31988D0384
L 183/35
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 8 юни 1988 година
относно установяване на предварителна процедура за съобщаване и консултации по миграционните политики по отношение на страни, които не са членки
(88/384/ЕИО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 118 от него,
като има предвид, че чуждестранното население в Общността и промените, които се извършват в неговия състав, са важни демографски фактори, по-специално поради постоянния характер на присъствието му, събирането на семействата и високата раждаемост;
като има предвид, че има проблеми, свързани с неговото интегриране в работната сила и обществото, и по-специално такива, срещани в областта на образованието, обучението и заетостта на второто поколение;
като има предвид, че е важно да се гарантира, че миграционните политики на държавите-членки спрямо страни, които не са членки, отчитат както общите политики, така и действията, предприемани на общностно равнище, по-специално в рамките на политиката на Общността в областта на пазара на труда, за да не се подложат на риск резултатите; като има предвид, че е необходимо да се улесни обменът на информация и мнения в тези области с оглед приемане на общи предложения и че поради това е важно да се организира процедура на консултации, осигуряваща участието на всички държави-членки;
като има предвид, освен това, че в Резолюцията си от 9 февруари 1976 г. относно програма за действие в полза на работниците-мигранти и членовете на техните семейства (1) и в Резолюцията си от 27 юни 1980 г. относно ориентацията към политиката на Общността в областта на пазара на труда (2) Съветът подчерта важността от извършването на подходящи консултации по миграционна политика по отношение на страни, които не са членки, и като има предвид, че интеграцията на пазара на труда на Общността трябва да бъде подпомагана в рамките на свободното движение на работна сила вътре в Общността, по-специално чрез подходящи консултации по тези политики в съответствие със заключенията, които Съветът прие на 22 ноември 1979 г. по този въпрос; като има предвид, че в Резолюцията си от 16 юли 1985 г. относно основните насоки на политиката на Общността в областта на миграцията (3) Съветът отново потвърди необходимостта от такива консултации;
като има предвид, освен това, че заключителното комюнике от Конференцията на държавните и правителствените глави, проведена на 9 и 10 декември 1974 г. в Париж, препоръчва в точка 10 поетапна хармонизация на законодателството по отношение на чужденците; като има предвид, че на 25 и 26 юни 1984 г. Европейският съвет прие заключения относно социалната политика; като има предвид, че в декларация, приложена към Заключителния акт на Единния европейски акт (4), Междуправителствената конференция изрази желанието на държавите-членки да си сътрудничат „без да се засягат правомощията на Общността, по-специално по отношение на влизането, движението и постоянното пребиваване на граждани на трети държави“;
като има предвид, че в Резолюцията си от 9 юни 1983 г. (5), отнасяща се, inter alia, до паспортния съюз и премахването на индивидуалните проверки на границите на Общността, Европейският парламент настойчиво прикани Съвета и Комисията да направят допълнителни предложения, по-специално с оглед хармонизиране на визовите политики и законодателството по отношение на чужденците;
като има предвид, че ролята на Комисията, предвид предоставените ѝ с Договора правомощия, е да насърчава сътрудничеството между държавите-членки в областта на социалната политика и по-специално в различните упоменати по-горе области, и да организира подходящи консултации за тази цел;
като има предвид, че за тази цел Комисията прие Решение 85/381/EИО (6) за установяване на предварителна процедура за съобщаване и консултации по миграционните политики по отношение на страни, които не са членки;
като има предвид, че в Решението си от 9 юли 1987 г. по съвместни дела 281, 283, 284, 285 и 287/85 (Федерална република Германия, Френската република, Кралство Нидерландия, Кралство Дания, Обединеното кралство срещу Комисията) Съдът на Европейските общности постанови, че сътрудничеството между държавите-членки в социалната област, предвидено в член 118, първа алинея от Договора, включва и миграционната политика по отношение на страни, които не са членки, при което предоставените на Комисията съгласно член 118, втора алинея правомощия да урежда консултации ѝ дават правото да приема задължителни разпоредби;
като има предвид, че настоящото решение възпроизвежда съдържанието на Решение 85/381/EИО с измененията, продиктувани от посоченото по-горе съдебно решение от 9 юли 1987 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Държавите-членки предоставят на Комисията и на другите държави-членки своевременно, най-късно в момента на публикуването им, предварителна информация за:
-
проектомерки, които възнамеряват да предприемат по отношение на работниците от трети държави и членовете на техните семейства в областите на влизане, пребиваване и заетост, включително незаконно влизане, пребиваване и заетост, а така също и реализиране на равно третиране по отношение на условията на живот и работа, заплащането и икономическите права, насърчаването на интеграцията в работната сила и обществото, доброволното завръщане на тези лица в техните страни на произход,
-
проектоспоразумения по горепосочените въпроси, а също и проектоспоразумения за сътрудничество, по които те възнамеряват да водят или възобновят преговори с трети страни, когато тези споразумения включват разпоредби, отнасящи се до горепосочените въпроси,
-
проектоспоразумения по условията на пребиваване и заетост на техните граждани, работещи в трети държави, и членовете на техните семейства, по които те възнамеряват да водят или възобновят преговори с тези държави.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията и другите държави-членки текстовете на действащите законови, подзаконови или административни разпоредби, а също и текстовете на споразуменията, сключени с трети страни, в областите, посочени в параграф 1.
Член 2
1. Ако в рамките на две седмици от датата на получаване на документите, посочени в член 1, държава-членка поиска или ако Комисията реши по собствена инициатива, Комисията започва консултации с държавите-членки по тези документи в срок от шест седмици от тяхното получаване.
Комисията започва тези консултации незабавно, ако държава-членка поиска това като спешен въпрос.
2. Комисията може по всяко време, по искане на държава-членка или по собствена инициатива, да уреди консултация по проекторазпоредбите или споразуменията, посочени в член 1, освен в случай на въпроси, по които вече са проведени консултации и няма възникнали нови обстоятелства.
Член 3
Целите на процедурата по консултации, предвидена в член 2, параграф 1, са, inter alia:
а)
да улесни взаимния обмен на информация и да идентифицира проблеми от общ интерес и във връзка с тези проблеми да улесни приемането на обща политика от държавите-членки особено по отношение на международните инструменти в областта на миграцията;
б)
да проучи възможните мерки, които могат да бъдат предприети от Общността или държавите-членки в областите, посочени в член 1, с цел постигане на напредък при хармонизирането на националното законодателство в частта му за чужденците, което насърчава включването на максимален брой общи разпоредби в двустранните споразумения и подобряване на защитата на гражданите на Общността, работещи и живеещи в трети страни.
Член 4
1. Консултациите се уреждат от Комисията. Срещите се председателстват от Комисията, която осигурява също и секретариата.
2. Установената с това решение процедура на консултации не засяга отговорностите на вече съществуващите комитети и в частност тези на Консултативния и технически комитет, определени с Регламент (EИО) № 1612/68 на Съвета (7).
3. Държавите-членки предприемат всички необходими стъпки, за да осигурят подходящо функциониране на процедурата по консултации и в частност, когато е необходимо, да защитят поверителния характер на информацията, която ще им бъде предоставяна в тази връзка.
Член 5
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 8 юни 1988 година.