РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 23 февруари 2010 година
за изменение на приложение II към Директива 2000/53/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно излезлите от употреба превозни средства
(нотифицирано под номер C(2010) 972)
(текст от значение за ЕИП)
(2010/115/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/53/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 септември 2000 г. относно излезлите от употреба превозни средства (1), и по-специално член 4, параграф 2, буква б) от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Директива 2000/53/ЕО се забранява използването на олово, живак, кадмий или хексавалентен хром в материалите и компонентите на превозните средства, пускани на пазара след 1 юли 2003 г., освен в случаите, изброени в приложение II към горепосочената директива, и при уточнените там условия. Съгласно член 4, параграф 2, буква б) от Директива 2000/53/ЕО приложение II към горепосочената директива следва да бъде редовно актуализирано от Комисията в зависимост от научно-техническия напредък.
(2)
В приложение II към Директива 2000/53/ЕО се изброяват материалите и компонентите на превозните средства, освободени от забраната, установена в член 4, параграф 2, буква а) от директивата. Превозните средства, пуснати на пазара преди датата на изтичане на дадено освобождаване, могат да съдържат олово, живак, кадмий или хексавалентен хром в материалите и компонентите, изброени в приложение II към Директива 2000/53/ЕО. В Решение 2008/689/ЕО на Комисията от 1 август 2008 г. за изменение на приложение II към Директива 2000/53/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно излезлите от употреба превозни средства (2) се уточнява, че в случай на припой за печатни платки и за други приложения в електрониката, различни от тези върху стъкло, описани в точка 8, буква а), и на припой за приложения в електрониката върху стъкло, описани в точка 8, буква б), освобождаванията следва да бъдат преразгледани през 2009 г.
(3)
Техническата и научна оценка показа, че тези две освобождавания следва да бъдат разделени в още десет специфични приложения. От тях пет материала и компонента, съдържащи олово, следва да продължат да бъдат временно освободени от забраната, посочена в член 4, параграф 2, буква a) от Директива 2000/53/ЕО, тъй като от техническа или научна гледна точка употребата на тези вещества в тези конкретни материали и компоненти все още не може да бъде избегната. Поради това е уместно да се продължи срокът на тези освобождавания, докато стане възможно да не се използват забранените вещества.
(4)
Други пет материала и компонента, съдържащи олово, следва да продължат да бъдат освободени безсрочно от забраната по член 4, параграф 2, буква a) от Директива 2000/53/ЕО, тъй като от техническа или научна гледна точка употребата на тези вещества в тези конкретни материали и компоненти все още не може да бъде избегната и не се предвиждат приемливи алтернативи в близко бъдеще. Тези освобождавания следва да бъдат преразгледани през 2014 г. в светлината на техническия и на научния напредък, за да се оцени кога ще стане възможно избягването на използването на тези вещества. Освобождаването по отношение на оловото в припой за приложения с гледжосване в електрониката върху стъкло, с изключение на запояване при многопластово гледжосване, следва да се преразгледа до 1 януари 2012 г., тъй като заместителите за това приложение съществуват, но техните технически характеристики трябва да бъдат изпитвани и потвърдени допълнително.
(5)
В случай на олово и оловни съединения в компоненти в свързващи вещества за еластомери за силови предавателни механизми, с тегловно съдържание на олово до 0,5 %, освобождаването следва да не бъде продължавано, защото използването на олово за този вид приложения вече може да бъде избегнато.
(6)
В приложение II към Директива 2000/53/ЕО се предвижда резервните части, пускани на пазара след 1 юли 2003 г., които се използват за превозни средства, пуснати на пазара преди 1 юли 2003 г., да бъдат освободени от забраната по член 4, параграф 2, буква a) от Директива 2000/53/ЕО. Това освобождаване позволява превозните средства, пуснати на пазара преди влизането в сила на забраната по член 4, параграф 2, буква a), да бъдат ремонтирани с резервни части, отговарящи на същите изисквания за качество и безопасност като частите, с които тези превозни средства са били оборудвани първоначално.
(7)
Резервните части за превозни средства, пуснати на пазара след 1 юли 2003 г., но преди изтичане на срока на дадено освобождаване съгласно приложение II към Директива 2000/53/ЕО, не попадат в обхвата на горното освобождаване. Следователно резервните части за тези превозни средства трябва да са без съдържание на тежки метали, дори и да се използват за замяна на части, които първоначално са били със съдържание на тежки метали.
(8)
В някои случаи е технически невъзможно превозни средства да се ремонтират с резервни части, различни от оригиналните, тъй като това би изисквало промени в размерите и функционалните параметри на цели системи на превозните средства. Такива резервни части не могат да бъдат монтирани в превозни средства, първоначално произведени с части, съдържащи тежки метали, като съответно тези превозни средства не могат да бъдат ремонтирани и може да се наложи да бъдат преждевременно изведени от употреба. Заради безопасността на потребителите и екологичните ползи, произтичащи от удължаването на срока на експлоатация, е уместно да се позволи ремонтирането на тези компоненти на превозни средства с оригинални резервни части.
(9)
Поради това Директива 2000/53/ЕО следва да бъде съответно изменена.
(10)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 18, параграф 1 от Директива 2006/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 г. относно отпадъците (3),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Приложение II към Директива 2000/53/ЕО се заменя с текста в приложението към настоящата директива.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 23 февруари 2010 година.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 23 de febrero de 2010
sobre la modificación del anexo II de la Directiva 2000/53/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, relativa a los vehículos al final de su vida útil
[notificada con el número C(2010) 972]
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2010/115/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2000/53/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 18 de septiembre de 2000, relativa a los vehículos al final de su vida útil (1), y, en particular, su artículo 4, apartado 2, letra b),
Considerando lo siguiente:
(1)
La Directiva 2000/53/CE prohíbe el uso de plomo, mercurio, cadmio o cromo hexavalente en los materiales y componentes de los vehículos que salgan al mercado después del 1 de julio de 2003, excepto en los casos que se enumeran en la lista que figura en el anexo II y con arreglo a las condiciones que en este se especifican. Con arreglo al artículo 4, apartado 2, letra b), de la Directiva 2000/53/CE, la Comisión debe adaptar periódicamente el anexo II de la citada Directiva al progreso científico y técnico.
(2)
El anexo II de la Directiva 2000/53/CE enumera los materiales y componentes de vehículos que quedan exentos de la prohibición establecida en el artículo 4, apartado 2, letra a), de aquella. Los vehículos que salgan al mercado antes de la fecha de expiración de una determinada exención pueden contener plomo, mercurio, cadmio o cromo hexavalente en los materiales y componentes enumerados en el anexo II de la Directiva 2000/53/CE. Según la Decisión 2008/689/CE de la Comisión, de 1 de agosto de 2008, que modifica el anexo II de la Directiva 2000/53/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, relativa a los vehículos al final de su vida útil (2), las exenciones relativas a las soldaduras en paneles de circuitos electrónicos y otras aplicaciones eléctricas, excepto sobre vidrio, a que se refiere el punto 8.a), y las relativas a las soldaduras en aplicaciones eléctricas sobre vidrio a que se refiere el punto 8.b), deben revisarse en 2009.
(3)
Una evaluación científica y técnica demostró que esas dos exenciones debían dividirse en diez aplicaciones específicas. De esos diez materiales y componentes que contienen plomo, cinco deben seguir estando exentos temporalmente de la prohibición establecida en el artículo 4, apartado 2, letra a), de la Directiva 2000/53/CE, ya que el uso de esa sustancia en esos materiales y componentes específicos sigue siendo técnica o científicamente inevitable. Conviene, por tanto, prorrogar la fecha de expiración de esas exenciones hasta que pueda evitarse utilizar las sustancias prohibidas.
(4)
Otros cinco materiales y componentes que contienen plomo deben seguir estando exentos de la prohibición establecida en el artículo 4, apartado 2, letra a), de la Directiva 2000/53/CE, sin fecha de expiración, ya que el uso de esa sustancia en esos materiales y componentes específicos sigue siendo técnica o científicamente inevitable y no se espera que exista ninguna alternativa viable en un futuro próximo. Esas exenciones deben revisarse en 2014 a la luz del progreso científico y técnico para determinar cuándo podrá evitarse utilizar esas sustancias. La exención aplicable al plomo en las soldaduras en aplicaciones eléctricas sobre vidrio, excepto en el caso de soldaduras en cristales de vidrio laminado, debe revisarse antes del 1 de enero de 2012, ya que, aunque existen sustitutivos para esa aplicación, sus propiedades técnicas tienen que someterse a más pruebas y confirmarse.
(5)
La exención correspondiente al plomo y compuestos de plomo como metal de los componentes en agentes aglutinantes para elastómeros en aplicaciones del sistema de propulsión que contengan hasta un 0,5 % de su peso en plomo no debe prorrogarse, pues ya puede evitarse el uso de plomo en este tipo de aplicaciones.
(6)
El anexo II de la Directiva 2000/53/CE dispone que las piezas de recambio que salgan al mercado después del 1 de julio de 2003 y que se utilicen en vehículos comercializados antes del 1 de julio de 2003 quedan exentas de lo establecido en el artículo 4, apartado 2, letra a), de la Directiva 2000/53/CE. Esta exención permite que los vehículos que hayan salido al mercado antes de la entrada en vigor de la prohibición establecida en el artículo 4, apartado 2, letra a), puedan ser reparados con piezas de recambio que reúnan las mismas condiciones de calidad y seguridad que las piezas con las que estuvieran inicialmente equipados.
(7)
Las piezas de recambio para los vehículos que hayan salido al mercado después del 1 de julio de 2003, pero antes de la fecha de expiración de una determinada exención de las enumeradas en el anexo II de la Directiva 2000/53/CE, no están cubiertas por esa exención. Por tanto, las piezas de recambio de esos vehículos no deben contener metales pesados, aun cuando se utilicen para sustituir a piezas que originariamente contenían metales pesados.
(8)
En algunos casos es técnicamente imposible reparar los vehículos con piezas de recambio distintas de las originales, pues ello entrañaría cambios en las propiedades tanto dimensionales como funcionales de sistemas enteros del vehículo. Esas piezas de recambio no pueden integrarse en los sistemas del vehículo inicialmente fabricados con piezas que contenían metales pesados, de modo que esos vehículos no pueden ser reparados y puede ser necesario destruirlos prematuramente. En aras de la seguridad de los consumidores y por los beneficios medioambientales resultantes de la prolongación de la vida útil de los productos, conviene autorizar la reparación de esos componentes de vehículos con las piezas originales.
(9)
Procede, por tanto, modificar la Directiva 2000/53/CE en consecuencia.
(10)
Las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité establecido por el artículo 18, apartado 1, de la Directiva 2006/12/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 5 de abril de 2006, relativa a los residuos (3).
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
El anexo II de la Directiva 2000/53/CE se sustituye por el texto que figura en el anexo de la presente Decisión.
Artículo 2
Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 23 de febrero de 2010.