РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 9 юни 2011 година
за одобряване от името на Европейския съюз на Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството
(2011/432/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 3, първа алинея във връзка с член 218, параграф 6, втора алинея, буква б) и параграф 8, втора алинея, първо изречение от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Съюзът работи за установяването на общо съдебно пространство, основано на принципа на взаимно признаване на решения.
(2)
Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството (наричана по-нататък „Конвенцията“) представлява добра основа за световна система за административно сътрудничество и за признаване и изпълнение на решения и конвенции по въпросите на издръжката, като предвижда безплатна правна помощ при почти всички дела, свързани с издръжка на деца, и опростена процедура за признаване и изпълнение.
(3)
Член 59 от Конвенцията позволява на регионалните организации за икономическа интеграция, като Съюза, да подписват, приемат, утвърждават или да се присъединяват към Конвенцията.
(4)
Уредените от Конвенцията въпроси са предмет и на Регламент (ЕО) № 4/2009 на Съвета от 18 декември 2008 г. относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на съдебни решения и сътрудничеството по въпроси, свързани със задължения за издръжка (2). В съответствие с договореното при приемането на Решение 2011/220/ЕС на Съвета (3) за подписване на Конвенцията Съюзът следва да одобри Конвенцията сам и да упражнява компетентността си по всички уредени в нея въпроси. Следователно държавите-членки следва да бъдат обвързани от Конвенцията по силата на одобряването ѝ от Съюза.
(5)
Ето защо при одобряване на Конвенцията Съюзът следва да направи декларация за компетентност по член 59, параграф 3 от Конвенцията.
(6)
Освен това при одобряването на Конвенцията Съюзът следва да формулира всички резерви и да направи всички декларации, които са допустими съответно по членове 62 и 63 от Конвенцията и които счита за необходими.
(7)
В съответствие с член 2, параграф 3 от Конвенцията в това отношение Съюзът следва да декларира, че ще разшири приложението на глави II и III от Конвенцията, като включи задълженията за издръжка на съпрузи или бивши съпрузи. Същевременно той следва да направи едностранна декларация, с която да се ангажира да разгледа на по-късен етап възможността за допълнително разширяване на приложното поле.
(8)
Съюзът следва да формулира и резервата по член 44, параграф 3 от Конвенцията относно езиците, приети в съобщенията между централните органи. Държавите-членки, които желаят Съюзът да направи тази резерва по отношение на тях, следва предварително да уведомят Комисията, като посочат точното съдържание на резервата, която да бъде направена.
(9)
На последно място Съюзът следва да направи декларациите по член 11, параграф 1, буква ж) и член 44, параграфи 1 и 2 от Конвенцията. Държавите-членки, които желаят Съюзът да направи такива декларации по отношение на тях, следва предварително да уведомят Комисията, като посочат точното съдържание на декларациите, които да бъдат направени.
(10)
Държава-членка, която впоследствие има нужда да оттегли резервата, съдържаща се в приложение II, която се отнася до нея, или да оттегли или измени декларация, съдържаща се в приложение III, която се отнася до нея, или да добави в приложение III декларация, която се отнася до нея, следва да уведоми Съвета и Комисията за това. Въз основа на това Съюзът следва да уведоми депозитаря съответно.
(11)
Държавите-членки следва да информират Комисията за централните органи, определени в съответствие с член 4, параграф 3 от Конвенцията, както и да ѝ предоставят информацията относно правото, производствата и услугите, посочена в член 57 от Конвенцията. Комисията следва да изпрати тази информация на Постоянното бюро на Хагската конференция по международно частно право (наричано по-долу „Постоянното бюро“) при депозиране от страна на Съюза на документа за одобряване, изискван съгласно Конвенцията.
(12)
Когато държавите-членки предоставят на Комисията необходимата информация относно централните си органи и своето право, производства и услуги, те следва да използват формуляра за профила на държавите, препоръчан и публикуван от Хагската конференция по международно частно право, по възможност в електронен вид.
(13)
Държава-членка, която впоследствие има нужда да промени информацията относно централния орган или правото, производствата и услугите, следва да информира пряко Постоянното бюро за това, като същевременно уведоми за промените и Комисията.
(14)
В съответствие с член 3 от Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия относно пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, Обединеното кралство и Ирландия участват в приемането и прилагането на настоящото решение.
(15)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството (наричана по-нататък „Конвенцията“) се одобрява от името на Европейския съюз.
Текстът на Конвенцията е приложен към настоящото решение.
Член 2
Председателят на Съвета се оправомощава да посочи лицето(лицата), упълномощено(и) да депозира(т) от името на Съюза документа, посочен в член 58, параграф 2 от Конвенцията.
Член 3
При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави декларацията за компетентност по член 59, параграф 3 от Конвенцията.
Текстът на тази декларация е приложен като част А от приложение I към настоящото решение.
Член 4
1. При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът декларира в съответствие с член 2, параграф 3 от Конвенцията, че ще разшири прилагането на глави II и III от Конвенцията по отношение на задължения за издръжка на съпрузи и бивши съпрузи.
Текстът на тази декларация е приложен като част Б от приложение I към настоящото решение.
2. При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави едностранната декларация, чийто текст е приложен като приложение IV към настоящото решение
Член 5
При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави резервата по член 44, параграф 3 от Конвенцията по отношение на държавите-членки, които възразяват срещу използването на френски или на английски език в съобщенията между централните органи.
Текстът на тази резерва е приложен като приложение II към настоящото решение.
Член 6
При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави декларациите по член 11, параграф 1, буква ж) от Конвенцията по отношение на информацията или документите, изисквани от държавите-членки, декларациите по в член 44, параграф 1 от Конвенцията по отношение на езиците, които държавите-членки ще приемат освен собствените си официални езици, както и декларацията по член 44, параграф 2 от Конвенцията.
Текстът на тези декларации е приложен като приложение III към настоящото решение.
Член 7
1. Най-късно до 10 декември 2012 г. държавите-членки съобщават на Комисията:
а)
данните за връзка на централните органи, определени в съответствие с член 4, параграф 3 от Конвенцията; и
б)
информацията относно правото, производствата и услугите, посочена в член 57 от Конвенцията.
2. За съобщаването на посочената в параграф 1 информация на Комисията държавите-членки използват формуляра за профила на държавите, препоръчан и публикуван от Хагската конференция по международно частно право, по възможност в електронен вид.
3. Комисията предава отделните формуляри за профила на държавите, попълнени от държавите-членки, на Постоянното бюро на Хагската конференция по международно частно право (наричано по-нататък „Постоянното бюро“), когато Съюзът депозира документа, посочен в член 58, параграф 2 от Конвенцията.
Член 8
Държава-членка, която желае да измени или оттегли резервата, съдържаща се в приложение II, която се отнася до нея, или да измени или оттегли декларация, съдържаща се в приложение III, която се отнася до нея, или да добави в приложение III декларация, която се отнася до нея, уведомява Съвета и Комисията за исканото изменение, оттегляне или добавяне.
Впоследствие Съюзът уведомява депозитаря в съответствие с член 63, параграф 2 от Конвенцията.
Член 9
Държава-членка, която след първоначалното предаване от Комисията на формуляра за профила на държавите желае да промени информацията в този формуляр, информира за това пряко Постоянното бюро или, в случай че използва формуляра за профила на държавите в електронен вид - пряко прави необходимата промяна. Тя информира същевременно и Комисията.
Член 10
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Люксембург на 9 юни 2011 година.
DECISIÓN DEL CONSEJO
de 9 de junio de 2011
sobre la aprobación, en nombre de la Unión Europea, del Convenio de La Haya de 23 de noviembre de 2007 sobre cobro internacional de alimentos para los niños y otros miembros de la familia
(2011/432/UE)
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 81, apartado 3, párrafo primero, en relación con su artículo 218, apartado 6, letra b), y apartado 8, párrafo segundo, primera frase,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (1),
Considerando lo siguiente:
(1)
La Unión está trabajando en la creación de un verdadero espacio judicial común basado en el principio del reconocimiento mutuo de las resoluciones judiciales.
(2)
El Convenio de La Haya de 23 de noviembre de 2007 sobre cobro internacional de alimentos para los niños y otros miembros de la familia («el Convenio») es una buena base para un sistema mundial de cooperación administrativa y para el reconocimiento y la ejecución de resoluciones y arreglos sobre alimentos, al prever la asistencia jurídica gratuita en prácticamente todos los asuntos de alimentos para los niños y un procedimiento simplificado de reconocimiento y ejecución.
(3)
El artículo 59 del Convenio autoriza a las organizaciones de integración económica regional como la Unión a firmar, aceptar y aprobar el Convenio o a adherirse a él.
(4)
Las materias reguladas por el Convenio son también objeto del Reglamento (CE) no 4/2009, de 18 de diciembre de 2008, relativo a la competencia, la ley aplicable, el reconocimiento y la ejecución de las resoluciones y la cooperación en materia de obligaciones de alimentos (2). Tal y como se acordó con ocasión de la adopción de la Decisión 2011/220/UE del Consejo (3) relativa a la firma del Convenio, la Unión debe aprobar ella sola el Convenio y ejercer la competencia en todas las materias que este regula. Por consiguiente, los Estados miembros han de quedar vinculados por el Convenio en virtud de su aprobación de por la Unión.
(5)
En el momento de la aprobación del Convenio, la Unión debe, por tanto, formular la declaración de competencia prevista en su artículo 59, apartado 3.
(6)
Además, la Unión, en el momento de la aprobación del Convenio, debe formular todas las reservas y declaraciones adecuadas contempladas en sus artículos 62 y 63, respectivamente, si lo considera necesario.
(7)
En este sentido, la Unión debe declarar, de conformidad con el artículo 2, apartado 3, del Convenio, que hará extensiva la aplicación de los capítulos II y III del Convenio a las obligaciones de alimentos entre cónyuges y ex cónyuges. Debe formular, al mismo tiempo, una declaración unilateral en la que se comprometa a estudiar, en una fase ulterior, la posibilidad de proceder a una ampliación mayor del ámbito de aplicación.
(8)
La Unión debe formular la reserva prevista en el artículo 44, apartado 3, del Convenio, sobre las lenguas aceptadas para las comunicaciones entre las Autoridades Centrales. Los Estados miembros que deseen que la Unión formule dicha reserva con respecto a ellos deben notificarlo con antelación a la Comisión, indicando el contenido de la reserva que ha de formularse.
(9)
La Unión ha de formular las declaraciones previstas en el artículo 11, apartado 1, letra g), y el artículo 44, apartados 1 y 2, del Convenio. Los Estados miembros que deseen que la Unión formule dichas declaraciones con respecto a ellos deben notificarlo con antelación a la Comisión, indicando el contenido de las declaraciones que han de formularse.
(10)
Un Estado miembro que posteriormente necesite retirar la reserva referente a él que figura en el anexo II, o modificar o retirar la declaración referente a él que figura en el anexo III o añadir a este una declaración referente a él, debe informar de ello al Consejo y a la Comisión. Hecho esto, la Unión debe notificarlo en consecuencia al depositario.
(11)
Los Estados miembros deben notificar a la Comisión las Autoridades Centrales designadas de conformidad con el artículo 4, apartado 3, del Convenio y deben comunicarle la información relativa a leyes, procedimientos y servicios a que se refiere el artículo 57 del Convenio. La Comisión debe transmitir esa información a la Oficina Permanente de la Conferencia de La Haya de Derecho Internacional Privado («la Oficina Permanente») en el momento en que la Unión deposite su instrumento de aprobación, tal como establece el Convenio.
(12)
A la hora de transmitir a la Comisión la información relativa a sus Autoridades Centrales y a sus leyes, procedimientos y servicios, los Estados miembros deben utilizar el formulario de perfil de los Estados recomendado y publicado por la Conferencia de La Haya de Derecho Internacional Privado, a ser posible en su versión electrónica.
(13)
Un Estado miembro que posteriormente necesite modificar la información relativa a su Autoridad Central o a sus leyes, procedimientos y servicios debe informar de ello directamente a la Oficina Permanente y, simultáneamente, notificar la modificación a la Comisión.
(14)
De conformidad con el artículo 3 del Protocolo (no 21) sobre la posición del Reino Unido y de Irlanda respecto del espacio de libertad, seguridad y justicia, anejo al Tratado de la Unión Europea y al Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea, el Reino Unido e Irlanda participan en la adopción y aplicación de la presente Decisión.
(15)
De conformidad con los artículos 1 y 2 del Protocolo (no 22) sobre la posición de Dinamarca, anejo al Tratado de la Unión Europea y al Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea, Dinamarca no participa en la adopción de la presente Decisión y no queda vinculada por la misma ni sujeta a su aplicación.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Se aprueba, en nombre de la Unión Europea, el Convenio de La Haya de 23 de noviembre de 2007 sobre cobro internacional de alimentos para los niños y otros miembros de la familia («el Convenio»).
El texto del Convenio figura adjunto a la presente Decisión.
Artículo 2
Se autoriza al Presidente del Consejo a designar a la persona o personas facultadas para depositar, en nombre de la Unión, el instrumento previsto en el artículo 58, apartado 2, del Convenio.
Artículo 3
Al depositar el instrumento previsto en el artículo 58, apartado 2, del Convenio, la Unión formulará la declaración de competencia prevista en su artículo 59, apartado 3.
El texto de dicha declaración figura en la parte A del anexo I de la presente Decisión.
Artículo 4
1. Al depositar el instrumento a que hace referencia el artículo 58, apartado 2, del Convenio, la Unión declarará, de conformidad con el artículo 2, apartado 3, del Convenio, que hará extensiva la aplicación de los capítulos II y III del Convenio a las obligaciones de alimentos entre cónyuges y ex cónyuges.
El texto de dicha declaración figura en la parte B del anexo I de la presente Decisión.
2. Al depositar el instrumento a que hace referencia el artículo 58, apartado 2, del Convenio, la Unión formulará la declaración unilateral cuyo texto figura en el anexo IV de la presente Decisión.
Artículo 5
Al depositar el instrumento a que hace referencia el artículo 58, apartado 2, del Convenio, la Unión formulará la reserva prevista en el artículo 44, apartado 3, del Convenio, relativa a los Estados miembros que se oponen a la utilización del francés o del inglés en las comunicaciones entre las Autoridades Centrales.
El texto de dicha reserva figura en el anexo II de la presente Decisión.
Artículo 6
Al depositar el instrumento a que hace referencia el artículo 58, apartado 2, del Convenio, la Unión formulará las declaraciones previstas en el artículo 11, apartado 1, letra g), del Convenio, en relación con la información o documentación exigida por los Estados miembros, y en el artículo 44, apartado 1, del Convenio, en relación con las lenguas aceptadas por los Estados miembros además de sus lenguas oficiales, así como la declaración prevista en el artículo 44, apartado 2, del Convenio.
El texto de dichas declaraciones figura en el anexo III de la presente Decisión.
Artículo 7
1. A más tardar el 10 de diciembre de 2012, los Estados miembros notificarán a la Comisión:
a)
los datos de contacto de las Autoridades Centrales designadas de conformidad con el artículo 4, apartado 3, del Convenio, y
b)
la información sobre leyes, procedimientos y servicios a que se refiere el artículo 57 del Convenio.
2. Para transmitir a la Comisión la información contemplada en el apartado 1, los Estados miembros utilizarán el formulario de perfil de los Estados recomendado y publicado por la Conferencia de La Haya de Derecho Internacional Privado, a ser posible en su versión electrónica.
3. La Comisión transmitirá los distintos formularios de perfil de los Estados, cumplimentados por los Estados miembros, a la Oficina Permanente de la Conferencia de La Haya de Derecho Internacional Privado («la Oficina Permanente») en el momento en que la Unión deposite el instrumento a que se refiere el artículo 58, apartado 2, del Convenio.
Artículo 8
Un Estado miembro que desee retirar la reserva referente a él que figura en el anexo II, o modificar o retirar la declaración referente a él que figura en el anexo III o añadir a este una declaración referente a él, informará al Consejo y a la Comisión de la retirada, modificación o adición que desea efectuar.
Posteriormente, la Unión lo notificará en consecuencia al depositario, de conformidad con el artículo 63, apartado 2, del Convenio.
Artículo 9
Un Estado miembro que desee modificar la información facilitada en su formulario de perfil de los Estados después de que lo haya transmitido la Comisión informará directamente de ello a la Oficina Permanente, o realizará la modificación necesaria directamente, si se utiliza el formato electrónico del formulario de perfil de los Estados. Informará simultáneamente a la Comisión.
Artículo 10
La presente Decisión entrará en vigor el día de su adopción.
Hecho en Luxemburgo, el 9 de junio de 2011.