които е издадена атестацията за водач на моторно превозно средство.“;
7.
член 8 се заменя със следното:
„Член 8
1. Когато не са спазени условията, определени с член 3, параграф 2, или тези, посочени в член 3, параграф 3, компетентните органи в държавата-членка, която е държава на установяване, отхвърлят молбата за издаване или подновяване на разрешително от Общността или на атестация за водач на моторно превозно средство чрез решение, в което са изложени основанията за това.
2. Компетентните органи отнемат разрешителното на Общността или атестацията за водач на моторно превозно средство, когато титулярът:
-
вече не отговаря на условията, определени в член 3, параграф 2, или тези, посочени в член 3, параграф 3, или
-
е представил невярна информация във връзка с исканата дата за издаване на разрешително на Общността или атестация за водач на моторно превозно средство.
3. В случай на тежки нарушения или повторно извършване на леки нарушения на разпоредбите, касаещи превозите, държавата-членка, която е държава на установяване на превозвача, който е извършил такива нарушения, може, inter alia, да отмени временно или частично нотариално заверените преписи, верни с оригинала, на разрешителното на Общността и да отнеме удостоверенията за водач на моторно превозно средство. Санкциите се определят в зависимост от тежестта на нарушението, извършено от титуляра на разрешителното от Общността, и в зависимост от общия брой нотариално заверени преписи на разрешителното, с които той разполага по отношение на международните превози.
4. В случай на тежки нарушения или повторно извършени леки нарушения, които представляват злоупотреба с атестации за водач на моторно превозно средство, компетентните органи в държавата-членка, която е държава на установяване на превозвача, който е извършил такива нарушения, налагат съответстващи санкции, в това число:
-
временно спиране на издаването на атестации за водач на моторно превозно средство,
-
отнемане на атестации за водач на моторно превозно средство,
-
налагане на допълнителни условия за издаване на атестации за водач на моторно превозно средство, за да се предотвратят злоупотребите с тях,
-
временна или частична отмяна на нотариално заверените преписи на разрешителното от Общността.
Санкциите се определят в зависимост от тежестта на нарушението, извършено от титуляра на разрешителното от Общността.“;
8.
в член 9 настоящият текст става параграф 1 и се добавя следният параграф:
„2. Държавите-членки осигуряват на титуляра на разрешително от Общността възможност за обжалване на решенията на компетентните органи на държавата-членка, която е държава на установяване на превозвача, за отказ или отнемане на атестация за водач на моторно превозно средство или за поставяне на допълнителни условия при издаването на атестация за водач на моторно превозно средство.“;
9.
в член 11, параграф 3, думите „в член 8, параграф 3“ се заменят с „в член 8, параграфи 3 и 4“;
10.
добавя се следният член:
„Член 11a
Комисията проучва последствията от ограничаване на изискването за задължително притежаване на атестация за водач на моторно превозно средство само за водачите, граждани на държави, които не са членки на ЕС, и при наличие на достатъчно основания прави предложение за изменение на настоящия регламент.“;
11.
добавя се приложение III, дадено в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Член 1 от Регламент (EИО) № 3118/93 се изменя, както следва:
1.
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Всеки превозвач, осъществяващ автомобилни превози за чужда сметка, който е титуляр на разрешително от Общността, предвидено с Регламент (EИО) № 881/92, и чийто водач на моторно превозно средство, ако е гражданин на държава, която не е членка на ЕС, притежава атестация за водач на моторно превозно средство в съответствие с условията, определени в посочения регламент, има право, съгласно условията, посочени в настоящия регламент, да осъществява временно вътрешни автомобилни превози за своя сметка в друга държава-членка, наричани по-нататък в текста „каботаж“ и „държавата членка-домакин“ съответно, без да има посочено при регистрация местопребиваване на юридическо лице или някакво предприятие в нея.“;
2.
добавя се следната алинея към параграф 2:
„Когато водачът на моторно превозно средство е гражданин на държава, която не е членка на ЕС, той трябва да притежава атестация за водач на моторно превозно средство в съответствие с условията, определени с Регламент (EИО) № 881/92.“
Член 3
Държавите-членки съобщават на Комисията мерките, които приемат за изпълнението на настоящия регламент.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила от деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага от 19 март 2003 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 1 март 2002 година.