32002L0087
L 035/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2002/87/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 декември 2002 година
относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО, 79/267/ЕИО, 92/49/ЕИО, 92/96/ЕИО, 93/6/ЕИО и 93/22/ЕИО на Съвета и Директиви 98/78/ЕО и 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 47, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
след консултиране с Комитета на регионите,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (3),
при спазване на процедурата, уредена в член 251 от Договора (4),
като имат предвид, че:
(1)
Настоящото законодателство на Общността съдържа всеобхватни правила, организиращи разумния надзор по отношение на кредитните институции, на застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници на индивидуална основа, както и на разумния надзор по отношение на кредитните институции, на застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници, принадлежащи съответно към една банкова групировка и/или към една групировка инвестиционни посредници или към една групировка застрахователни предприятия, т. е. към групировка, упражняваща хомогенни финансови дейности.
(2)
Новите развития на финансовите пазари доведоха до създаването на финансови групировки, наречени „финансови конгломерати“, които доставят продукти и услуги, спадащи към различни сектори на финансовите пазари. Все още не съществува никаква форма на разумен надзор върху групировката от кредитните институции, на застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници, принадлежащи към този вид конгломерати, по-специално що се отнася до платежоспособността и концентрацията на риска на равнище такъв конгломерат, сделките вътре в групировката, условията на вътрешно управление на риска на равнище конгломерат и почтеността и компетентността на управлението. Някои от тези конгломерати спадат към най-големите финансови групировки, които упражняват дейността си на финансовите пазари и предоставят услуги в целия свят. Ако тези конгломерати и по-специално кредитните институции, застрахователните предприятия и инвестиционните посредници, които са част от тях, бъдат изправени пред финансови трудности, финансовата система би могла да бъде сериозно затруднена с отрицателни последици върху отделните вложители, притежателите на застрахователни полици и инвеститорите.
(3)
Планът за действие за финансовите услуги, представен от Комисията, изброява известен брой действия, необходими, за да се завърши Единният пазар на финансови услуги, и обявява разработването на допълнително законодателство за разумния надзор на финансовите конгломерати с оглед да се запълнят празнотите на сегашното секторно законодателство и да бъде намерено средство за борба с допълнителните рискове за финансовата сигурност, така че да бъде осигурен стабилен режим на финансовите групировки, упражняващи междусекторни финансови дейности. Една толкова амбициозна цел би могла да бъде постигната само на етапи. Въвеждането на допълнителен надзор за кредитните институции, за застрахователните предприятия и инвестиционните посредници, принадлежащи към един финансов конгломерат, представлява един от тези етапи.
(4)
Други международни форуми също установиха необходимостта от изработване на подходящи надзорни концепции на финансова сигурност по отношение на финансовите конгломерати.
(5)
За да бъде ефективен, допълнителният надзор на кредитните институции, на застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници, принадлежащи към един финансов конгломерат, следва да се прилага по отношение на всички конгломерати, чиито междусекторни дейности са значими, какъвто е случаят, когато бъдат достигнати някои прагове, каквато и да е структурата им. Той би трябвало да обхваща всички финансови дейности, описани от секторното финансово законодателство, както и всички структури, упражняващи този вид дейности като основна дейност, включително дружествата за управление на активи.
(6)
Решенията, целящи да не включват определено образувание в приложното поле на допълнителния надзор, трябва да се взимат като се има предвид, наред с останалото, дали това образувание попада или не под консолидирания надзор на групировката по силата на секторните правила.
(7)
Компетентните органи следвада могат да преценят, на консолидирана основа, финансовото положение на кредитните институции, на застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници, принадлежащи към един финансов конгломерат, по-специално що се отнася до тяхната платежоспособност (включително премахването на двойното използване на инструменти от собствени фондове), концентрацията на риска и сделките между членовете в групировката.
(8)
Финансовите конгломерати често се управляват на основата на техните сфери на дейност, които не съвпадат напълно с юридическите структури на конгломерата. За да бъде отчетена тази тенденция, добре е да се разработят правилата относно ръководството, по-специално що се отнася до управлението на смесените холдингови финансови компании.
(9)
Всички финансови конгломерати, подложени на допълнителен надзор, следва да разполагат с координатор, посочен измежду съответните компетентни органи.
(10)
Задачите на координатора не следва да засягат задачите и отговорностите на компетентните органи, така както те са предвидени от секторните правила.
(11)
Съответните компетентни органи и по-специално координаторът, следва да имат начин да получат от структурите, принадлежащи към един финансов конгломерат, или от други компетентни органи сведенията, необходими за изпълнение на тяхната задача по допълнителен надзор.
(12)
От първостепенно значение е да се засили сътрудничеството между органите, които отговарят за надзора на кредитните институции, на застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници, по-специално посредством създаването на специални споразумения за сътрудничество между органите, които отговарят за надзора на структури, принадлежащи към един и същ финансов конгломерат.
(13)
Кредитните институции, застрахователните предприятия и инвестиционните посредници, чийто главно управление е в Общността, могат да бъдат част от финансов конгломерат, чийто главно управление се намира извън Общността. Тези регулирани структури следва също да бъдат подчинени на режим на подходящ и равностоен допълнителен надзор, който е насочен към същите цели и същите резултати като разпоредбите на настоящата директива. За тази цел прозрачността на правилата и обмена на информация с органите на третите страни, по всички съществени елементи имат голямо значение.
(14)
Режим на подходящ и равностоен допълнителен надзор може да се предвиди само ако органите по надзора на третата страна са приели да сътрудничат със съответните компетентни органи по отношение на средствата за упражняване на допълнителен надзор на регулираните образувания на финансов конгломерат и на целите за постигането му.
(15)
Настоящата директива не налага разкриването на информация от компетентните органи на Комитета за финансовите конгломерати, която е предмет на задължение за конфиденциалност въз основа на настоящата директива или на други секторни директиви.
(16)
Като се има предвид, че целта на предвидените действия, а именно създаването на правила относно допълнителния надзор по отношение на кредитните институции, застрахователните предприятия и инвестиционните посредници, принадлежащи към един финансов конгломерат, не може да бъде осъществена по задоволителен начин от държавите-членки, а може, поради мащабите или последиците от предвижданата инициатива, да бъде по-добре осъществена на общностно равнище, същата може да вземе мерки, в съответствие с принципа на субсидиарност, утвърден в член 5 от Договора. Съобразно с принципа на пропорционалността, така както е определен в този член, настоящата директива не излиза извън това, което е необходимо, за да бъде постигната тази цел. Като се има предвид, че настоящата директива определя минималните норми, държавите-членки могат да приемат по-строги правила.
(17)
Настоящата директива спазва основните права и принципите, прогласени в Хартата за основните права на Европейския съюз.
(18)
Следва да се приемат мерките, необходими, за да се въведе в сила настоящата директива в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяването на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (5).
(19)
Технически насоки и мерките по прилагане, свързани с правилата, изложени в настоящата директива, могат при случай на необходимост да вземат предвид новото състояние на финансовите пазари. Ето защо Комисията следва да бъде съответно овластена да приема разпоредби по прилагането, стига те да не изменят основните елементи на настоящата директива.
(20)
Действащите секторни правила относно кредитните институции, застрахователните предприятия и инвестиционните посредници трябва да се допълнят в минимална степен, по-конкретно по такъв начин, че да бъде избягнат регулаторният арбитраж между секторните правила и правилата, отнасящи се до финансовите конгломерати. Ето защо следва да се изменят съответно Първа директива 73/239/ЕИО на Съвета от 24 юли 1973 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно достъпа до и упражняването на пряка застрахователна дейност, различна от животозастраховане (6), Първа директива на Съвета 79/267/ЕИО от 5 март 1979 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби за достъпа и упражняването на животозастрахователна дейност (7), Директива 92/49/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 г. относно координирането на законовите, подзаконови и административни разпоредби, свързани с прякото застраховане, различно от животозастраховането, (Трета директива за застраховането, различно от животозастраховане) (8), Директива 92/96/ЕИО на Съвета от 10 ноември 1992 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прякото животозастраховане (Трета директива за животозастраховане) (9), Директива 93/6/ЕИО на Съвета от 15 март 1993 г. относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (10), Директива 93/22/ЕИО на Съвета от 10 май 1993 г., относно инвестиционните услуги в областта на ценните книжа (11), както и Директива 98/78/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 октомври 1998 г. относно допълнителния надзор върху застрахователни предприятия, които са част от застрахователна групировка (12), и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г., относно предприемането и осъществяването на дейност на кредитни институции (13). Целта на бъдещата хармонизация обаче може да бъде постигната само на етапи и трябва да се основава на внимателен анализ.
(21)
За да прецени дали ще е необходимо да се пристъпи към бъдеща хармонизация по отношение на третирането на дружествата, управляващи портфейли от гледна точка на секторните правила и да за да бъде тя подготвена, Комисията ще трябва да изготви доклад за практиката на държавите-членки в тази област,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ЦЕЛ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Цел
Настоящата директива урежда правила относно допълнителния надзор на регулираните образувания, които са получили разрешение в съответствие с член 6 от Директива 73/239/ЕИО, с член 6 от Директивата 79/267/ЕИО, с член 3, параграф 1 от Директива 93/22/ЕИО, или с член 4 от Директива 2000/12/ЕО и които принадлежат към един финансов конгломерат. Тя изменя също така съответните секторни правила, приложими по отношение на образуванията, уредени с директивите, посочени по-горе.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящата директива:
1.
„кредитна институция“ означава: кредитна институция по смисъла на член 1, параграф 1, втора алинея от Директива 2000/12/ЕО;
2.
„застрахователно предприятие“ означава: застрахователно предприятие по смисъла на член 6 от Директива 73/239/ЕИО, на член 6 от Директива 79/267/ЕИО или на член 1, буква б) от Директива 98/78/ЕО;
3.
„инвестиционен посредник“ означава: инвестиционен посредник по смисъла на член 1, параграф 2 от Директива 93/22/ЕИО; настоящата дефиниция обхваща всички предприятия, посочени в член 2, параграф 4 на Директива 93/6/ЕИО;
4.
„регулирано образувание“ означава: кредитна институция, застрахователно предприятие или инвестиционен посредник;
5.
„дружество за управление на активи“ означава: дружество за управление по смисъла на член 1а, параграф 2 от Директива 85/611/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (14), както и предприятие, чието седалище според устройствения акт се намира извън Общността и за което се изисква разрешение в съответствие с член 5, параграф 1 на тази директива, ако неговото седалище според устройствения акт се намираше в Общността;
6.
„предприятие за презастраховане“ означава: предприятие за презастраховане по смисъла на член 1, буква в) на Директива 98/78/ЕО;
7.
„секторни правила“ означава: законодателството на Общността, свързано с разумния надзор на регулираните образувания, така както е уредено по-специално в Директиви 73/239/ЕИО, 79/267/ЕИО, 98/78/ЕО, 93/6/ЕИО, 93/22/ЕИО и 2000/12/ЕО;
8.
„финансов сектор“ означава сектор, състоящ се от една или няколко от следните структури:
а)
кредитна институция, финансова институция, или предприятие за допълнителни банкови услуги по смисъла на член 1, параграфи 5 и 23 от Директива 2000/12/ЕО (банков сектор);
б)
застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие или холдингово застрахователно дружество по смисъла на член 1, буква и) от Директива 98/78/ЕО (застрахователен сектор);
в)
инвестиционен посредник или финансова институция по смисъла на член 2, параграф 7 от Директива 93/6/ЕИО (сектор на инвестиционните услуги);
г)
смесена финансова холдингова компания;
9.
„предприятие-майка“ означава предприятие-майка по смисъла на член 1 от Седма Директива 83/349/ЕИО на Съвета от 13 юни 1983 г. относно консолидираните счетоводни отчети (15) или всяко предприятие, което според мнението на компетентните органи упражнява ефективно господстващо влияние върху друго предприятие;
10.
„дъщерно предприятие“ означава: дъщерно предприятие по смисъла на член 1 от Директива 83/349/ЕИО или всяко предприятие, по отношение на което, според мнението на компетентните органи, предприятие-майка упражнява ефективно господстващо влияние; всички дъщерни дружества на едно дъщерно дружество също се считат за дъщерни дружества на предприятието-майка;
11.
„дялово участие“ означава: дялово участие по смисъла на член 17, първо изречение на Четвърта Директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 г. относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества (16), или притежаването, пряко или косвено, поне на 20 % от правата на глас или от капитала на предприятие;
12.
„групировка“ означава: групировка от предприятия, състояща се от предприятие-майка, от неговите дъщерни предприятия и от образувания, в които предприятието-майка или неговите дъщерни предприятия имат участие, както и от предприятията, свързани едно с друго по смисъла на член 12, параграф 1 от Директива 83/349/ЕИО;
13.
„тесни връзки“ означава: положение, при което две или повече физически или юридически лица са свързани посредством:
а)
„дялово участие“ като собственост, пряко или чрез контрол на 20 % или повече от правата на глас или от капитала на едно предприятие; или
б)
„контрол“, като отношение между предприятие-майка и дъщерно предприятие във всички случаи, посочени в член 1, параграфи 1 и 2 от Директива 83/349/ЕИО, или сходно отношение между всяко физическо или юридическо лице и едно предприятие; всяко дъщерно предприятие на едно дъщерно предприятие се счита също за дъщерно предприятие на предприятието-майка, което е главно за тези предприятия.
Положение, при което две или повече физически или юридически лица са трайно свързани с едно и също лице посредством отношение на контрол, също се счита, че създава тясна връзка между такива лица;
14.
„финансов конгломерат“ означава: групировка, която, когато са налице условията на член 3, отговаря на следните условия:
а)
регулирано образувание по смисъла на член 1 е начело на групировката или поне едно от дъщерните дружества на групировката е регулирано образувание по смисъла на член 1;
б)
когато регулирано образувание по смисъла на член 1 е начело на групировка, става въпрос или за предприятието-майка на структура от финансовия сектор, или за образувание, което притежава участие в структура от финансовия сектор, или за образувание, свързано с образувание от финансовия сектор посредством отношение по смисъла на член 12, параграф 1 от Директива 83/349/ЕИО;
в)
когато няма регулирано образувание по смисъла на член 1 начело на групировката, дейностите ѝ се осъществяват главно във финансовия сектор по смисъла на член 3, параграф 1;
г)
поне една от образуванията на групировката спада към застрахователния сектор и поне една спада към банковия сектор или към сектора на инвестиционните услуги;
д)
консолидираните и/или присъединени дейности на структурите на групировката в застрахователния сектор и консолидираните и/или присъединени дейности на образуванията в банковия сектор и в този на инвестиционните услуги са значителни, по смисъла на член 3, параграф 2 или параграф 3.
Всяка подгрупа на групировката по смисъла на точка 12, която отговаря на критериите, включени в настоящата точка, се счита за финансов конгломерат;
15.
„смесена финансова холдингова компания“ означава: предприятие-майка, което не е регулирано образувание, което с дъщерните си дружества, поне едно от които е регулирано образувание с главно управление в Европейската общност и други структури, представлява един финансов конгломерат;
16.
„компетентни органи“ означава: националните органи на държавите-членки, овластени със закон или с подзаконов акт да упражняват надзор над кредитните институции и/или застрахователните предприятия и/или инвестиционните посредници, индивидуално или на равнище на групировката;
17.
„заинтересовани компетентни органи“ означава:
а)
компетентните органи на държавите-членки, отговарящи за консолидирания секторен надзор на регулираните образувания, принадлежащи към финансов конгломерат;
б)
координаторът, посочен в съответствие с член 10, ако не става въпрос за органите, посочени в буква а);
в)
другите съответни компетентни органи, когато органите, посочени в букви а) и б), преценят, където е приложимо; тази преценка да държи сметка особено за притежавания пазарен дял от регулираните образувания на конгломерата в другите държави-членки, особено ако той надвишава 5 %, както и за значението в рамките на конгломерата на всяко регулирано образувание, установено в друга държава-членка;
18.
„сделки в рамките на групировката“ означава: всички сделки, при които регулирано образувание, принадлежащо към един финансов конгломерат, прибягва директно или индиректно до други предприятия от същата групировка, или до което и да е физическо или юридическо лице, тясно свързано с предприятията от тази групировка за изпълнението на договорно или извъндоговорно задължение, възмездно или не;
19.
„концентрация на риска“ означава: всяка експозиция, съдържаща потенциална възможност за загуба, която ще бъде понесена от структурите, принадлежащи на един финансов конгломерат, винаги когато тази експозиция е достатъчно голяма, за да увреди платежоспособността или общото финансово състояние на регулираните образувания, принадлежащи към съответния конгломерат; тази експозиция може да бъде резултат от рисковете при сключване на сделка за своя сметка/при кредитиране, при инвестиране, при застраховане или пазарни или други рискове, или от съчетание или взаимодействие между тези рискове.
Член 3
Прагове, определящи понятието финансов конгломерат
1. Счита се, че дейностите на една групировка се осъществяват главно във финансовия сектор по смисъла на член 2, параграф 14, буква в), когато отношението между салдото на баланса на регламентираните и нерегулираните образувания от финансовия сектор на групировка като цяло и салдото на баланса на групировката надхвърля 40 %.
2. Дейностите от различните финансови сектори се считат за съществени по смисъла на член 2, параграф 14, буква д), за всеки финансов сектор, когато средната стойност на съотношението между салдото на баланса на съответния финансов сектор и салдото на баланса на структурите от финансовия сектор на групировката и на съотношението между изискванията за платежоспособност на същия финансов сектор и общото изискване за платежоспособност на структурите от финансовия сектор на групировката надхвърля 10 %.
За целите на тази директива, най-незначителният финансов сектор в рамките на един финансов конгломерат е този, който има най-ниската средна стойност, а най-големият финансов сектор в рамките на един финансов конгломерат е този, който има най-високата средна стойност. За изчисляването на средната стойност и за да се определи кой е най-незначителният финансов сектор и кой е най-значителният, се присъединяват банковият сектор и секторът на инвестиционните услуги.
3. Междусекторните дейности също се смятат за съществени по смисъла на член 2, параграф 14, буква д), когато балансовата стойност на най-незначителния финансов сектор в рамките на групировката надхвърля 6 милиарда евро. Ако групировката не достига прага, посочен в параграф 2, съответните компетентни органи могат да решат по взаимно съгласие да не разглеждат групировката като финансов конгломерат или да не прилагат разпоредбите на членове 7, 8 или 9, ако те преценят, че включването на групировката в приложното поле на настоящата директива или прилагането на цитираните разпоредби не е необходимо или би било неподходящо или повод за объркване от гледна точка на целите на допълнителния надзор, като се вземат предвид например, следните елементи:
а)
относителният размер на нейния най-малък финансов сектор, изчислен или като средна стойност, както е посочено в параграф 2, или като салдо на баланса или на изискването за платежоспособност във финансовия сектор, не надхвърля 5 %;
или
б)
пазарният дял, изчислен или като салдо на баланса в банковия сектор или в този на инвестиционните услуги и като брутни премии, емитирани в застрахователния сектор, не надхвърля 5 % в никоя държава-членка.
Решенията, взети въз основа на настоящия параграф, се съобщават на другите съответни компетентни органи.
4. За нуждите на прилагането на параграфи 1, 2 и 3, съответните компетентни органи могат, по общо съгласие:
а)
да изключат дадено образувание от изчисляването на съотношенията в случаите, посочени в член 6, параграф 5;
б)
да вземат предвид достигането на праговете, предвидени в параграфи 1 и 2 през три последователни години по такъв начин, че да се избегнат резки промени на режима и да не вземат предвид това достигане в случай на съществено изменение на структурата на групировката.
Когато един финансов конгломерат е бил определен като такъв в съответствие с параграфи 1, 2 и 3, посочените в първото изречение на настоящия параграф решения се взимат въз основа на предложение, направено от координатора на този финансов конгломерат.
5. За нуждите на прилагането на параграфи 1 и 2, съответните компетентни органи могат, при изключителни случаи и по общо съгласие, да заменят критерия, основан на салдото на баланса, с една от следните променливи величини или и с двете, или да включат едната от тези променливи величини или и двете, ако преценят, че те представляват особен интерес за нуждите на допълнителния надзор по силата на настоящата директива: структурата на доходите, задбалансовите дейности.
6. За нуждите на прилагането на параграфи 1 и 2, ако съотношенията, посочени там, спаднат съответно под 40 % и под 10 % за финансовите конгломерати, вече подложени на допълнителен надзор, през следващите три години се прилага по-ниско съотношение, фиксирано съответно на 35 % и 8 %, за да бъдат избегнати резки промени на режима.
Също така, за нуждите на прилагането на параграф 3, ако балансовата стойност на най-незначителния финансов сектор в рамките на групировката спадне под 6 милиарда евро за конгломератите, вече подчинени на допълнителния надзор, през следващите три години се прилага по-нисък праг, фиксиран на 5 милиарда евро, за да бъдат избегнати резки промени на режима.
През посочения в настоящия параграф период координаторът може, със съгласието на другите съответни компетентни органи, да реши коефициентите или долните стойности, посочени в настоящия параграф, да престанат да се прилагат.
7. Изчисленията, отнасящи се до баланса, посочени в настоящия член, се извършват на основата на общата стойност на обобщения баланс на образуванията на групировката в съответствие с техните годишни счетоводни отчети. За нуждите на това изчисляване предприятията, в които има чуждо на групировката дялово участие, се взимат предвид до размера на салдото на баланса, отговарящ на пропорционалната присъединена част, притежавана от групировката. Независимо от това, когато консолидираният счетоводен отчет е достъпен, той се използва вместо обобщения счетоводен отчет.
Изискванията за платежоспособност, посочени в параграфи 2 и 3, се изчисляват в съответствие с разпоредбите на съществените секторни правила.
Член 4
Определяне на финансов конгломерат
1. Компетентните органи, които са одобрили регулирани структури определят, въз основа на членове 2, 3 и 5, всяка групировка попадаща в приложното поле на настоящата директива.
За тази цел:
-
компетентните органи, които са одобрили регулирани структури, принадлежащи към групировката, работят в тясно сътрудничество, когато са налице условията за това,
-
ако един компетентен орган прецени, че регулирано образувание, одобрено от този компетентен орган, принадлежи към групировката, която може да бъде финансов конгломерат, който обаче все още не е бил определен в съответствие с настоящата директива, той съобщава становището си на другите заинтересовани компетентни органи.
2. Координаторът, определен в съответствие с член 10, уведомява предприятието-майка, което е начело на дадена групировка, или при липсата на предприятие-майка, регулираното образувание, което обявява най-високо салдо на баланса в най-значителния финансов сектор на дадена групировка, че групировката е била определена като финансов конгломерат, както и за определянето на координатор. Координаторът уведомява за това също и компетентните органи, които са одобрили регулираните образувания на групировката и компетентните органи на държавата-членка, в която е главното управление на смесената финансова холдингова компания, както и Комисията.
ГЛАВА II
ДОПЪЛНИТЕЛЕН НАДЗОР
РАЗДЕЛ I
ПРИЛОЖНО ПОЛЕ
Член 5
Приложно поле на допълнителния надзор на регулираните структури, посочени в член 1
1. Без да се засягат разпоредбите в областта на надзора, предвидени от секторните правила, държавите-членки осигуряват регулираните образувания, посочени в член 1, да бъдат подложени на допълнителен надзор в степента и при условията, определени в настоящата директива.
2. Регулираните образувания, описани по-долу, са подложени на допълнителен надзор на равнище на финансовия конгломерат в съответствие с членове от 6 до 17;
а)
всяко регулирано образувание, която е начело на финансов конгломерат;
б)
всяко регулирано предприятие, чието предприятие-майка е смесена финансова холдингова компания, чийто главно управление е в Общността;
в)
всяко регулирано образувание, свързана с друго образувание от финансовия сектор по начина, посочен в член 12, параграф 1 от Директива 83/349/ЕИО.
Когато един финансов конгломерат е подгрупа на един друг финансов конгломерат, отговарящ на критериите, описани в първото изречение, държавите-членки могат да прилагат членове от 6 до 17 единствено по отношение на регулираните образувания от втория конгломерат и всяко позоваване на настоящата директива за изразите „групировка“ и „финансов конгломерат“ се счита, че се отнася до втория конгломерат.
3. Всяко регулирано образувание, което не подлежи на допълнителния надзор въз основа на параграф 2, чието предприятие-майка е регулирано образувание или смесена финансова холдингова компания и чийто главно управление се намира извън Общността, е подложена на допълнителния надзор на равнище на финансовия конгломерат в степента и при условията, определени в член 18.
4. Когато дадени лица притежават дялово участие в една или в няколко регулирани структури или са свързани с тези структури посредством дялови участия, или пък упражняват върху тях съществено влияние, без да имат дялово участие, нито да са свързани с тях посредством дялови участия, по начин, различен от случаите, изброени в параграфи 2 и 3, съответните компетентни органи определят по общо съгласие и в съответствие с националното право дали и в каква степен допълнителният надзор на регулираните образувания трябва да се осъществява, все едно че те представляват един финансов конгломерат.
За да се прилага този допълнителен надзор, поне едното от регулираните образувания трябва да бъде регулирано образувание от категорията на посочените в член 1 и условията, изложени в член 2, параграф 14, букви г) и д), трябва да бъдат спазени. Съответните компетентни органи взимат решението си, като се съобразяват с целите на допълнителния надзор, така както са определени в настоящата директива.
За нуждите на прилагането на първото изречение по отношение на „кооперативните групи“, компетентните органи трябва да имат предвид публичното финансово задължение, поето от тези групи по отношение на други финансови структури.
5. Без да се засяга приложението на член 13, упражняването на допълнителния надзор на равнище на финансовия конгломерат не предполага по никакъв начин компетентните органи да упражняват индивидуален надзор по отношение на смесените финансови холдингови компании, на регулираните образувания от трети страни, принадлежащи към един финансов конгломерат, или по отношение на регулираните образувания, принадлежащи към един финансов конгломерат.
РАЗДЕЛ 2
ФИНАНСОВО ПОЛОЖЕНИЕ
Член 6
Капиталова адекватност
1. Без да се засяга приложението на секторните правила, един допълнителен надзор върху капиталовата адекватност на регулираните образувания, принадлежащи към един финансов конгломерат, се упражнява в съответствие с правилата, изложени в раздел 3, член 9, параграфи от 2 до 5 на настоящата глава и в приложение I.
2. Държавите-членки изискват от регулираните образувания, принадлежащи към един финансов конгломерат, да следят да разполагат, на равнище на конгломерата, със собствени средства, които винаги да бъдат поне равни на изискванията в областта на капиталовата адекватност, изчислени в съответствие с приложение I.
Държавите-членки изискват също така от регулираните образувания да въведат подходяща политика на капиталова адекватност на равнище на финансовия конгломерат.
Изискванията, посочени в първото и второто изречение, са предмет на контрол за спазване на финансовите правила, упражняван от координатора в съответствие с раздел 3 на настоящата глава.
Координаторът осигурява изчисляването, посочено в първото изречение, да се осъществява поне един път в годината или от регулираните образувания, или от смесената финансова холдингова компания.
Резултатите от изчислението и съществените данни, на които то се основава, се представят на координатора от регулираното образувание по смисъла на член 1, която е на върха на финансовия конгломерат или, когато тя няма на върха си регулирано образувание по смисъла на член 1, от смесената финансова холдингова компания, или от регулирано образувание на финансовия конгломерат, определено от координатора, след допитване до другите заинтересовани компетентни органи и до финансовия конгломерат.
3. За нуждите на изчисляването на изискванията по отношение на капиталовата адекватност, посочени в параграф 2, първо изречение, структурите, посочени по-долу, се включват в приложното поле на допълнителния надзор по начина и в степента, определени в приложение I:
а)
кредитна институция, финансова институция или предприятие за допълнителни банкови услуги по смисъла на член 1, параграфи 5 и 23, от Директива 2000/12/ЕО;
б)
застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие или холдингово застрахователно дружество по смисъла на член 1, буква и) от Директива 98/78/ЕО;
в)
инвестиционен посредник, финансово предприятие по смисъла на член 2, параграф 7 от Директива 93/6/ЕИО;
г)
смесена финансова холдингова компания.
4. Когато се изчисляват в съответствие с метод № 1 (счетоводна консолидация), посочен в приложение I, допълнителните изисквания в областта на капиталовата адекватност на един финансов конгломерат, собствените средства и изискването за платежоспособност на образуванията на групировката се изчисляват, като се прилагат съответните секторни правила за формата и обхвата на консолидацията, така както те са определени, по-конкретно в член 54 от Директива 2000/12/ЕО и в приложение I.1.Б от Директива 98/78/ЕО.
Когато се прилага метод № 2 (дедукция и натрупване) или метод № 3 (счетоводна стойност/изискване за приспадане), посочени в приложение I, изчисляването отчита пропорционалната част, която се държи от предприятието-майка или от предприятието, което притежава участие в друго образувание на групировката. Под „пропорционална част“ се разбира частта от записания капитал, която се държи пряко или непряко от предприятието.
5. Координаторът може да реши да не включва определено образувание в обхвата на изчисляването на допълнителните изисквания във връзка с капиталовата адекватност в следните случаи:
а)
ако образуванието се намира в трета страна, където юридически пречки препятстват предаването на необходимите сведения, което не изключва приложението на секторните правила, задължаващи компетентните органи да отказват разрешение, когато реалното изпълнение на техните надзорни функции е възпрепятствано;
б)
ако образуванието представлява незначителен интерес от гледна точка на целите, които има допълнителният надзор на регулираните образувания, принадлежащи към един финансов конгломерат;
в)
ако нейното включването е неподходящо или има опасност да доведе до объркване от гледна точка на целите на допълнителния надзор.
Независимо от това, ако няколко структури трябва да бъдат изключени въз основа на първа алинея на буква б), следва все пак да бъдат включени, щом заедно те представляват интерес, който не може да бъде пренебрегнат.
В случая, посочен в първа алинея, буква в), координаторът се допитва, освен в спешни случаи, до другите заинтересовани компетентни органи, преди да вземе решение.
Когато координаторът не включи регулирано образувание в обхвата на изчислението в един от случаите, посочени в първа алинея, букви б) и в), компетентните органи на държавата-членка, в която тя се намира, могат да изискват от образуванието, което се намира начело на финансовия конгломерат сведения, които могат да улеснят надзора на регулираното образувание.
Член 7
Концентрация на риска
1. Без да се засягат секторните правила, допълнителен надзор върху концентрацията на риска на регулираните образувания, принадлежащи към финансов конгломерат, се упражнява в съответствие с правилата, изложени в член 9, параграфи от 2 до 4, в раздел 3 на настоящата глава и в приложение II.
2. Държавите-членки изискват от регулираните образувания или от смесените финансови холдингови компании да съобщават периодично и най-малко един път в годината на координатора всяка значителна концентрация на риска на равнище на финансовия конгломерат в съответствие с правилата, изложени в настоящия член и в приложение II. Необходимите сведения се представят на координатора от регулираното образувание по смисъла на член 1, която е начело на финансовия конгломерат или, когато той не се оглавява от регулирано образувание по смисъла на член 1, от смесената финансова холдингова компания или от регулираното образувание на финансовия конгломерат, определена от координатора след допитване до другите заинтересовани компетентни органи и до финансовия конгломерат.
Тези концентрации на риска са предмет на контрол за спазването на финансовите правила, упражняван от координатора.
3. В очакване на по-нататъшна координация на законодателството на Общността, държавите-членки могат да определят количествени граници за всяка концентрация на риска на равнище на финансовия конгломерат, или да оправомощят своите компетентни органи да определят количествените граници, или да вземат други мерки за спазване на финансовата дисциплина, даващи възможност да се постигнат целите на допълнителния надзор.
4. Когато финансов конгломерат има на върха си смесена финансова холдингова компания, секторните правила относно концентрацията на риска, приложими по отношение на най-значителния финансов сектор във финансовия конгломерат, доколкото има такива, се прилагат по отношение на целия съответен сектор, включително и на смесената финансова холдингова компания.
Член 8
Сделки в рамките на групировката
1. Без да се засяга приложението на секторните правила, допълнителен надзор върху сделките в рамките на групировката на регулираните образувания, принадлежащи на един финансов конгломерат, се упражнява в съответствие с правилата, изложени в член 9, параграфи от 2 до 4, в раздел 3 на настоящата глава и в приложение II.
2. Държавите-членки изискват от регулираните образувания или от смесените финансови холдингови компании, да съобщават периодично, и поне един път в годината на координатора всяка значима сделка в рамките на групировката на регулирани образувания в рамките на финансовия конгломерат в съответствие с правилата, изложени в настоящия член и в приложение II. Доколкото праговете, посочени в приложение II, първа алинея, последно изречение, на не са определени, една сделка в рамките на групировката се смята за значима, ако нейната стойност надвишава поне 5 % от общата сума на изискванията в областта на капиталовата адекватност на равнище на финансовия конгломерат.
Необходимите сведения се представят на координатора от регулираното образувание по смисъла на член 1, която е начело на финансовия конгломерат или, когато той няма на върха регулирано образувание по смисъла на член 1, от смесената финансова холдингова компания или от регулираното образувание на финансовия конгломерат, определена от координатора след допитване до другите заинтересовани компетентни органи и до финансовия конгломерат.
Тези сделки в рамките на групировката са предмет на контрол за спазване на нормите за финансова сигурност, упражняван от координатора, натоварен с допълнителния надзор, в съответствие с раздел 3 на настоящата глава.
3. В очакване на последващо координиране на законодателството на Общността държавите-членки могат да определят количествени граници, както и качествени изисквания по отношение на сделките в рамките на групировката на регулираните образувания в рамките на един финансов конгломерат, или да оправомощят техните компетентни органи да определят количествени граници или качествени изисквания, или да вземат други мерки за спазване на нормите за финансова сигурност, позволяващи да се достигнат целите на допълнителния надзор.
4. Когато финансов конгломерат има на върха смесена финансова холдингова компания, секторните правила относно сделките в рамките на групировката, приложими по отношение на най-важния финансов сектор във финансовия конгломерат, се прилагат по отношение на целия съответен сектор, включително и на смесената финансова холдингова компания.
Член 9
Мерки за вътрешен контрол и процедури за управление на риска
1. Държавите-членки изискват от регламентираните си структури да изготвят на равнище на финансовия конгломерат подходящи процедури за управление на риска, както и мерки за подходящ вътрешен контрол, включващи добри административни и счетоводни процедури.
2. Процедурите за управление на риска включват:
а)
добро управление и добро ръководство на делата, включващи периодичен преглед и одобряване на стратегии и политики за всички поемани рискове от съответните ръководни органи на равнище на финансовия конгломерат;
б)
подходяща политика по отношение на капиталовата адекватност, за да се изпревари въздействието на стратегиите на развитието върху вида на риска и изискванията по отношение на собствените средства, определена в съответствие с член 6 и приложение I;
в)
подходящи процедури, даващи възможност да се гарантира, че механизмите за наблюдение на риска са приспособени към организацията, както и че са взети всички мерки за да бъдат системите, създадени във всяко едно от предприятията, подлежащи на допълнителен надзор, съгласувани, за да могат рисковете да бъдат премерени, наблюдавани и овладени на равнище на финансовия конгломерат.
3. Механизмите за вътрешен контрол включват:
а)
подходящи механизми по отношение на капиталовата адекватност, даващи възможност да се установят и да се премерят всички съществуващи възможни значими рискове и да се определи равнището на собствените средства, съобразено с рисковете;
б)
добри процедури за информация и счетоводство, даващи възможност да се установят, да се премерят, да се обхванат и да се контролират сделките в рамките на групировката, както и концентрацията на риска.
4. Държавите-членки следят всички предприятия, подлежащи на допълнителен надзор по силата на член 5, да имат механизми за вътрешен контрол, годни да осигурят получаването на всички данни и на всички сведения, които биха могли да се окажат съществени за нуждите на допълнителния надзор.
5. Процедурите и механизмите, посочени в параграфи от 1 до 4, са предмет на контрол от гледна точка на правилата на финансовата сигурност, който се упражнява от координатора.
РАЗДЕЛ 3
МЕРКИ, ЦЕЛЯЩИ ДА УЛЕСНЯТ ДОПЪЛНИТЕЛНИЯ НАДЗОР
Член 10
Компетентен орган, натоварен с допълнителния надзор (координатор)
1. За да бъде гарантиран подходящ допълнителен надзор на регулираните образувания, принадлежащи към един финансов конгломерат, измежду компетентните органи на заинтересованите държави-членки, включително и тези на държавата-членка, в която се намира главното управление на смесената финансова холдингова компания, се избира един-единствен координатор, отговарящ за координирането и за упражняването на допълнителния надзор.
2. Определянето се основава на следните критерии:
а)
когато финансов конгломерат е под ръководството на регулирано образувание, ролята на координатора се изпълнява от компетентния орган, който е одобрил посочената регулирано образувание в съответствие с приложимите секторни правила;
б)
когато един финансов конгломерат не е под ръководството на регулирано образувание, ролята на координатор се изпълнява от компетентния орган, избран, като се прилагат следните принципи:
i)
когато предприятието-майка на регулирано образувание е смесена финансова холдингова компания, ролята на координатор се изпълнява от компетентния орган, който е оторизирал посоченото регулирано образувание в съответствие с приложимите секторни правила;
ii)
когато предприятието-майка на няколко регулирани структури с главно управление в Общността е една и съща смесена финансова холдингова компания и когато една от тези структури е била одобрена в държавата-членка, в която е главното управление на смесената финансова холдингова компания, ролята на координатора се изпълнява от компетентния орган на държавата-членка, която е одобрила регулираното образувание.
Когато няколко регулирани образувания, осъществяващи дейността си в различни финансови сектори, са били оторизирани в държавата-членка, в която е главното управление на смесената финансова холдингова компания, ролята на координатор се изпълнява от компетентния орган за регулираното образувание, което осъществява дейността си в най-големия финансов сектор.
Когато финансовият конгломерат има на върха няколко смесени финансови холдингови компании с главно управление в различни държави-членки и във всяка от държавите-членки има по едно регулирано образувание, ролята на координатор се изпълнява от компетентния орган за регулираното образувание, което е обявило най-високо салдо на баланса, ако тези образувания упражняват дейността си в един и същ финансов сектор, или от компетентния орган за регулираното образувание, упражняващо дейността си в най-големия финансов сектор;
iii)
когато предприятието-майка на няколко регулирани структури с главно управление в Общността е една и съща смесена финансова холдингова компания, без обаче която и да е от тези структури да е била оторизирана в държавата-членка, където се намира главното управление на тази смесена финансова холдингова компания, ролята на координатор се изпълнява от компетентния орган, оторизирал регулираното образувание, което е обявило най-високо салдо на баланса в най-значимия финансов сектор;
iv)
когато финансов конгломерат представлява групировка, която не се оглавява от предприятие-майка, или във всички други случаи, ролята на координатор се изпълнява от компетентния орган, одобрил регулираното образувание, което обявява най-високо салдо на баланса в най-значимия финансов сектор.
3. В особени случаи заинтересованите компетентни органи могат по общо съгласие да не приложат критериите, посочени в параграф 2, ако се оказва неподходящо те да бъдат прилагани, като се имат предвид структурата на конгломерата и относителното значение на неговите дейности в различни страни, и да изберат друг компетентен орган за координатор. В такива случаи, преди да вземат решението си, компетентните органи дават на конгломерата възможност да изложи становището си във връзка с него.
Член 11
Мисия на координатора
1. Мисиите, възложени на координатора по отношение на допълнителния надзор, са следните:
а)
координация на събирането и разпространяването на полезните и съществени сведения при нормално развитие на дейността, както и при спешни ситуации, включително да разпространява сведения важни за надзора за спазване на финансовата дисциплина, осъществяван от един компетентен орган по силата на секторните правила;
б)
да осъществява надзора за спазване на финансовата дисциплина и да оценява финансовото положение на един финансов конгломерат;
в)
да оценява приложението на правилата за капиталовата адекватност, за концентрацията на риска и за сделките в рамките на групировката, които фигурират в членове 6, 7 и 8;
г)
да оценява структурата, организацията и механизмите за вътрешен контрол на финансовия конгломерат, посочени в член 9;
д)
да планира и координира дейностите по надзора за спазване на финансовата дисциплина при нормално развитие на дейността, както и в спешни ситуации, в сътрудничество със заинтересованите компетентни органи;
е)
да изпълнява другите задачи и да взима другите мерки и решения, които са в тежест на координатора по силата на настоящата директива, или при прилагането на нейните разпоредби.
За да бъде улеснен допълнителният надзор и за да бъде той основан на широка правна основа, координаторът и другите заинтересовани компетентни органи и, когато има такива, други заинтересовани компетентни органи, изработват споразумения за координиране. Тези споразумения могат да възлагат допълнителни задачи на координатора и да уточняват процедурите, които трябва да спазват заинтересованите компетентни органи, за да вземат решенията, посочени в членове 3 и 4, в член 5, параграф 4, в член 6, в член 12, параграф 2, и в членове 16 и 18, както и за да си сътрудничат с други компетентни органи.
2. Когато има нужда от сведения, които вече са били предоставени на друг компетентен орган в съответствие със секторните правила, координаторът, когато това е възможно, се обръща към този орган, за да избегне двойната употреба на сведенията, съобщавани на различните органи, участващи в надзора.
3. Без да се засяга възможността, предвидена в законодателството на Общността да бъдат делегирани някои правомощия и отговорности във връзка с надзора за спазване на финансовата дисциплина, наличието на координатор, натоварен със задачи, специфични за допълнителния надзор на регламентираните предприятия, принадлежащи към един финансов конгломерат, не променя по никакъв начин мисията и отговорностите, с които са натоварени компетентните органи по силата на секторните правила.
Член 12
Сътрудничество и обмен на сведения между компетентните органи
1. Компетентните органи, натоварени с надзора на регулираните образувания, принадлежащи към един финансов конгломерат, и компетентният орган, определен за координатор за този финансов конгломерат, сътрудничат тясно помежду си. Независимо от техните съответни отговорности, така както са определени от секторните правила, тези органи, независимо дали са установени в една и съща държава-членка или не, обменят всяка информация, съществена или полезна за изпълнението на техните съответни мисии по упражняване на контрол за спазване на финансовата дисциплина, въз основа на секторните правила и на настоящата директива. За тази цел компетентните органи и координаторът съобщават при поискване всяка полезна информация, а по тяхна собствена инициатива - всяка съществена информация.
Това сътрудничество обхваща поне събирането и обмена на информация по следните въпроси:
а)
структурата на групировката, всички главни образувания, които принадлежат към финансовия конгломерат, и компетентните органи за регулираните образувания на тази групировка;
б)
стратегиите на финансовия конгломерат;
в)
финансовото положение на финансовия конгломерат, по-специално от гледна точка на капиталовата адекватност, сделките в рамките на групировката, концентрацията на риска и рентабилността;
г)
основните акционери на финансовия конгломерат и неговите ръководители;
д)
организацията, управлението на риска и системите за вътрешен контрол на равнище на финансовия конгломерат;
е)
процедурата за събиране на информация от структурите на финансовия конгломерат и за проверяване на тази информация;
ж)
трудностите, срещани от регулираните образувания или други структури на финансовия конгломерат, които биха могли сериозно да засегнат цитираните регулирани структури;
з)
основните санкции и извънредни мерки, взети от компетентните органи в съответствие със секторните правила и с настоящата директива.
За нуждите на упражняването на техните съответни функции, компетентните органи могат също да обменят с органите, изброени по-долу, такива сведения за регулираните образувания, принадлежащи към един финансов конгломерат, в съответствие със секторните правила: централните банки, европейската система на централните банки и Европейската централна банка.
2. Без да се засягат техните съответни отговорности, така както са определени от секторните правила, съответните компетентни органи се допитват взаимно по проблемите, изложени по-долу, преди да вземат решение от интерес за функциите по контрола за спазване на финансовата дисциплина, упражнявани от другите компетентни органи:
а)
структурно изменение на състава на акционерите, на организацията или на ръководството на регулираните образувания на един финансов конгломерат, изискващи одобрението или разрешението на компетентните органи;
б)
основните санкции и извънредни мерки, взети от компетентните органи.
Един компетентен орган може да реши да не се допитва до своите колеги в спешни случаи или когато съществува опасност това допитване да застраши ефективността на решенията. В подобни случаи компетентният орган уведомява незабавно другите компетентни органи.
3. Координаторът може да поиска от компетентните органи на държавата-членка, в която се намира главно управление на едно предприятие-майка, които не упражняват допълнителния надзор в съответствие с член 10, да поискат от предприятието-майка да им предостави всички полезни сведения за изпълнението на неговата мисия по координирането, така както тя е определена в член 11, и да му предадат тези сведения.
Когато сведенията, посочени в член 14, параграф 2, вече са били съобщени на един компетентен орган въз основа на секторните правила, компетентните органи, натоварени с допълнителния надзор, могат да се обърнат към него, за да получат тези сведения.
4. Държавите-членки разрешават на техните компетентни органи да обменят сведенията, посочени в параграфи 1, 2 и 3, както помежду си, така и с други органи. Събирането или притежаването на сведения относно дадено образувание, принадлежащо към един финансов конгломерат, която не е регулирано образувание, не включва никакво задължение за компетентните органи да изпълняват роля по контрол за спазване на правилата на финансовата дисциплина по отношение на съответното образувание, разглеждано самостоятелно.
Сведенията, получени в рамките на допълнителния надзор и по-специално всяка информация, разменена между компетентни органи или между тях и други органи в съответствие с настоящата директива, попадат в обхвата на разпоредбите на секторните правила относно професионалната тайна и съобщаването на поверителни сведения.
Член 13
Управляващи органи на смесените финансови холдингови компании
Държавите-членки изискват лицата, които реално ръководят делата на смесена финансова холдингова компания, да имат необходимата почтеност и достатъчно подходящ опит, за да упражняват тези функции.
Член 14
Достъп до информация
1. Държавите-членки следят никаква правна пречка да не препятства на тяхна територия физическите или юридическите лица от сферата на допълнителния надзор, независимо дали те са регулирани образувания или не, да обменят помежду си всякакви сведения, които биха могли да имат значение за този допълнителен надзор.
2. Държавите-членки следят техните компетентни органи, натоварени да упражняват допълнителния надзор, да имат достъп в техните преки или непреки контакти с регламентираните или нерегулирани структури, принадлежащи към един финансов конгломерат, до всяка информация, която би могла да е от значение за този допълнителен надзор.
Член 15
Контрол
Когато в рамките на прилагането на настоящата директива компетентните органи пожелаят в специфични случаи да проверят сведенията относно образувание, регулирано или не, която принадлежи към един финансов конгломерат и чието седалище е в друга държава-членка, те искат от компетентните органи на другата държава-членка да разпоредят извършването на тази проверка.
Органите, които получат такова искане, го придвижват в рамките на техните компетенции, или като направят те самите тази проверка, или като разрешат един одитор или експерт да я направи, или като разрешат на органа, направил искането, да я осъществи сам.
Когато не извършва сам проверката, компетентният орган, който е направил искането, може, ако желае, да участва в нея.
Член 16
Изпълнителни мерки
Ако регулираните образувания на един финансов конгломерат не спазват изискванията, посочени в членове от 6 до 9, или когато тези изисквания са спазени, но има опасност, независимо от това, платежоспособността да бъде засегната, или когато сделките в рамките на групировката или концентрацията на риска застрашават финансовото положение на въпросните регулирани структури, мерките, необходими, за да се поправи веднага, когато това е възможно това положение, трябва да бъдат взети:
-
от координатора, когато става въпрос за смесените финансови холдингови компании,
-
от компетентните органи, когато става въпрос за регулираните образувания; за тази цел координаторът уведомява въпросните компетентни органи за своите констатации.
Независимо от разпоредбата на член 17, параграф 2, държавите-членки могат да определят какви мерки могат да вземат компетентните органи по отношение на смесените финансови холдингови компании.
Заинтересуваните компетентни органи, включително координаторът, координират, ако е необходимо, тяхната дейност по надзора.
Член 17
Допълнителни правомощия на компетентните органи
1. Докато се чака допълнително развитие на хармонизирането на секторните правила, държавите-членки оправомощават своите компетентни органи да взимат всякакви мерки за контрол на спазването на финансовата дисциплина, каквито те преценят, че са необходими, за да попречат на всякакво заобикаляне на секторните правила от регулираните образувания, принадлежащи към един и същ финансов конгломерат, или за да отстранят последиците от него.
2. Без да се засягат наказателните разпоредби, държавите-членки правят така че санкции или мерки, годни да преустановят наблюдаваните нарушения или да премахнат причините за тези нарушения, да могат да бъдат наложени на смесените финансови холдингови компании или на техните действителни ръководители, които пречат на прилагането на законовите, подзаконовите или административните разпоредби, приети с оглед въвеждането в сила на настоящата директива. В някои случаи тези мерки могат да изискват намесата на съдилищата. Компетентните органи осъществяват тясно сътрудничество, за да следят тези санкции или мерки да произведат желания ефект.
РАЗДЕЛ 4
ТРЕТИ СТРАНИ
Член 18
Предприятия-майки, чието главно управление е извън Общността
1. Без да се засягат секторните правила, в случая, посочен в член 5, параграф 3, компетентните органи проверяват дали регулираните образувания, чието предприятие-майка е с главно управление извън Общността, са подчинени на компетентен орган на третата страна, на надзор, равностоен на този, предвиден от разпоредбите на настоящата директива относно допълнителния надзор на регулираните образувания, посочени в член 5, параграф 2. Проверката се извършва от компетентния орган, който би изпълнявал ролята на координатор, ако се прилагаха критериите, изложени в член 10, параграф 2, по искане на предприятието-майка или на която и да е от регулираните образувания, одобрени в Общността, или по негова собствена инициатива. Този компетентен орган се допитва до другите заинтересовани компетентни органи и се съобразява с всяка приложима ръководна насока, изработена от Комитета на финансовите конгломерати в съответствие с член 21, параграф 5. За тази цел компетентният орган се допитва до комитета, преди да вземе решение.
2. При липса на равностоен надзор, посочен в параграф 1, държавите-членки прилагат по аналогия разпоредбите относно допълнителния надзор на регулираните образувания, посочени в член 5, параграф 2, по отношение на регулираните образувания. Компетентните органи могат също да прибягнат до един от методите, изложени в параграф 3.
3. Държавите-членки дават възможност на техните компетентни органи да прилагат други методи, осигуряващи подходящ допълнителен надзор на регулираните образувания, принадлежащи към един финансов конгломерат. Тези методи трябва да бъдат одобрени от координатора след консултации с другите заинтересовани компетентни органи. Компетентните органи могат по-специално да изискват създаването на смесена финансова холдингова компания с главно управление в Общността и да прилагат настоящата директива по отношение на регулираните образувания от финансовия конгломерат, който има на върха посочената холдингова компания. Методите трябва да дават възможност да се постигнат целите на допълнителния надзор, така както са определени в настоящата директива, и да бъдат съобщени на другите заинтересовани компетентни органи и на Комисията.
Член 19
Сътрудничество с компетентните органи на трети страни
1. Член 25, параграфи 1 и 2 от Директива 2000/12/ЕО, и член 10а от Директива 98/78/ЕО се прилагат mutatis mutandis по отношение на договарянето на споразумения с една или повече трети страни във връзка с условията на упражняване на допълнителния надзор на регулираните образувания, принадлежащи към един финансов конгломерат.
2. Комисията, Банковият консултативен комитет, Комитетът по застраховането и Комитетът на финансовите конгломерати оценяват резултатите от преговорите, посочени в параграф 1, и създаденото в резултат на тях.
ГЛАВА III
ПРАВОМОЩИЯ, ПРЕДОСТАВЕНИ НА КОМИСИЯТА, И ПРОЦЕДУРА НА КОМИТЕТА
Член 20
Правомощия, предоставени на Комисията
1. Комисията приема, в съответствие с процедурата, предвидена в член 21, параграф 2, техническите изменения, които следва да се направят в настоящата директива, в следните области:
а)
по-точно формулиране на определенията, посочени в член 2, за да се държи сметка при прилагането на настоящата директива за развитието на финансовите пазари;
б)
по-точно формулиране на определенията, посочени в член 2, за да се осигури еднообразно прилагане на настоящата директива в Общността;
в)
съобразяване на терминологията и на формулировките на дефинициите в настоящата директива с тези на по-късни актове на Общността, отнасящи се до регулираните образувания и други свързани с тях области;
г)
по-точно определяне на методите за изчисляване, описани в приложение I, за да може да се държи сметка за развитието на финансовите пазари и за техниките на контрола за спазване на правилата на финансовата дисциплина и сигурност;
д)
координиране на разпоредбите, приети по силата на членове 7 и 8 и на приложение II, с оглед насърчаването на уеднаквеното прилагане в Общността.
2. Комисията уведомява обществеността за всяко предложение, представено в съответствие с настоящия член, и се допитва до заинтересованите страни, преди да представи един проект за мерки, които да бъдат взети на Комитета за финансовите конгломерати, посочен в член 21.
Член 21
Комитет
1. Комисията се подпомага от Комитет за финансовите конгломерати, наричан по-долу „комитет“.
2. В случаите, когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО при спазване на разпоредбите на член 8 от него.
Периодът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
4. Без да се засягат вече приетите разпоредби, прилагането на разпоредбите на настоящата директива, които изискват приемането на технически правила и на решения в съответствие с процедурата, посочена в параграф 2, се отлага до изтичането на период с продължителност от 4 години, считано от влизането в сила на настоящата директива. По предложение на Комисията, Европейският парламент и Съветът могат да продължат действието на въпросните разпоредби в съответствие с процедурата, посочена в член 251 от Договора, и за тази цел те ще ги преразгледат преди изтичането на указания период.
5. Комитетът може да даде общи ръководни насоки по въпроса, дали режимите на допълнителния надзор на компетентните органи на трети страни са годни да достигнат целите на допълнителния надзор, определени в настоящата директива, по отношение на регулираните образувания на един финансов конгломерат, който има на върха предприятие с главно управление извън Общността. Комитетът преразглежда редовно всяка ръководна насока от този род и отчита всяко настъпило изменение в допълнителния надзор, упражняван от цитираните компетентни органи.
6. Държавите-членки информират Комитета за принципите, които те прилагат по отношение на надзора на сделките в рамките на групировката и концентрацията на риска.
ГЛАВА IV
ИЗМЕНЕНИЕ НА ДЕЙСТВАЩИ ДИРЕКТИВИ
Член 22
Изменения на Директива 73/239/ЕИО
Директива 73/239/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Добавя се следният член:
„Член 12а
1. Прави се запитване до компетентните органи на другата заинтересувана държава-членка преди издаването на разрешително на застрахователно предприятие, което е:
а)
дъщерно дружество на застрахователно предприятие, оторизирано в друга държава-членка; или
б)
дъщерно дружество на предприятието-майка на застрахователно предприятие, оторизирано в друга държава-членка; или
в)
контролирано от физическо или юридическо лице, което контролира също и едно застрахователно предприятие, оторизирано в друга държава-членка.
2. Прави се запитване до компетентните органи на другата заинтересована държава-членка, натоварени с надзора на кредитните институции или на инвестиционните посредници, преди издаването на одобрение на застрахователно предприятие, което е:
а)
дъщерно дружество на оторизирана кредитна институция или на инвестиционен посредник, оторизиран в Общността; или
б)
дъщерно дружество на предприятието-майка на оторизирано инвестиционен посредник или на кредитна институция, оторизирана в Общността; или
в)
контролирано от физическо или юридическо лице, което контролира също и едно оторизирано инвестиционен посредник или кредитна институция, оторизирана в Общността.
3. Заинтересованите компетентни органи, посочени в параграфи 1 и 2, се консултират по-специално, за да се оцени качеството на акционерите, както и почтеността и компетентността на ръководителите, свързани с управлението на друго образувание от същата групировка. Те си разменят всички сведения, отнасящи се до тези въпроси, винаги когато тези сведения представляват интерес за другите заинтересовани компетентни органи, както за издаването на разрешително, така и за постоянния контрол за спазването на условията за упражняване на дейността.“
2.
В член 16, параграф 2, се добавят следните алинеи:
„Разполагаемите собствени средства се намаляват също и със следните елементи:
а)
участията, които застрахователното предприятие има в:
-
застрахователни предприятия по смисъла на член 6 на настоящата директива, на член 6 на Първа Директива 79/267/ЕИО на Съвета от 5 март 1979 г. относно координиране на законовите, подзаконовите и административните разпоредби за започване и упражняване на дейност по пряко животозастраховане (*) или на член 1, буква б) от Директива 98/78/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (**),
-
презастрахователни предприятия по смисъла на член 1, буква в) от Директива 98/78/ЕО,
-
холдингови застрахователни дружества по смисъла на член 1, буква и) от Директива 98/78/ЕО,
-
кредитни учреждения и финансови учреждения по смисъла на член 1, параграфи 1 и 5 от Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (***),
-
инвестиционни посредници и финансови учреждения по смисъла на член 1, параграф 2 от Директива 93/22/ЕИО (****), и на член 2, параграфи 4 и 7 от Директива 93/6/ЕИО (*****);
б)
всеки от описаните по-долу елементи, които застрахователното предприятие притежава, издадени от структурите, определени в буква а), в които то има участие:
-
инструментите, посочени в параграф 3,
-
инструментите, посочени в член 18, параграф 3 от Директива 79/267/ЕИО,
-
условните вземания и инструментите, посочени в член 35 и в член 36, параграф 3 от Директива 2000/12/ЕО.
Когато едно участие се държи временно в друга кредитна институция, друг инвестиционен посредник, друга финансова институция, друго застрахователно предприятие, друго презастрахователно предприятие или друго застрахователно холдингово дружество, за нуждите на операция по финансово подпомагане, целяща да заздрави и да спаси това образувание, компетентният орган може да не приложи разпоредбите относно приспадането, посочени в четвърта алинея, букви а) и б).
Като алтернатива на приспадането на елементите, посочени в четвърта алинея, букви а) и б), държани от застрахователното предприятие в кредитни институции, в инвестиционни посредници и във финансови институции, държавите-членки могат да разрешат на техните застрахователни предприятия да прилагат съответно методите 1, 2 или 3 от приложение I от Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 г. относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници, принадлежащи към един финансов конгломерат (******). Метод № 1 (счетоводно консолидиране) се прилага само ако компетентният орган е сигурен за равнището на интегрираното управление и на вътрешния контрол на предприятията, до които би се отнасяло консолидирането. Избраният метод се прилага последователно в дългосрочен план.
Държавите-членки могат да предвидят, че за изчисляването на собствените средства, предвидено в настоящата директива, застрахователните предприятия, подложени на допълнителния надзор въз основа на Директива 98/78/ЕО или на Директива 2002/87/ЕО, могат да не приспадат елементите, посочени в четвърта алинея,, букви а) и б), които се държат в кредитни институции, в инвестиционни посредници, във финансови институции, в застрахователни и презастрахователни предприятия или в холдингови застрахователни дружества, които подлежат на допълнителен надзор.
За целите на приспадането на участията, посочени в настоящия параграф, под „участие“ се разбира участие по смисъла на член 1, буква е) от Директива 98/78/ЕО.
(*) ОВ L 63, 13.3.1979 г., стр. 1. Директива, последно изменена от Директива 2002/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 77, 20.3.2002 г., стр. 11)." 						
(**) ОВ L 330, 5.12.1998 г., стр. 1." 						
(***) ОВ L 126, 26.5.2000 г., стр. 1. Директива, последно изменена от Директива 2000/28/ЕО (ОВ L 275, 27.10.2000 г., стр. 37)." 						
(****) ОВ L 141, 11.6.1993 г., стр. 27. Директива, последно изменена от Директива 2000/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 290, 17.11.2000 г., стр. 27)." 						
(*****) ОВ L 141, 11.6.1993 г., стр. 1. Директива, последно изменена от Директива 2000/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 204, 21.7.1998 г., стр. 29)." 						
(******) ОВ L 35, 11.2.2003 г.“" 						
Член 23
Изменения в Директива 79/267/ЕИО
Директива 79/267/ЕИО се изменя, както следва.
1.
Добавя се следният член:
„Член 12а
1. Отправя се запитване до компетентните органи на другата заинтересувана държава-членка преди издаването на разрешение за застрахователно предприятие, което е:
а)
дъщерно дружество на оторизирано застрахователно предприятие в друга държава-членка; или
б)
дъщерно дружество на предприятието-майка на оторизирано застрахователно предприятие в друга държава-членка; или
в)
контролирано от физическо или юридическо лице, което контролира също и застрахователно предприятие, оторизирано в друга държава-членка.
2. Прави се запитване до компетентния орган на другата заинтересувана държава-членка, отговарящ за надзора на кредитните институции и на инвестиционните посредници, преди издаването на разрешително за животозастрахователно предприятие, което е:
а)
дъщерно дружество на оторизирана в Общността кредитна институция или на инвестиционни посредници, оторизирани в Общността; или
б)
дъщерно дружество на предприятието-майка на оторизирано в Общността инвестиционен посредник или на кредитна институция, оторизирана в Общността; или
в)
контролирано от физическо или юридическо лице, което контролира също и оторизирано в Общността инвестиционен посредник или кредитна институция, оторизирана в Общността.
3. Заинтересованите компетентни органи, посочени в параграфи 1 и 2, се консултират по-специално, за да се оцени качеството на акционерите, както и почтеността и компетентността на ръководителите, свързани с управлението на друго образувание от същата групировка. Те си разменят всички сведения, отнасящи се до тези въпроси, винаги когато тези сведения представляват интерес за другите заинтересовани компетентни органи, както за издаването на разрешително, така и за постоянния контрол за спазването на условията за упражняване на дейността.“
2.
В член 18, параграф 2, се добавят следните алинеи:
„Разполагаемите собствени средства се намаляват също така и със следните елементи:
а)
участията, които застрахователното предприятие има в:
-
застрахователни предприятия по смисъла на член 6 на настоящата директива, на член 6 на Директива 73/239/ЕИО (*******) или на член 1, буква б) от Директива 98/78/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (********),
-
презастрахователни предприятия по смисъла на член 1, буква в) от Директива 98/78/ЕО,
-
холдингови застрахователни дружества по смисъла на член 1, буква и) от Директива 98/78/ЕО,
-
кредитни учреждения и финансови учреждения по смисъла на член 1, параграфи 1 и 5 от Директива 2000/12/ЕО (*********),
-
инвестиционни посредници и финансови учреждения по смисъла на член 1, параграф 2 от Директива 93/22/ЕИО (**********), и на член 2, параграфи 4 и 7 от Директива 93/6/ЕИО (***********),
б)
всеки от описаните по-долу елементи, които застрахователното предприятие притежава, издадени от структурите, определени в буква а), в които то има участие:
-
инструментите, посочени в параграф 3,
-
инструментите, посочени в член 16, параграф 3 от Директива 73/239/ЕИО,
-
условните вземания и инструментите, посочени в член 35 и в член 36, параграф 3 от Директива 2000/12/ЕО.
Когото едно участие се държи временно в друга кредитна институция, друг инвестиционен посредник, друго финансово учреждение, друго застрахователно предприятие, друго презастрахователно предприятие или друго застрахователно холдингово дружество за нуждите на операция по финансово подпомагане, целяща да заздрави и да спаси това образувание, компетентният орган може да не приложи разпоредбите относно приспадането, посочени в трета алинея, букви а) и б).
Като алтернатива на приспадането на елементите, посочени в трета алинея, букви а) и б), държани от застрахователното предприятие в кредитни институции, в инвестиционен посредник и във финансови институции, държавите-членки могат да разрешат на техните застрахователни предприятия да прилагат съответно методите 1, 2 или 3 от приложение I към Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 г. относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници, принадлежащи към един финансов конгломерат (************). Метод № 1 (счетоводно консолидиране) се прилага само ако компетентният орган е сигурен за равнището на интегрираното управление и на вътрешния контрол на предприятията, до които би се отнасяло консолидирането. Избраният метод се прилага последователно в дългосрочен план.
Държавите-членки могат да предвидят, че за изчисляването на собствените средства, предвидено в настоящата директива, застрахователните предприятия, подчинени на допълнителния надзор въз основа на Директива 98/78/ЕО или на Директива 2002/87/ЕО, могат да не приспадат елементите, посочени в трета алинея,, букви а) и б), които се държат в кредитни институции, в инвестиционни посредници, във финансови институции, в застрахователни и презастрахователни предприятия или в холдингови застрахователни дружества, които подлежат на допълнителен надзор.
За нуждите на приспадането на участията, посочени в настоящия параграф, под „участие“ се разбира участие по смисъла на член 1, буква е) от Директива 98/78/ЕО.
(*******) ОВ L 228, 16.8.1973 г., стр. 3. Директива, последно изменена с Директива 2002/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 77, 20.3.2002 г., стр. 17)." 						
(********) ОВ L 330, 5.12.1998 г., стр. 1." 						
(*********) ОВ L 126, 26.5.2000 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2000/28/ЕО (ОВ L 275, 27.10.2000 г., стр. 37)." 						
(**********) ОВ L 141, 11.6.1993 г., стр. 27. Директива, последно изменена с Директива 2000/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 290, 17.11.2000 г., стр. 27)." 						
(***********) ОВ L 141, 11.6.1993 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 98/33/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 204, 21.7.1998 г., стр. 29)." 						
(************) ОВ L 35, 11.2.2003 г.“" 						
Член 24
Изменения на Директива 92/49/ЕИО
Директива 92/49/ЕИО се изменя, както следва:
1.
В член 15 се добавя следният параграф:
„1а. Ако приобретателят на участие, посочено в параграф 1, е оторизирано застрахователно предприятие, одобрена кредитна институция или оторизирано инвестиционен посредник в друга държава-членка, или предприятието-майка на такова образувание, или физическо или юридическо лице, контролиращо такова образувание, и ако в резултат на това придобиване предприятието, в което приобретателят иска да притежава участие, ще стане дъщерно дружество на съответния приобретател или ще бъде контролирано от него, оценяването на неговото придобиване трябва да бъде подчинено на процедурата на предварителни консултации, посочена в член 12а от Директива 73/239/ЕИО.“
2.
В член 16, параграф 5в, се заменя със следния текст:
„5в. Настоящият член не е пречка един компетентен орган да предаде:
-
на централните банки и на другите структури сходно предназначение като парични институции,
-
когато има такива, на други публични институции, натоварени с надзора на платежните системи,
сведенията, предназначени за изпълнението на тяхната мисия, нито тези органи или структури да предадат на компетентните органи сведенията, които са им необходими за нуждите на параграф 4. Сведенията, получени по този начин, са подчинени на правилата на професионалната тайна, наложени от настоящия член.“
Член 25
Изменения в Директива 92/96/ЕИО
Директива 92/96/ЕИО се изменя, както следва.
1.
В член 14 се добавя следният параграф:
„1а. Ако приобретателят на участие, посочено в параграф 1, е оторизирано застрахователно предприятие, оторизирана кредитна институция или оторизиран инвестиционен посредник в друга държава-членка, или предприятието-майка на такава образувание, или физическо или юридическо лице, контролиращо такова образувание, и ако в резултат на това придобиване предприятието, в което приобретателят иска да притежава участие, ще стане дъщерно дружество на въпросния приобретател или ще бъде контролирано от него, оценяването на неговото придобиване трябва да бъде подчинено на процедурата на предварителни консултации, посочена в член 12а от Директива 79/267/ЕИО.“
2.
В член 15, параграф 5в се заменя със следния текст:
„5в. Настоящият член не е пречка един компетентен орган да предаде:
-
на централните банки и на другите структури със сходно предназначение като парични институции,
-
когато има такива, на други публични институции, натоварени с надзора на платежните системи,
сведенията, предназначени за изпълнението на тяхната мисия, нито тези органи или структури да предадат на компетентните органи сведенията, които са им необходими за нуждите на параграф 4. Сведенията, получени по този начин, са подчинени на правилата на професионалната тайна, наложени от настоящия член.“
Член 26
Изменения в Директива 93/6/ЕИО
В член 7, параграф 3 от Директива 93/6/ЕИО, първо и второ тире се заменят със следния текст.
„-
„финансова холдингова компания“ е финансово учреждение, чиито дъщерни дружества са или изключително или главно инвестиционни посредници, или други финансови учреждения, като поне един от тези дъщерни дружества е инвестиционен посредник, и което не е смесена финансова холдингова компания по смисъла на Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 г. относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници, принадлежащи към един финансов конгломерат (*************),
-
„смесена холдингова компания“ е предприятие-майка, което не е финансова холдингова компания, нито инвестиционен посредник, нито смесена финансова холдингова компания по смисъла на Директива 2002/87/ЕИО, което има между дъщерните си дружества поне един инвестиционен посредник,
Член 27
Изменения в Директива 93/22/ЕИО
Директива 93/22/ЕИО се изменя, както следва.
1.
В член 6 се добавят следните алинеи:
„Прави се запитване до компетентния орган на заинтересована държава-членка, натоварен с надзора на кредитните институции или на застрахователните предприятия преди издаването на разрешение на инвестиционен посредник, което е:
а)
дъщерно дружество на оторизирана в Общността кредитна институция или на застрахователно предприятие, оторизирано в Общността; или
б)
дъщерно дружество на предприятието-майка на оторизирана в Общността кредитна институция или на застрахователно предприятие, оторизирано в Общността; или
в)
контролирано от физическо или юридическо лице, което контролира също и оторизирана в Общността кредитна институция или застрахователно предприятие, оторизирано в Общността.
Заинтересованите компетентни органи, посочени в параграфи 1 и 2, се консултират по-специално, за да се оцени качеството на акционерите, както и почтеността и компетентността на ръководителите, свързани с управлението на друго образувание от същата групировка. Те си разменят всички сведения, отнасящи се до тези въпроси, винаги когато тези сведения представляват интерес за другите компетентни органи, заинтересовани както от издаването на разрешително, така и от постоянния контрол за спазването на условията за упражняване на дейността.“
2)
В член 9, параграф 2 се заменя със следния текст.
„2. Ако приобретателят на участие, посочено в параграф 1, е оторизиран в друга държава-членка инвестиционен посредник, кредитна институция или застрахователно предприятие, или предприятието-майка на такова образувание, или физическо или юридическо лице, контролиращо такова образувание, и ако в резултат на това придобиване предприятието, в което приобретателят иска да притежава участие, ще стане дъщерно дружество на съответния приобретател или ще бъде контролирано от него, оценяването на неговото придобиване трябва да бъде подчинено на процедурата на предварителни консултации, посочена в член 6.“
Член 28
Изменения в Директива 98/78/ЕО
Директива 98/78/ЕО се изменя, както следва:
1.
В член 1, ж), з), и) и й) се заменят със следното:
„ж)
„участващо предприятие“: предприятие, което е или предприятие-майка, или друго предприятие, което притежава участие, или предприятие, свързано с друго предприятие с отношение по смисъла на член 12, параграф 1 от Директива 83/349/ЕИО;
з)
„свързано предприятие“: предприятие, което е или дъщерно дружество, или друго предприятие, в което е притежавано участие, или предприятие, свързано с друго предприятие с отношение по смисъла на член 12, параграф 1 от Директива 83/349/ЕИО;
и)
„холдингово застрахователно дружество“: предприятие-майка, чиято основна дейност се състои в придобиване и притежаване на дялови участия в дъщерни предприятия, когато тези дъщерни предприятия са изключително или главно застрахователни предприятия, презастрахователни предприятия или застрахователни предприятия на трети страни, като едното поне от тези дъщерни предприятия е застрахователно предприятие, и което не е смесена финансова холдингова компания по смисъла на Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 г. относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници, принадлежащи към един финансов конгломерат (**************);
й)
„смесено застрахователно холдингово дружество“: предприятие-майка, което не е застрахователно предприятие, не е застрахователно предприятие на трета страна, не е презастрахователно предприятие, не е застрахователен холдинг и не е смесена финансова холдингова компания по смисъла на Директива 2002/87/ЕО, което има между дъщерните си предприятията поне едно застрахователно предприятие.
(**************) ОВ L 35, 11.2.2003 г.“" 						
2.
В член 6, параграф 3, се добавя следното изречение:
„Когато не извършва сам проверката, компетентният орган, който е направил искането, може, ако желае, да бъде включен в нея.“
3.
В член 8, параграф 2, първа алинея се заменя със следния текст:
„Държавите-членки изискват от застрахователните предприятия да създадат подходящи процедури за управление на риска, както и подходящи механизми за вътрешен контрол, включващи добри процедури за предоставяне на информация и счетоводство, за да бъдат открити, измерени, обхванати и контролирани по подходящ начин сделките, така както е предвидено в параграф 1. Държавите-членки изискват освен това от застрахователните предприятия да съобщават поне един път годишно на компетентните органи важните сделки. Тези процедури и механизми са обект на контрол от страна на компетентните органи.“
4.
Добавят се следните членове:
„Член 10а
Сътрудничество с компетентните органи на трети страни:
1. Комисията може да представи предложения на Съвета или по искане на държава-членка, или по своя собствена инициатива, с оглед договарянето на споразумения с една или повече трети страни относно условията за упражняване на допълнителния надзор по отношение на:
а)
застрахователни предприятия, в които участват предприятия по смисъла на член 2, чийто главно управление се намира в трета страна, и
б)
застрахователни предприятия на трети страни, в които участват предприятия по смисъла на член 2, чието главно управление се намира в Общността.
2. Споразуменията, посочени в параграф 1, целят по-специално да осигурят едновременно:
а)
възможността за компетентните органи на държавите-членки да получават необходимата информация за допълнителния надзор на застрахователните предприятия, чието главно управление се намира в Общността и които имат дъщерни дружества или притежават дялови участия в предприятия извън Общността; и
б)
възможността за компетентните органи на трети страни да получават информацията, необходима за допълнителния надзор на застрахователните предприятия, чието главно управление е на тяхната територия и които имат дъщерни дружества или притежават дялови участия в предприятия установени в една или няколко държави-членки.
3. Комисията и комитетът по застраховането оценяват резултатите от преговорите, посочени в параграф 1, и положението, до което те са довели.
Член 10б
Ръководен орган на застрахователните холдингови дружества
Държавите-членки изискват лицата, които ръководят реално делата на едно застрахователно холдингово дружество, да притежават необходимата почтеност и достатъчен опит, за да упражняват тези функции.“
5.
В приложение I.1.Б се добавя следният параграф:
„Когато някои от предприятията, принадлежащи към една застрахователна групировка, не са свързани посредством капитала, компетентният орган определя каква пропорционална част трябва да бъде взета предвид.“
6.
В приложение I.2. се добавя следната точка:
„2.4а.
Свързани кредитни институции, инвестиционни посредници и финансови предприятия
При изчисляване на коригираната платежоспособност на едно застрахователно предприятие, участник в кредитна институция, в инвестиционен посредник или в финансово учреждение, правилата изложени в член 16, параграф 1 от Директива 73/239/ЕИО, и в член 18 от Директива 79/267/ЕИО относно приспадането на тези участия се прилагат съответно, както и разпоредбите, даващи възможност на държавите-членки да разрешат, при определени обстоятелства, прибягването до други методи и да разрешат тези участия да не бъдат приспаднати.“
Член 29
Изменения в Директива 2001/12/ЕО
Директива 2001/12/ЕО се изменя, както следва:
1.
Член първи се изменя, както следва:
а)
точка 9 се заменя със следния текст:
„9.
„участие за нуждите на прилагането на надзора на консолидирана основа, както и за нуждите на прилагането на член 34, параграф 2, точки 15 и 16“: участие по смисъла на член 17, първо изречение от Директива 78/660/ЕИО, или фактът на притежание, пряко или косвено, на поне 20 % от правото на глас или от капитала на едно предприятие;“
б)
точки 21 и 22 се заменят със следния текст:
„21.
„финансова холдингова компания“: финансова институция, чиито дъщерни предприятия са изключително или главно кредитни институции или финансови институции, като поне едно от тези дъщерни предприятия е кредитна институция и което не е смесена финансова холдингова компания по смисъла на Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 г. относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници, принадлежащи към един финансов конгломерат (***************);
22.
„смесена холдингова компания“: предприятие-майка, което не е финансова холдингова компания, нито кредитна институция, нито смесена финансова холдингова компания, по смисъла на Директива 2002/87/ЕО, което има сред дъщерните си предприятия поне една кредитна институция;
(***************) ОВ L 35, 11.2.2003 г.“" 						
2.
В член 12 се добавят следните параграфи:
„Прави се запитване до компетентния орган на заинтересувана държава-членка, натоварен с надзора на застрахователните предприятия или на инвестиционните посредници, преди даването на разрешително на кредитна институция, която е:
а)
дъщерно дружество на застрахователно предприятие или на инвестиционен посредник, оторизиран в Общността; или
б)
дъщерно дружество на предприятието-майка на застрахователно предприятие или на инвестиционен посредник, оторизиран в Общността; или
в)
контролирано от физическо или юридическо лице, което контролира също и застрахователно предприятие или инвестиционен посредник, оторизирано в Общността.
Заинтересуваните компетентни органи, посочени в параграфи 1 и 2, се консултират по-специално, за да се оцени качеството на акционерите, както и почтеността и компетентността на ръководителите, свързани с управлението на друго образувание от същата групировка. Те си разменят всяка информация, отнасяща се до тези въпроси, винаги когато тези сведения представляват интерес за другите заинтересовани компетентни органи, както за издаването на разрешително, така и за постоянния контрол за спазването на условията за упражняване на дейността.“
3.
В член 16, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Ако приобретателят на участие, посочено в параграф 1, е оторизирано в друга държава-членка кредитно предприятие, застрахователно предприятие или инвестиционен посредник, или предприятието-майка на такова образувание, или физическо или юридическо лице, контролиращо такова образувание, и ако в резултат на това придобиване предприятието, в което приобретателят иска да притежава участие, ще стане дъщерно дружество на съответния приобретател или ще бъде контролирано от него, оценяването на неговото придобиване трябва да бъде подчинено на процедурата на предварителни консултации, посочена в член 12.“
4.
В член 34, параграф 2 се изменя, както следва:
а)
в първа алинея точки 12 и 13 се заменят със следния текст:
„12.
дяловите участия в други кредитни институции и финансови институции, по-големи от 10 % от капитала на последните;
13.
подчинените вземания и инструментите, посочени в член 35 и в член 36, параграф 3, които кредитната институция има срещу кредитни институции и финансови институции, в които има дялово участие, по-високо от 10 % от капитала им;
14.
дяловите участия в други кредитни институции и финансови институции, по-ниски или равни на 10 % от капитала им, както и преотстъпените заеми и инструментите, посочени в член 35 и в член 36, параграф 3, които кредитната институция има срещу и в кредитни институции и финансови институции, различни от посочените в точки 12 и 13 на настоящата алинея, за общия размер на тези дялови участия, преотстъпени заеми и инструменти, които надхвърлят 10 % от собствените средства на кредитната институция, изчислени преди приспадане на елементите, посочени в точки от 12 до 16 на настоящата алинея;
15.
дяловите участия по смисъла на член 1, точка 9, които една кредитна институция има в:
-
застрахователни предприятия по смисъла на член 6 от Директива 73/239/ЕИО, на член 6 от Директива 79/267/ЕИО или на член 1, буква б) от Директива 98/78/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (****************),
-
презастрахователни предприятия по смисъла на член 1, буква в) от Директива 98/78ЕО,
-
холдингови застрахователни дружества по смисъла на член 1, буква и) от Директива 98/78/ЕО;
16.
всеки от следните елементи, които кредитната институция има издадени от структурите, определени в точка 15, в които има дялово участие:
-
инструментите, посочени в член 16, параграф 3 от Директива 73/239/ЕИО,
-
инструментите, посочени в член 18, параграф 3 от Директива 79/267/ЕИО;
(****************) ОВ L 330, 5.12.1998 г., стр. 1.“" 						
б)
втора алинея се заменя със следния текст:
„Когато едно дялово участие се държи временно в друга кредитна институция, друга финансова институция, друго застрахователно или презастрахователно предприятие или друго застрахователно холдингово дружество за нуждите на операция по финансово подпомагане, целяща да заздрави и да спаси това образувание, компетентният орган може да не приложи разпоредбите относно приспадането, посочени в точки от 12 до 16.
Като алтернатива на приспадането на елементите, посочени в точки 15 и 16, държавите-членки могат да разрешат на своите кредитни институции да прилагат mutatis mutandis методите 1, 2 или 3 от приложение I от Директива 2002/87/ЕО. Метод № 1 (счетоводно консолидиране) се прилага само ако компетентният орган е сигурен за равнището на интегрираното управление и на вътрешния контрол на структурите, до които би се отнасяло консолидирането. Избраният метод се прилага последователно в дългосрочен план.
Държавите-членки могат да предвидят, че за изчисляването на собствените средства на индивидуална основа кредитните институции, подложени а надзор на консолидирана основа в съответствие с глава 3 или на допълнителния надзор въз основа на Директива 2002/87/ЕО, могат да не приспадат елементите, посочени в точки от 12 до 16, които се държат в кредитни институции, във финансови институции, в застрахователни или презастрахователни предприятия или в холдингови застрахователни дружества, които попадат в приложното поле на консолидирания или допълнителен надзор.
Тази разпоредба се отнася до всички правила за спазване на финансовата дисциплина, хармонизирани с актове на Общността.“
5.
В член 51, параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Държавите-членки могат да не прилагат ограниченията, изложени в параграфи 1 и 2 по отношение на дяловите участия в застрахователни предприятия по смисъла на Директива 73/239/ЕИО и на Директива 79/267ЕИО, или в презастрахователни предприятия по смисъла на Директива 98/78/ЕО.“
6.
В член 52, параграф 2 последното изречение се заменя със следния текст:
„При спазване на разпоредбите на член 54а, консолидирането на финансовото състояние на холдинговата финансова компания не предполага по никакъв начин задължение за компетентните органи да упражняват функция по надзор на холдинговата финансова компания в индивидуален план.“
7.
Член 54 се променя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавя следната алинея:
„Когато става въпрос за предприятия, свързани по начина, посочен в член 12, параграф 1 от Директива 83/349/ЕИО, компетентните органи определят условията на консолидирането.“
б)
в параграф 4, първа алинея, третото тире се заличава.
8.
Добавя се следният член:
„Член 54а
Лица, отговарящи за ръководството на финансовите компании
Държавите-членки изискват лицата, които ръководят реално делата на холдингова финансова компания, да притежават необходимата почтеност и достатъчно опит, за да упражняват тези функции.“
9.
Добавя се следният член:
„Член 55а
Сделки в рамките на групировката със смесени холдингови компании
При спазване на разпоредбите на дял V, глава II, раздел 3 на настоящата директива, държавите-членки предвиждат, че когато предприятие-майка на една или повече кредитни институции е смесена холдингова компания, компетентните органи, натоварени с надзора на тези кредитни институции, упражняват общ надзор на сделките, които те извършват със смесената холдингова компания и с нейните дъщерни предприятия.
Компетентните органи изискват от кредитните институции да изработят подходящи процедури за управление на риска, както и подходящи механизми за вътрешен контрол, включващи добри процедури за осведомяване и контрол, за да бъдат открити, измерени, обхванати и контролирани по подходящ начин сделките, извършени със смесената холдингова компания, която е тяхното предприятие-майка, и с нейните дъщерни дружества. Компетентните органи изискват от кредитните институции да им съобщават всяка важна сделка осъществена с тези структури, извън случаите, посочени в член 48. Тези процедури и важни сделки са предмет на контрол от страна на компетентните органи.
Когато тези сделки в рамките на групировката увреждат финансовото състояние на кредитна институция, компетентният орган, натоварен с надзора на тази институция, взима подходящи мерки.“
10.
В член 56, параграф 7, се добавя следното изречение:
„Когато не извършва сам проверката, компетентният орган, който е направил искането, може, ако желае, да бъде включен в нея.“
11.
Добавя се следният член:
„Член 56а
Предприятие-майка, установено в трета страна
Когато кредитна институция, чието предприятие-майка е кредитна институция или финансова холдингова компания, чието главно управление е извън Общността, не е подложена на консолидиран надзор по силата на член 52, компетентните органи проверяват дали тази кредитна институция е обект на надзор, равностоен на този ръководен от принципите, прогласени в член 52 от страна на един компетентен орган на трета страна. Проверката се извършва от компетентния орган, който би упражнявал консолидирания надзор, ако се прилагаше четвърта алинея, по искане на предприятието-майка или на която и да е от регулираните образувания, оторизирани в Общността, или по негова собствена инициатива. Този компетентен орган се допитва до другите заинтересовани компетентни органи.
Банковият консултативен комитет може да даде общи насоки по въпроса, дали режимите на консолидиран надзор на компетентните органи на третите страни са в състояние да дадат възможност да бъдат постигнати целите на консолидирания надзор, определени в настоящата глава по отношение на кредитните институции, чиито предприятия-майки имат главно управление извън Общността. Комитетът преразглежда редовно всяка насока от този род и отчита всяко изменение, внесено в режимите на консолидиран надзор, прилагани от цитираните компетентни органи.
Компетентният орган, който извършва проверката, посочена във втора алинея, държи сметка за всяка насока от този род. За тази цел компетентният орган може също да се допита до комитета, преди да вземе решение.
При липса на равностоен надзор държавите-членки прилагат по аналогия разпоредбите на член 52 по отношение на кредитната институция.
Като алтернатива държавите-членки оправомощават техните компетентни органи да прилагат други подходящи техники за контрол за спазване на правилата на финансовата дисциплина, даващи възможност да бъдат постигнати целите на консолидирания надзор на кредитните институции. Тези методи трябва да бъдат одобрени от компетентния орган, който ще бъде натоварен с консолидирания надзор, след допитване до другите заинтересовани компетентни органи. Компетентните органи могат по-специално да изискват създаването на финансова холдингова компания с главно управление в Общността и да прилагат разпоредбите относно консолидирания надзор по отношение на общото финансово състояние на тази компания. Методите трябва да дават възможност да бъдат постигнати целите на консолидирания надзор, определени в настоящата глава, и да бъдат съобщени на другите заинтересовани компетентни органи и на Комисията.“
ГЛАВА V
ДРУЖЕСТВА ЗА УПРАВЛЕНИЕ НА АКТИВИ
Член 30
Дружества за управление на активи
Докато се очаква по-нататъшно координиране на секторните правила, държавите-членки следят дружествата за управление на активи да попадат:
а)
в приложното поле на консолидирания надзор на кредитните институции и на инвестиционните посредници и/или в приложното поле на допълнителния надзор на застрахователните предприятия, принадлежащи към една застрахователна групировка; и
б)
когато групировката е финансов конгломерат, в приложното поле на допълнителния надзор по смисъла на настоящата директива.
За целите на прилагането на първа алинея държавите-членки позволяват на техните компетентни органи или им възлагат да вземат решение според кои секторни правила (банков сектор, застрахователен сектор или сектор на инвестиционните услуги) дружествата за управление на активи са обхванати от консолидирания и/или допълнителния надзор, посочен в първи параграф, буква а). За нуждите на настоящата директива, съществените секторни правила, които предвиждат под каква форма и в каква степен са обхванати финансовите институции (когато дружествата за управление на активи попадат в приложното поле на консолидирания надзор на кредитните институции и на инвестиционните посредници) и презастрахователните предприятия (когато дружествата за управление на активи попадат в приложното поле на допълнителния надзор на застрахователните предприятия), се прилагат mutatis mutandis по отношение на дружествата за управление на активи. За нуждите на допълнителния надзор предвиден в първи параграф, буква б), дружеството за управление на активи се третира така, все едно че принадлежи на сектора, към който спада по силата на първи параграф, буква а).
За нуждите на настоящата директива, когато едно дружество за управление на активи е част от един финансов конгломерат, всяко позоваване на понятието регулирано образувание и всяко позоваване на понятието компетентни органи и заинтересовани компетентни органи се разбира съответно като позоваване на дружествата за управление на активи и на органите отговорни за надзора на дружествата за управление на активи. Настоящата разпоредба се прилага съответно по отношение на групите посочени в първи параграф, буква а).
ГЛАВА VI
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 31
Доклад на Комисията
1. Най-късно до 11 август 2007 г. Комисията представя на комитета за финансовите конгломерати, посочен в член 21, доклад за практиките на държавите-членки и, ако е необходимо, за необходимостта от по-задълбочено хармонизиране в областта на:
-
включването на дружествата за управление на активи в приложното поле на консолидирания надзор на равнище на групировката,
-
избора и прилагането на методите за капиталовата адекватност, изложени в приложение I,
-
определението на важните сделки в рамките на групировката, на концентрацията на риска, на надзора на сделките в рамките на групировката и на концентрацията на риска, посочени в приложение II, по-специално що се отнася до въвеждането за тази цел, на количествени ограничения и изисквания за качество,
-
интервалите, през които финансовите конгломерати извършват оценка на изискванията по отношение на капиталовата адекватност в съответствие с член 6, параграф 2, и съобщават на координатора съществените концентрации на риска в съответствие с член 7, параграф 2.
Комисията се допитва до комитета, преди да представи предложенията си.
2. В срок от една година, считано от сключването на международно споразумение за разпоредбите относно премахването на двойната употреба на собствените средства във финансовите групировки, Комисията разглежда начините, даващи възможност да се съобразят разпоредбите на настоящата директива с тези международни споразумения и, когато това е необходимо, прави съответни предложения.
Член 32
Транспониране
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 11 август 2004 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Държавите-членки следят разпоредбите, посочени в първа алинея, да се приложат за първи път по отношение на контрола на счетоводните отчети на дружествата за периода, започващ на 1 януари 2005 г. или през тази година.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 33
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 34
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 16 декември 2002 година.