РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 януари 2011 година
относно пускането на пазара с цел употреба от съществено значение на биоциди, съдържащи темефос, във френските отвъдморски департаменти
(нотифицирано под номер C(2011) 167)
(само текстът на френски език е автентичен)
(2011/48/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1451/2007 на Комисията от 4 декември 2007 г. относно втората фаза на 10-годишната работна програма, посочена в член 16, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на биоциди (1), и по-специално член 5, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В член 16, параграф 2, първа алинея от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2) се предвижда Комисията да започне 14-годишна работна програма за системно проучване на всички активни вещества, които са на пазара към 14 май 2000 г. (наричана по-долу „Програмата за преразглеждане“).
(2)
За веществото темефос бе установено, че е пуснато на пазара преди 14 май 2000 г. като активно вещество в състава на биоциди за цели, различни от посочените в член 2, параграф 2, букви в) и г) от Директива 98/8/ЕО. В рамките на определения срок не бе представено досие в подкрепа на включването на веществото темефос в приложение I, IA или IБ към посочената директива.
(3)
В съответствие с член 4, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 2032/2003 на Комисията (3) държавите-членки бяха задължени да отменят от 1 септември 2006 г. съществуващите разрешения или регистрации за биоциди, съдържащи темефос. Съгласно член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1451/2007 биоциди, съдържащи темефос, не могат да бъдат предлагани повече на пазара.
(4)
В член 5 от Регламент (ЕО) № 1451/2007 са определени условията, при които държавите-членки могат да поискат от Комисията дерогация от разпоредбите, определени в член 4, параграф 1 от същия регламент, както и условията за предоставяне на подобна дерогация.
(5)
С Решение 2007/226/ЕО на Комисията (4) последната предостави такава дерогация за биоциди, съдържащи темефос за целите на борбата срещу комарите, пренасящи сериозни болести във френските отвъдморски департаменти, до 14 май 2009 г. С Решение 2009/395/ЕО на Комисията (5) дерогацията беше продължена до 14 май 2010 г. На 4 март 2010 г. Франция внесе в Комисията доклад относно употребата на темефос.
(6)
Франция подаде заявление до Комисията за продължаване на дерогацията до 14 май 2014 г. Заявлението съдържа информация за най-новите случаи на значими епидемии, разпространявани от комари, във френските отвъдморски департаменти. В него се обяснява необходимостта от използване на набор инсектициди за борба с епидемиите и се представят подробно мерките, предприети за заместване на веществото темефос, както и финансираните от френските органи текущи научни изследвания за намиране на алтернативни методи. На 1 август 2010 г. с помощта на електронни средства Комисията подложи заявлението на Франция на 60-дневно обществено допитване. В рамките на посочения период не бяха изразени възражения срещу исканата дерогация.
(7)
Предвид мащаба на епидемиите от болести, пренасяни от комари във френските отвъдморски департаменти, е уместно да бъде продължено разрешението за употреба на веществото темефос. Поради това е необходимо преходният период за извеждане на веществото от употреба да бъде продължен отново. Продължението следва да влезе в сила след изтичането на предходната дерогация,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Чрез дерогация от член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1451/2007 Франция може да разреши пускането на пазара на биоциди, съдържащи темефос (ЕС № 222-191-1; CAS № 3383-96-8), за целите на контрола върху комарите, пренасящи сериозни болести във френските отвъдморски департаменти, до 14 май 2014 г.
Член 2
1. При издаване на разрешение за пускане на пазара на биоциди, съдържащи темефос, в съответствие с член 1 Франция е длъжна да осигури спазването на следните условия:
а)
продължаването на употребата е възможно единствено при условие че биоцидите, съдържащи темефос, са одобрени за планираната употреба от съществено значение;
б)
продължаването на употребата се приема само доколкото тя няма неблагоприятни последици за здравето на човека или на животните или за околната среда;
в)
при даване на одобрение се прилагат всички целесъобразни мерки за намаляване на риска;
г)
биоцидите, останали на пазара след 1 септември 2006 г., се етикетират отново, за да съответстват на условията за ограничена употреба;
д)
в случаите, при които това е възможно, притежателите на разрешения или Франция се опитват да намерят алтернативи на подобни употреби.
2. Франция уведомява Комисията ежегодно за прилагането на параграф 1, и по-специално за действията, предприети съгласно буква д) от него.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Член 4
Настоящото решение поражда действие от 15 май 2010 г.
Съставено в Брюксел на 24 януари 2011 година.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 24 de enero de 2011
sobre la comercialización para usos esenciales de biocidas que contengan temefós en los departamentos franceses de ultramar
[notificada con el número C(2011) 167]
(El texto en lengua francesa es el único auténtico)
(2011/48/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1451/2007 de la Comisión, de 4 de diciembre de 2007, relativo a la segunda fase del programa de trabajo de diez años contemplado en el artículo 16, apartado 2, de la Directiva 98/8/CE del Parlamento Europeo y del Consejo relativa a la comercialización de biocidas (1), y, en particular, su artículo 5, apartado 3,
Considerando lo siguiente:
(1)
El artículo 16, apartado 2, párrafo primero, de la Directiva 98/8/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (2) dispone que la Comisión debe iniciar un programa de trabajo de catorce años para el estudio sistemático de todas las sustancias activas ya comercializadas a 14 de mayo de 2000 (denominado en lo sucesivo «el programa de revisión»).
(2)
El temefós se definía como sustancia activa de biocidas con fines distintos de los contemplados en el artículo 2, apartado 2, letras c) y d), de la Directiva 98/8/CE comercializada antes del 14 de mayo de 2000. No se ha presentado ningún expediente que respalde la inclusión del temefós en los anexos I, IA o IB de dicha Directiva en el plazo contemplado.
(3)
De conformidad con el artículo 4, apartado 2, párrafo primero, del Reglamento (CE) no 2032/2003 de la Comisión (3), los Estados miembros tenían que cancelar las autorizaciones o registros existentes de biocidas que contuvieran temefós a partir del 1 de septiembre de 2006. De conformidad con el artículo 4, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1451/2007, no podrán seguir comercializándose los biocidas que contengan temefós.
(4)
El artículo 5 del Reglamento (CE) no 1451/2007 fija los supuestos en que los Estados miembros pueden solicitar a la Comisión una excepción a lo dispuesto en el artículo 4, apartado 1, de dicho Reglamento, así como las condiciones aplicables a dicha excepción.
(5)
Mediante la Decisión 2007/226/CE de la Comisión (4), la Comisión concedió esa excepción para los biocidas que contenían temefós utilizados en la lucha contra los mosquitos vectores en los departamentos franceses de ultramar hasta el 14 de mayo de 2009. Mediante la Decisión 2009/395/CE de la Comisión (5), la excepción se prolongó hasta el 14 de mayo de 2010. El 4 de marzo de 2010, Francia presentó un informe a la Comisión sobre la utilización del temefós.
(6)
Francia presentó una solicitud a la Comisión para la ampliación de la excepción hasta el 14 de mayo de 2014. La solicitud incluye información sobre los importantes brotes de epidemias propagadas por mosquitos que se han producido recientemente en los departamentos franceses de ultramar. Justifica la necesidad de utilizar una serie de insecticidas para hacer frente a las epidemias y describe las medidas adoptadas para sustituir el temefós, así como las investigaciones en curso sobre los métodos alternativos que subvencionan las autoridades francesas. La Comisión hizo pública por vía electrónica la solicitud francesa el 1 de agosto de 2010 para una consulta pública de sesenta días de duración. Durante ese período no se plantearon objeciones a la excepción solicitada.
(7)
Dada la magnitud de los brotes de enfermedades propagadas por mosquitos en los departamentos franceses de ultramar, conviene seguir autorizando el uso de temefós. Por tanto, resulta necesaria una nueva prórroga del plazo de retirada progresiva de esa sustancia. La prórroga debe surtir efecto cuando finalice la anterior excepción.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
No obstante lo dispuesto en el artículo 4, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1451/2007, Francia podrá autorizar la comercialización de biocidas que contengan temefós (no CE 222-191-1; no CAS 3383-96-8) a efectos de la lucha contra los mosquitos vectores en los departamentos franceses de ultramar hasta el 14 de mayo de 2014.
Artículo 2
1. Al autorizar la comercialización de biocidas que contengan temefós de conformidad con el artículo 1, Francia velará por el cumplimiento de las condiciones siguientes:
a)
la continuación del uso solo será posible en las condiciones con que se habían autorizado para el uso esencial previsto los biocidas que contengan temefós;
b)
la continuación del uso solo se aceptará en la medida en que no vaya a ejercer ningún efecto inaceptable sobre la salud humana o animal ni sobre el medio ambiente;
c)
se impondrán todas las medidas adecuadas de reducción del riesgo cuando se conceda la autorización;
d)
los biocidas de ese tipo que permanezcan en el mercado después del 1 de septiembre de 2006 recibirán nuevas etiquetas para ajustarse a las condiciones restringidas de uso;
e)
cuando proceda, los titulares de las autorizaciones o Francia buscarán alternativas a esos usos.
2. Francia informará a la Comisión anualmente sobre la aplicación del apartado 1 y, en particular, sobre las medidas tomadas con arreglo a la letra e) del mismo.
Artículo 3
El destinatario de la presente Decisión será la República Francesa.
Artículo 4
La presente Decisión surtirá efecto a partir del 15 de mayo de 2010.
Hecho en Bruselas, el 24 de enero de 2011.