32001L0110
L 010/47
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2001/110/ЕО НА СЪВЕТА
от 20 декември 2001 година
относно меда
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1)
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че:
(1)
Някои вертикални директиви в областта на храните следва да бъдат опростени, за да се вземат предвид само съществените изисквания, на които да отговарят посочените в тези директиви продукти, с цел тези продукти да могат свободно да се движат във вътрешния пазар, в съответствие със заключенията на Европейския съвет, състоял се в Единбург на 11 и 12 декември 1992 г., потвърдени от заключенията на Европейския съвет в Брюксел от 10 и 11 декември 1993 г.
(2)
Директива 74/409/ЕИО на Съвета от 22 юли 1974 година за хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно меда (4) се обосноваваше поради факта, че различията в националните законодателства по отношение на дефиницията за мед, разновидностите му и характеристиките, на които той следва да отговаря, можеха да създадат условия за нелоялна конкуренция и впоследствие да заблудят потребителите и по този начин да окажат пряко въздействие върху създаването и функционирането на общия пазар.
(3)
Директива 74/409/ЕИО на Съвета и последващите ѝ изменения съответно установиха дефиниции, конкретизираха разновидностите на меда, които могат да се предлагат на пазара под съответните наименования, поставиха общи правила за състава и определиха основното съдържание на етикетите, за да осигурят свободното движение на посочените продукти в границите на Общността.
(4)
С оглед постигането на по-голяма яснота е необходимо Директива 74/409/ЕИО да бъде преработена, за да се установят правила относно условията за производство и търговия на мед, които да са по-разбираеми, и за да се приведе в съответствие с общото законодателство на Общността относно храните, по-специално законодателството относно етикетирането, заразоносителите и методите за анализ.
(5)
Общите правила за етикетиране на храни, установени с Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), следва да се прилагат при определени условия. Имайки предвид тясната връзка между качеството на меда и неговия произход е задължително да се осигури пълна информация по тези въпроси, за да не се допусне потребителят да бъде подведен по отношение на качеството на продукта. Особеният интерес от страна на потребителя към географските характеристики на меда и пълната прозрачност в това отношение налагат страната на произход, в която е бил добит медът, да бъде отбелязана върху етикета.
(6)
Никакъв прашец или друга специфична за меда съставка не бива да се отделя, освен ако това е неизбежно по време на отстраняване на чужди органични и неорганични вещества. Този процес на отстраняване може да се извърши чрез филтриране. Когато това филтриране води до отстраняването на значително количество прашец, потребителят трябва да бъде правилно информиран за това с поставянето на съответното обозначение върху етикета.
(7)
Към мед, чието наименование съдържа указания за цветен или растителен, регионален, териториален или топографски произход, не може да бъде прибавян филтриран мед. С цел подобряване прозрачността на пазара, етикетирането на филтрирания мед или на меда с индустриално предназначение трябва да бъде задължително за всяка сделка на пазара на едро.
(8)
Както Комисията подчерта в комюникето си до Европейския парламент и Съвета от 24 юни 1994 г. относно състоянието на европейското пчеларство, тя може да приема методи за анализ, за да осигури спазването на характеристиките на състава и допълнителните специфични указания за всички видове мед, предлагани на пазара в Общността.
(9)
Желателно е предварително извършената подготовка във връзка с нов кодифициран стандарт за меда да бъде взета предвид и, ако е необходимо, да бъде адаптирана към специфичните изисквания на Общността.
(10)
В съответствие с принципите на субсидиарност и пропорционалност, установени с член 5 от Договора, целта на установяването на общи дефиниции и правила за съответните продукти и на сближаването на разпоредбите с общото законодателство на Общността относно храните, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, поради естеството на настоящата директива, тя може да бъде реализирана по-успешно на общностно ниво. Настоящата директива не превишава необходимото за постигне на посочената цел.
(11)
Мерките, необходими за изпълнение на настоящата директива, следва да са приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяването на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (6).
(12)
С цел да се избегне създаването на нови пречки пред свободното движение, държавите-членки следва да се въздържат от приемане на национални разпоредби за посочените продукти, които не са предвидени в настоящата директива,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива се прилага относно продуктите, определени в приложение I. Тези продукти отговарят на изискванията на приложение II.
Член 2
Директива 2000/13/ЕО се прилага относно продуктите, определени в приложение I, при следните условия:
1.
Терминът „мед“ се прилага само за продукта, определен в приложение I, точка 1, и се използва в търговията, за да се обозначава този продукт.
2.
Наименованията на продуктите, посочени в приложение I, точки 2 и 3, се прилагат само за продуктите, които са определени в тях, и се използват в търговията, за да ги обозначават. Тези наименования могат да бъдат за менени с простото наименование „мед“, освен в случай на филтриран мед, мед във восъчна пита, мед с восъчна пита и индустриален мед.
Въпреки това,
а)
При етикетирането на индустриален мед изразът „предназначен за кулинарни цели“ се отбелязва в непосредствена близост до основното наименование на продукта;
б)
с изключение на филтрирания мед и индустриалния мед, тези наименования могат да бъдат допълнени с указания, имащи отношение към:
-
цветния или растителен произход, ако продуктът произлиза изцяло и основно от посочения източник и притежава съответните органолептични, физико-химични и микроскопски характеристики,
-
регионалния, териториалния или топографски произход, ако продуктът произлиза изцяло от посочения източник,
-
специфични критерии за качество.
3.
В случаите, когато индустриален мед е използван като съставна част на многокомпонентна храна, наименованието „мед“ може да бъде използвано в наименованието на продукта вместо „индустриален мед“. В списъка на съставките обаче се използва посоченото в приложение I, точка 3 наименование;
4.
а)
страната или страните на произход, където е бил добит медът, се посочват върху етикета.
Ако медът обаче произхожда от повече от една държава-членка или трета страна, това указание може да бъде заменено с едно от следните указания, по целесъобразност:
-
„смес от медове, произхождащи от ЕО“,
-
„смес от медове, непроизхождащи от ЕО“,
-
„смес от медове, произхождащи и непроизхождащи от ЕО“.
б)
За целите на Директива 2000/13/ЕО и по-специално членове 13, 14, 16 и 17 от нея, уточненията, които следва да се отбележат в съответствие с буква а) се считат за уточнения по смисъла на член 3 от настоящата директива.
Член 3
В случай на филтриран мед и индустриален мед, контейнерите, опаковките и търговската документация ясно посочват цялостното наименование, такова каквото е посочено в приложение I, точка 2, буква б), viii), и точка 3.
Член 4
Комисията може да приема методи, позволяващи да се проверява съответствието на меда с разпоредбите на настоящата директива. Тези методи са приети в съответствие с процедурата, посочена в член 7, параграф 2. До приемането на тези методи, за проверка на спазването на разпоредбите на настоящата директива държавите-членки използват, винаги когато е възможно, международно признати валидирани методи, като например методите, одобрени от Codex Alimentarius.
Член 5
За определените в приложение I продукти държавите-членки не следва да приемат национални разпоредби, непредвидени от настоящата директива.
Член 6
Мерките, необходими за прилагането на настоящата директива относно посочените по-долу действия, са приети в съответствие с процедурата, посочена в член 7, параграф 2:
-
привеждане на настоящата директива в съответствие с общото законодателство на Общността относно храните,
-
адаптиране към техническия прогрес.
Член 7
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по храните (наричан по-долу „Комитет“), учреден с член 1 от Решение 69/414/ЕИО (7).
2. Когато се извършва позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът, предвиден по член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на 3 месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 8
Директива 74/409/ЕИО се отменя, считано от 1 август 2003 година.
Позоваванията на отменената директива, се считат за позовавания на настоящата директива.
Член 9
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, преди 1 август 2003 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Тези разпоредби се прилагат по начин, който:
-
разрешава търговията с определените в приложение I продукти, ако те отговарят на дефинициите и правилата, установени в настоящата директива, считано от 1 август 2003 година,
-
забранява търговията с продукти, несъобразени с настоящата директива, считано от 1 август 2004 година.
Търговията с продукти, несъобразени с настоящата директива и етикетирани преди 1 август 2004 г. в съответствие с Директива 74/409/ЕИО, обаче е разрешена до изчерпване на запасите.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 10
Настоящата директива влиза сила на двадесетия ден след датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 11
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2001 година.