РЕШЕНИЕ НА ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ
от 29 февруари 2012 година
относно функцията и мандата на служителя по изслушването при някои търговски процедури
(2012/199/ЕС)
ПРЕДСЕДАТЕЛЯТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Процедурния правилник на Комисията (1), и по-специално член 22 от него,
като има предвид, че:
(1)
Правото на добра администрация представлява утвърден принцип в законодателството на Европейския съюз, който включва процедурните права на заинтересованите страни, участващи в административна процедура, резултатът от която може да засегне интересите им.
(2)
Този принцип на законодателството на Европейския съюз е предвиден в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз (2). Предвидените в член 41, параграфи 1 и 2 от Хартата права на лице, чиито интереси са засегнати при търговска процедура, са или изрично предвидени, или - тъй като са общи принципи на правото - следва да бъдат приложени в Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (3), Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (4), Регламент (ЕО) № 260/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно общите правила за внос (5), Регламент (ЕО) № 625/2009 на Съвета от 7 юли 2009 г. относно общия режим за внос от някои трети страни (6), Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета от 22 декември 1994 г. за установяване на процедури на Общността в областта на общата търговска политика с оглед гарантиране упражняването от Общността на правата, които са ѝ предоставени съгласно правилата за международна търговия, по-специално тези, които са установени под егидата на Световната търговска организация (СТО) (7), Регламент (ЕО) № 385/96 на Съвета от 29 януари 1996 г. относно защитата срещу вредните практики при ценообразуването в корабостроенето (8), Регламент (ЕО) № 868/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно защита срещу субсидиране и практики на несправедливо ценообразуване, причиняващи щети на въздушните превозвачи на Общността при осигуряване на въздушно обслужване от държави, които не са членки на Европейската общност (9), Регламент (ЕО) № 732/2008 на Съвета от 22 юли 2008 г. за прилагане на схема от общи тарифни преференции за периода от 1 януари 2009 г. и за изменение на регламенти (ЕО) № 552/97, (ЕО) № 1933/2006 и регламенти (ЕО) № 1100/2006 и № 964/2007 на Комисията (10), Регламент (ЕО) № 1515/2001 на Съвета от 23 юли 2001 г. относно мерките, които Общността може да вземе след доклад, приет от Органа за уреждане на спорове на СТО, относно антидъмпингови и антисубсидийни въпроси (11) и в Регламент (ЕО) № 427/2003 на Съвета от 3 март 2003 г. относно временен защитен механизъм по отношение на вноса на някои продукти с произход от Народна република Китай и за изменение на Регламент (ЕО) № 519/94 относно общите правила за внос от някои трети страни (12).
(3)
От 1 януари 2007 г. на служител на ГД „Търговия“ с опит в областта на търговската защита, наричан „служител по изслушването“, бе възложена задачата да осигури ефективно упражняване на процедурните права на заинтересовани страни и да гарантира, че търговските процедури, предвидени в изброените по-горе регламенти, протичат безпристрастно, справедливо и в разумни срокове.
(4)
С цел укрепване на тази роля и увеличаване на прозрачността и процедурната справедливост на съответната процедура, към настоящия момент функцията на служителя по изслушването следва да се засили в рамките на Комисията и да се конкретизират правомощията му.
(5)
Тази функция следва да бъде възложена на независимо лице с опит в областта на търговските процедури. Служителят по изслушването следва да бъде назначен от Комисията в съответствие с правилата, предвидени в Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Съюза.
(6)
За да се гарантира независимостта на служителя по изслушването, той следва да бъде подчинен по административни съображения на члена на Комисията, отговарящ за търговката политика.
(7)
Основните правомощия на служителя по изслушването, предвидени в настоящото решение, са да консултира комисаря, отговарящ за търговската политика, и генералния директор на ГД „Търговия“; да гарантира процедурните права; да осигурява достъп до досието; да взема решенията за поверителния характер на даден документ; да разглежда позицията на администрацията по удължаване на крайни срокове. Служителят по изслушването следва да се стреми да гарантира, че при подготовката на проекти на правни актове и предложения на Комисията надлежно се вземат предвид всички значими факти, независимо дали са благоприятни или неблагоприятни за засегнатите страни.
(8)
За да се увеличат процедурните гаранции за упражняване на процедурните права на заинтересованите страни, е необходимо да се определят видовете изслушвания и да се установят правилата за организиране, провеждане и последващи действия по отношение на изслушванията с участието на служителя по изслушването.
(9)
Правомощието на служителя по изслушването да взема решения по въпроси, свързани с достъпа до досието, поверителността и крайните срокове, следва да осигури допълнителна процедурна гаранция за страните, засегнати при търговска процедура, без това да засяга времевите ограничения на процедурата.
(10)
Докладите следва да гарантират, че основните въпроси, разглеждани от служителя по изслушването, както и неговите основни препоръки са предложени на вниманието на вземащите решения и следователно осигуряват допълнителна гаранция за спазване на правата на страните, засегнати при търговска процедура. Годишните доклади следва и да информират държавите-членки на ЕС, Европейския парламент и обществеността относно дейностите на служителя по изслушването.
(11)
При разгласяване на информация за физически лица, специално внимание следва да се обърне на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (13).
(12)
Настоящото решение не засяга общите правила, предоставящи или изключващи достъп до документите на Комисията,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Служител по изслушването
1. В рамките на Комисията се създава специална функция на служител по изслушването при търговски процедури.
2. Задачата на служителя по изслушването е да осигури ефективното упражняване на процедурните права на заинтересованите страни, предвидени в изброените по-долу регламенти (наричани по-долу за краткост „основни регламенти“), и да гарантира, че търговските процедури съгласно тези регламенти се провеждат безпристрастно, справедливо и в разумни срокове. Основните регламенти са следните:
а)
Регламент (ЕО) № 1225/2009, и по-специално член 5, параграфи 10 и 11, член 6, параграфи 5, 6, 7 и 8, член 8, параграфи 3, 4 и 9, членове 18, 19, 20 и 21;
б)
Регламент (ЕО) № 597/2009, и по-специално член 10, параграфи 12 и 13, член 11, параграфи 5, 6, 7, 8 и 10, член 13, параграфи 3, 4 и 9, членове 28, 29, 30 и 31;
в)
Регламент (ЕО) № 260/2009, и по-специално членове 6 и 9;
г)
Регламент (ЕО) № 625/2009, и по-специално членове 5 и 7;
д)
Регламент (ЕО) № 3286/94, и по-специално членове 8 и 9;
е)
Регламент (ЕО) № 385/96, и по-специално член 5, параграфи 12 и 13, член 6, параграфи 5, 6, 7 и 8, членове 12, 13 и 14;
ж)
Регламент (ЕО) № 868/2004, и по-специално членове 7 и 8;
з)
Регламент (ЕО) № 732/2008, и по-специално членове 18, 19 и 20.
и)
Регламент (ЕО) № 1515/2001, и по-специално член 1, параграф 2 и член 2, параграф 2;
й)
Регламент (ЕО) № 427/2003, и по-специално член 5, параграф 5, член 6, параграфи 4, 5 и 6, член 17, параграфи 2 и 3 и член 18.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„търговска процедура“ означава всяко разследване или административна процедура, извършвана от службите на Комисията съгласно някой от основните регламенти;
б)
„заинтересована страна“ означава всяко лице, чиито интереси за засегнати при търговска процедура, определена в приложимия основен регламент;
в)
„права на заинтересованите страни“ означава процедурните права и правото на всяко лице въпросите му да бъдат разгледани безпристрастно, справедливо и в разумни срокове при търговски процедури.
Член 3
Назначаване, прекратяване на назначението и заместване
1. Служителят по изслушването се назначава от Комисията в съответствие с правилата, предвидени в Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Съюза.
2. Назначаването на служителя по изслушването се обявява в Официален вестник на Европейския съюз. Всяко прекъсване, прекратяване на назначението или прехвърляне на служителя по изслушването чрез която и да е процедура подлежи на мотивирано решение от страна на Комисията. Това решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
3. Служителят по изслушването е подчинен по административни съображения на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика.
4. Ако служителят по изслушването не е в състояние да изпълни задълженията си, членът на Комисията, отговарящ за търговската политика, по възможност след консултация със служителя по изслушването, определя друг служител, който не е свързан със съответния случай и има достатъчно опит в областта на търговските процедури, за да изпълни задълженията на служителя по изслушването.
Член 4
Принципи за намеса на служителя по изслушването
1. При изпълнение на задълженията си служителят по изслушването действа независимо. Служителят по изслушването не приема инструкции при изпълнение на задачите си.
2. При изпълнение на задълженията си служителят по изслушването взема предвид нуждата от ефективно прилагане на основните регламенти в съответствие с действащото законодателство на Съюза и принципите, установени от Съда на Европейския съюз.
3. При упражняване на функцията си служителят по изслушването има неограничен и своевременен достъп по всяко време на процедурата до всички досиета, свързани с търговската процедура.
4. Служителят по изслушването взема решения съгласно предвиденото в настоящото решение и може да отправя препоръки към службите на Комисията, отговарящи за разследването, по отношение на всеки въпрос, свързан с правата на заинтересованите страни, които поискат намесата му. Служителят по изслушването се стреми да гарантира, че при подготовката на проекти на правни актове и предложения на Комисията надлежно се вземат предвид всички значими факти, независимо дали са благоприятни или неблагоприятни за засегнатите страни.
5. Служителят по изслушването бива информиран от отговорния директор или упълномощено от него лице за развитието на процедурата, в която служителят по изслушването се е намесил, до приемането на окончателен правен акт от страна на Комисията или съответно на Съвета. Служителят по изслушването бива информиран незабавно за всяка съществена промяна в позицията на Комисията при окончателния етап от търговската процедура, за да оцени потенциалното въздействие върху правата на заинтересованите страни.
6. Служителят по изслушването консултира члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и, когато е уместно, генералния директор, относно последващите мерки в отговор на препоръките му и при необходимост за възможни решения.
7. Отговорният директор се консултира със служителя по изслушването относно промени или актуализации на политиката, засягащи процедурни аспекти и съществени въпроси, които оказват въздействие върху правата на заинтересованите страни, определени в член 2 от настоящото решение. Със служителя по изслушването може да се проведе консултация по всеки друг въпрос, който възниква вследствие на търговска процедура.
8. Служителят по изслушването може да представи пред члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и при необходимост пред генералния директор на ГД „Търговия“ наблюдения и препоръки относно всеки въпрос, който възниква вследствие на търговска процедура.
Член 5
Условия за намеса на служителя по изслушването - Времеви аспекти - Информация
1. Служителят по изслушването действа по искане на заинтересовани страни, члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, генералния директор, директора, отговарящ за търговската процедура, или упълномощено от него лице, или директор на други служби, с които е проведена консултация при търговска процедура.
2. Служителят по изслушването може да се намеси във всеки един момент от търговската процедура при надлежно съблюдаване на времевите ограничения на тази процедура.
3. Служителят по изслушването е обвързан с крайните срокове, приложими при търговска процедура в съответствие с основните регламенти.
4. Всеки окончателен правен акт или предложение на Комисията се придружава от забележка от служителя по изслушването, в която той заявява дали се е намесил при въпросната процедура и какъв е характерът на намесата му.
Член 6
Изслушвания
1. По искане или в случаите и при обстоятелствата, предвидени в основните регламенти, служителят по изслушването може да организира и провежда два вида изслушване: изслушвания между отделна заинтересована страна или група заинтересовани страни с подобни интереси и службите на Комисията, отговарящи за разследването, и изслушвания между заинтересовани страни с различни интереси.
2. Изслушването може да обхваща всеки въпрос, който възниква към произволен момент от търговската процедура и би могъл да засегне правата на заинтересованите страни.
3. Поканените на изслушването физически лица се явяват лично или са представени от законен представител. Поканените на изслушването юридически лица са представени от надлежно упълномощен представител, избран измежду постоянния им персонал.
4. Физическите или юридическите лица, поканени на изслушване, организирано от служителя по изслушването, могат да бъдат придружени от юрисконсулт или друго допуснато от служителя по изслушването квалифицирано лице, което не е член на постоянния им персонал.
5. Настоящият член не засяга правото на изслушване, установено в основните регламенти.
Член 7
Изслушвания с участието на отделна заинтересована страна или група заинтересовани страни с подобни интереси
1. Служителят по изслушването може да организира и проведе изслушване между отделна заинтересована страна или група от заинтересовани страни с подобни интереси и службите на Комисията, отговарящи за разследването, и при необходимост с други служби при мотивирано искане за това от заинтересованата страна или групата заинтересовани страни с подобни интереси.
2. Изслушване по специфичен въпрос с участието на група заинтересовани страни с подобни интереси може да бъде поискано от отделна заинтересована страна и се провежда, при условие че поне още една заинтересована страна с подобен интерес се съгласи да участва.
Член 8
Изслушвания между заинтересовани страни с различни интереси
1. Изслушване между заинтересовани страни с различни интереси може да бъде организирано и председателствано от служителя по изслушването, за да позволи представянето на противоположни становища и контрааргументи. Срокът, в който следва да се проведе такова изслушване, е уточнен в известието за откриване на търговската процедура.
2. Изслушване между заинтересовани страни с различни интереси може да бъде организирано при всяка процедура за търговска защита след изслушване на службите на Комисията, отговарящи за разследването.
3. Изслушване по специфичен въпрос между заинтересовани страни с различни интереси може да бъде поискано от отделна заинтересована страна и се провежда, при условие че поне още една заинтересована страна с различни интереси се съгласи да участва.
4. На изслушването присъстват службите на Комисията, отговарящи за разследването, а при необходимост и други служби.
5. Компетентните представители на държавите-членки могат да присъстват като наблюдатели на всяко изслушване между заинтересовани страни с различни интереси.
Член 9
Подготовка на изслушванията
1. След изслушване на отговорния директор или упълномощено от него лице служителят по изслушването определя датата, продължителността и мястото на изслушването. Когато заинтересованите страни или службите на Комисията са поискали отлагане, служителят по изслушването взема решение дали да го позволи.
2. Когато е уместно, служителят по изслушването провежда подготвителна среща със заинтересованите страни или със службите на Комисията, отговарящи за разследването, както и други служби с цел идентифициране и разясняване, доколкото е възможно, на всички фактически и правни въпроси, които следва да бъдат засегнати по време на изслушването. В тази връзка служителят по изслушването може да поиска от участниците в изслушването всякаква необходима за подготовката на изслушването информация.
3. Служителят по изслушването подготвя дневния ред за всяко изслушване, който се предоставя на разположение на всички участници преди изслушването.
4. В разумни срокове след крайния срок за представяне на коментари по разгласена информация и преди провеждане на изслушване между страните, служителят по изслушването може да покани участниците да представят въпроси относно информацията, предоставена от другите заинтересовани страни.
5. Когато е уместно, с оглед на нуждата от гарантиране, че изслушването между страните е добре подготвено, и по-специално че фактическите въпроси са разяснени във възможно най-голяма степен, след изслушване на отговорния директор или упълномощено от него лице служителят по изслушването може да представи предварително на поканените на изслушването страни списък с въпроси, по които желае те да представят становищата си.
6. Служителят по изслушването може също така да поиска от участниците в изслушване да го уведомят предварително в писмена форма относно основното съдържание на изявлението, което се очаква да направят.
7. Служителят по изслушването може да покани външни експерти на изслушванията. Заинтересованите страни и службите на Комисията могат да поискат от служителя по изслушването да допусне външни експерти да присъстват по време на изслушванията. Служителят по изслушването взема решение по такива искания. От външните експерти, поканени на изслушването, се иска да подпишат споразумение за поверителност.
8. Външните експерти могат да бъдат призовани да представят всякакви уместни анализи, доклади или публикации, които да бъдат включени в досието и да бъдат направени достояние на всички участници, когато е възможно преди изслушването.
Член 10
Провеждане на изслушванията
1. Служителят по изслушването носи пълна отговорност за провеждането на изслушването. Служителят по изслушването гарантира, че изслушването се провежда правилно и допринася за справедливостта на самото изслушване и на всяко решение, което се взема впоследствие.
2. Изслушванията не се провеждат публично. Служителят по изслушването взема решение кои лица да бъдат изслушани от името на заинтересована страна и дали засегнатите лица да бъдат изслушани отделно или в присъствието на други поканени да присъстват лица. При втория случай се зачита легитимният интерес на заинтересованите страни за опазване на техните професионални тайни и друга поверителна информация.
3. Служителят по изслушването може да позволи на участниците да задават и отговарят на въпроси по време на изслушването.
4. Ако служителят по изслушването е допуснал външни експерти, той гарантира, че тези експерти имат възможността да представят вижданията си и да отговорят на въпроси на други участници в изслушването.
5. Когато е уместно, след самото изслушване и след това на отговорния директор или упълномощено от него лице, с оглед на нуждата да се гарантира правото на изслушване, служителят по изслушването може да предостави на заинтересованите страни възможността да представят допълнителни коментари в писмена форма. Служителят по изслушването определя дата, до която такива изложения да бъдат направени. Мненията в писмена форма, получени след тази дата, могат да не бъдат взети предвид.
Член 11
Последващи действия след изслушванията
1. Служителят по изслушването изготвя стенограма или съдържателно резюме на изслушванията:
а)
когато изслушванията се организират между заинтересовани страни с различни интереси, стенограмата или съдържателното резюме се правят достояние на всички участници в изслушванията и се включват в досието, което е отворено за консултиране от заинтересованите страни;
б)
когато се организират изслушвания между отделна заинтересована страна или група страни с подобни интереси и службите на Комисията, стенограмата или съдържателното резюме се правят достояние на всички участници в изслушването. Тези участници могат да представят мотивирано искане за поверителност на дадена част от информацията, съдържаща се в стенограмата или резюмето. Служителят по изслушването взема решение по отношение на тези искания след изслушване на службите на Комисията, отговарящи за разследването, и при необходимост на други служби. Неповерителната версия на стенограмата или резюмето на изслушването се включва в досието за консултиране от заинтересованите страни.
2. Служителят по изслушването може да отправи препоръки към службите на Комисията, отговарящи за разследването, в съответствие с член 4, параграф 4 от настоящото решение. В разумен срок преди приемане на окончателен правен акт службите на Комисията, отговарящи за разследването, информират служителя по изслушването дали и как тези препоръки са взети предвид и представят на служителя по изслушването копие от проекта на правния акт.
3. Служителят по изслушването представя редовни доклади на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, с копие до генералния директор относно изслушванията с участието на отделни страни или група заинтересовани страни с подобни интереси, както е предвидено в член 18 от настоящото решение, освен ако случаят не изисква незабавна препоръка към члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, или към генералния директор.
4. Всички препоръки, отправени към службите на Комисията, отговарящи за разследването, и докладите и наблюденията към члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и генералния директор, направени от служителя по изслушването, се считат за поверителни вътрешни документи.
5. Ако е организирано изслушване между страните, служителят по изслушването подготвя окончателен доклад в писмена форма относно зачитането на правата на заинтересованите страни. Този доклад може да бъде изменян от служителя по изслушването с оглед на всякакви изменения на проекта на правен акт до момента да приемане на окончателния правен акт.
Член 12
Достъп до досието
1. Страна, която се представя за заинтересована страна, може да поиска от служителя по изслушването да разгледа всеки отказ от службите на Комисията, отговарящи за разследването, да предоставят на тази страна в разумен срок достъп до досието, отворена за консултиране, или до определен документ, притежание на Комисията. Служителят по изслушването разглежда случая и взема решение дали да даде частичен или пълен достъп до досието или до поискания документ.
2. Служителят по изслушванията определя сроковете, в които този достъп да бъде предоставен от службите на Комисията, отговарящи за разследването.
Член 13
Поверителност
1. Служителят по изслушването е обвързан от общите правила относно поверителността на информацията, предоставена при административни процедури пред Комисията от заинтересованите страни.
2. Заинтересована страна или службите на Комисията, отговарящи за разследването, могат да поискат от служителя по изслушването да вземе решение относно поверителния характер на даден документ, притежание на службите на Комисията, отговарящи за разследването.
Член 14
Неповерителни резюмета на поверителна информация
1. Заинтересована страна може да поиска от служителя по изслушването да преразгледа оценката на службите на Комисията, отговарящи за разследването, относно това дали неповерително резюме на поверителната информация, представена по време на разследването, е достатъчно подробно, за да позволи приемливо разбиране на същността на представената на поверителна основа информация.
2. Ако службите на Комисията, отговарящи за разследването, възнамеряват да не вземат предвид документ или информация, за които дадена заинтересована страна е отказала да представи съдържателно неповерително резюме, последната може да поиска от служителя по изслушването да вземе решение по въпроса.
3. Служителят по изслушването разглежда искането. Ако сметне, че неповерителното резюме не е достатъчно подробно, служителят по изслушването дава на предоставилата резюмето заинтересована страна възможността да представи коментар и да подобри резюмето си в разумен срок.
4. Ако заинтересованата страна, която е представила поверителната информация, представи неприемливо резюме, обосновка, която не може да бъде приета, или не предприеме действия, служителят по изслушването взема решение дали да се пренебрегне поверителната информация, за която липсва неповерително резюме, в съответствие със съответните разпоредби на основните регламенти.
Член 15
Достъп до информация с поверителен характер, която не подлежи на резюмиране
По искане на заинтересована страна служителят по изслушването може да разгледа информация, която е поверителна по характер и не подлежи на резюмиране, до която тази страна няма достъп, с цел да провери как тази информация е използвана от службите на Комисията, отговарящи за разследването.
Служителят по изслушването информира представилата искането страна за това дали според него:
а)
информацията, която не е предоставена на страната, е от значение за защитата на тази страни, и
б)
когато е от значение, дали службите по разследването са отразили правилно информацията във фактите и съображенията, върху които са основани заключенията им.
Член 16
Удължаване на крайни срокове
1. Искане за удължаване на сроковете или отлагане на датите за отговор на въпросниците, за предоставяне на допълнителна информация, за проверки на място или коментари по разгласена информация първо се изпращат от която и да е заинтересована страна на службите на Комисията, отговарящи за разследването. Такова искане трябва да бъде отправено достатъчно време преди изтичането на първоначалния срок. Когато такова искане е отхвърлено или когато заинтересованата страна счете, че удължаването е прекалено кратко, преди изтичането на първоначалния срок тя може да представи мотивирано искане до служителя по изслушването да разгледа въпроса. След изслушване на отговорния директор или на упълномощено от него лице, служителят по изслушването може да удължи сроковете или да отхвърли искането.
2. Службите на Комисията не предприемат действия по въпроса преди решението на служителя по изслушването.
3. Служителят по изслушването взема решение след надлежно отчитане на обстоятелствата на въпросното искане и времевите ограничения на процедурата.
Член 17
Участие на заседанията на комитетите
Служителят по изслушването може да присъства на заседанията на комитетите. Когато е уместно, служителят по изслушването може да отговаря на въпроси на държавата-членка, доколкото тези въпроси засягат естеството на намесата му в процедурите.
Член 18
Доклади на служителя по изслушването
1. В края на всяка година служителят по изслушването подготвя годишен доклад. Годишният доклад съдържа информация относно случаите, при които служителят по изслушването се е намесил, вида решения и препоръки, които е отправил, и всякакви препоръки за подобряване на търговската процедура. Адресат на доклада е членът на Комисията, отговарящ за търговската политика. Генералният директор на ГД „Търговия“ и засегнатите дирекции получават копие от доклада.
2. Резюмета на годишния доклад се представят на държавите-членки и Европейския парламент и се публикуват на уебсайта на служителя по изслушването.
3. Служителят по изслушването подготвя редовни доклади за члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, като резюмира своите дейности и въпросите, които са възникнали при тези дейности. Докладът очертава основните въпроси на политиката, решенията и препоръките, отправени от служителя по изслушването, и как тези препоръки са взети предвид от службите на Комисията, отговарящи за разследването. Копие от доклада се изпраща на генералния директор на ГД „Търговия“.
4. Служителят по изслушването докладва за всяко изслушване между заинтересовани страни с различни интереси и в изпълнение на консултативната си роля може да докладва на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, и на генералния директор относно всеки въпрос, който възниква вследствие на търговска процедура или по друг начин е от значение за ефективното прилагане на принципите на законодателството на Европейския съюз при търговските процедури.
5. Окончателният доклад на служителя по изслушването за изслушвания между страни се представя на члена на Комисията, отговарящ за търговската политика, генералния директор на ГД „Търговия“ и отговорния директор. Той се изпраща на компетентните представители на държавите-членки и на заинтересованите страни.
Член 19
Преходни разпоредби
Настоящото решение се прилага по отношение на процедурите, които са текущи към момента на влизането му в сила, при които обаче не е извършено окончателно разгласяване.
Процедурните стъпки, предприети преди влизането в сила на настоящото решение, продължават да са в сила.
Член 20
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 29 февруари 2012 година.
DECISIÓN DEL PRESIDENTE DE LA COMISIÓN EUROPEA
de 29 de febrero de 2012
sobre la función y el mandato del Consejero Auditor en determinados litigios comerciales
(2012/199/UE)
EL PRESIDENTE DE LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de la Unión Europea,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el reglamento interno de la Comisión (1) y, en particular, su artículo 22,
Considerando lo siguiente:
(1)
El derecho a una buena administración es un principio consolidado del Derecho de la Unión Europea, que incluye los derechos procesales de las partes interesadas implicadas en contenciosos administrativos, cuyo resultado puede afectar a sus intereses.
(2)
Este principio del Derecho europeo se establece en el artículo 41 de la Carta de los Derechos Fundamentales de la Unión Europea (2). Los derechos establecidos en el artículo 41, apartados 1 y 2, de la Carta en relación con una persona cuyos intereses se ven afectados por un litigio comercial también están explícitamente establecidos (o bien, por ser principios generales de Derecho, deberían aplicarse) en el Reglamento (CE) no 1225/2009 del Consejo, de 30 de noviembre de 2009, relativo a la defensa contra las importaciones que sean objeto de dumping por parte de países no miembros de la Comunidad Europea (3), el Reglamento (CE) no 597/2009 del Consejo, de 11 de junio de 2009, sobre la defensa contra las importaciones subvencionadas originarias de países no miembros de la Comunidad Europea (4), el Reglamento (CE) no 260/2009 del Consejo, de 26 de febrero de 2009, sobre el régimen común aplicable a las importaciones (5), el Reglamento (CE) no 625/2009 del Consejo, de 7 de julio de 2009, relativo al régimen común aplicable a las importaciones de determinados terceros países (6), el Reglamento (CE) no 3286/94 del Consejo, de 22 de diciembre de 1994, por el que se establecen procedimientos comunitarios en el ámbito de la política comercial común con objeto de asegurar el ejercicio de los derechos de la Comunidad en virtud de las normas comerciales internacionales, particularmente las establecidas bajo los auspicios de la Organización Mundial del Comercio (7), el Reglamento (CE) no 385/96 del Consejo, de 29 de enero de 1996, sobre protección contra las prácticas perjudiciales en materia de precios en la construcción naval (8), el Reglamento (CE) no 868/2004 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 21 de abril de 2004, relativo a la protección contra las subvenciones y las prácticas tarifarias desleales, que causan perjuicios a las compañías aéreas comunitarias, en la prestación de servicios de transporte aéreo desde los países no miembros de la Comunidad Europea (9), el Reglamento (CE) no 732/2008 del Consejo, de 22 de julio de 2008, por el que se aplica un sistema de preferencias arancelarias generalizadas a partir del 1 de enero de 2009 y se modifican los Reglamentos (CE) no 552/97, (CE) no 1933/2006 y los Reglamentos (CE) no 1100/2006 y (CE) no 964/2007 de la Comisión (10), el Reglamento (CE) no 1515/2001 del Consejo, de 23 de julio de 2001, relativo a las medidas que podrá adoptar la Comunidad a partir del informe sobre medidas antidumping y antisubvención aprobado por el Órgano de Solución de Diferencias de la OMC (11), y el Reglamento (CE) no 427/2003 del Consejo, de 3 de marzo de 2003, relativo a un mecanismo de salvaguardia transitorio aplicable a las importaciones de determinados productos originarios de la República Popular China y por el que se modifica el Reglamento (CE) no 519/94, relativo al régimen común aplicable a las importaciones de determinados terceros países (12).
(3)
Desde el 1 de enero de 2007, la tarea de salvaguardar el ejercicio efectivo de los derechos procesales de las partes interesadas y garantizar que los litigios comerciales contemplados en los Reglamentos anteriormente enumerados se tramiten con imparcialidad, justicia y en un tiempo razonable se ha confiado a un funcionario de la Dirección General de Comercio, con experiencia en asuntos de defensa comercial y designado «Consejero Auditor».
(4)
Al objeto de reforzar este papel e intensificar la transparencia y la justicia procesal de los litigios pertinentes, conviene ahora consolidar esta función de Consejero Auditor en el seno de la Comisión y establecer sus atribuciones.
(5)
Esta función debe ser asignada a una persona independiente, con experiencia en litigios comerciales. El Consejero Auditor debe ser nombrado por la Comisión de conformidad con las normas establecidas en el Estatuto de los funcionarios de la Unión Europea y el régimen aplicable a los otros agentes de la Unión.
(6)
Para garantizar la independencia del Consejero Auditor, este debe estar adscrito administrativamente al miembro de la Comisión responsable de Política Comercial.
(7)
Las principales atribuciones del Consejero Auditor establecidas en la presente Decisión consisten en: asesorar al Comisario responsable de Política Comercial y al Director General de Comercio; garantizar los derechos procesales; permitir el acceso al expediente; tomar una decisión sobre el carácter confidencial de un documento, y revisar la posición de la administración en cuanto a la ampliación de plazos. El Consejero Auditor debe procurar que, en la elaboración de los proyectos o propuestas de actos jurídicos de la Comisión, se tengan debidamente en cuenta todos los elementos pertinentes, tanto favorables como desfavorables para las partes afectadas.
(8)
A fin de mejorar las garantías procesales para el ejercicio de los derechos procesales de las partes interesadas, es necesario determinar los tipos de audiencia y fijar las reglas de organización, desarrollo y seguimiento de las audiencias con el Consejero Auditor.
(9)
El poder del Consejero Auditor para decidir sobre cuestiones relativas al acceso al expediente, la confidencialidad y los plazos debe proporcionar a las partes implicadas en un litigio comercial una garantía procesal adicional, sin perjuicio de los límites temporales de dicho litigio.
(10)
Los informes deben garantizar que las principales cuestiones abordadas por el Consejero Auditor y sus recomendaciones más importantes se comuniquen a los responsables de la toma de decisiones y, de este modo, proporcionen una garantía adicional en cuanto al respeto de los derechos de las partes afectadas por un litigio comercial. Los informes anuales también deben informar a los Estados miembros de la UE, al Parlamento Europeo y al público en general sobre las actividades del Consejero Auditor.
(11)
Al divulgar información sobre personas físicas, debe prestarse especial atención al Reglamento (CE) no 45/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 18 de diciembre de 2000, relativo a la protección de las personas físicas en lo que respecta al tratamiento de datos personales por las instituciones y los organismos comunitarios y a la libre circulación de estos datos (13).
(12)
La presente Decisión debe aplicarse sin perjuicio de las normas generales por las que se otorga o deniega el acceso a documentos de la Comisión.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
El Consejero Auditor
1. Se crea una función específica de Consejero Auditor en litigios comerciales en el seno de la Comisión.
2. La tarea del Consejero Auditor consiste en salvaguardar el ejercicio efectivo de los derechos procesales de las partes interesadas establecidos en los Reglamentos anteriormente enumerados (en lo sucesivo, «los Reglamentos de base») y garantizar que los litigios comerciales en el marco de dichos Reglamentos se tramiten con imparcialidad, justicia y en un tiempo razonable. Dichos Reglamentos de base son los siguientes:
a)
el Reglamento (CE) no 1225/2009 y, en particular, su artículo 5, apartados 10 y 11, su artículo 6, apartados 5, 6, 7 y 8, su artículo 8, apartados 3, 4 y 9, y sus artículos 18, 19, 20 y 21;
b)
el Reglamento (CE) no 597/2009 y, en particular, su artículo 10, apartados 12 y 13, su artículo 11, apartados 5, 6, 7, 8 y 10, su artículo 13, apartados 3, 4 y 9, y sus artículos 28, 29, 30 y 31;
c)
el Reglamento (CE) no 260/2009 y, en particular, sus artículos 6 y 9;
d)
el Reglamento (CE) no 625/2009 y, en particular, sus artículos 5 y 7;
e)
el Reglamento (CE) no 3286/94 y, en particular, sus artículos 8 y 9;
f)
el Reglamento (CE) no 385/96 y, en particular, su artículo 5, apartados 12 y 13, su artículo 6, apartados 5, 6, 7 y 8, y sus artículos 12, 13 y 14;
g)
el Reglamento (CE) no 868/2004 y, en particular, sus artículos 7 y 8;
h)
el Reglamento (CE) no 732/2008 y, en particular, sus artículos 18, 19 y 20;
i)
el Reglamento (CE) no 1515/2001 y, en particular, sus artículos 1, apartado 2, y 2, apartado 2;
j)
el Reglamento (CE) no 427/2003 y, en particular, su artículo 5, apartado 5, su artículo 6, apartados 4, 5 y 6, su artículo 17, apartados 2 y 3, y su artículo 18.
Artículo 2
Definiciones
A efectos de la presente Decisión, se entenderá por:
a)
«litigio comercial», cualquier investigación o procedimiento administrativo llevado a cabo por los servicios de la Comisión en el marco de cualquiera de los Reglamentos de base;
b)
«parte interesada», cualquier persona cuyos intereses se vean afectados por un litigio comercial, con arreglo a la definición del Reglamento de base aplicable;
c)
«derechos de las partes interesadas», los derechos procesales y el derecho de cualquier persona a que sus asuntos se tramiten con imparcialidad, justicia y en un tiempo razonable en el marco de litigios comerciales.
Artículo 3
Nombramiento, revocación del mandato y suplencia
1. El Consejero Auditor será nombrado por la Comisión de conformidad con las normas establecidas en el Estatuto de los funcionarios de la Unión Europea y el régimen aplicable a los otros agentes de la Unión.
2. El nombramiento del Consejero Auditor se publicará en el Diario Oficial de la Unión Europea. Cualquier interrupción, revocación del mandato o traslado del Consejero Auditor por medio de cualquier procedimiento estará sujeto a una decisión motivada de la Comisión. Dicha decisión se publicará en el Diario Oficial de la Unión Europea.
3. El Consejero Auditor estará adscrito administrativamente al miembro de la Comisión responsable de Política Comercial.
4. Cuando el Consejero Auditor no pueda intervenir, el miembro de la Comisión responsable de Política Comercial designará, para ejercer sus funciones, previa consulta con el propio Consejero Auditor cuando sea posible, a otro funcionario que no esté implicado en el asunto de que se trate y tenga suficiente experiencia en litigios comerciales.
Artículo 4
Principios de intervención del Consejero Auditor
1. El Consejero Auditor actuará de manera independiente en el desempeño de su cometido. El Consejero Auditor no recibirá instrucciones en el cumplimiento de sus tareas.
2. En el desempeño de su cometido, el Consejero Auditor tendrá en cuenta la necesidad de que se apliquen efectivamente los Reglamentos de base, de conformidad con la legislación vigente de la Unión y con los principios establecidos por el Tribunal de Justicia de la Unión Europea.
3. En el ejercicio de sus funciones, el Consejero Auditor podrá acceder sin restricciones ni demoras indebidas a cualquier expediente relacionado con un litigio comercial en cualquier momento a lo largo de este.
4. El Consejero Auditor tomará decisiones con arreglo a lo establecido en la presente Decisión y podrá impartir recomendaciones a los servicios de la Comisión responsables de la investigación sobre cualquier cuestión relativa a los derechos de las partes interesadas que hayan solicitado su intervención. El Consejero Auditor procurará que, en la elaboración de los proyectos o propuestas de actos jurídicos de la Comisión, se tengan debidamente en cuenta todos los elementos pertinentes, tanto favorables como desfavorables para las partes afectadas.
5. El Director responsable o su delegado mantendrán informado al Consejero Auditor sobre el desarrollo del litigio en el que este último ha intervenido, hasta que la Comisión o el Consejo, según proceda, adopten un acto jurídico definitivo. Se informará sin demora al Consejero Auditor de todo cambio sustancial en la posición de la Comisión durante la fase definitiva del litigio comercial, a fin de evaluar cualquier posible incidencia en los derechos de las partes interesadas.
6. El Consejero Auditor asesorará al miembro de la Comisión responsable de Política Comercial y, en su caso, al Director General en relación con el seguimiento de sus recomendaciones y, cuando proceda, sobre posibles soluciones.
7. El Director responsable consultará al Consejero Auditor acerca de los cambios o las actualizaciones de las medidas relacionadas con cuestiones de procedimiento o sustantivas que incidan en los derechos de las partes interesadas con arreglo a la definición del artículo 2 de la presente Decisión. El Consejero Auditor podrá ser consultado sobre cualquier otra cuestión que surja de un litigio comercial.
8. El Consejero Auditor podrá presentar al miembro de la Comisión responsable de Política Comercial y al Director General de Comercio, en su caso, observaciones y recomendaciones sobre cualquier otro asunto que surja de un litigio comercial.
Artículo 5
Condiciones de intervención del Consejero Auditor, plazos e información
1. El Consejero Auditor intervendrá a petición de las partes interesadas, del miembro de la Comisión responsable de Política Comercial, del Director General, del Director responsable de un litigio comercial o su delegado, o de un Director de otro servicio al que se haya consultado sobre un litigio comercial.
2. El Consejero Auditor podrá intervenir en cualquier momento a lo largo de un litigio comercial, teniendo debidamente en cuenta los límites temporales de este.
3. El Consejero Auditor deberá cumplir los plazos aplicables a los litigios comerciales de conformidad con los Reglamentos de base.
4. Cualquier acto jurídico definitivo o propuesta de la Comisión irá acompañado de una nota del Consejero Auditor indicando si ha intervenido en el litigio en cuestión y de qué manera.
Artículo 6
Audiencias
1. Previa petición, o en los casos y condiciones establecidos en los Reglamentos de base, el Consejero Auditor podrá organizar y dirigir dos tipos de audiencias: audiencias entre una parte interesada individual o un grupo de partes interesadas con intereses similares y los servicios de la Comisión responsables de la investigación, y audiencias entre partes interesadas con intereses diferentes.
2. Las audiencias podrán versar sobre cualquier asunto que surja en cualquier momento a lo largo del litigio comercial y que pueda afectar a los derechos de las partes interesadas.
3. Las personas físicas invitadas a asistir a una audiencia podrán asistir bien en persona, bien representadas por un representante legal. Las personas jurídicas invitadas a asistir a una audiencia estarán representadas por un agente debidamente autorizado, designado entre el personal permanente.
4. Las personas físicas o jurídicas invitadas a asistir a una audiencia organizada por el Consejero Auditor podrán estar asistidas por un asesor jurídico o por cualquier otra persona cualificada que no forme parte del personal permanente y que haya sido admitida por el Consejero Auditor.
5. El presente artículo se aplicará sin perjuicio del derecho a ser oído contemplado en los Reglamentos de base.
Artículo 7
Audiencias con una parte interesada individual o un grupo de partes interesadas con intereses similares
1. El Consejero Auditor podrá organizar y dirigir una audiencia entre una parte interesada individual o un grupo de partes interesadas con intereses similares y los servicios de la Comisión responsables de la investigación y, en su caso, otros servicios, previa petición motivada de la parte interesada o el grupo de partes interesadas con intereses similares.
2. Una parte interesada individual podrá solicitar que se celebre una audiencia con un grupo de partes interesadas con intereses similares sobre una cuestión específica, audiencia que tendrá lugar siempre y cuando al menos otra parte interesada individual con intereses similares esté de acuerdo en participar.
Artículo 8
Audiencias entre partes interesadas con intereses diferentes
1. Podrá organizarse una audiencia entre partes interesadas con intereses diferentes, que estará presidida por el Consejero Auditor y en la que podrán presentarse opiniones divergentes y argumentos en contra. El período en el que podrá celebrarse esta audiencia se indicará en el anuncio de inicio del litigio comercial.
2. Podrá organizarse una audiencia entre partes interesadas con intereses diferentes en cada litigio de defensa comercial, tras consultar con los servicios de la Comisión responsables de la investigación.
3. Una parte interesada individual también podrá solicitar una audiencia entre partes interesadas con intereses diferentes sobre una cuestión específica, audiencia que tendrá lugar siempre y cuando al menos otra parte interesada individual con intereses diferentes esté de acuerdo en participar.
4. Asistirán a la audiencia los servicios de la Comisión responsables de la investigación y, en su caso, otros servicios.
5. Los representantes competentes de los Estados miembros podrán asistir, en calidad de observadores, a cualquier audiencia entre partes interesadas con intereses diferentes.
Artículo 9
Preparación de audiencias
1. Tras consultar con el Director responsable o su delegado, el Consejero Auditor determinará la fecha, la duración y el lugar de la audiencia. Cuando las partes interesadas o los servicios de la Comisión soliciten un aplazamiento, el Consejero Auditor decidirá si este se concede o no.
2. Cuando proceda, el Consejero Auditor podrá celebrar una reunión de preparación con las partes interesadas o con los servicios de la Comisión responsables de la investigación y otros servicios para identificar y aclarar, en la medida de lo posible, cualquier cuestión de hecho o de derecho que vaya a abordarse durante la audiencia. A tal fin, el Consejero Auditor podrá pedir a los participantes en la audiencia cualquier información necesaria para su preparación.
3. El Consejero Auditor preparará el orden del día de cada audiencia y lo pondrá a disposición de todos los participantes antes de la audiencia.
4. En un tiempo razonable a partir del plazo para la presentación de comentarios sobre una conclusión y antes de una audiencia entre las partes, el Consejero Auditor podrá invitar a los participantes a hacer preguntas sobre la información facilitada por otras partes interesadas.
5. Cuando resulte oportuno en razón de la necesidad de garantizar una preparación adecuada de la audiencia entre las partes y, en particular, de esclarecer en la medida de lo posible las cuestiones de hecho, el Consejero Auditor, previa consulta con el Director responsable o a su delegado, podrá proporcionar de antemano a las partes invitadas a la audiencia una relación de las cuestiones sobre las que desee que expongan su opinión.
6. El Consejero Auditor también podrá pedir que se notifique por escrito previamente el contenido esencial de las declaraciones previstas de los participantes en cualquier audiencia.
7. El Consejero Auditor podrá invitar a expertos externos a las audiencias. Las partes interesadas y los servicios de la Comisión podrán pedir al Consejero Auditor que admita a expertos externos en las audiencias. El Consejero Auditor decidirá al respecto. Se pedirá a los expertos externos invitados a una audiencia que firmen un acuerdo de confidencialidad.
8. Podrá pedirse a los expertos externos que faciliten cualquier análisis, informe o publicación pertinente, que se incluirá en el expediente y se pondrá a disposición de todos los participantes, antes de la audiencia siempre que sea posible.
Artículo 10
Desarrollo de las audiencias
1. El Consejero Auditor será plenamente responsable del desarrollo de la audiencia. El Consejero Auditor garantizará que la audiencia se desarrolle correctamente, para contribuir a la justicia de la propia audiencia y de cualquier decisión adoptada ulteriormente.
2. Las audiencias no serán públicas. El Consejero Auditor decidirá qué personas deben ser oídas en nombre de una parte interesada y si las personas en cuestión deben ser oídas por separado o en presencia de otras personas invitadas a asistir. En este último caso, se tendrá en cuenta el interés legítimo de las partes interesadas en la protección de sus secretos comerciales y otra información confidencial.
3. El Consejero Auditor podrá permitir a los participantes que planteen preguntas y respondan durante la audiencia.
4. Si el Consejero Auditor ha admitido a expertos externos, se asegurará de que estos tienen la oportunidad de manifestar su opinión y de responder a las preguntas de otros participantes en la audiencia.
5. Cuando resulte oportuno en razón de la necesidad de garantizar el derecho a ser oído, el Consejero Auditor, previa consulta con el Director responsable o su delegado, podrá brindar a las partes interesadas la oportunidad de presentar observaciones adicionales por escrito tras la celebración de la audiencia. El Consejero Auditor fijará un plazo para la presentación de tales observaciones. Las observaciones recibidas después de esa fecha no podrán tenerse en cuenta.
Artículo 11
Seguimiento de las audiencias
1. El Consejero Auditor hará una transcripción o un resumen significativo de las audiencias.
a)
Cuando se organicen audiencias entre partes interesadas con intereses diferentes, se pondrá a disposición de todos los participantes en la audiencia una transcripción o un resumen significativo, y se incluirá en el expediente para que las partes interesadas puedan consultarlo libremente.
b)
Cuando se organicen audiencias entre una parte interesada individual o un grupo de partes interesadas con intereses similares y los servicios de la Comisión, se pondrá a disposición de todos los participantes en la audiencia una transcripción o un resumen significativo. Los participantes podrán presentar una solicitud motivada de confidencialidad en relación con determinada información incluida en la transcripción o en el resumen. El Consejero Auditor tomará una decisión acerca de tales solicitudes tras consultar con los servicios de la Comisión responsables de la investigación y, en su caso, con otros servicios. La versión no confidencial de la transcripción o el resumen de la audiencia se incluirá en el expediente para que puedan consultarlo las partes interesadas.
2. El Consejero Auditor podrá impartir recomendaciones a los servicios de la Comisión responsables de la investigación de conformidad con el artículo 4, apartado 4, de la presente Decisión. Los servicios de la Comisión responsables de la investigación informarán al Consejero Auditor en un plazo razonable antes de la adopción de un acto jurídico definitivo de si han tenido en cuenta las recomendaciones y de qué manera, y facilitarán al Consejero Auditor una copia del proyecto de acto jurídico.
3. El Consejero Auditor presentará informes periódicos al miembro de la Comisión responsable de Política Comercial, con copia al Director General, sobre las audiencias con partes individuales o con un grupo de partes interesadas con intereses similares, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 18 de la presente Decisión, a menos que el asunto requiera una recomendación inmediata al miembro de la Comisión responsable de Política Comercial o al Director General.
4. Cualquier recomendación dirigida a los servicios de la Comisión responsables de la investigación y cualquier informe u observación dirigido al miembro de la Comisión responsable de Política Comercial y al Director General por parte del Consejero Auditor se considerarán documentos internos con carácter confidencial.
5. Si se organiza una audiencia entre partes, el Consejero Auditor preparará por escrito un informe final sobre el respeto de los derechos de las partes interesadas. Dicho informe podrá ser modificado por el Consejero Auditor a la luz de las modificaciones introducidas en el proyecto de acto jurídico hasta el momento en que se adopte el acto jurídico definitivo.
Artículo 12
Acceso al expediente
1. Cuando una parte solicite ser parte interesada, podrá pedir al Consejero Auditor que revise cualquier negativa por parte de los servicios de la Comisión responsables de la investigación a que acceda, en un tiempo razonable, al expediente abierto para consulta o a un documento determinado que obre en poder de la Comisión. El Consejero Auditor examinará la cuestión y tomará una decisión sobre si permite el acceso parcial o total al expediente o al documento solicitado o lo deniega.
2. El Consejero Auditor establecerá los plazos en los que los servicios de la Comisión responsables de la investigación deberán permitir el acceso.
Artículo 13
Confidencialidad
1. El Consejero Auditor estará sujeto a las normas generales en materia de confidencialidad en relación con la información presentada por las partes interesadas en los procedimientos administrativos ante la Comisión.
2. Una parte interesada o los servicios de la Comisión responsables de la investigación podrán pedir al Consejero Auditor que tome una decisión sobre el carácter confidencial de un documento que obre en poder de los servicios de la Comisión responsables de la investigación.
Artículo 14
Resúmenes no confidenciales de información confidencial
1. Una parte interesada podrá pedir al Consejero Auditor que revise la evaluación de los servicios de la Comisión responsables de la investigación a fin de determinar si un resumen no confidencial de información confidencial presentada en el transcurso de una investigación es lo suficientemente detallado para permitir que se comprenda razonablemente la esencia de la información presentada con carácter confidencial.
2. Si los servicios de la Comisión responsables de la investigación pretenden no tener en cuenta un documento o una información en relación con los cuales una parte interesada se ha negado a facilitar un resumen no confidencial significativo, dicha parte interesada podrá pedir al Consejero Auditor que tome una decisión al respecto.
3. El Consejero Auditor examinará la petición. Si considera que el resumen no confidencial no es lo suficientemente detallado, el Consejero Auditor brindará a la parte interesada que presentó el informe la oportunidad de comentar y mejorar su resumen en un plazo razonable.
4. Si la parte interesada que presentó la información confidencial facilita un informe deficiente, aporta justificaciones que no pueden ser aceptadas o no hace nada, el Consejero Auditor decidirá si tiene o no en cuenta la información confidencial en relación con la cual no se ha presentado el resumen no confidencial significativo de conformidad con las disposiciones pertinentes de los Reglamentos de base.
Artículo 15
Acceso a información confidencial por naturaleza, que no se puede resumir
A petición de una parte interesada, el Consejero Auditor podrá examinar información que sea confidencial por naturaleza y no se pueda resumir, a la que dicha parte no tenga acceso, a fin de verificar cómo la han utilizado los servicios de la Comisión responsables de la investigación.
El Consejero Auditor informará a la parte interesada en cuestión de si considera que:
a)
la información a la que no tiene acceso dicha parte es pertinente para su defensa, y
b)
en su caso, los servicios responsables de la investigación han reflejado correctamente dicha información en los hechos y consideraciones en los que han basado sus conclusiones.
Artículo 16
Ampliación de los plazos
1. Las solicitudes de ampliación de los plazos o aplazamiento de las fechas para responder a los cuestionarios, presentar información adicional, realizar visitas in situ o enviar observaciones o conclusiones, presentadas por cualquier parte interesada se dirigirán en primer lugar a los servicios de la Comisión responsables de la investigación. Tales solicitudes deberán presentarse con suficiente antelación a la fecha de expiración del plazo original. Cuando dichas solicitudes se denieguen o cuando la parte interesada en cuestión considere que la ampliación es demasiado breve, podrá presentar, antes de que expire el plazo original, una solicitud motivada al Consejero Auditor para que revise la cuestión. El Consejero Auditor, tras consultar con el Director responsable o con su delegado, podrá ampliar el plazo o rechazar la solicitud.
2. Los servicios de la Comisión no intervendrán en el asunto en cuestión antes de que el Consejero Auditor haya tomado una decisión.
3. El Consejero Auditor tomará una decisión teniendo en cuenta las circunstancias específicas de la solicitud y los límites temporales del litigio.
Artículo 17
Participación en las reuniones de los comités
El Consejero Auditor podrá asistir a las reuniones de los comités. Cuando proceda, el Consejero Auditor podrá contestar a las preguntas de los Estados miembros, en la medida en que estas se refieran a la naturaleza de su intervención en el litigio.
Artículo 18
Informes del Consejero Auditor
1. Al final de cada año, el Consejero Auditor elaborará un informe anual. El informe anual contendrá información sobre los asuntos en los que ha intervenido el Consejero Auditor, el tipo de decisiones que ha tomado y de recomendaciones que ha impartido, así como cualquier sugerencia para mejorar los litigios comerciales. El informe estará dirigido al miembro de la Comisión responsable de Política Comercial. El Director General de Comercio y las Direcciones afectadas recibirán una copia del informe.
2. Se enviarán a los Estados miembros y al Parlamento Europeo resúmenes del informe anual, que se publicarán en el sitio web del Consejero Auditor.
3. El Consejero Auditor elaborará informes periódicos destinados al miembro de la Comisión responsable de Política Comercial, en los que resumirá sus actividades y las cuestiones surgidas en el transcurso de dichas actividades. Estos informes pondrán de relieve las principales cuestiones políticas, así como las decisiones tomadas y las recomendaciones impartidas por el Consejero Auditor, y referirán la manera en que los servicios de la Comisión responsables de la investigación han tenido en cuenta tales recomendaciones. Se enviará una copia de dichos informes al Director General de Comercio.
4. El Consejero Auditor informará sobre cualquier audiencia celebrada entre partes interesadas con intereses diferentes y, en el cumplimiento de su papel de asesor, podrá informar al miembro de la Comisión responsable de Política Comercial y al Director General sobre cualquier otra cuestión que surja de un litigio comercial o que de alguna forma sea pertinente para la aplicación efectiva de los principios del Derecho de la Unión Europea en los litigios comerciales.
5. El informe final del Consejero Auditor sobre las audiencias entre partes se presentará al miembro de la Comisión responsable de Política Comercial, al Director General de Comercio y al Director responsable. Se comunicará a los representantes competentes de los Estados miembros y a las partes interesadas.
Artículo 19
Disposiciones transitorias
La presente Decisión se aplicará a los litigios que estén en curso en el momento de su entrada en vigor y en los que no se haya llegado a ninguna conclusión definitiva.
Las medidas de procedimiento adoptadas antes de la entrada en vigor de la presente Decisión seguirán teniendo efecto.
Artículo 20
Entrada en vigor
La presente Decisión entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Hecho en Bruselas, el 29 de febrero de 2012.