32006L0114
L 376/21
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2006/114/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 12 декември 2006 година
относно заблуждаващата и сравнителната реклама
(кодифицирана версия)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 84/450/ЕИО на Съвета от 10 септември 1984 г. относно заблуждаващата и сравнителна реклама (3) е била изменяна съществено няколко пъти (4). С оглед по-голяма яснота и рационалност, посочената директива следва да бъде кодифицирана.
(2)
Съществуват съществени разлики в законодателството, прилагано в държавите-членки, за борба със заблуждаващата реклама. Доколкото рекламата се простира отвъд границите на отделните държави-членки, тя има пряко въздействие върху нормалното функциониране на вътрешния пазар.
(3)
Заблуждаващата и незаконната сравнителна реклама може да доведе до нарушаване на правилата на конкуренцията в рамките на вътрешния пазар.
(4)
Рекламата, независимо дали включва договор, влияе върху икономическото благосъстояние на потребители и търговци.
(5)
Разликите в законодателството на отделните държави-членки в областта на заблуждаващата търговска реклама възпрепятстват осъществяването на рекламни кампании отвъд националните граници и по този начин влияят на свободното движение на стоки и предоставянето на услуги.
(6)
Пълното изграждане на функциониращ вътрешен пазар предполага широк диапазон на избор. Предвид това, че потребителите и търговците могат и трябва да използват вътрешния пазар по най-добрия начин и че рекламата е много важно средство за създаване на същински пазар за всички стоки и услуги на територията на Общността, основните разпоредби, уреждащи формата и съдържанието на сравнителната реклама, следва да бъдат еднакви, а условията за използване на сравнителна реклама в държавите-членки следва да бъдат хармонизирани. Спазването на тези условия ще помогне да бъдат показани обективно ползите от различните сравнявани стоки. Сравнителната реклама може също така да насърчи конкуренцията между доставчиците на стоки и услуги в полза на потребителите.
(7)
Следва да бъдат създадени минимални и обективни критерии за определяне на това дали определена реклама е заблуждаваща.
(8)
Сравнителната реклама, когато сравнява основни, относими, проверими и представителни характеристики и не е заблуждаваща, може да бъде допустимо и полезно средство за информиране на потребителите. Желателно е да се предвиди широко понятие за сравнителна реклама, което да обхваща всички форми на сравнителна реклама.
(9)
Следва да бъдат създадени условия за позволена сравнителна реклама по отношение определяне на видовете практики, свързани със сравнителната реклама, които биха могли да нарушат конкуренцията, да причинят вреди на конкурентите и да имат неблагоприятно въздействие върху избора на потребителите. Подобни условия за допустима реклама следва да включват критерии за обективно сравняване на характеристиките на стоките и услугите.
(10)
В случаите когато в сравнителната реклама има позоваване или възпроизвеждане на резултати от сравнителни тестове, проведени от трети лица, следва да се прилагат международните конвенции за защита на авторското право, както и националните разпоредби относно договорната и извъндоговорната отговорност.
(11)
Условията на сравнителната реклама следва да кумулативни и да се спазват в тяхната цялост. В съответствие с Договора, изборът на форми и методи за прилагане на тези условия следва да бъде оставен на държавите-членки, доколкото тези форми и методи не са определени в настоящата директива.
(12)
Тези условия следва да включват, по-специално, разпоредбите, произтичащи от Регламент (ЕО) № 510/2006 на Комисията от 20 март 2006 г. относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (5), и по-специално член 13 от него и другите разпоредби на Общността, приети в областта на земеделието.
(13)
Член 5 от Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (6) предоставя изключителни права на притежателя на регистрирана търговска марка, включително правото да попречи на трети лица да използват в търговските си отношения знак, който е еднакъв или подобен на търговската марка, по отношение на еднакви стоки или услуги или, когато е уместно - на други стоки.
(14)
Въпреки това, с оглед постигане на ефективност на сравнителната реклама може да се окаже необходимо определянето на стоките или услугите на конкурент чрез позоваване на търговска марка или търговско наименование, които са негова собственост.
(15)
Подобно използване на търговска марка, търговско наименование или други отличителни знаци на друго лице не нарушават изключителното право, когато са спазени условията, определени в настоящата директива, като целта е единствено да се направи разграничение от тях и по този начин обективно да се подчертаят разликите.
(16)
Лица или организации, които според националното законодателство имат правен интерес в тази връзка, следва да разполагат с възможността да предприемат действия срещу заблуждаваща и неразрешена сравнителна реклама както пред съда, така и пред административен орган, компетентен да се произнася по жалби или да започне съответно съдебно производство.
(17)
Съдилищата или административните органи следва да притежават правомощия да разпореждат или изискват прекратяване на заблуждаваща и неразрешена сравнителна реклама. В определени случаи може да се окаже желателно да се забрани заблуждаваща и неразрешената сравнителна реклама, дори преди тя да бъде публикувана. Това обаче по никакъв начин не означава, че държавите-членки са длъжни да въведат правила, изискващи систематичен предварителен преглед на рекламите.
(18)
Доброволният контрол, упражняван от саморегулиращи се органи за предотвратяване на заблуждаваща или неразрешена сравнителна реклама, може да доведе до избягване на административни или съдебни действия и по тази причина следва да бъде насърчаван.
(19)
Националното право определя тежестта на доказване, като обаче би било подходящо да се даде възможност на съдилищата и административните органи да изискват от търговците предоставянето на доказателства относно точността на направените от тях фактически твърдения.
(20)
Нормативното уреждане на сравнителната реклама е необходимо с оглед нормалното функциониране на вътрешния пазар. В тази връзка е необходимо действие на общностно равнище. Приемането на директива е подходящ инструмент, защото определя единни общи принципи, като същевременно дава възможност на държавите-членки да избират формата и подходящия метод за постигане на тези цели. Това отговаря на принципа на субсидиарност.
(21)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки по отношение на сроковете за въвеждане в националното законодателство и прилагането на директивите, посочени в част Б от приложение I,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Целта на настоящата директива е защита на търговците от заблуждаваща реклама и несправедливите последици от нея, чрез определяне на условията, при които се допуска сравнителна реклама.
Член 2
По смисъла на настоящата директива:
а)
„реклама“ означава всяко съобщение във връзка с търговия, занятие, занаят или професия, което има за цел да насърчи реализацията на стоки или услуги, включително на недвижими имоти, права и задължения;
б)
„заблуждаваща реклама“ означава всяка реклама, която по какъвто и да е начин, включително чрез нейното представяне, подвежда или може да подведе лицата, до които е адресирана или достига, и поради това може да повлияе на тяхното икономическо поведение или по тези причини нанася или може да нанесе вреди на конкурент;
в)
„сравнителна реклама“ означава всяка реклама, която пряко или косвено посочва конкурента или предлагани от него стоки или услуги;
г)
„търговец“ означава всяко физическо или юридическо лице, което извършва дейност, свързана с неговия, търговска дейност, занаят, занятие или професия и всяко лице, действащо от името или за сметка на търговец;
д)
„субект на кодекс“ означава всяко образувание, включително търговец или група търговци, отговарящо за изработването и преразглеждането на кодекс за поведение и/или за наблюдение на спазването на кодекса от лицата, които са се съгласили да бъдат обвързани от него.
Член 3
При определяне на това дали една реклама е заблуждаваща трябва да се вземат предвид всички нейни характеристики, и по-специално съдържаща се в нея информация относно:
а)
характеристиките на стоките и услугите, като например тяхната наличност, естество, изпълнение, състав, метод и дата на производство или предоставяне, пригодност за определени цели, употреба, количество, спецификации, географски или търговски произход или резултатите, които могат да се очакват от тяхната употреба, или резултатите и съществените характеристики на тестовете или проверките, извършвани върху стоките или услугите;
б)
цената или начина, по който се изчислява цената и условията, при които се доставят стоките или се предоставят услугите;
в)
естеството, характерните качества и правата на рекламодателя, като например идентификационни данни и активи, квалификация и права върху обекти на индустриална и търговска собственост, както и права върху интелектуална собственост или неговите награди и отличия.
Член 4
По отношение на сравнението, сравнителната реклама се допуска при следните условия:
а)
не е заблуждаваща по смисъла на член 2, буква б), член 3 и член 8, параграф 1 от настоящата директива или членове 6 и 7 от Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 г. относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар („Директивата за нелоялните търговски практики“) (7);
б)
сравнява стоки или услуги, предназначени за задоволяване на едни и същи нужди или предвидени за една и съща цел;
в)
обективно сравнява една или повече основни, относими, проверими и представителни характеристики на съответните стоки и услуги, които могат да включват и цена;
г)
не уврежда доверието в или омаловажава търговски марки, търговски наименования, други отличителни марки, стоки, услуги, дейности или обстоятелства за конкурент;
д)
за стоки с наименование за произход, във всеки случай се отнася до стоки с едно и също наименование;
е)
не използва по непочтен начин известността на търговска марка, търговско наименование или други отличителни знаци на конкурент или на наименование за произход на конкурентни стоки;
ж)
не представя стоки или услуги като имитация или копия на стоки или услуги, носещи защитена търговска марка или търговско наименование;
з)
не създава объркване сред търговци, рекламодатели и конкуренти или между търговски марки, търговски наименования, други отличителни знаци, стоки или услуги на рекламодателя и тези на конкурент.
Член 5
1. Държавите-членки осигуряват наличието на подходящи и ефективни средства за борба със заблуждаващата реклама и налагат спазването на разпоредбите относно сравнителната реклама в интерес на търговци и потребители.
Тези средства включват правни разпоредби, съгласно които лица или организации, които съгласно националното право имат правен интерес да се борят със заблуждаващата реклама или нормативното уреждане на сравнителната реклама, могат:
а)
да предприемат съдебни действия срещу подобна реклама;
или
б)
да сезират по повод рекламата административен орган, който е компетентен да се произнася по жалби или да започне съответното съдебно производство.
2. Държавите-членки решават коя от възможностите, посочени във втора алинея от параграф 1 да изберат и дали да дадат възможност на съдилищата или на административните власти да изискват преди това да бъдат изчерпани други установени средства за разглеждане на жалби, включително посочените в член 6.
Държавите-членки решават:
а)
дали тези правни възможности могат да бъдат насочени поотделно или заедно срещу няколко търговци от един и същи стопански отрасъл;
и
б)
дали тези правни възможности могат да бъдат насочени срещу субект на кодекс, когато съответният кодекс позволява неспазването на законовите изисквания.
3. В рамките на разпоредбите, предвидени в параграфи 1 и 2, държавите-членки предоставят правомощия на съдилищата или административните органи, като им дават възможност в случаите, когато преценят, че са необходими подобни мерки като вземат предвид интересите на всички заинтересовани страни, и по-специално обществения интерес:
а)
да разпоредят прекратяване или да образуват съответните законови производства, за да разпоредят прекратяване на заблуждаваща реклама или неразрешена сравнителна реклама;
или
б)
ако заблуждаващата реклама или неразрешената сравнителна реклама все още не е публикувана, но публикуването й предстои, да забранят или да предприемат необходимите правни действия за забрана на нейната публикация.
Първа алинея се прилага и в случаите, когато липсва доказателство за действителна загуба или вреда, или за умисъл или небрежност от страна на рекламодателя.
Държавите-членки приемат разпоредби за налагането по ускорена процедура на мерките, посочени в първа алинея. Мерките могат да са временни или окончателни - по преценка на държавите-членки.
4. Държавите-членки могат да предоставят на съдилищата или административните органи правомощия, позволяващи им - с цел премахване на продължаващия ефект от заблуждаващата реклама или неразрешена сравнителна реклама, чието прекратяване е било постановено с влязло в сила решение:
а)
да изискват публикуване на пълния текст или части от съответното решение във форма, която считат за подходяща;
б)
допълнително да изискват публикуването на опровержение;
5. Административните органи по буква б) на втора алинея, параграф 1 трябва:
а)
да бъдат образувани по начин, който не създава съмнения относно тяхната безпристрастност;
б)
да разполагат с необходимите правомощия, за да се произнасят по жалби, да наблюдават и да налагат спазването на решенията си;
в)
по правило да мотивират решенията си.
6. Когато правомощията по параграфи 3 и 4 се упражняват изключително от административен орган, решенията винаги се мотивират. В този случай трябва да се предвидят процедури, позволяващи неправилното или необосновано упражняване на правомощията на административния орган или неправилния или необоснован отказ за упражняването на посочените правомощия да подлежи на съдебно обжалване.
Член 6
Настоящата директива не изключва доброволния контрол, който държавите-членки могат да насърчават, върху заблуждаваща или сравнителна реклама от саморегулиращи се органи и сезирането на такива органи от лица или организации по втора алинея на член 5, параграф 1, при условие че действията пред тези органи допълват съдебните или административните процедури, предвидени в посочения член.
Член 7
Държавите-членки предоставят на съдилищата или на административните органи правомощия, позволяващи им в рамките на гражданските или административните проиводства по член 5:
а)
да изискват от рекламодателя да представи доказателства за точността на фактическите твърдения в рекламата, ако при отчитане на правния интерес на рекламодателя и други страни в производството, подобно искане изглежда целесъобразно предвид обстоятелствата по делото, а по отношение на сравнителната реклама - да изискват от рекламодателя да предостави подобни доказателства в кратък срок;
и
б)
да приемат фактическите твърдения за неточни, ако доказателство, изисквано в съответствие с буква а), не е предоставено или е счетено за недостатъчно от съда или административния орган.
Член 8
1. Настоящата директива не изключва възможността държавите-членки да запазят или да приемат разпоредби с оглед осигуряване на по-голяма защита за търговци и конкуренти по отношение на заблуждаващата реклама.
Първа алинея не се прилага за сравнителна реклама по отношение на сравнението.
2. Разпоредбите на настоящата директива се прилагат, без да засягат разпоредбите на Общността по отношение на реклама на специфични стоки и/или услуги или за ограничения или забрани на реклами в определени медии.
3. Разпоредбите на настоящата директива относно сравнителната реклама не задължават държавите-членки, които в съответствие с разпоредбите на Договора поддържат или въвеждат забрани относно реклами на определени стоки и услуги, независимо дали са наложени пряко или от компетентния орган или организация, отговорен за това съгласно законодателството на държавите-членки, за регулиране на упражняването на търговска, индустриална, занаятчийска или професионална дейност, да разрешава сравнителна реклама по отношение на тези стоки и услуги. Когато тези забрани са ограничени до определена медия, настоящата директива се прилага по отношение на медиите, които са изключени от приложното поле на съответните забрани.
4. Никоя разпоредба от настоящата директива не е пречка за държавите-членки, в съответствие с разпоредбите на Договора, да запазват или да въвеждат забрани или ограничения върху използването на сравнения в рекламата на професионални услуги независимо дали са наложени пряко от компетентен орган или организация, компетентни да регулират упражняването на професионална дейност съгласно законодателството на държавите-членки.
Член 9
Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 10
Директива 84/450/ЕИО се отменя, без да се засягат задълженията на държавите-членки по отношение на сроковете за транспониране в националното законодателство и прилагането на директивите, посочени в част Б на приложение I.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и следва да се тълкуват съобразно таблицата за съответствие, посочена в приложение II.
Член 11
Настоящата директива влиза в сила от 12 декември 2007 г.
Член 12
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 12 декември 2006 година.