32000R0907
L 105/6
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 907/2000 НА КОМИСИЯТА
от 2 май 2000 година
за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета по отношение на помощта за частно складиране в сектора на говеждото и телешкото месо
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо (1), и по-специално член 26, параграф 5, член 41 и член 48, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1254/1999 предвижда подкрепа на пазара под формата на помощ за частно складиране за говеждо и телешко месо. Въпреки това, от 1 юли 2002 г. такава помощ се предоставя само когато средната цена на Общността за кланични трупове от мъжки животни от рода на едрия рогат добитък падне под 103 % от базисната цена. За да се вземе под внимание новият режим и в интерес на яснотата, е необходимо да се преработи Регламент (ЕИО) № 3445/90 на Комисията от 27 ноември 1990 г. за определяне на подробни правила за предоставяне на помощ за частно складиране на говеждо и телешко месо (2), последно изменен с Регламент (ЕО) № 3533/93 (3).
(2)
За да постигне целта си, помощта за частното складиране трябва да се предоставя само на физически или юридически лица, установени в Общността, чиито дейност и опит в сектора предлагат достатъчна сигурност, че складирането ще се извърши по задоволителен начин и които имат подходящ капацитет за съхранение на хладилен склад в рамките на Общността.
(3)
По същите причини, помощта трябва да се предоставя само за складиране на продукти с добро и коректно търговско качество, получили здравната маркировка, посочена в глава ХI от приложение I към Директива 64/433/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно санитарните проблеми, засягащи търговията в рамките на Общността с прясно месо (4), последно изменена с Директива 95/23/ЕО (5). Продуктите трябва да бъдат с произход от Общността и да произлизат от животни, отгледани в съответствие с ветеринарните изисквания, които са в сила. Освен това, месото трябва да отговаря на максималните нива на радиоактивност, разрешени съгласно законодателството на Общността.
(4)
Пазарната ситуация и бъдещото ѝ развитие могат да направят уместно да се покани контрагента да определи наличностите си за износ от момента, в който те са поставени на склад; подходящо е, ако той го направи, да определи условията, при които месото, предмет на договор за складиране, би могло да бъде едновременно с това поставено под режима, предвиден в член 5 на Регламент (ЕИО) № 565/80 на Съвета от 4 март 1980 г. относно предварително изплащане на възстановявания при износ за селскостопански продукти (6), изменен с Регламент (ЕИО) № 2026/83 (7), за да може да се ползва от авансово плащане на възстановявания при износ.
(5)
За да се направи схемата по-ефективна, договорите трябва да се отнасят до определено минимално количество, подходящо диференцирано по продукти, и трябва да се уточнят задълженията на контрагента, в частност тези, позволяващи на интервенционната агенция да прави ефективна проверка на условията на складиране.
(6)
Размерът на гаранцията, посочена да осигури спазване на договорните задължения, трябва да се определи като процент от помощта.
(7)
Съгласно Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията от 22 юли 1985 г. за определяне на общи подробни правила за прилагането на системата от гаранции за селскостопанските продукти (8), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1932/1999 (9), трябва да се определят основните изисквания, които трябва да се изпълнят за освобождаването на гаранцията. Съхраняването на договореното количество за уговорения период съставлява едно от основните изисквания за предоставяне на помощ за частно складиране за говеждо и телешко месо. За да се вземе под внимание търговската практика и по практически причини, трябва да бъдат разрешени известни граници на толеранс по отношение на това количество.
(8)
Трябва да се приложи мярка за пропорционалност при освобождаването на гаранцията и предоставянето на помощта, когато не са изпълнени някои изисквания относно количествата за складиране.
(9)
За да подобри ефективността на режима, контрагентът трябва да може да получи авансово плащане на помощта, при условие че предостави гаранция, и трябва да бъдат изработени правила относно представянето на заявления за помощ, придружаващите документи, които следва да се представят, и срока за плащане.
(10)
Трябва да бъдат изработени правила за определяне на обменните курсове, приложими за сумите на помощта и за гаранциите.
(11)
Предишният опит с други режими за частно складиране на селскостопански продукти показа необходимостта да се уточни до каква степен Регламент (ЕИО, Евратом) № 1182/71 на Съвета (10) се прилага за определянето на периодите, датите и сроковете, посочени съгласно такива режими, и за точното дефиниране на датите, когато договорното складиране започва и завършва.
(12)
Трябва да се предвиди пропорционалност при предоставянето на помощ, когато периодът на складиране не е изцяло спазен. Трябва да се предвиди също периодът на складиране да бъде съкратен, когато месото, извадено от склад, е предназначено за износ. Трябва да се представи доказателство за това, че месото е изнесено, в случай на възстановявания в съответствие с Регламент (ЕО) № 800/1999 на Комисията от 15 април 1999 г. за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (11).
(13)
Сумата на помощта за частно складиране може да бъде определена предварително. Трябва да бъдат установени подходящи мерки, за да се избегне прекомерната или спекулативна употреба на такъв режим. Такива мерки могат да предвиждат период на размисъл, за да се позволи да бъде оценена пазарната ситуация, преди да бъдат обявени решенията по заявленията. Освен това, когато е подходящо, трябва да бъдат изработени разпоредби за специални мерки, прилагащи се по-специално за висящите заявления.
(14)
Сумата на помощта за частното складиране може също да бъде определена чрез тръжна процедура. След представяне на тръжни оферти може да бъде определена максимална сума на помощта. Не се предприема действие, когато няма приемлива тръжна оферта.
(15)
Трябва да се предвиди система от проверки, за да се гарантира, че помощта не е предоставена ненадлежно. За тази цел държавите-членки следва да правят проверки, подходящи за различните етапи на складиране.
(16)
Трябва да се вземат мерки да се предотвратят и, когато е необходимо, да се накажат нередностите и измамата. За тази цел е подходящо, в случай на декларация с невярно съдържание, да се изключи контрагентът от предоставяне на помощи за частно складиране за календарната година, следваща тази, през която е открита декларацията с невярно съдържание. Освен това, за по-малки нередности държавите-членки следва да налагат подходящи санкции.
(17)
За да се предостави на Комисията цялостен поглед за ефекта от режима на помощ за частно складиране, държавите-членки следва да ѝ предоставят необходимата информация.
(18)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по говеждо и телешко месо,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Настоящият регламент определя общи правила за предоставянето на помощ за частното складиране, предвидена в членове 26 и 48 от Регламент (ЕО) № 1254/1999.
Член 2
1. От 1 юли 2002 г. предоставянето на помощ за частно складиране може да бъде решено, когато средната пазарна цена на Общността за кланични трупове на възрастни мъжки животни от рода на едрия рогат добитък, изразени като клас R3, изчислена в съответствие с приложение I, е 2 291 EUR на тон или по-малко.
2. Предоставянето на помощ за частно складиране може да се приложи навсякъде в държавата-членка или навсякъде в цялата Общност.
3. Размерът на помощта за частното складиране може да се определи предварително или чрез търг.
Член 3
1. Договорите за помощ за частно складиране на говеждо и телешко месо се сключват между интервенционните агенции на държавите-членки и физически или юридически лица, по-долу наричани „контрагенти“, отговарящи на следните условия:
а)
те са извършвали дейност в сектора с месо и живи животни през 12-те месеца, предхождащи заявлението за сключване на договор или изтичането на крайния срок за търга;
б)
те са регистрирани в национален регистър по ДДС;
в)
те имат подходящи съоръжения за складиране на свое разположение в рамките на Общността.
2. Помощта за частно складиране може да се предостави само за месо, отговарящо на следните критерии:
а)
то трябва да бъде класифицирано в съответствие със скалата на Общността за класификация на кланични трупове, установена с Регламент (ЕИО) № 1208/81 на Съвета (12), изменен с Регламент (ЕИО) № 1026/91 (13), и идентифицирана в съответствие с член 4, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕО) № 562/2000 на Комисията (14);
б)
то трябва да е получило здравната маркировка, посочена в глава ХI от приложение I към Директива 64/433/ЕИО;
в)
трябва да не притежава характеристики, които го правят негодно за съхранение или последваща употреба;
г)
трябва да не произхожда от животни, заклани в резултат на спешни мерки;
д)
трябва да произхожда от Общността в съответствие с член 39 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (15), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1662/1999 (16);
е)
не трябва да превишава максималните нива на радиоактивност, разрешени съгласно разпоредбите на Общността, като нивото на радиоактивно заразяване на продукта се наблюдава, само ако ситуацията го налага и само за необходимия период, като продължителността и мащабът на всеки необходим контрол се определят в съответствие с процедурата, предвидена в член 43 от Регламент (ЕО) № 1254/1999;
ж)
трябва да произхожда от животни, заклани не повече от 10 дни преди датата, на която продуктите са поставени на склад, определена в член 5, параграф 3;
з)
трябва да се предаде за складиране в прясно състояние и да се складира в замразено състояние;
и)
трябва да произлизат от животни, отгледани в съответствие с ветеринарните изисквания, които са в сила.
Член 4
1. Не се допуска сключването на договор за количество, под минималното, което се определя за всеки продукт.
2. Заявлението за сключване на договор или тръжната оферта се внасят в интервенционната агенция в държавата-членка, където месото трябва да се складира.
3. Заявлението за сключване на договор или тръжната оферта и последващият договор, се отнасят само за един от продуктите, за които може да бъде отпусната помощ.
4. Заявлението за сключване на договор или тръжната оферта са допустими, само ако включват елементите, посочени в букви а), б), г) и д) на параграф 5, и ако е представено доказателство за това, че съответната гаранция е била внесена.
5. Договорът включва следните елементи:
а)
декларация, с която контрагентът се задължава да постави на склад и да складира само продукти, които отговарят на условията, посочени в член 3, параграф 2;
б)
количеството и описанието на продукта за складиране;
в)
крайния срок за поставяне на склад, посочен в член 5, параграф 1, на общото количество, посочено в договора;
г)
периода на складиране;
д)
размера на помощта на тон;
е)
размера на внесената гаранция;
ж)
клауза, позволяваща периодът на складиране да бъде съкратен или удължен при условията, предвидени в правилата на Общността.
6. Договорът съдържа поне следните задължения за контрагента:
а)
да постави договореното количество продукт на склад в сроковете, определени в член 5 и да го складира на свой собствен риск и разноски при условия, осигуряващи поддържането на характеристиките на продуктите, посочени в член 3, параграф 2, за периода по договора, без да променя съхраняваните продукти, да ги замества или прехвърля в друг склад; въпреки това, при изключителни случаи и при надлежно мотивирано искане, интервенционната агенция може да разреши преместването на складираните продукти;
б)
да уведоми интервенционната агенция, с която е сключил договора, своевременно преди внасянето на склад на всяка индивидуална партида, по смисъла на втора алинея от член 5, параграф 1, за датата и мястото на внасяне на склад, както и естеството и количеството на продукта за складиране; интервенционната агенция може да изиска тази информация да бъде дадена поне два работни дни преди поставянето на склад на всяка индивидуална партида;
в)
да изпрати документите относно операциите по поставяне на склад на интервенционната агенция не по-късно от един месец след датата, посочена в член 5, параграф 4;
г)
да складира продуктите в съответствие с изискванията за идентификация, установени в член 26;
д)
да разреши на интервенционната агенция да проверява по всяко време, че всички задължения, определени в договора, се спазват.
Член 5
1. Операциите по окончателно поставяне на склад се извършват не по-късно от 28 дни след датата на сключване на договора.
Продуктите могат да бъдат поставени на склад на индивидуални партиди, като всяка партида представлява количеството, поставено на склад на даден ден по договор и по склад.
2. Контрагентите могат, през периода на внасяне на склад, да транжират или обезкостят цялото или част от съответното месо, при условие че се използва само количеството, за което е сключен договорът и че всички разфасовки в резултат на тези операции са поставени на склад. Интервенционната агенция може да изиска уведомление за намерението да се използва тази възможност да бъде направено поне два работни дни преди поставянето на склад на всяка индивидуална партида.
Големите сухожилия, хрущяли, парчета мазнина и други отпадъци, останали след транжирането или обезкостяването, не могат да се складират.
3. Поставянето на склад започва, за всяка индивидуална партида от договореното количество, в деня, в който то се поставя под контрола на интервенционната агенция.
Този ден е денят, през който нетното тегло на пресния или охладен продукт се определя:
а)
на мястото на складиране, когато месото е замразено в помещенията;
б)
на мястото на замразяване, когато месото е замразено в подходящи съоръжения извън мястото на складиране;
в)
на мястото на обезкостяване или транжиране, когато месото се поставя на склад след обезкостяване или транжиране.
4. Поставянето на склад завършва в деня, през който последната индивидуална партида от договореното количество е поставена на склад.
Този ден е денят, през който всички продукти по договора са внесени в мястото на окончателно складиране, независимо дали пресни или замразени.
Член 6
1. Когато продуктите, поставени на склад, са предмет на режима, предвиден в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 565/80, се прилагат разпоредбите на параграфи 2 и 3 на настоящия член.
2. Срокът, предвиден в член 29, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 800/1999, се увеличава, за да покрие продължителността на максималния договорен период на складиране плюс един месец.
3. Държавите-членки могат да изискват поставянето на склад и поставянето под режима, предвиден в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 565/80, да започват едновременно. В този случай, когато договор за частно складиране е сключен за количество, съставляващо няколко партиди, поставяни на склад на различни дати, всяка от тези партиди може да бъде предмет на отделна декларация за плащане.
Декларацията за плащане, посочена в член 26 от Регламент (ЕО) № 800/1999, се представя за всяка партида в деня на внасянето ѝ на склад.
Член 7
1. Размерът на гаранцията, посочена в член 4, параграф 4, е 20 % от размера на помощта, за която се кандидатства.
2. Основните изисквания по смисъла на член 20, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2220/85, са:
а)
да не се оттегля заявление за договор или тръжна оферта;
б)
да се постави и да държи на склад поне 90 % от количеството по договора за период на складиране по договора, на собствен риск на контрагента и при условията, предвидени в член 4, параграф 6, буква а); и
в)
когато се прилага член 17, да изнесе месото в съответствие с една от трите възможности, изброени в него.
3. При спазване на член 17 от настоящия регламент, разпоредбите на член 27, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 относно частично освобождаване на гаранцията не се прилагат.
4. Гаранциите се освобождават незабавно, когато заявленията за сключване на договор или тръжните оферти не бъдат приети.
5. Ако времевото ограничение за съхранение в склад, както е установено в член 5, параграф 1, бъде превишено, гаранцията се задържа в съответствие с член 23 от Регламент (ЕИО) № 2220/85.
Когато срокът, посочен в член 5, параграф 1, е превишен с повече от 10 дни, помощ не се предоставя.
Член 8
1. Размерът на помощта се определя на тон и се отнася за теглото, определено в съответствие с член 5, параграф 3.
2. При спазване на параграф 3 на настоящия член и на член 17, контрагентите имат право на помощ, ако са изпълнени основните изисквания посочени в член 7, параграф 2.
3. Помощ се изплаща единствено по отношение на количеството по договора.
Член 9
Ако действително складираното количество през периода на складиране по договора е по-малко от количеството по договора и не по-малко от 90 % от това количество, помощта се плаща за действително складираното количество.
Ако то е по-малко от 90 %, но не по-малко от 80 % от количеството по договора, помощта за действително складираното количество се намалява наполовина.
Ако то е по-малко от 80 % от количеството по договора, помощ не се изплаща.
Член 10
В случай на обезкостяване, ако действително складираното количество не надвишава 67 килограма обезкостено месо на 100 кг използвано месо с кости, помощ не се плаща.
Ако действително складираното количество превишава 67 килограма, но е по-малко от 75 кг обезкостено месо на 100 кг използвано месо с кости, сумата на помощта се намалява пропорционално.
Не се прилага намаление или увеличение на сумата на помощта, когато действително складираното количество е 75 кг или повече обезкостено месо на 100 кг използвано месо с кости.
Член 11
След три месеца складиране може да бъде направено еднократно авансово плащане по искане на контрагента, при условие че той внесе гаранция, равна на авансовото плащане плюс 20 %.
Авансовото плащане не надвишава сумата на помощта, съответстваща на период на складиране от три месеца. Когато продуктите се изнасят в съответствие с член 17 преди авансовото плащане, при изчисляване на сумата на авансовото плащане се взема под внимание действителният период на складиране.
Член 12
1. Заявлението за плащане на помощта и документите в негова подкрепа се подават пред компетентния орган в рамките на шест месеца след края на максималния период на складиране по договора.
Когато документите в подкрепа на заявлението не могат да бъдат изготвени в определения срок, въпреки че контрагентът е положил старание, за да ги получи навреме, могат да бъдат отпуснати допълнителни срокове, които не надвишават общо шест месеца, за тяхното представяне.
Когато се прилага член 17, необходимото доказателство трябва да се представи в срока, определен в член 49, параграфи 2, 4 и 6 от Регламент (ЕО) № 800/1999.
2. Освен в случаи, когато е започнало разследване дали съществува право на помощ, помощта се изплаща от компетентния орган възможно най-скоро и не по-късно от три месеца от деня на подаване от контрагента на заявление за плащане заедно с изискваните документи в подкрепа на заявлението.
Член 13
1. Обменният курс, който се прилага за сумите на помощта, е обменният курс в деня, посочен в член 15.
2. Обменният курс, който се прилага за размера на гаранцията, е обменният курс в деня, предхождащ внасянето на гаранцията в интервенционната агенция.
Член 14
Член 3, параграф 4 от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1182/71 не се прилага за определяне на периода на складиране, посочен в член 4, параграф 5, буква г) на настоящия регламент или за периода на складиране, изменен съгласно член 4, параграф 5, буква ж) или съгласно член 17.
Член 15
Първият ден на периода на складиране по договора е денят, следващ този, в който е завършено поставянето на склад.
Член 16
Изваждането от склад може да започне в деня след последния ден от периода на складиране по договора.
Член 17
1. При изтичане на период на складиране от два месеца, контрагентът може да извади от склад цялото или част от количеството продукти по договора, но не по-малко от пет тона на контрагент и на склад или, ако е налично по-малко от това количество, цялото количество по договора в даден склад, при условие че в рамките на 60 дни след изваждането от склад, продуктите са:
а)
напуснали митническата територия на Общността без по-нататъшна преработка;
б)
достигнали местоназначението си без по-нататъшна преработка в случаите, посочени в член 36, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 800/1999; или
в)
били поставени без по-нататъшна преработка в продоволствен склад, одобрен съгласно член 40 от Регламент (ЕО) № 800/1999.
2. Периодът на складиране по договора завършва за всяка индивидуална партида, предназначена за износ, в деня, предхождащ деня на изваждане от склад.
Той завършва в деня на приемане на декларацията за износ, когато продуктът не е бил преместван.
3. Размерът на помощта се намалява пропорционално на намалението на периода на складиране чрез прилагане на дневни суми, които се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 43 от Регламент (ЕО) № 1254/1999.
4. За целите на настоящия член се представя доказателство за износ в съответствие с член 7 от Регламент (ЕО) № 800/1999.
Член 18
1. Когато се прилагат членове 16 и 17, контрагентът уведомява интервенционната агенция своевременно преди заплануваното начало на изваждане от склад. Интервенционната агенция може да изиска тази информация да бъде предоставена поне два работни дни преди тази дата.
2. Когато задължението за уведомяване на интервенционната агенция не е изпълнено, не се плаща помощ по отношение на въпросния договор и цялата гаранция се обявява задържана по отношение на въпросния договор.
Когато това изискване не е изпълнено, но в рамките на 30 дни след датата на изваждане от склад са представени достатъчно доказателства, при удовлетворяване изискванията на компетентния орган, относно датата на изваждане от склад и съответните количества, помощта се отпуска и 15 % от гаранцията се обявява задържана по отношение на въпросното количество.
Разпоредбите на втора алинея се прилагат без да се засягат член 8, параграф 3 и член 9.
Член 19
Когато контрагентът не спази края на периода на складиране по договора или двумесечния срок, посочен в член 17, параграф 1 за общото количество от складирания продукт, всеки календарен ден на неспазване води до намаляване с 10 % на сумата на помощта за въпросния договор.
Член 20
В случаи на force majeure, когато изпълнението на договорните задължения на даден контрагент е засегнато, компетентният орган на съответната държава-членка взема решение за мерките, които сметне за необходими, като взема предвид изтъкнатите обстоятелства. Този орган информира Комисията за всеки случай на force majeure и мерките, предприети във връзка с него.
ГЛАВА II
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 21
1. Когато помощта е определена предварително, решенията по заявленията за сключване на договори се обявяват от интервенционната агенция на всеки заявител с препоръчано писмо, по телекс или факс, или срещу обратна разписка на петия работен ден, следващ деня, в който заявлението е подадено, при условие че Комисията не приеме специални мерки междувременно.
Когато преглед на ситуацията установи, че е било извършено прекомерно ползване на режима, въведен с настоящия регламент или ако има риск от прекомерното му ползване, такива мерки могат да включват:
а)
спиране прилагането на настоящия регламент за не повече от пет работни дни;
б)
определяне на един процент, чрез който количествата в заявленията за сключване на договори се намаляват, при условие че се спазва минималното количество по договора, когато е подходящо;
в)
отхвърляне на заявленията, направени преди периода на спиране, чието приемане е трябвало да бъде решено през периода на спиране.
В случая предвиден в буква а), заявленията за сключване на договори, подадени през този период, не се приемат.
2. Когато заявлението се приеме, договорът се счита за сключен в деня на съобщаване на решението, посочено в параграф 1. Интервенционната агенция уточнява посочената дата в приложение на член 5, параграф 1.
Член 22
1. Когато помощта се определя чрез търг, тръжните оферти се изготвят в евро и се подават до съответната интервенционна агенция в затворен плик, върху който е отбелязано позоваване на съответния регламент за обявяване на търг. Затвореният плик не се отваря от интервенционната агенция преди изтичане на крайния срок за подаване на офертите.
2. Тръжните оферти се разглеждат на закрито заседание от съответните агенции на държавите-членки; лицата, присъстващи на разглеждането са обвързани от задължението за пазене на тайна.
3. Допустимите тръжни оферти се изпращат в анонимна форма на Комисията от държавата-членка, за да пристигнат не по-късно от втория работен ден след крайната дата за подаване, посочена в обявлението за търга.
4. Когато не са подадени тръжни оферти, държавите-членки информират Комисията за това в срока, посочен в параграф 3.
5. На базата на получените тръжни оферти, Комисията взема решение в съответствие с процедурата, предвидена в член 43 от Регламент (ЕО) № 1254/1999, или да определи максимална сума на помощта, или да не последва присъждане.
6. Когато е определен максимален размер на помощта, се приемат тръжните оферти, които не надвишават тази сума.
7. В рамките на пет работни дни след деня, в който държавите-членки са уведомени за решението на Комисията, съответната интервенционна агенция уведомява всички кандидати за взетото решение с препоръчано писмо, с телекс, факс или срещу обратна разписка.
8. Когато е приета тръжната оферта, договорът се счита сключен в деня на уведомяването от интервенционната агенция на подалия офертата, посочено в параграф 7. Интервенционната агенция уточнява датата в приложение на член 5, параграф 1.
ГЛАВА III
ПРОВЕРКИ И САНКЦИИ
Член 23
Държавите-членки гарантират, че условията, съгласно които съществува правото на помощ, са изпълнени. За тази цел те определят национален орган, отговорен за операциите по проверка на складирането (наричан по-долу „контролен орган“).
Член 24
Контрагентът предоставя на разположение на контролния орган цялата документация за всеки договор, позволяваща по-специално да се провери следната информация за продуктите, поставени под режима на частно складиране:
а)
собствеността по време на поставянето на склад;
б)
датата на поставяне на склад;
в)
теглото и броя кутии или парчета, пакетирани по друг начин;
г)
наличността на продуктите в склада;
д)
изчислената дата за края на минималния период на складиране по договора и, когато се прилагат членове 17 и 19, датата на действителното изваждане от склада.
Член 25
Контрагентът или, когато е приложимо, отговорникът на склада, държи на разположение материалнооборотно счетоводство за наличностите в склада, съдържащо по номер на договор:
а)
идентификацията на продуктите, поставени под режим на частно складиране;
б)
датата на поставяне на склад и изчислената дата на края на минималния период на складиране по договора и датата на действителното изваждане от склад;
в)
броя на половинките кланични трупове, четвъртини, кутии или други парчета, съхранявани индивидуално, описанието на продуктите и теглото на всеки палет или другите предмети, съхранявани индивидуално, записани, когато е приложимо, по индивидуални партиди;
г)
местоположение на продуктите в склада.
Член 26
Съхраняваните продукти следва да са лесно идентифицируеми и следва да се идентифицират индивидуално по договор. Всеки палет и, когато е приложимо, всеки опакован артикул, съхраняван индивидуално, следва да е означен така, че да са показани номерът на договора, описанието на продукта и теглото. Датата на поставяне на склад следва да е показана на всяка индивидуална партида, поставена на склад за даден ден.
Когато продуктите се поставят на склад, контролният орган следва да провери идентификацията, посочена в първа алинея, и може да запечата продуктите, поставени на склад.
Член 27
1. Контролният орган предприема, за всеки договор, проверка за спазване на всички задължения, предвидени в член 4, параграф 6, съгласно разпоредбите на параграфи 2-6 от настоящия член.
2. Контролният орган предприема или запечатване на всички продукти, складирани по даден договор в съответствие с втора алинея на член 26, или проверка без предупрежение на извадки, за да се увери, че продуктите са налични в склада.
При проверка на извадки, направената извадка трябва да е представителна и да отговаря на поне 10 % от общото количество, поставено на склад във всяка държава-членка в рамките на мярката за помощ за частно складиране.
Такива проверки на извадки включват, в допълнение към прегледа на счетоводството, посочено в член 25, физическа проверка на теглото, вида продукти и тяхната идентификация, и трябва да се отнасят поне до 5 % от количеството, предмет на проверката без предупреждение.
3. Контролният орган предприема задължителна проверка, за да се увери, че продуктите са налични в склада през последната седмица на периода на складиране по договора.
4. Разноските по запечатване или манипулиране са за сметка на контрагента.
5. Проверките съгласно параграфи 2 и 3 се отразяват в доклад, съдържащ:
а)
датата на проверката;
б)
продължителността ѝ;
в)
извършените операции.
Докладът се подписва от отговорното длъжностно лице и приподписва от контрагента или, когато е приложимо, от отговорника на склада, и се включва в досието за плащане.
6. В случай на значителни нередности, засягащи поне 5 % от количествата продукти, обхванати от един-единствен договор, предмет на проверката, проверката се разширява до по-голяма извадка, която се определя от контролния орган.
Държавите-членки уведомяват за такива случаи на Комисията в рамките на четири седмици.
Член 28
1. Когато е установено и проверено от контролния орган, че декларацията, посочена в член 4, параграф 5, буква а), е декларация с невярно съдържание, изготвена умишлено или при груба небрежност, въпросният контрагент се изключва от режима на помощ за частно складиране до края на календарната година, следваща годината, в която е направено това установяване.
2. Държавите-членки прилагат подходящи мерки, когато контрагентът не спази изискванията на членове 24, 25 и 26.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 29
1. Държавите-членки информират Комисията за всички разпоредби, приети в приложение на настоящия регламент.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията по факс:
а)
в понеделник и четвъртък всяка седмица количествата продукти, за които са подадени заявления за сключване на договори;
б)
преди четвъртък всяка седмица продуктите и количествата, за които са били сключени договори през предходната седмица, като дават разбивка по периода на складиране и обобщение на продуктите и количествата, за които са били сключени договори;
в)
всеки месец продуктите и общите количества, поставени на склад и в случай на обезкостяване, общото количество използвано необезкостено месо;
г)
всеки месец продуктите и общите количества действително на склад и продуктите и общите количества, по отношение на които е завършил периодът на складиране по договора;
д)
всеки месец, ако периодът на складиране е бил съкратен или удължен в съответствие с член 4, параграф 5, буква ж) или намален в съответствие с членове 17 или 19, продуктите и количествата, по отношение на които периодът на складиране е бил променен, както и първоначално предвидените и променените месеци на изваждане от склад.
Член 30
Регламент (ЕИО) № 3445/90 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се тълкуват като позовавания на настоящия регламент и се четат в съответствие с таблицата на съответствията в приложение II.
Член 31
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 2 май 2000 година.