РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 юли 2010 година
относно парафискалната такса за популяризиране на виното, прилагана от Португалия, C 43/04 (ex NN 38/03)
(нотифицирано под номер C(2010) 4891)
(само текстът на португалски език е автентичен)
(2011/6/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (1), и по-специално член 108, параграф 2, алинея първа от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (2),
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
Вследствие на жалба, с писмо от 20 януари 2003 г. Европейската комисия направи запитване до португалските власти относно парафискалната такса, предназначена „за популяризиране на виното“, която се събира от Института за лозата и виното, както и за мерките, финансирани с приходите от тази такса.
(2)
Постоянното представителство на Португалия към Европейския съюз отговори на Комисията с писмо от 14 март 2003 г. В отговор на въпросите, зададени от службите на Комисията, с факс от 14 май и 22 декември 2003 г. беше изпратена допълнителна информация с писма от 4 август 2003 г., 2 септември 2003 г., 24 февруари 2004 г. и 15 юли 2004 г.
(3)
Тъй като прилагането на въпросния механизъм е започнало през 1995 г. без предварително разрешение от страна на Комисията, той е вписан в регистъра на помощите, за които не е представено уведомление. Наистина мерките, които Португалия изпълнява, са нови помощи, за които Комисията не е уведомена и поради това са неправомерни по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 (3) (настоящ член 108 от ДФЕС).
(4)
С писмо от 6 декември 2004 г. [C(2004) 4522] Комисията уведоми Португалия за решението си да открие официална процедура по разследване, предвидена в член 108, параграф 2 на ДФЕС по отношение на тази помощ. Решението на Комисията за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията покани заинтересованите страни да представят своите мнения по разглежданата мярка.
(5)
Португалските власти представиха своите мнения с писма от 11 и 13 януари 2005 г. Те допълниха отговора си с писмо от 24 май 2006 г. Комисията не е получила мнения от трета заинтересована страна.
II. ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
(6)
В тази глава са изложени накратко контекстът и основните значими факти, свързани с разглежданите в настоящото решение мерки. Подробностите по тези факти са изложени в решението за откриване на процедурата, посочена в съображение 4 по-горе.
1. Институт за лозата и виното
(7)
Институтът за лозата и виното (ИЛВ) е публичен орган, създаден през 1986 г. с цел да гарантира контрола и общата координация на лозаро-винарския сектор в Португалия. Съгласно разпоредбите на Наредба-закон № 99/97 от 26 април 1997 г.„Основен закон на Института за лозата и виното“ (5), той има общи функции за подпомагане, изследване, контрол, наблюдение и популяризиране на производството и предлагането на пазара на вино и производни продукти и за тази цел разполага с административна и финансова независимост.
(8)
Този орган развива дейности, отредени от националното и общностното законодателство във връзка с лозарския сектор, и по-специално, това е националният орган, определен от португалската държава (6) да отговаря за контрола върху спазването на общностните разпоредби относно лозаро-винарския сектор (7), съгласно параграф 1 от член 72 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на вино.
(9)
Измежду своите задачи, свързани с общата координация на лозаро-винарския сектор, ИЛВ развива два вида дейности:
-
дейности, насочени основно към вината и лозаро-винарските продукти, произвеждани в Португалия, а именно функциите, свързани с кадастъра и лозарското наследство, както и с одита на системите за качество и сертификацията на качествените вина, произведени в определени райони (КВПОР) и на регионалните вина (средно 2,8 % от бюджета на ИЛВ), и
-
дейности, които са предназначени, без разлика, за вината и лозаро-винарските продукти, произхождащи от Португалия и за тези, произхождащи от други държави-членки или от трети държави и които се продават в Португалия, а именно дейностите по управлението и координацията на пазара на виното, контрола и наблюдението на лозарския сектор съгласно националното и общностното законодателство (дейности, които изразходват почти целия бюджет на ИЛВ).
(10)
ИЛВ действа също и като доставчик на някои услуги на трети лица, а именно: (i) организиране и популяризиране на дейности, свързани с обучението за икономическите оператори, браншовите и междубраншовите организации в лозарския сектор и за служителите на ИЛВ; (ii) предоставя на разположение на икономическите субекти от сектора складов капацитет от инфраструктурата на ИЛВ, и (iii) предоставя услуги от лабораторията на ИЛВ, както и обучение на собствения си персонал и на други оператори в лозаро-винарския сектор (финансирано в голяма степен от общностни и национални програми за подпомагане).
2. Мерки за популяризиране на виното
(11)
ИЛВ осигурява също и организацията на популяризиране на виното. Това се изразява в осигуряване на подкрепа за представителните междубраншови асоциации в лозаро-винарския сектор, които предвиждат да развиват дейности, свързани с популяризиране и рекламата на вино и винарски продукти. Тази подкрепа се финансира с част от постъпленията от приходите от таксата за популяризиране върху националните и вносните продукти, чийто процент се определя годишно от португалските власти, които същевременно установяват критериите за подбор на икономическите субекти, получаващи тази подкрепа (8).
(12)
От 1997 г. подкрепата за общото популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти се предоставя с открита конкурсна процедура на една португалска представителна междубраншова асоциация в лозаро-винарския сектор, наречена Viniportugal. И така, бидейки единствен кандидат от 1997 г. насам, Viniportugal е единственият бенефициер на цялата парафискална такса, предназначена за такива цели.
(13)
Ставката на таксата е предназначена за финансиране на два различни вида кампании за популяризиране:
-
първо, кампании за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти в Португалия без позоваване на произхода;
-
кампании за популяризиране на португалското вино и лозаро-винарски продукти на територията на други държави-членки и трети държави.
2.1. Общо популяризиране на виното в Португалия
(14)
По отношение на кампаниите за общо популяризиране на виното в Португалия португалските власти твърдят, че Viniportugal осъществява функции, свързани с подкрепата и извършването на дейности за популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти като популяризиране на културни и научни дейности, свързани със сектора на виното. В този контекст Viniportugal популяризира културата на виното чрез организирането на панаири и изложения на този специалитет, публикации в същата област, дейности по представянето и разпространяването, както и чрез рекламни кампании поради очакването, че популяризирането на виното по принцип влияе пряко върху консумацията му в Португалия.
(15)
Португалските власти отбелязват, че във всички случаи осъществяваните от Viniportugal насърчителни и рекламни дейности не целят да разубеждават потребителите да купуват винарски продукти от други държави-членки или да омаловажават тези продукти. Също така това не носи полза на дадена марка на конкретно предприятие или на отделен производител.
(16)
Основната цел на рекламните кампании на национално ниво е да привлекат младите хора от двата пола сред възрастните потребители към здравословна консумация на вино като алтернатива на бирата и другите алкохолни напитки.
(17)
Viniportugal насърчава също и публикуването на книги, проспекти и практически ръководства за виното с цел да се популяризира културата на виното; асоциацията сключва договори с висше учебни заведения за популяризиране на обучението на професионалисти в областта на виното и ресторантьорството; подпомага португалската асоциация на сомелиерите с цел подобряване качеството на вината, които се сервират на публични места и гарантиране на познаването на качествата на виното по принцип; и накрая, Viniportugal насърчава умерената и отговорна консумация на вино, като си сътрудничи със здравните институции чрез организирането на семинари за борба с високите нива на алкохол в кръвта и за безопасност по пътищата и чрез предложение за кодекс на добрите практики в рекламата на виното, с цел популяризиране на виното по достоен начин и предотвратяване на популяризирането на употребата на алкохол преди юношеска възраст. Португалските власти представиха и рекламни извадки, които доказват спазването на посочените принципи.
2.2. Популяризиране на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави
(18)
От друга страна, относно кампаниите за популяризиране на португалското вино и лозаро-винарски продукти на територията на други държави-членки и на трети държави, португалските власти посочват, че дейностите, развивани на пазарите на други държави-членки и на трети държави, целят популяризирането на португалските вина и се конкретизират в публикуването на рекламни обяви в специализирани списания, разпространяването на Newsletters, участието в специализирани изложения и насърчаването на посещения в Португалия на журналисти, специализирани в тази област. Те гарантират, че кампаниите нямат за цел да разубеждават потребителите да купуват продукти на други държави-членки или да дискредитират въпросните продукти, и че това не носи полза на конкретно предприятие или на отделен производител. В тази връзка португалските власти приведоха примери и мостри от рекламни кампании в специализираната чуждестранна преса.
3. Свързани с обучението мерки
(19)
ИЛВ отговаря за насърчаването и осъществяването на дейности, свързани с техническото обучение и с повишаване на информираността на икономическите субекти в лозаро-винарския сектор, с цел да се гарантира качеството на вината и лозаро-винарските продукти. В периода 1997-2002 г. бяха организирани различни обучения за служителите на ИЛВ (1 449 служители), за други държавни служители и в по-малка степен (135 служители) за операторите в сектора.
(20)
Португалските власти подчертават, че разходите за организираните от ИЛВ обучения през този период, с изключение на едно обучение от общ интерес - „Sistema de Informaçao e Gestão Vitivinícola - 2000“ (Система за лозаро-винарска информация и управление - 2000), възлизащо на 367,12 EUR, са били изцяло поети от програмите за подпомагане на модернизирането на селскостопанските и горските структури (PAMAF) 6 и от програма Агро/Мярка 7, и двете съфинансирани от Европейския социален фонд. Те уточняват, че поради това не се е наложило нито ИЛВ, нито икономическите субекти да участват във финансирането на тези обучения.
4. Такса за популяризиране на виното
(21)
Анализираната мярка касае използването на приходите от една парафискална такса, която Институтът за лозата и виното (за по-кратко ИЛВ) събира от операторите в сектора от 1995 г. (9) насам. Таксата има за цел да осигури на този публичен орган достатъчно средства за осъществяването на задачите, свързани с коо рдинацията в лозаро-винарския сектор в Португалия, които представляват над 62 % от бюджета за функционирането на ИЛВ.
(22)
Съгласно член 1, параграф 1 от Decreto-Lei 119/97 (Наредба-закон 119/97), вината и лозаро-винарските продукти от националната територия, както и продуктите от внос, които се предлагат на пазара в Португалия, се облагат с такса за популяризиране, която представлява компенсация за услугите, предоставени от ИЛВ във връзка с общото популяризиране и общата координация на сектора, или Азорските острови и Мадейра - от съответните регионални служби.
(23)
Таксата за популяризиране се прилага не само за лозаро-винарските продукти, които са произведени и се предлагат на пазара в Португалия, но и за тези, които са произведени в Португалия и предлагат на пазара или в други държави-членки, или в трети държави (износ), както и за лозаро-винарските продукти, произхождащи от други държави-членки или трети държави, които се предлагат на пазара в Португалия (внос).
(24)
Сумата, която трябва да се плати, се определя всяка година от компетентните органи на Министерство на земеделието. Тази сума варира в зависимост от това дали продуктът е разфасован или не, както и от вместимостта на съда (10).
(25)
Приходите от таксата за популяризиране са предназначени, въпреки наименованието ѝ, на първо място - за финансиране на услугите, свързани с общата координация на винарския сектор, които се осъществяват от ИЛВ, и на второ място - за дейностите, свързани с популяризирането на виното и лозаро-винарските продукти.
(26)
При откриването на процедурата Комисията счете, че при упражняването на дейностите, свързани с общата координация на лозаро-винарския сектор, отредени на ИЛВ от националното и общностното законодателство, както и при организирането от него на отпускането на помощ за популяризиране на виното, той действа не само като частен оператор, но и като публичен орган, и че следователно помощта за него не е държавна (вж точка 66 от решението за откриване на процедурата).
(27)
По отношение на дейностите на ИЛВ като доставчик на определени услуги на трети страни съгласно пазарните условия (вж по-горе съображение 15), не е имало икономическо предимство за ИЛВ поради позицията му на пазара и следователно липсва и държавна помощ по отношение на него (вж точка 70 от решението за откриване на процедура).
(28)
Въз основа на информацията, с която разполага, Комисията счете също така, че не е имало икономическо предимство, и следователно помощ в полза на Viniportugal. Тази междубраншова асоциация е само доставчик на услуги, който е бил избран да предоставя такива услуги съгласно обективни критерии и чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура (вж точка 87 от решението за откриване на процедура).
(29)
На етапа на откриване на процедурата по разследване обаче Комисията е счела, че е имало държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС в полза на икономическите оператори във сектора на виното относно финансирането на кампании за популяризиране и реклама на виното и лозаро-винарските продукти (вж точка 80 от решението за откриване на процедура).
(30)
По отношение на дейностите, свързани с обучението, Комисията също е счела, че е налице държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС (вж точки 79 и 80 от решението за откриване на процедурата).
(31)
Комисията е открила процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, защото е имала съмнения относно съвместимостта на тези два вида помощи с вътрешния пазар.
(32)
И така по отношение на подпомагането на рекламата на португалско вино на пазара на други държави-членки и на трети държави, на етапа на откриване на процедурата Комисията не е имала достатъчно информация, позволяваща ѝ да заключи, че тези кампании, въпреки че упоменават произхода на вината, предават само информация за обективните характеристики на съответните продукти и не съдържат субективни твърдения относно качеството на продуктите, което се основава единствено на произхода им (вж точка 119 от решението за откриване на процедурата).
(33)
По отношение финансирането на помощите за популяризиране и обучение, съгласно практиката на Съда, Комисията счете, че помощ за националните производители може да се финансира от парафискални такси, налагани и върху вноса на същия продукт от производителите в другите държави-членки само доколкото бъдат осигурени гаранции, че те ще могат да ползват тези предимства по същия начин като националните производители. Но на етапа на откриването на процедурата Комисията не разполагаше с достатъчно информация, която да ѝ позволи да заключи, че в конкретния случай не е имало дискриминация между националните продукти и вносните такива. Тоест, тя не е могла да заключи, че продуктите, произхождащи от други държави-членки, които също е трябвало да платят таксата, са ползвали по същия начин и в същата степен като националните продукти всички предимства, произтичащи от таксата (вж точка 135 от решението за откриване на процедура).
(34)
И така Комисията поиска от португалските власти да предоставят всякаква информация, която би била полезна за оценяването на въпросните мерки, конкретно по повод на недискриминационния характер на метода на финансиране на разглежданите помощи (тоест, помощите за популяризиране и реклама на виното и лозаро-винарските продукти, както в Португалия, така и на територията на други държави-членки и трети държави) и на обективния характер на рекламните кампании, осъществени на пазарите на държави-членки и трети държави.
(35)
Това решение се ограничава до разследването на прилагането на парафискалната такса от момента на влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г., датата на влизането в сила на новите Основни насоки на Общността за държавните помощи за земеделския и горския сектор за периода 2007-2013 г., без да се засяга позицията, която Комисията ще вземе относно прилагането на таксата за популяризиране след тази дата.
III. МНЕНИЯ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ ПОРТУГАЛИЯ
(36)
Вследствие решението за откриване на процедура съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС, португалските власти изпратиха своите мнения с писма от 11 и 13 януари 2005 г. Те допълниха отговора си с писмо от 24 май 2006 г.
1. Помощи за обучение
(37)
По отношение на помощите за обучение португалските власти уточниха следните факти:
(38)
Между 1997 г. и 2000 г. ИЛВ е предприел дейности, свързани с обучението, във връзка с основни въпроси на лозаро-винарския сектор в Португалия, насочени главно към служители на ИЛВ и на други държавни органи, и в по-малка степен към представители на лозаро-винарския сектор.
(39)
Разходите за всички насърчавани и приключени дейности от ИЛВ през въпросния период са изцяло поети от „програмите за подпомагане на модернизирането на селскостопанските и горските структури“ (PAMAF) 6 и от програма „Агро/Мярка 7“, която е отчасти финансирана от Общността - Европейски социален фонд (ЕСФ), и отчасти на национално равнище - чрез „плана за инвестиции и разходи за развитието на централната администрация“ (PIDDAC).
(40)
Единствената дейност през въпросния период, разходите за която са били реално покрити от бюджета на ИЛВ е обучението от общ интерес „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000“, проведено през 2000 г., на обща стойност от 367,12 EUR, насочено към служителите на регионалните отдели за селско стопанство (регионалните служби на Министерство на земеделието) и служителите на регионалните комитети по лозарство, които са компетентните органи за гарантирането на автентичността и качеството на вината от конкретни райони.
(41)
И накрая португалските власти считат за необходимо да подчертаят, че поради незначителните разходи за тази дейност - само 367,12 EUR - влиянието върху конкуренцията на вътрешен пазар е незначително, или поне de minimus.
2. Помощи за популяризиране и реклама на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави.
(42)
По отношение на съмненията, изразени от Комисията по повод подпомагането на рекламата на португалско вино на пазара на други държави-членки и трети държави, португалските власти предоставиха следната информация:
(43)
Дейностите на Viniportugal, свързани с популяризирането и рекламата в Португалия и на територията на други държави-членки и трети държави, са от общ характер и нямат за цел популяризирането на определени предприятия или отделни производители.
(44)
Тези кампании не целят да дискредитират лозаро-винарските продукти на други държави-членки и не би следвало да разубеждават потребителите да купуват лозаро-винарски продукти, произхождащи от други държави-членки; те съответстват на приложимото общностно законодателство (именно законодателството относно етикетирането, представянето и рекламата на хранителните продукти). Следователно рекламните дейности на Viniportugal в други държави-членки на Европейския съюз и в трети държави спазват отрицателните критерии, установени в параграфи 18-30 на Основните насоки на Общността, приложими за държавните помощи за рекламата на продуктите, изброени в Приложение I към Договора за ЕО, и на някои продукти, които не фигурират в Приложение I (11) (наричани по-нататък „Основни насоки за държавните помощи за рекламата“), които са в сила по време на прилагането на въпросната помощ.
(45)
Също така тези дейности изпълняват положителните критерии, изложени в параграф 31 и следващи Основните насоки за държавните помощи за рекламата. В действителност тези дейности целят да запознаят потребителите в други държави-членки с португалските вина, улеснявайки по този начин развитието на дейностите в португалския сектор на лозарството, по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
(46)
Кампаниите на Viniportugal извън Португалия целят да направят публично достояние основните характеристики на португалското вино, приканвайки консуматорите в други държави-членки и трети държави да опитат тези продукти, с които те не са запознати. Кампаниите не съдържат никакви субективни твърдения относно качеството на продуктите, основаващи се единствено на техния произход, което е в съответствие с Основните насоки за държавните помощи за рекламата.
(47)
Следователно португалските власти заявяват, че рекламните дейности на Viniportugal в други държави-членки на Европейския съюз, както и тези в трети държави трябва да се считат за съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 буква в) на ДФЕС и на Основните насоки за държавните помощи за рекламата.
(48)
В подкрепа на своето становище португалските власти представят примери и извадки от рекламни кампании в чуждестранната специализирана преса.
3. Финансиране на кампаниите за популяризиране и реклама на португалското вино в други държави-членки и в трети държави
(49)
По отношение на съмненията, изказани от Комисията спрямо финансирането на кампаниите за популяризиране и реклама на вино в други държави-членки и в трети държави, португалските власти изтъкват, че за периода 1997-2005 г. постъпленията от събирането на таксата върху продуктите, произхождащи от други държави-членки представляват едва 15 % от общите постъпления от тази такса.
Годишни постъпления от събирането на таксата за популяризиране на виното (Средногодишно за 1998-2005 г. (12))
Произход
Сума
(EUR)
%
Национални вина и лозаро-винарски продукти
7 327 957
85 %
Вина и лозаро-винарски продукти от други държави-членки и трети държави
1 293 169
15 %
Общо средногодишни постъпления (1998-2005)
8 621 126
100 %
(50)
В този контекст португалските власти считат, че вносните продукти допринасят само за плащането на част от осъщественото в Португалия общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти, която е в полза и на националните продукти, и на тези произхождащи от други държави-членки. Също така според португалските власти останалата част от финансирането на общото популяризиране се осигурява от частта от облагането на националните продукти, които ползват в същата степен предимствата, произтичащи от тях. От друга страна португалските власти уточняват, че средните разходи за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти са много по-високи, отколкото частта от сумата, отпусната на Viniportugal, която е получена от таксата за популяризиране, начислявана върху продуктите на други държави-членки. Според португалските власти отпусканата годишно помощ на Viniportugal за въпросния период представлява между 25 % и 45 % от приходите от таксата за популяризиране на виното (вж по-горе съображение 15). Само 15 % от тази сума се формират от събраната такса от продукти, внос от други държави-членки. Колкото до останалите 85 %, те са от приходите от таксата върху националните продукти (13). Следователно дейността на Viniportugal се финансира най-вече от постъпленията от събраната такса върху националните продукти.
(51)
Португалските власти добавят, че през същия този период разходите на Viniportugal за акциите, свързани с общото популяризиране на виното в Португалия, представляват средно 32 % от разходите на тази асоциация.
Разходи на Viniportugal (средно годишно за 1998 - 2005 (14))
Акции
Сума
(EUR)
%
Промоционални и рекламни акции в други държави-членки и трети държави
1 119 293
68 %
Акции за общо популяризиране в Португалия
525 698
32 %
Общо средни разходи годишно (1998-2005)
1 644 991
100 %
(52)
Като се има предвид, че приносът на таксата върху продуктите от други държави-членки за дейностите на Viniportugal представлява едва 15 % от общите приходи на асоциацията от таксата за популяризиране, португалските власти заключават, че следователно той се ограничава до финансирането само на част от разходите за акциите за общо популяризиране, осъществени от Viniportugal в Португалия.
(53)
Тези акции, които според португалските власти могат да бъдат от полза както за националните продукти, така и за внесените такива от други държави-членки, от една страна са финансирани от таксата върху продуктите на други държави-членки, а от друга, от таксата върху националните продукти.
(54)
Останалата част от таксата, събрана върху националните продукти - за дейността на Viniportugal, е предназначена за финансиране на всички акции за популяризиране и реклама на португалските вина в други държави-членки и в трети държави, бидейки по този начин единственият източник за финансиране на тези дейности.
(55)
В заключение португалските власти заявяват, че няма дискриминация между националните вина и лозаро-винарски продукти и произхождащите от други държави-членки, доколкото i) и едните и другите допринасят за финансирането на дейностите, свързани с общото популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти в Португалия, и доколкото тези дейности са в полза и на националните продукти и на внасяните от други-държави-членки; ii) промоционалните и рекламните кампании, осъществявани от Viniportugal в други държави-членки и в трети държави, които носят полза изключително за португалското вино, са изключително финансирани с част от постъпленията от събраната такса върху националните вина и лозаро-винарски продукти.
(56)
Според португалските власти механизмът на финансиране на въпросните помощи следва да се счита съвместим с членове 107 и 110 на ДФЕС.
IV. ПРЕЦЕНКА
1. Наличие на помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(57)
Членове 107-109 от ДФЕС са приложими за производството на продукти от лозаро-винарския сектор и търговията с тях по силата на член 71 от Регламент (ЕО) № 1493/99 (15) относно общата организация на пазарите на тези продукти.
(58)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС, освен когато е предвидено друго в Договора, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(59)
За попадането на дадена мярка в приложното поле на член 107, параграф 1 от ДФЕС трябва да бъдат кумулативно изпълнени следните четири условия: 1) мярката трябва да се финансира от държавата или с държавни средства, 2) тя трябва да касае избирателно определени производствени предприятия или сектори, 3) тя трябва да включва икономическо предимство за предприятията бенефициери, 4) тя трябва да засяга търговията в рамките на Общността и да нарушава или да представлява заплаха от нарушаване на конкуренцията.
(60)
В решението за откриване на официалната процедура по разследване Комисията изразява съмнения по следните въпроси: първо, относно съвместимостта на мерките за популяризиране на пазари на други държави-членки и трети държави с член 107 от ДФЕС; второ, относно съвместимостта на мерките, свързани с обученията, организирани от ИЛВ, с член 107 от ДФЕС; и трето, относно съвместимостта на финансирането чрез парафискалната такса на мерките, свързани с популяризиране на пазарите на други държави-членки и трети държави. Следователно Комисията ограничава своето разследване до тези въпроси.
1.1. Държавни средства
(61)
Помощите, които са обект на настоящата процедура по разследване, са финансирани чрез парафискална такса, предназначена за популяризиране на виното.
(62)
По отношение на въпроса дали приходите от парафискалните такси могат да се разглеждат като държавни средства, следва да се отбележи, че не трябва да се прави никаква разлика по отношение на държавните средства, когато помощта се отпуска директно от държавата и когато помощта се отпуска от държавни или частни организации, които са посочени или създадени от държавата. (16)
(63)
На 15 юли 2004 г. Съдът на Европейските общности в решението си по делото Pearle (17) (дело C-345/02) постанови, че задължителните такси, събирани от посреднически орган за всички предприятия в определен професионален сектор, не трябва да се разглеждат като държавни средства, ако са спазени следните четири кумулативни условия:
а)
Съответната мярка е определена от професионална организация, която представлява предприятията и работещите в даден професионален сектор, и не служи като инструмент за осъществяване на определена от държавата политика;
б)
Така определените цели се финансират изцяло от вноските на предприятията в този сектор;
в)
Начинът на финансиране и ставката/сумата на вноските се определят в професионалната организация в сектора, от представители на служителите и работниците, без никаква намеса от страна на държавата.
г)
Вноските се използват задължително за финансирането на мярката, без евентуална намеса на държавата.
(64)
Мярката, за която е направено уведомление, изглежда не отговаря на всичките тези условия. Таксата, предвидена „за популяризиране на виното“, е установена от португалски орган с наредба-закон (вж. съображение 11), като инструмент за изпълнение на политика, която е определена от португалското правителство, а именно популяризиране на виното. Освен това, португалският орган има възможност, в качеството си на законодател, да се намесва при определянето на финансовите условия за мярката и използването на вноските. В разглеждания случай интервенцията на португалската държава в този смисъл личи ясно от разпоредбите на Наредбите-закони № 137/95 от 14 юни и № 119/97 от 15 май.
(65)
Тъй като условията a), в) и г) от решението по случая Pearle не са изпълнени, приходите от така наречената такса за популяризиране следователно се приемат като „държавни средства“.
1.2. Наличие на селективно предимство
(66)
Следователно има основание да се провери дали анализираният механизъм „нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки“. Наличието на помощ следва да бъде установено при потенциалните бенефициери на популяризирането на вино и неговото финансиране.
(67)
И така, за да представлява помощ по смисъла на член 107, отпуснатата компенсация с държавни средства трябва да носи икономическо предимство, която не би била получена при нормални пазарни условия, и Това предимство трябва да бъде селективно. Критерият за селективност е изпълнен, когато споменатото предимство е предвидено за някои предприятия или за даден сектор на дейност. В разглеждания случай, в който виненият сектор и винарските продукти са ясно определени, това условие следователно е изпълнено.
(68)
При откриването на процедурата по разследване Комисията идентифицира като бенефициери икономическите оператори, ползващи се от услугите, предоставени от ИЛВ и Viniportugal. Независимо от въпроса дали финансирането на дейностите на ИЛВ представлява държавна помощ за този орган, поставя се също и въпросът за възможната квалификация като държавни помощи, по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, на услугите предоставени от този орган на винарския сектор. Няма съмнение, че операторите във въпросния сектор (производители, преработватели, търговци на едро, търговци на дребно и др.) са предприятия, упражняващи икономическа дейност.
(69)
Съгласно практиката на Съда се приемат именно като помощи интервенциите, които под различна форма облекчават разходите, които обикновено обременяват бюджета на предприятието и които, по този начин, без да бъдат субсидии в точния смисъл на думата, са от същото естество и водят до същия резултат (18).
(70)
Следователно е важно, на второ място, да се отговори на въпроса дали, и евентуално доколко, дейностите, финансирани с тези „държавни средства“, а именно услугите, предлагани на сектора от ИЛВ и промоционалните кампании, организирани от Viniportugal, представляват икономическо предимство за операторите от сектора.
(71)
По отношение на услугите на ИЛВ е уместно да се разбере от една страна дали, и евентуално доколко, ако ги нямаше осигурените от ИЛВ услуги, икономическите оператори от лозаро-винарския сектор в Португалия би трябвало да поемат разходите за тези услуги и дали те представляват разходи, които обикновено обременяват бюджета на предприятието. За тази цел услугите следва да се разделят на три групи:
1.2.1. Услуги на ИЛВ като общ координатор на сектора
(72)
Комисията счита, че услугите и дейностите на ИЛВ като общ координатор на лозаро-винарския сектор, и по-специално функциите, свързани с надзора, контрола, сертификацията, одита, управлението на пазарните механизми, са следствие от прилагането на изискванията, установени от общностното и националното законодателство, и като такива те не са нормално обременяващи бюджета на предприятието дейности, а са дейности, които са свързани с основни функции на държавата.
1.2.2. Услуги, свързани с обучението
(73)
Все пак по отношение на финансирането на организирането на обученията, от които са могли да се възползват икономическите оператори в сектора, ясно личи, че става въпрос за предимство за тях, защото обучението е дейност, която обикновено натоварва бюджета на предприятията.
(74)
Според информацията, предоставена от португалските власти при откриването на процедурата, с изключение на едно обучение от общ интерес - „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000“, което е струвало 367,12 EUR, всички организирани от ИЛВ обучения са били съфинансирани от Европейския социален фонд и следователно не са били финансирани от приходите от парафискалната такса. Поради тази причина тези обучения не са предмет на настоящата процедура по разследване.
(75)
По отношение на единственото обучение, финансирано с приходи от таксата за популяризиране на виното, а именно обучението от общ интерес „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000“, Комисията констатира, че една нова информация би могла да промени квалификацията му като държавна помощ. Съгласно новата информация, която беше предоставена, това обучение е било изключително предназначено за служителите на регионалните отдели на Министерство на земеделието и на служителите на Регионалните лозарски комитети, които са компетентни държавни органи за контрол и проверка на автентичността и качеството на вината в съответните региони. От тази информация следва, че не става въпрос за мярка за помощ, предназначена за бенефициерите на услугите, предоставяни от ИЛВ, а за мярка за вътрешно обучение на държавната администрация.
(76)
Следователно тази мярка за обучение не представлява държавна помощ съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС.
1.2.3. Услуги, свързани с осъществяването на промоционални кампании
(77)
По отношение на осъществяването на кампании за популяризиране на вино и винарски продукти чрез Viniportugal, действително има икономическо предимство за икономически оператори от сектора, особено лозаро-винарския сектор в Португалия. Организацията на популяризирането на тези продукти е разход, който обикновено обременява бюджета на предприятието.
(78)
Следователно Комисията заключава, че предоставянето на услуги, състоящи се в осъществяване на промоционални кампании, представлява селективно предимство посредством държавни средства за икономически оператори от лозаро-винарския сектор в Португалия.
1.3. Ефект върху търговията и нарушаване на конкуренцията
(79)
С цел да се установи дали въпросните помощи попадат в приложното поле на член 107, параграф 1 от ДФЕС, трябва на последно място да се определи дали те могат да засегнат търговията между държавите-членки и дали нарушават или заплашват да нарушат конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производства.
(80)
Съдът констатира, че когато дадено предимство, осигурено от държава-членка, укрепва позицията на една категория предприятия спрямо други конкурентни предприятия във вътреобщностната търговия, последните следва да се считат засегнати от това предимство (19).
(81)
Изглежда, че разглежданите мерки могат да засегнат търговията между държави-членки, доколкото те облагодетелстват националната продукция в ущърб на продукцията на други държави-членки. В действителност лозарският сектор е изключително отворен за конкуренцията на общностно ниво и следователно е много чувствителен към всякакви мерки в полза на производството на една или друга държава-членка.
(82)
Фактът, че има търговски обмен между държави-членки в сектора на виното и винарските продукти, изглежда е доказан от наличието на обща организация на пазарите в този сектор.
(83)
Следващата таблица показва като пример нивото на вътреобщностния търговски обмен на тези продукти от 1999 до 2004 г. (20).
1 000 хл
Година
Внос ЕС
Износ ЕС
1999 (ЕС-15)
35 595
40 921
2000 (ЕС-15)
-
-
2001 (ЕС-15)
32 699
35 558,4
2002 (ЕС-15)
31 810,3
35 002,9
2003 (ЕС-15)
33 024,7
35 343
2004 (ЕС-25)
35 513,3
38 696,4
(84)
Следователно по отношение на финансирането на кампаниите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти с част от приходите от така наречената такса за популяризиране на виното, Комисията потвърждава своята позиция относно наличието на държавна помощ за икономическите оператори в сектора на виното и лозаро-винарските продукти по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
1.4. Заключения относно характера на „помощ“ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(85)
Комисията счита, че мерките в полза на икономическите оператори в сектора на виното и лозаро-винарските продукти им осигуряват предимство, финансирано с държавни средства, което другите оператори не могат да ползват. Това предимство нарушава или заплашва да наруши конкуренцията, като облагодетелства определени предприятия и производства, щом като може да засегне търговията между държави-членки. Следователно Комисията заключава, че тези мерки попадат в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
2. Законосъобразност на помощите за популяризиране и реклама
(86)
Португалските власти не са уведомили Комисията по смисъла на член 108, параграф 3 от ДФЕС за механизмите, с които е установена въпросната парафискална такса, нито за финансирането на акциите в полза на сектора на виното.
3. Разследване на съвместимостта на помощите за популяризиране и реклама
(87)
Принципът на несъвместимост, посочен в член 107, параграф 1 от ДФЕС, обаче има изключения.
(88)
По-специално член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС предвижда, че могат да се считат като съвместими с вътрешния пазар помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес.
(89)
Според Съобщение на Комисията относно определянето на правила за оценка на незаконните държавни помощи, всяка неправомерна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999, трябва да се оценява съгласно правилата и основните насоки, които са в сила в момента на отпускането на помощта.
(90)
Така съвместимостта на помощите, отпуснати преди 1 януари 2002 г., трябва да бъде проверена с оглед на Рамката за националните помощи за реклама на селскостопанските продукти и някои продукти, изброени в Приложение II към Договора за ЕИО (21), а за помощите, отпуснати след тази дата, с оглед на цитираните по-горе Основни насоки, приложими за държавните помощи за рекламата, без да се нарушават специалните правила за временно прилагане, установени в гореспоменатите Основни насоки.
(91)
Рамката от 1987 г. и Основните насоки обаче по същество споделят едни и същи принципи. Те предвиждат отрицателни и положителни критерии, които трябва да бъдат спазвани от всички режими за национални помощи. Така че не следва да става въпрос за рекламни акции, които противоречат на член 28 от Договора (настоящият член 34 от ДФЕС) или на производното общностно право и те не трябва да бъдат насочени в зависимост от определени предприятия.
3.1. Кампании за общо популяризиране в Португалия
(92)
Според информацията, изпратена от португалските власти, може да се заключи, че целите на тези мерки съчетават много положителни критерии, приети във визираните по-горе документи, тъй като те се вписват в целите за развитието на малките и средните предприятия и на някои региони, или дори в целите за разработване на висококачествени продукти и за здравословно хранене.
(93)
Освен това португалските власти обясняват, че посланията, предадени чрез промоционалните и рекламните акции са от общ характер, състоят се главно в организация на изложения, участия в панаири, издаване на каталози и други носители, нямат за цел да разубеждават потребителите да купуват продукти на други държави-членки или да дискредитират въпросните продукти, и не са в полза на марка на конкретно предприятие или отделен производител.
(94)
В решението за откриване на официална процедура по разследване (точка 108), Комисията е счела, че публичните помощи, изплатени за финансиране на промоционалните мерки в разглеждания случай до 1 януари 2002 г., са спазили критериите, установени в общностните разпоредби, приложими в тази област.
(95)
Считано от 1 януари 2002 г. точка 8 от Основните насоки на Общността за държавните помощи за реклама на продуктите, изброени в приложение I към Договора за ЕО, и на някои продукти, които не фигурират в приложение I предвижда, че промоционалните акции, като популяризирането на научни знания, организирането на панаири и изложения, участието в тях и подобните на тях акции за връзки с обществеността, включително анкети и пазарни проучвания, не се считат като реклама. Държавните помощи относно това популяризиране в широк смисъл са предмет на точки 13 и 14 от Основните насоки на Общността за държавните помощи в селскостопанския сектор.
(96)
Точка 13.2 от Основните насоки на Общността за държавните помощи в селскостопанския сектор предвижда, че помощи могат да бъдат отпускани за използване на експерти или услуги от този тип, включително технически проучвания, проучвания за осъществимост и проектиране, както и пазарни проучвания, когато тези дейности са свързани с развитието на качеството на селскостопанските продукти. Освен това в точка 14 се разрешава отпускането на помощи за предоставяне на техническа помощ в селскостопанския сектор. По-специално, разрешени са помощи за разпространяване на нови техники.
(97)
Описаните по-горе помощи могат да бъдат причислени към една или друга от тези категории, тъй като в крайна сметка те имат за цел предоставяне на техническа помощ за съответното производство чрез осигуряване на подкрепа за качествените селскостопански продукти, както и общото разпространение на техните характеристики.
(98)
В тези случаи са разрешени помощи, покриващи 100 % от разходите. Но за да се избегне отпускането на значителни суми на големи компании, общата сума на помощта, която може да бъде отпусната по тези две точки, не може да надвишава 100 000 EUR на бенефициер за срок от три години или, ако става въпрос за помощи, отпускани на предприятия, които влизат в категорията на малките и средни предприятия, съгласно дефиницията за тях, дадена от Комисията, 50 % от допустимите разходи, като се прилага най-високият размер. За целите на изчисляването на размера на помощта, получателят на услугата се приема за бенефициер.
(99)
Португалските власти обясниха, че по отношение на общите акции с общ обхват, реалната полза от които е изцяло разпределена между всички участници в лозаро-винарската индустрия, нивото на помощта за отделния бенефициер следователно ще бъде под прага от 100 000 EUR за три години.
(100)
В решението за откриване на официална процедура по разследване (точка 114), Комисията счита, че публичните помощи, изплатени за финансиране на промоционални акции в разглеждания случай след 1 януари 2002 г., изглежда отговарят на критериите, установени в общностните документи, приложими в тази област.
(101)
Предвид информацията, предоставена от португалските власти през цялото време на разследването на този случай и при липсата на противоречащи мнения на трети страни след откриването на официалната процедура по разследване, Комисията потвърждава позицията, изразена при откриване на процедурата (22) относно съвместимостта с общностните разпоредби, приложими към кампаниите за общо популяризиране на вино, организирани от Viniportugal в Португалия.
-
в това изразяване на позиция Комисията отбелязва специално уверенията, представени от страна на португалските власти относно: целите на мярката - развитие на малките и средните предприятия на някои региони, дори разработване на висококачествени продукти и здравословно хранене (точка 32 от Основните насоки за държавните помощи за реклама);
-
същността на кампаниите: посланията, предадени чрез промоционалните и рекламните акции, са от общ характер, състоят се главно в организация на изложения, участия в панаири, издаване на каталози и други носители, нямат за цел да разубеждават потребителите да купуват продукти на други държави-членки или да омаловажават съответните продукти и не са в полза на марка на конкретно предприятие или на отделен производител.
-
определянето на таван за подпомагането: мерките се финансират изцяло от парафискалните такси и финансовите усилия на професионалистите в тези кампании по дефиниция достигат 50 % от разходите им. Освен това, тъй като се касае за акции с общ обхват, реалната полза от които е изцяло разпределена между всички участници в лозаро-винарската индустрия, нивото на помощта за отделния бенефициер, ще бъде следователно под прага от 100 000 EUR за три години.
3.2. Кампании за популяризиране и реклама на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави
(102)
По отношение на кампаниите за популяризиране и реклама на португалското вино на пазарите на други държави-членки и трети държави, осъществени от Viniportugal, по-специално след 1 януари 2002 г., Комисията изрази съмнения относно съвместимостта на тези кампании с разпоредбите на Основните насоки за държавните помощи за реклама.
(103)
Съгласно точка 4.1 на основните насоки, приемливи са рекламните кампании, пряко или косвено организирани от държава-членка на пазара на други държави-членки с цел да запознаят потребителите с цяла една категория продукти на друга държава-членка. Все пак тези кампании трябва да предоставят обективна информация за характеристиките на съответните продукти и не трябва да включват субективни твърдения за качеството на продуктите, основаващи се единствено на техния произход.
(104)
При откриването на процедурата обаче Комисията не разполагаше с достатъчно информация, за да може да стигне до заключение, че тези кампании, въпреки че отбелязват произхода на вината, предоставят само информация за обективните характеристики на съответните продукти и не съдържат субективни твърдения относно качеството на продуктите, основаващи се единствено на техния произход. Така че португалските власти бяха приканени да докажат, че евентуалното позоваване на произхода на продуктите наистина спазва тези условия.
(105)
Комисията отчита уверенията, представени от страна на португалските власти по отношение на i) общия характер на промоционалните кампании на Viniportugal (вж по-горе съображение 37); ii) факта, че дейностите по насърчаване и рекламните дейности на Viniportugal в Португалия и на територията на други държави-членки и трети държави не касаят специфични браншове и нямат за цел популяризиране на определени предприятия или отделни производители (вж по-горе съображение 37); iii) факта, че кампаниите не целят омаловажаването на лозаро-винарските продукти на други държави-членки, че те не би следвало да разубеждават потребителите да купуват лозаро-винарски продукти, произхождащи от други държави-членки и че те са в съответствие с приложимото общностно законодателство (а именно законодателството свързано с етикетирането, представянето и рекламата на хранителни продукти) (вж по-горе съображение 38); iv) факта, че тези дейности целят запознаването на потребителите от други държави-членки с португалските вина, улеснявайки по този начин развитието на дейностите на португалския винарски сектор по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС (вж по-горе съображение 39); и накрая, v) факта, че кампаниите на Viniportugal извън Португалия целят да направят публично достояние основните характеристики на португалското вино, приканвайки консуматорите в други държави-членки и трети държави да опитат тези продукти, с които те не са запознати, и че те не съдържат никакво субективно твърдение относно качеството на продуктите, основаващо се единствено на техния произход (вж по-горе съображение 40).
(106)
На базата на допълнителната информация, предоставена от португалските власти, и при липсата на противоречащи мнения на трети страни след откриването на формалната разследваща процедура, Комисията е в състояние да заключи, че съмненията, изразени при откриването на процедурата, относно субективния характер на кампаниите за популяризиране и реклама, организирани на пазарите на държави-членки и трети държави, са разсеяни.
(107)
С оглед на изложените доводи Комисията счита, че помощта за общото популяризиране на виното в Португалия, както и помощта за популяризирането и рекламата на португалско вино на пазарите на други държави-членки и трети държави, е съвместима с положителните и отрицателните критерии, установени в Основните насоки за държавните помощи за реклама.
4. Финансиране на помощите
(108)
По отношение на държавните помощи, финансирани чрез парафискална такса, финансираните с помощите акции както и финансирането на самите помощи трябва да бъдат проучени от Комисията. В действителност евентуалната несъвместимост на финансирането на държавна помощ с общия пазар би направила несъвместими и самите помощи, дори и когато отпускането на помощта е в съответствие с приложимите правила за конкуренцията.
(109)
Според постоянната съдебна практика таксите не попадат в приложното поле на разпоредбите на ДФЕС относно държавните помощи, освен ако те не представляват начин на финансиране на мярка за помощ, така че те да бъдат част от мярката (23). С оглед на възможността такса или част от такса да се разглеждат като неразделна част от мярка за помощ, непременно трябва да има задължителна връзка между предназначението на таксата и това на помощта, съгласно релевантното национално законодателство (24), в смисъл, че приходите от таксата задължително се насочват за финансиране на помощта. Ако такава връзка съществува, приходите от таксата влияят пряко върху размера на помощта (25) и следователно върху оценката на съвместимостта на тази помощ с вътрешния пазар (26).
(110)
Следователно е уместно да се разгледа дали таксата за популяризиране на виното отговаря на посочените по-горе условия.
4.1. Таксата за популяризиране на виното като неразделна част от помощите за популяризиране
(111)
На първо място следва да се разгледа дали приходите от таксата са непременно предназначени за финансиране на помощта. В този контекст следва да се отбележи, че както Decreto-Lei 137/95, така и Decreto-Lei 119/97, чиято дерогация е той, определят, че „процент от приходите от таксата за популяризиране, който се определя всяка година от министъра на земеделието, който обаче никога не е по-малко от 25 %, ще бъде предназначен за акциите за общо популяризиране на виното и винарските продукти“ (член 11, параграф 2 от Decreto-Lei 119/97). В този смисъл една част от приходите от таксата, съгласно съответното национално законодателство, е задължително предназначена за финансирането на мерки за насърчаване, които са предмет на помощта.
(112)
Освен това член 1, параграф 1 от Decreto-Lei 119/97, който определя рамката за прилагане на таксата, постановява, че „вината и лозаро-винарските продукти […] подлежат на облагане с такса за популяризиране, която представлява равностойността на услугите, предоставени от ИЛВ във връзка с общо популяризиране и общата координация на сектора“. На второ място трябва да се разгледа дали приходите от таксата влияят директно върху размера на помощта. В този контекст следва да се отбележи, че таксата за популяризиране е единственият източник за финансиране на помощите за популяризиране и реклама, които са предмет на настоящото проучване, така че намаляването на приходите от таксата предполага намаляване на средствата за финансиране на мерките за популяризиране.
(113)
Следователно Комисията счита, че в разглеждания случай приходите от таксата са задължително предназначени за финансирането на помощта и че приходите от таксата влияят директно върху размера на помощта. В крайна сметка следва да се заключи, съгласно практиката на Съда на ЕС, че съществува връзка на задължително предназначение между таксата и помощта по силата на приложимото национално законодателство и че таксата за популяризиране на виното е неразделна част от разглежданата мярка за помощ. Следователно финансирането на акциите с таксата трябва също да бъде разгледано от Комисията.
4.2. Облагане с таксата на продуктите за износ
(114)
Както бе посочено по-горе в съображение 9, с таксата се облагат както португалските продукти, предназначени за консумация в Португалия, така и продуктите за износ.
(115)
Въпреки това в решението за откриване на официална процедура по разследване (точка 143) Комисията твърди, че изглежда няма дискриминация между предназначените за националния пазар национални продукти и предназначените за износ при осъществяването на кампании за популяризиране и реклама извън португалската територия.
(116)
По отношение на въпроса в каква степен продуктите, предназначени за износ, се ползват в същата степен от мерките за общо популяризиране в Португалия, предвид информацията, предоставена от португалските власти през цялото време на разследването на този случай, и при липсата на мнения на трети лица в обратен смисъл след откриването на официалната процедура по разследване, Комисията е в състояние да заключи, че последната категория продукти се ползва в голяма степен от всички предимства, произтичащи от таксата, а от друга страна се ползва значително от промоционалните дейности на територията на други държави-членки и трети държави.
4.3. Облагане на вносните продукти с таксата
(117)
Съгласно практиката на Съда на ЕС (27) Комисията обикновено приема, че финансирането на помощ посредством задължителни такси може да окаже влияние върху помощта, като има защитен ефект, който се простира отвъд самата помощ. Въпросната такса наистина представлява задължителен налог. Също според практиката на съда Комисията счита, че помощ за националните производители може да бъде финансирана с парафискални такси, които се прилагат и върху вноса на същия продукт от производители в други държави-членки, само доколкото има гаранции, че те могат да ползват всичките тези предимства по същия начин като националните производители.
(118)
Така при откриването на официална процедура по разследване Комисията отбеляза, че доколкото е трябвало да се плати таксата и за продуктите, произхождащи от други държави-членки, португалските власти трябва да докажат и че не е имало никаква дискриминация между националните продукти и тези от внос, и че следователно продуктите, произхождащи от други държави-членки, за които също е трябвало да се плати таксата, са ползвали като националните продукти, по същия начин и в еднаква степенвсички предимства произтичащи от нея (28).
(119)
Вече бе установено, че кампаниите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти, осъществени от Viniportugal, са финансирани с част от постъпленията от таксата за популяризиране на вино.
(120)
В своето становище и в допълнителната информация, португалските власти гарантират, че приносът на постъпленията от събраната такса върху продуктите от внос се ограничава до финансирането само на една част от разходите за акциите за общо популяризиране, които Viniportugal е организирал в Португалия. Те твърдят, че промоционалните и рекламни кампании, осъществени на пазарите на други държави-членки и трети държави в подкрепа на португалското вино и лозаро-винарски продукти, са финансирани изключително с постъпленията от събраната такса за националните продукти.
(121)
Информацията, предоставена от португалските власти, доказва, че кампаниите за общо популяризиране в Португалия носят съразмерна полза на вносните продукти. Действително, както е описано по-горе в съображения 16-17, главната цел на рекламните кампании на национално ниво е да привлекат младите пълнолетни потребители от двата пола към здравословна консумация на вино като алтернатива на бирата и другите алкохолни напитки. Португалските власти представиха и рекламни извадки от кампаниите за популяризиране, целящи да насърчат консумацията на вино, и по принцип вносните продукти се възползват в същата степен от посочените мерки.
(122)
Предоставената информация обаче не е достатъчна, за да се докаже, че постъпленията от събраната такса за вносните продукти не са допринесли за финансирането на кампаниите за насърчаване и рекламните кампании, осъществени на пазарите на държави-членки и трети държави, които за сметка на това носят полза изключително за португалското вино. По-специално, според представените от португалските власти данни през периода от 1998 до 2005 г. средно постъпленията от събраната такса за вносните продукти е била 1 293 169 EUR, докато през същия този период Viniportugal е заделял средно годишно 525 698 EUR за акции за общо популяризиране в Португалия (вж по-горе съображения 36 и 38).
(123)
Освен това, дори и националното законодателство да предвижда задължението да се задели процент, който никога не е по-нисък от 25 %, от приходите от таксата за акции за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти, не съществува отделно счетоводство за тези две части на прихдите от таксата. Португалските власти можаха да представят само приблизителни оценки на частта от приходите от събраната такса за вносните продукти, предназначена за общо популяризиране.
(124)
Но като се има предвид съдебната практика, цитирана по-горе в събажение 116, поради това, че финансираните с таксата мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС, както и поради факта, че таксата приема дискриминационен характер, против разпоредбите на член 110 от ДФЕС, доколкото за продуките, произхождащи от други-държави членки, също трябва да се плати такса, без обаче тези продукти да ползват всички предимства произтичащи от нея, Комисията счита, че приходите, получени от облагането с таксата на внасяните от други държави-членки продукти, с оглед финансирането на осъщетвяваните от Viniportugal акции за насърчаване на пазарите на други държави-членки и трети държави, представляват несъвместимо финансиране на помощта от гледна точка на правилата за свободното движение на стоките, и следователно така финансираните държавни помощи са в същата степен несъвместими с договора.
(125)
Комисията може основателно да заключи въз основа на предоставените от португалските власти сведения и уверения (вж. съображение 104 от настоящото решение), че производителите и търговците от други държави-членки са се възползвали в същата степен като португалските производители от мерките за помощ за общо популяризиране, осъществени в Португалия.
(126)
В замяна на това португалските власти не оспорват, че производителите и търговците от други държави-членки не могат да се възползват от мерките за помощ за популяризиране и реклама извън страната, осъществявани изключително в подкрепа на португалските вина.
(127)
Действително съгласно постоянната практика на Съда, когато приходите от облагането на националните и вносните продукти въз основа на идентични критерии са предназначени за финансиране на дейности, които носят полза специално за обложените национални продукти, може а се получи така, че таксата, събирана по едни и същи критерии, представява все пак една дискриминационна такса, доколкото тежестта ѝ върху националните продукти се неутрализира от предимствата, за чието финансиране тя служи, докато тази върху вносните продукти представлява нетен разход (29).
(128)
Следователно в разглеждания случай не може да се изключи, че е имало дискриминация по отношение на вносните продукти. И обратното, от предоставената от португалските власти информация следва, че вносните продукти са били облагани с таксата в същата степен като националните продукти, но не са ползвали предимствата, финансирани от нея, в същата степен като националните продукти. Както бе посочено по-горе в съображение 122, съгласно цифровите данни, предоставени от португалските власти, през периода 1998-2005 г. средните приходи от събирането на таксата върху вносните продукти са били 1 293 169 EUR, докато за същия период Viniportugal е заделял средногодишно 525 698 EUR за акции за общо популяризиране в Португалия. Не съществува отделно счетоводство, което да може да удостовери, че приходите от таксата, получени от вносните продукти, са изключително предназначени за общо популяризиране в Португалия. Следователно парафискалните такси и приходите от тях са в нарушение на член 110 от ДФЕС.
(129)
Въз основа на информацията, която ѝ беше предоставена след откриването на официална процедура по разследване, Комисията не е в състояние да заключи, че помощите за популяризиране на португалското вино и лозаро-винарски продукти на пазарите на други държави-членки и трети държави не са били финансирани, дори и частично, с приходи от таксата за популяризиране на виното върху вносните продукти. В действителност не е работа на Комисията да разглежда служебно каква информация е можело да ѝ бъде представена, но Комисията трябва, от една страна, да търси всички необходими гледни точки, а от друга страна, да се основава на информацията, с която разполага в момента на приемане на решението (30). Следователно Комисията счита и заключава, че финансирането на тези мерки за помощ трябва да се приема като несъвместимо с вътрешния пазар.
(130)
В заключение, доколкото финансирането на държавна помощ се приема като несъвместимо с приложимите правила на договора, така финансираната помощ трябва също да се разглежда от Комисията като несъвместима за времето, през което е съществувало неправомерното финансиране, защото правомерността на финансирането на държавната помощ е необходимо условие за декларирането на нейната съвместимост (31).
V. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(131)
Комисията изразява съжалението си, че Португалия е приложила горепосочените мерки в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(132)
Комисията стигна до следните заключения:
-
Португалия е извършила неправомерно финансиране на кампаниите за общо популяризиране на виното посредством такса върху националните и вносните продукти от други държави-членки в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС;
-
единствената акция, свързана с обучението, финансирана с приходите от парафискалната такса, не представлява помощ;
-
помощите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти, осъществявани на територията на Португалия, могат да бъдат обявени за съвместими с вътрешния пазар;
-
помощите за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти с португалски произход на територията на други държави-членки и трети държави, финансирани чрез такса върху производството на вино и лозаро-винарски продукти, с която се облагат и продуктите, произхождащи от други държави-членки, отговарят на общностните разпоредби, приложими за горепосочените бенефициери. Комисията обаче констатира също и наличието на нарушение на член 110 от ДФЕС по отношение на финансирането на помощите. Поради тази причина Комисията не може да обяви въпросния режим за съвместим, тъй като той създава дискриминация между вносните и националните продукти.
(133)
Настоящото решение се ограничава до проучване на прилагането на парафискалната такса от момента на влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г., датата на която влизат в сила новите Основни насоки на Общността относно държавните помощи в сектор селско и горско стопанство 2007-2013 г., без това да засяга позицията, която Комисията ще вземе по отношение на прилагането на таксата след посочената дата.
(134)
Комисията счита за уместно в разглеждания случай да приеме условно решение, като използва възможността, предвидена в член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 съгласно който Комисията може да придружи своето положително решение с условия, позволяващи ѝ да признае съвместимостта с общия пазар, както и със задължения, позволяващи ѝ да контролира спазването на решението.
(135)
С цел да коригира нарушението на член 110 и по този начин да премахне дискриминацията от по-задна дата, Португалия трябва да възстанови частта от таксата, събрана за продукти, произхождащи от други държави-членки, в срока и при условията, определени от Комисията. Коригирането на това нарушение ще направи въпросните помощи съвместими с член 107 от ДФЕС.
(136)
Комисията определя условията, които трябва да бъдат спазени при горепосоченото изплащане. Така Португалия трябва да възстанови на задължените с тази такса лица частта от таксата, събрана за продуктите, произхождащи от други държави-членки, от датата на въвеждане на таксата до 31 декември 2006 г., като изцяло бъдат спазени следните условия:
-
ако могат да представят доказателство, че таксата за популяризиране е била наложена върху вносните продукти, задължените с тази такса лица могат да изискат да им бъде възстановена пропорционална част от приходите от таксата, предназначена за финансиране на промоционални услуги, които са в полза изключително на националните продукти, в срок, установен съгласно националното право, който обаче в никакъв случай не може да бъде по-малък от шест месеца, считано от уведомлението за настоящото решение;
-
Португалия ще установи степента на евентуалната дискриминация, на която са подложени вносните продукти. За тази цел Португалия ще провери за референтния период паричната равностойност между общо събраните суми от разглежданата такса за националните продукти и предимствата, от които се ползват изключително тези продукти;
-
възстановяването трябва да стане в срок от максимум шест месеца, считано от датата на подаване на молбата;
-
възстановените суми следва да бъдат актуализирани, като се вземат предвид лихвите, считано от датата на събирането на тези суми до датата на тяхното действително възстановяване. Лихвите се изчисляват на базата на референтния лихвен процент на Комисията, предвиден по метода на определяне на референтите и сконтовите лихвени проценти (32);
-
португалските власти трябва да приемат всякакви разумни доказателства от страна на задължените лица, които доказват частта от платената такса върху продукти, произхождащи от други държави-членки;
-
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия, по-специално условието таксата да не е била прехвърляна;
-
когато задълженото лице още не е платило таксата, португалските власти категорично трябва да откажат плащането ѝ, включително и на свързаните с нея евентуални лихви за забава;
-
при поискване от страна на Комисията, Португалия се задължава да представи пълен отчет, доказващ правилното изпълнение на мярката за възстановяване;
-
ако в друга държава-членка е била наложена такса върху същите продукти, които са били облагани в Португалия с такса за популяризиране на виното, португалските власти поемат задължението да върнат на задължените лица частта от таксата върху продуктите, произхождащи от тази друга държава-членка;
-
Португалия се ангажира да сведе настоящото решение до знанието на всички потенциално задължени с тази такса лица.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Единствено акцията за обучение, финансирана с приходите от парафискалната такса, възлизаща на 367,12 EUR, не представлява помощ.
Член 2
Държавните помощи за общо популяризиране на виното и лозаро-винарските продукти на португалска територия, неправомерно приведени в изпълнение от Португалия в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС чрез парафискална такса, установена с Наредба-закон 137/95 от 14 юни 1995 г., представляват държавни помощи, съвместими с общия пазар съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, по отношение на периода от влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г.
Член 3
1. Държавните помощи за популяризиране и реклама на вино и лозаро-винарски продукти с португалски произход на територията на други държави-членки и трети държави, неправомерно приведени в изпълнение от Португалия в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС чрез парафискална такса, установена с Наредба-закон 137/95 от 14 юни 1995 г., представляват, без да се засяга прилагането на член 2, държавни помощи, съвместими с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, по отношение на периода от влизането ѝ в сила до 31 декември 2006 г., при условие че Португалия спази условията, посочени в параграф 2 на настоящия член.
2. Португалия възстановява на задължените с таксата лица частта от таксата, събрана за продуктите, произхождащи от други държави-членки, за периода от датата на въвеждане на таксата до 31 декември 2006 г., като изцяло бъдат спазени следните условия:
-
ако могат да представят доказателство, че таксата за популяризиране е била наложена върху вносните пр одукти, задължените с тази такса лица могат да изискат да им бъде възстановена пропорционална част от приходите от таксата, предназначена за финансиране на промоционални услуги, които са в полза изключително на националните продукти, в срок, установен съгласно националното право, който обаче в никакъв случай не може да бъде по-малък от шест месеца, считано от уведомлението за настоящото решение;
-
Португалия установява степента на евентуалната дискриминация, на която са подложени вносните продукти. За тази цел Португалия проверява за референтния период паричната равностойност между общо събраните суми от разглежданата такса за националните продукти и предимствата, които тези продукти ползват изключително;
-
възстановяването се извършва в срок от максимум шест месеца, считано от датата на подаването на молбата;
-
възстановените суми се актуализират, като се вземат предвид лихвите, считано от датата на събирането на тези суми до датата на тяхното действително възстановяване. Лихвите се изчисляват на базата на референтния лихвен процент на Комисията, предвиден по метода на определяне на референтите и сконтовите лихвени проценти (33);
-
португалските власти приемат всякакви разумни доказателства от страна на задължените лица, които доказват частта от платената такса върху продукти, произхождащи от други държави-членки;
-
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия, по-специално условието таксата да не е била прехвърляна;
-
когато задълженото лице още не е платило таксата, португалските власти категорично отказват плащането ѝ, включително и на свързаните с нея евентуални лихви за забава;
-
при поискване от страна на Комисията, Португалия се задължава да представи пълен отчет, доказващ правилното изпълнение на мярката за възстановяване;
-
ако в друга държава-членка е била наложена такса върху същите продукти, които са били облагани в Португалия с такса за популяризиране на виното, португалските власти поемат задължението да върнат на задължените лица частта от таксата върху продуктите, произхождащи от тази друга държава-членка;
-
Португалия се ангажира да сведе настоящото решение до знанието на всички потенциално задължени с тази такса лица.
Член 4
Португалия информира Комисията в срок от два месеца от датата на уведомлението за настоящото решение за предприетите мерки за неговото изпълнение.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 20 юли 2010 година.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 20 de julio de 2010
relativa a la tasa parafiscal para la promoción del vino aplicada por Portugal C 43/04 (ex NN 38/03)
[notificada con el número C(2010) 4891]
(El texto en lengua portuguesa es el único auténtico)
(2011/6/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea (TFUE) (1) y, en particular, su artículo 108, apartado 2, párrafo primero,
Después de haber emplazado a los interesados directos a presentar observaciones de conformidad con la citada disposición (2),
Considerando lo siguiente:
I. PROCEDIMIENTO
(1)
A raíz de una denuncia, la Comisión Europea preguntó a las autoridades portuguesas, mediante escrito de 20 de enero de 2003, acerca de una tasa parafiscal de promoción del vino, cobrada por el Instituto da Vinha e do Vinho, así como sobre las medidas financiadas por el producto de dicha imposición.
(2)
La Representación Permanente de Portugal ante la Unión Europea respondió a la Comisión mediante escrito de 14 de marzo de 2003. En respuesta a las preguntas formuladas por los servicios de la Comisión mediante faxes de 14 de mayo y 22 de diciembre de 2003, se enviaron informaciones complementarias mediante escritos de 4 de agosto y 2 de septiembre de 2003 y de 24 de febrero y 15 de julio de 2004.
(3)
Puesto que el dispositivo en cuestión había sido ejecutado desde 1995, sin autorización previa de la Comisión, fue inscrito en el registro de las ayudas no notificadas. En efecto, las medidas aplicadas por Portugal constituyen ayudas nuevas, no notificadas a la Comisión y, por lo tanto, ilegales, conforme al artículo 1, letra f), del Reglamento (CE) no 659/1999 del Consejo, de 22 de marzo de 1999, por el que se establecen disposiciones de aplicación del artículo 93 del Tratado CE (3) (actual artículo 108 del TFUE).
(4)
Mediante escrito de 6 de diciembre de 2004 [C(2004) 4522], la Comisión notificó a Portugal su decisión de apertura del procedimiento de investigación formal previsto en el artículo 108, apartado 2, del TFUE en relación con la ayuda en cuestión. La decisión de la Comisión de incoar el procedimiento se publicó en el Diario Oficial de la Unión Europea (4). La Comisión invitó a los interesados a presentar observaciones sobre la medida en cuestión.
(5)
Las autoridades portuguesas presentaron sus observaciones mediante escritos de fechas 11 y 13 de enero de 2005. Completaron su respuesta mediante escrito de 24 de mayo de 2006. La Comisión no recibió observaciones por parte de terceros interesados.
II. DESCRIPCIÓN DE LA AYUDA
(6)
Este capítulo incluye de forma sucinta el contexto y los principales hechos relevantes de las medidas examinadas en la presente Decisión. Los detalles de los hechos en cuestión están incluidos en la decisión de apertura del procedimiento mencionada en el considerando 4.
1. Instituto da Vinha e do Vinho
(7)
El IVV es un organismo público fundado en 1986 para garantizar el control y la coordinación general del sector vitivinícola en Portugal. De conformidad con lo dispuesto en el Decreto-Ley no 99/97, de 26 de abril de 1997, que establece la ley orgánica del IVV (5), a este instituto se asignan atribuciones generales de acompañamiento, estudio, control, vigilancia y promoción de la producción y de la comercialización de los vinos y productos derivados del vino, para lo cual se le dota de autonomía administrativa y financiera.
(8)
Este organismo desempeña las actividades asignadas por las legislaciones nacional y comunitaria relativas al sector vitivinícola, y es, en particular, la autoridad nacional responsable del control del cumplimiento de las disposiciones comunitarias en el sector vitivinícola designada por el Estado portugués (6), de conformidad con el artículo 72, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1493/1999 del Consejo, de 17 de mayo de 1999, por el que se establece la organización común del mercado vitivinícola (7).
(9)
Dentro de sus funciones de coordinación general del sector vitivinícola, el IVV desempeña dos tipos de actividades:
-
actividades destinadas, principalmente, a los vinos y productos vínicos producidos en Portugal, en particular las atribuciones relativas al catastro y al patrimonio vitícola, así como a la auditoría de los sistemas de control y certificación de los vinos de calidad producidos en regiones determinadas (VQPRD) y de los vinos regionales (en promedio, el 2,8 % del presupuesto del IVV), y
-
actividades destinadas, indistintamente, a los vinos y productos vínicos originarios de Portugal y a los originarios de otros Estados miembros y/o terceros países y comercializados en Portugal, en particular actividades de gestión y coordinación del mercado vitivinícola y de control y vigilancia del sector vitivinícola, de conformidad con las legislaciones nacional y comunitaria (actividades que absorben la casi totalidad del presupuesto del IVV).
(10)
El IVV funciona también como prestador de determinados servicios a terceros, en particular: i) organización y promoción de actividades de formación para los agentes económicos, organizaciones profesionales e interprofesionales del sector vitivinícola y funcionarios del IVV, ii) puesta a disposición de los agentes económicos del sector de la capacidad de almacenamiento de las infraestructuras del IVV, y iii) prestación de servicios del laboratorio del IVV y formación de su propio personal y de otros operadores del sector vitivinícola (financiada en gran parte por programas de ayuda comunitarios y nacionales).
2. Medidas de promoción del vino
(11)
El IVV se ocupa también de la organización de la promoción del vino. Lo hace mediante la concesión de ayuda a las asociaciones de tipo interprofesional representativas del sector vitivinícola que deseen realizar actividades de promoción y publicidad del vino y de los productos vínicos. Dicha ayuda se financia con una parte de los ingresos de la tasa de promoción cobrada sobre los productos nacionales e importados, porcentaje que fijan anualmente las autoridades portuguesas, que establecen al mismo tiempo los criterios de selección de las entidades que se benefician de la ayuda (8).
(12)
Desde 1997, la ayuda a la promoción genérica del vino y de los productos vínicos fue atribuida mediante concurso público a una asociación portuguesa de carácter interprofesional representativa del sector vitivinícola portugués: Viniportugal. Única candidata desde 1997, Viniportugal fue también la beneficiaria de la totalidad del producto de la tasa parafiscal destinado a dichos fines.
(13)
Dicho porcentaje de la tasa se destinó a la financiación de dos tipos diferentes de campañas de promoción:
-
en primer lugar, campañas de promoción genérica del vino y de los productos vínicos, sin referencia a su origen, en Portugal,
-
en segundo lugar, campañas de promoción del vino y de los productos vínicos portugueses en el territorio de otros Estados miembros y de terceros países.
2.1. Promoción genérica del vino en Portugal
(14)
Por lo que respecta a las campañas de promoción genérica del vino en Portugal, las autoridades portuguesas afirman que Viniportugal desempeña funciones de ayuda y ejecución de las actividades de promoción del vino y de los productos vínicos, tales como la promoción de acciones culturales y científicas vinculadas con el sector del vino. En ese contexto, Viniportugal fomenta la cultura del vino a través de la organización de ferias y exposiciones especializadas, publicaciones sobre el tema, acciones de presentación y divulgación y campañas de publicidad, desde la perspectiva de que la promoción del vino en general tiene una influencia directa en el consumo del vino en Portugal.
(15)
Las autoridades portuguesas afirman que, en ningún caso, las acciones de promoción y publicidad realizadas por Viniportugal tienen como objetivo disuadir a los consumidores de comprar productos vínicos de otros Estados miembros ni desacreditar los citados productos. Dichas acciones no benefician a una marca de una empresa específica o de un productor individual.
(16)
El principal objetivo de las campañas de publicidad a nivel nacional consiste en atraer a los consumidores adultos jóvenes de ambos sexos hacia un consumo sano de vino, como alternativa a la cerveza o a otras bebidas alcohólicas.
(17)
Viniportugal promueve también la publicación de libros, prospectos y guías prácticas del vino, con el fin de divulgar la cultura del vino; establece acuerdos con centros de enseñanza superior para fomentar la formación de profesionales del vino y de la restauración; apoya a la asociación portuguesa de catavinos, con el fin de aumentar la calidad de los vinos servidos en lugares públicos y garantizar el conocimiento de las propiedades del vino en general; por último, Viniportugal promueve el consumo moderado y responsable del vino, colaborando con instituciones sanitarias por medio de la organización de seminarios sobre la lucha contra la alcoholemia y sobre la seguridad en carretera, y proponiendo un código de buenas prácticas de publicidad del vino, con el fin de promover el vino con dignidad y evitar el fomento del consumo del alcohol antes de la adolescencia. Las autoridades portuguesas facilitaron también ejemplos de esta publicidad que demuestran el cumplimiento de los principios citados.
2.2. Promoción del vino portugués en los mercados de otros Estados miembros y de terceros países
(18)
Asimismo, en lo relativo a las campañas de promoción del vino y de los productos vínicos portugueses en el territorio de otros Estados miembros y de terceros países, las autoridades portuguesas indicaron que las actividades desarrolladas en los mercados de otros Estados miembros y de terceros países se destinan a promover vinos portugueses y se materializan en la publicación de anuncios publicitarios en revistas especializadas, divulgación de boletines informativos (newsletters), participación en exposiciones especializadas y promoción de visitas de periodistas especializados a Portugal. Las mismas autoridades aseguran que dichas campañas no tienen por objeto disuadir a los consumidores de comprar productos de otros Estados miembros ni desacreditar esos mismos productos, y no benefician a una marca de una determinada empresa o de un productor individual. En ese contexto, las autoridades portuguesas facilitaron ejemplos y muestras de las campañas de publicidad en la prensa especializada extranjera.
3. Medidas de formación
(19)
El IVV es el responsable de la promoción y realización de las actividades de formación técnica y de sensibilización de los agentes económicos del sector vitivinícola, con el fin de garantizar la calidad de los vinos y productos vínicos. Durante el período de 1997 a 2002, dicho servicio organizó diversas acciones de formación para los funcionarios del IVV (1 449 empleados), otros funcionarios públicos y, en menor medida (135 agentes), los operadores del sector.
(20)
Las autoridades portuguesas destacan que los costes de las acciones de formación organizadas por el IVV en ese período, a excepción de una formación de interés general denominada «Sistema de Información y Gestión Vitivinícola 2000», cuyo coste total fue de 367,12 EUR, fueron totalmente sufragados por los programas de ayuda a la modernización agrícola y forestal [Programas de Apoio à Modernização Agrícola e Florestal (PAMAF) 6] y por el programa Agro/Medida 7, ambos cofinanciados por el Fondo Social Europeo. Las mismas autoridades precisan que, por ese motivo, ni el IVV ni los agentes económicos tuvieron que contribuir a la financiación de dichas acciones.
4. Tasa de promoción del vino
(21)
La medida que se examina se refiere a la utilización de los ingresos de una tasa parafiscal cobrada por el Instituto da Vinha e do Vinho (en lo sucesivo, «el IVV») a los operadores del sector desde 1995 (9). Dicha tasa tiene por objeto dotar al referido organismo público de los recursos suficientes para el desempeño de las tareas de coordinación del sector vitivinícola en Portugal y representa más del 62 % del presupuesto destinado al funcionamiento del IVV.
(22)
Según el artículo 1, apartado 1, del Decreto-Ley no 119/97, los vinos y productos vínicos producidos en el territorio nacional, así como los producidos en otros países y comercializados en Portugal, quedan sujetos a la aplicación de una tasa, de promoción, que constituye la contrapartida de los servicios prestados por el IVV en relación con la promoción genérica y la coordinación general del sector o, en las regiones autónomas de Azores y de Madeira, por los correspondientes servicios regionales.
(23)
Esta tasa de promoción se impone no solo a los productos vínicos que se producen y comercializan en Portugal, sino también a los que se producen en Portugal y se comercializan en otros Estados miembros y en terceros países (exportación), así como a los productos vínicos originarios de otros Estados miembros o de terceros países que se comercializan en Portugal (importación).
(24)
El importe que se debe pagar es establecido anualmente por las autoridades competentes del Ministerio de Agricultura. Ese importe varía en función del acondicionamiento o no del producto y de la capacidad del recipiente (10).
(25)
El producto de la tasa de promoción se destina, a pesar de su nombre, en primer lugar, a la financiación de los servicios de coordinación general del sector del vino que presta el IVV y, en segundo lugar, a las actividades de promoción del vino y de los productos vínicos.
(26)
En el momento de la apertura del procedimiento, la Comisión consideró que, en el ejercicio de las actividades de coordinación general del sector vitivinícola conferidas por la legislación comunitaria y nacional, así como en la organización de la atribución de la ayuda a la promoción del vino, el IVV no actúa como operador privado, sino como autoridad pública, no existiendo, por lo tanto, ayuda estatal en lo que a esto se refiere (véase el punto 66 de la decisión de apertura del procedimiento).
(27)
Por lo que respecta a las actividades del IVV como prestador de determinados servicios a terceros según las condiciones del mercado (véase el considerando 15 anterior), no había ventaja económica para el IVV derivada de su posición en el mercado, no existiendo, por tanto, ayuda estatal en lo que a esto e refiere (véase el punto 70 de la decisión de apertura del procedimiento).
(28)
Basándose en las informaciones de que disponía, la Comisión consideró también que no había habido ventaja económica ni, por lo tanto, ayuda alguna en favor de Viniportugal. La citada asociación interprofesional es un mero prestador de servicios que fue seleccionado según criterios objetivos, mediante un procedimiento abierto, transparente y no discriminatorio, para prestar dichos servicios (véase el punto 87 de la decisión de apertura del procedimiento).
(29)
Sin embargo, en el momento de la apertura del procedimiento de investigación formal, la Comisión consideró que existía una ayuda estatal, de conformidad con el artículo 107, apartado 1, del TFUE, en favor de los agentes económicos del sector vitivinícola, en lo relativo a la financiación de las campañas de promoción y publicidad del vino y de los productos vínicos (véase el punto 80 de la decisión de apertura del procedimiento).
(30)
En lo que se refiere a las actividades de formación, la Comisión consideró también que existía una ayuda estatal, de conformidad con el artículo 107, apartado 1, del TFUE (véanse los puntos 79 y 80 de la decisión de apertura del procedimiento).
(31)
La Comisión procedió a incoar el procedimiento previsto en el artículo 108, apartado 2, del TFUE, ya que dudaba de la compatibilidad de estos dos tipos de ayudas con el mercado interior.
(32)
Así pues, en lo relativo a la ayuda a la publicidad del vino portugués en los mercados de los demás Estados miembros y de terceros países, la Comisión no disponía, en el momento de la apertura del procedimiento, de datos suficientes que le permitiesen concluir que las campañas en cuestión, aun cuando mencionen el origen de los vinos, transmiten solo información sobre las características objetivas de los productos en cuestión y no contienen indicaciones subjetivas sobre la calidad de los productos meramente basadas en su origen (véase el punto 119 de la decisión de apertura del procedimiento).
(33)
Por lo que respecta a la financiación de las ayudas a la promoción y a la formación, la Comisión consideró, de conformidad con la jurisprudencia del Tribunal de Justicia, que las ayudas a los productores nacionales solo pueden financiarse con tasas parafiscales que también graven las importaciones de los productores del mismo producto de los demás Estados miembros en la medida en que quede garantizado que estos pueden disfrutar de la misma manera que los productores nacionales de todas esas ventajas. Ahora bien, la Comisión no disponía, en el momento de la apertura del procedimiento, de información suficiente para concluir que, en el caso que nos ocupa, no existía ninguna discriminación entre los productos nacionales y los importados. Por consiguiente, no pudo concluir que los productos procedentes de otros Estados miembros, también gravados con la tasa, disfrutasen del mismo modo y en la misma medida que los productos nacionales de todas las ventajas que de ella se derivan (véase el punto 135 de la decisión de apertura del procedimiento).
(34)
La Comisión, en consecuencia, pidió a las autoridades portuguesas que facilitasen toda la información pertinente para la evaluación de las medidas en cuestión, en particular en relación con la naturaleza no discriminatoria del método de financiación de las ayudas en cuestión (o sea, las ayudas a la promoción y publicidad del vino y de los productos vínicos, tanto en Portugal como en el territorio de los otros Estados miembros y terceros países, y las ayudas a la formación), así como a propósito del carácter objetivo de las campañas de publicidad realizadas en los mercados de los Estados miembros y terceros países.
(35)
La presente Decisión se limita al examen de la aplicación de la tasa parafiscal a partir de su entrada en vigor y hasta el 31 de diciembre de 2006, fecha de la entrada en vigor de las nuevas Directrices comunitarias sobre ayudas estatales al sector agrario y forestal 2007-2013, sin perjuicio de la posición que la Comisión tome en lo relativo a la aplicación de la tasa de promoción a partir de dicha fecha.
III. OBSERVACIONES PRESENTADAS POR PORTUGAL
(36)
A raíz de la decisión de apertura del procedimiento, conforme a lo dispuesto en el artículo 108, apartado 2, del TFUE, las autoridades portuguesas transmitieron sus observaciones, mediante escritos de 11 y 13 de enero de 2005. Completaron su respuesta mediante escritos de 24 de mayo de 2006.
1. Ayuda a la formación
(37)
En lo relativo a las ayudas a la formación, las autoridades portuguesas especificaron los siguientes hechos.
(38)
Entre 1997 y 2000, el IVV ejerció actividades de formación relativas a cuestiones fundamentales del sector vitivinícola en Portugal, cuyos destinatarios fueron principalmente los funcionarios del IVV y de otras entidades públicas y, en menor escala, los operadores del sector vitivinícola.
(39)
Los costes de todas esas actividades fomentadas y organizadas por el IVV en el período en cuestión fueron sufragados en su integridad por los programas de ayuda a la modernización agrícola y forestal (PAMAF) 6, por el programa Agro/Medida 7, que está cofinanciado por la Comunidad, a través del Fondo Social Europeo (FSE), y por el Plano de Investimento e Despesas de Desenvolvimento da Administração Central (plan de inversión y gastos de desarrollo de la administración central) (PIDDAC).
(40)
La única acción en el período analizado cuyo coste fue realmente sufragado por el presupuesto del IVV fue la formación de interés general denominada «Sistema de Información y Gestión Vitivinícola 2000», realizada en 2000, con un coste total de 367,12 EUR, destinada a los funcionarios de las Direcciones Regionales de Agricultura (los servicios regionales del propio Ministerio de Agricultura) y los funcionarios de las Comisiones Vitivinícolas Regionales, que son las entidades responsables de garantizar la autenticidad y la calidad de los vinos de las regiones específicas.
(41)
Finalmente, consideran necesario subrayar que el coste insignificante de la citada acción (solamente 367,12 EUR) hace que su impacto sobre la competencia en el mercado interior sea inexistente o, en todo caso, de minimis.
2. Ayudas a la promoción y publicidad del vino portugués en los mercados de otros Estados miembros y de terceros países
(42)
Por lo que respecta a las dudas manifestadas por la Comisión en relación con la ayuda concedida a la publicidad del vino portugués en los mercados de otros Estados miembros y de terceros países, las autoridades portuguesas facilitaron las informaciones siguientes.
(43)
Las actividades de promoción y publicidad de Viniportugal en Portugal y en el territorio de otros Estados miembros y de terceros países eran de carácter genérico, no se referían a marcas específicas, ni tenían por objeto la promoción de una determinada empresa o de un productor individual.
(44)
Dichas campañas no tenían por objeto desacreditar los productos vínicos de otros Estados miembros, ni disuadir a los consumidores de comprar productos vínicos procedentes de otros Estados miembros, y eran conformes a la legislación comunitaria aplicable (a saber, la legislación relativa al etiquetado, a la presentación y a la publicidad de los productos alimenticios). Por consiguiente, las actividades de publicidad de Viniportugal en otros Estados miembros de la Unión Europea y en terceros países respetarían los criterios negativos establecidos en los puntos 18 a 30 de las Directrices sobre ayudas estatales para publicidad de productos incluidos en el anexo I del Tratado CE y de determinados productos no incluidos en el mismo (11) (en lo sucesivo, «las Directrices sobre ayudas estatales para publicidad») en vigor durante la ejecución de la ayuda en cuestión.
(45)
De la misma forma, dichas actividades cumplirían los criterios positivos expuestos en los puntos 31 y siguientes de las Directrices sobre ayudas estatales para publicidad. En efecto, esas actividades tendrían por objetivo dar a conocer los vinos portugueses a los consumidores de otros Estados miembros, facilitando de esta forma el desarrollo de las actividades del sector portugués de la viticultura, conforme al artículo 107, apartado 3, letra c), del TFUE.
(46)
Las campañas de Viniportugal fuera de Portugal tendrían por objeto divulgar las características genéricas del vino portugués, invitando a los consumidores de otros Estados miembros y de terceros países a probar esos productos con los que no están familiarizados. Las campañas no incluirían ninguna declaración subjetiva sobre la calidad de los productos basada únicamente en su origen, conforme a las Directrices sobre ayudas estatales para publicidad.
(47)
Por consiguiente, las autoridades portuguesas declaran que las actividades de publicidad de Viniportugal en otros Estados miembros de la Unión Europea, así como las realizadas en terceros países, deben ser consideradas compatibles con el mercado interior, conforme al artículo 107, apartado 3, letra c), del TFUE y de las Directrices sobre ayudas estatales para publicidad.
(48)
En apoyo a sus observaciones, las autoridades portuguesas facilitaron ejemplos y muestras de las campañas de publicidad en la prensa especializada extranjera.
3. Financiación de las campañas de promoción y publicidad del vino portugués en los demás Estados miembros y en terceros países
(49)
En relación con las dudas expresadas por la Comisión respecto a la financiación de las campañas de promoción y publicidad del vino en otros Estados miembros y en terceros países, las autoridades portuguesas destacan que, en el período comprendido entre 1997 y 2005, los ingresos procedentes del cobro de la tasa sobre los productos originarios de otros Estados miembros representaron únicamente el 15 % de los ingresos totales de la misma.
Ingresos anuales procedentes del cobro de la tasa de promoción del vino (media anual de los años 1998-2005) (12)
Origen
Importe
(EUR)
%
Vinos y productos vínicos nacionales
7 327 957
85 %
Vinos y productos vínicos originarios de otros Estados miembros y de terceros países
1 293 169
15 %
Total de los ingresos medios anuales (1998-2005)
8 621 126
100 %
(50)
En este contexto, las autoridades portuguesas consideran que los productos importados contribuyen únicamente al pago de una parte de la promoción genérica del vino y de los productos vínicos realizada en Portugal, la cual beneficia de la misma forma a los productos nacionales y a los procedentes de otros Estados miembros. Asimismo y también según las autoridades portuguesas, la financiación restante de las promociones genéricas está garantizada por la parte de la imposición cobrada sobre los productos nacionales, que se benefician en la misma medida de las ventajas de ellas derivadas. Por otro lado, las autoridades portuguesas especificaron que los gastos medios de la promoción genérica del vino y de los productos vínicos son muy superiores a la parte del importe atribuido a Viniportugal procedente de la tasa de promoción cobrada sobre los productos de los otros Estados miembros. De acuerdo con las autoridades portuguesas, las ayudas concedidas anualmente a Viniportugal en el período en cuestión representaron entre el 25 y el 45 % del producto de la tasa de promoción del vino (véase el considerando 15 anterior). De estos importes, únicamente el 15 % procede del cobro de la tasa sobre los productos importados de los demás Estados miembros. El 85 % restante procede de los ingresos resultantes del cobro de la tasa sobre los productos nacionales (13). Así pues, la actividad de Viniportugal se financia principalmente con los ingresos de la tasa cobrada sobre los productos nacionales.
(51)
Las autoridades portuguesas añaden que, en el mismo período, los gastos de Viniportugal en acciones de promoción genérica del vino en Portugal representaron en promedio el 32 % del total de los gastos de dicha asociación.
Gastos de Viniportugal (media anual de los años 1998-2005) (14)
Acciones
Importe
(EUR)
%
Acciones de promoción y publicidad en otros Estados miembros y terceros países
1 119 293
68 %
Acciones de promoción genérica en Portugal
525 698
32 %
Total de los gastos medios anuales (1998-2005)
1 644 991
100 %
(52)
Habida cuenta de que la contribución de los productos de otros Estados miembros a la actividad de Viniportugal representó únicamente el 15 % de los ingresos totales de dicha asociación procedentes de la tasa de promoción, las autoridades portuguesas concluyen que la contribución de dichos productos se limitó a financiar solo una parte de las acciones de promoción genérica que Viniportugal realizó en Portugal.
(53)
Dichas acciones, que, en opinión de las autoridades portuguesas, pueden beneficiar del mismo modo a los productos nacionales y a los productos importados de otros Estados miembros, fueron por lo tanto financiadas, por un lado, por la contribución de los productos de otros Estados miembros y, por otro lado, por la contribución de los productos nacionales.
(54)
La parte restante de la contribución, cobrada sobre los productos nacionales, para la actividad de Viniportugal se destinó a financiar la totalidad de las acciones de promoción y publicidad de los vinos portugueses en otros Estados miembros y en terceros países, habiendo constituido de este modo la única fuente de financiación de dichas acciones.
(55)
En conclusión, las autoridades portuguesas declaran que no existe ningún trato discriminatorio entre el vino y los productos vínicos nacionales y los originarios de otros Estados miembros, ya que i) ambos contribuyen a la financiación de las acciones de promoción genérica del vino y de los productos vínicos y estas acciones benefician igualmente a los productos nacionales y a los importados de otros Estados miembros, ii) las acciones de promoción y publicidad realizadas por Viniportugal en otros Estados miembros y en terceros países, que benefician únicamente al vino portugués, están exclusivamente financiadas por la parte de los ingresos de la tasa cobrada sobre el vino y los productos vínicos nacionales.
(56)
De acuerdo con las autoridades portuguesas, el mecanismo de financiación de las ayudas en cuestión debe, por lo tanto, considerarse compatible con los artículos 107 y 110 del TFUE.
IV. EVALUACIÓN
1. Existencia de ayuda estatal en los términos del artículo 107, apartado 1, del TFUE
(57)
Los artículos 107 a 109 del TFUE son aplicables a la producción y al comercio de los productos del sector vitivinícola en virtud del artículo 71 del Reglamento (CE) no 1493/99 (15), por el que se establece la organización común del mercado vitivinícola.
(58)
De conformidad con lo dispuesto en el artículo 107, apartado 1, del TFUE, y excluidas las excepciones previstas en el propio Tratado, son incompatibles con el mercado interior, en la medida en que afecten a los intercambios comerciales entre Estados miembros, las ayudas otorgadas por los Estados o mediante fondos estatales, bajo cualquier forma, que falseen o amenacen falsear la competencia, favoreciendo a determinadas empresas o producciones.
(59)
Para que una medida esté incluida en el ámbito de aplicación del artículo 107, apartado 1, del TFUE, deben cumplirse simultáneamente las cuatro condiciones siguientes: 1. la medida debe ser financiada por el Estado o a través de los recursos del Estado, 2. debe afectar de manera selectiva a algunas empresas o sectores de producción, 3. debe implicar una ventaja económica para las empresas beneficiarias, 4. debe afectar a los intercambios intracomunitarios y falsear o amenazar con falsear la competencia.
(60)
En la decisión de apertura del procedimiento de investigación formal, la Comisión expresó dudas en cuanto a las cuestiones siguientes: en primer lugar, en cuanto a la compatibilidad de las medidas de promoción en los mercados de los demás Estados miembros y de terceros países con el artículo 107 del TFUE; en segundo lugar, en cuanto a la compatibilidad de las medidas de formación organizadas por el IVV con el artículo 107 del TFUE; y, en tercer lugar, en cuanto a la compatibilidad de la financiación por medio de la tasa parafiscal de las medidas de promoción en los mercados de los demás Estados miembros y de terceros países con el artículo 110 del TFUE. En consecuencia, la Comisión limita su investigación a dichas cuestiones.
1.1 Recursos del Estado
(61)
Las ayudas que son objeto del presente procedimiento de investigación fueron financiadas mediante la tasa parafiscal de promoción del vino.
(62)
En cuanto a la cuestión de saber si el producto de las tasas parafiscales puede ser considerado recurso estatal, cabe destacar que no debe hacerse ninguna distinción respecto a los recursos del Estado entre los casos en que la ayuda es concedida directamente por el Estado y aquellos en que la ayuda es concedida por mediación de instancias públicas o privadas designadas o creadas por el Estado (16).
(63)
El 15 de julio del 2004, el Tribunal de Justicia de las Comunidades Europeas, en la sentencia del asunto Pearle (17) (asunto C-345/02), declaró que las contribuciones obligatorias cobradas por un órgano intermediario a todas las empresas de un sector profesional no deben ser consideradas recursos del Estado si se cumplen las cuatro condiciones siguientes simultáneamente:
a)
la medida en cuestión es determinada por la organización profesional que representa a las empresas y los trabajadores de un sector profesional y no sirve de instrumento para la ejecución de una política definida por el Estado;
b)
los objetivos así determinados son financiados íntegramente por contribuciones de las empresas del sector;
c)
el modo de financiación y el porcentaje/el importe de las contribuciones son determinados en la organización profesional del sector por los representantes de los empresarios y de los trabajadores, sin ninguna intervención del Estado;
d)
las contribuciones son utilizadas obligatoriamente para la financiación de la medida, sin intervención posible del Estado.
(64)
La medida notificada no parece cumplir todas esas condiciones. Las autoridades portuguesas establecen la tasa de promoción del vino mediante un Decreto-Ley (véase el considerando 11) como instrumento para la ejecución de una política definida por el Gobierno portugués, a saber, la promoción del vino. Las autoridades portuguesas tienen, además, en su calidad de legislador, la posibilidad de intervenir en la determinación de las modalidades financieras de la medida y de la utilización de las contribuciones. En el caso que nos ocupa, la intervención del Estado portugués en dicho sentido queda patente en las disposiciones de los Decretos-Leyes no 137/95, de 14 de junio, y no 119/97, de 15 de mayo.
(65)
Dado que las condiciones a), c) y d) de la sentencia Pearle no se cumplen, los ingresos en la tasa de promoción del vino, por lo tanto, se consideran «recursos del Estado».
1.2 Existencia de una ventaja selectiva
(66)
Es importante, pues, comprobar si el mecanismo en cuestión «falsea o puede falsear la competencia favoreciendo a determinadas empresas o producciones». La existencia de ayuda debe ser establecida a nivel de los beneficiarios potenciales de la promoción del vino y de su financiación.
(67)
Así pues, para que constituya una ayuda, en los términos del artículo 107, la compensación concedida con la utilización de recursos del Estado debe proporcionar una ventaja económica que no podría haber sido obtenida en condiciones normales de mercado, debiendo dicha ventaja ser selectiva. El criterio de la selectividad se encuentra cumplido cuando la citada ventaja está reservada a algunas empresas o a un sector de actividad. Esta condición se cumple en el caso que nos ocupa, en que está claramente identificado el sector del vino y de los productos vínicos.
(68)
En el momento de la apertura del procedimiento formal de examen, la Comisión identificó como beneficiarios a los operadores económicos beneficiarios de los servicios prestados por el IVV y por Viniportugal. Independientemente de saber si la financiación de las actividades del IVV representa una ayuda estatal a favor de dicho organismo, se plantea igualmente la cuestión de la cualificación posible como «ayudas estatales», en los términos del artículo 107, apartado 1, del TFUE, de las prestaciones o de los servicios efectuados por dicho organismo en el sector vinícola. No hay duda de que los operadores del sector en cuestión (productores, transformadores, almacenistas, minoristas, etc.) son empresas que ejercen una actividad económica.
(69)
Según la jurisprudencia del Tribunal de Justicia, se consideran ayudas las intervenciones que, bajo formas diversas, alivian las cargas que normalmente recaen sobre el presupuesto de una empresa y que, por ello, sin ser subvenciones en el sentido estricto del término, son de la misma naturaleza y tienen efectos idénticos (18).
(70)
Por lo tanto y en segundo lugar, es importante responder a la cuestión de saber si, y en caso afirmativo, en qué medida, las actividades financiadas por esos «recursos del Estado», o sea, los servicios ofrecidos al sector por el IVV y las campañas de promoción organizadas por Viniportugal, constituyen una ventaja económica para los operadores del sector.
(71)
Por lo que respecta a las prestaciones del IVV, conviene verificar, por un lado, si, y en caso afirmativo, en qué medida, a falta de las prestaciones realizadas por el IVV, los operadores económicos del sector vitivinícola en Portugal deberían haber sufragado los costes de las citadas prestaciones y si estas prestaciones constituyen gravámenes que recaen, normalmente, en el presupuesto de una empresa. Para ello, hay que distinguir entre tres grupos diferentes de prestaciones:
1.2.1. Servicios del IVV como coordinador general del sector
(72)
La Comisión considera que los servicios y actividades del IVV, como coordinador general del sector vitivinícola, en particular las funciones de supervisión, control, certificación, auditoría y gestión de los mecanismos del mercado, son una consecuencia de la aplicación de los requisitos establecidos por las legislaciones comunitaria y nacional y, por ello, no constituyen actividades que recaen normalmente en el presupuesto de una empresa, sino actividades derivadas de las funciones esenciales del Estado.
1.2.2. Servicios de formación
(73)
Sin embargo, en lo relativo a la financiación de la organización de las formaciones de que han podido disfrutar los operadores económicos del sector, parece claro que se trata de una ventaja en favor de estos porque la formación es una actividad que, normalmente, recae en el presupuesto de las empresas.
(74)
Según las informaciones facilitadas por las autoridades portuguesas en el momento de la apertura del procedimiento, a excepción de una formación de interés general denominada «Sistema de Información y Gestión Vitivinícola 2000», cuyo coste fue de 367,12 EUR, todas las formaciones organizadas por el IVV han sido cofinanciadas por el Fondo Social Europeo y, por lo tanto, no han sido financiadas con los ingresos de la tasa parafiscal. Por esa razón, dichas formaciones no son objeto del presente procedimiento de investigación formal.
(75)
Por lo que respecta a la única formación financiada por ingresos de la tasa de promoción del vino, es decir, la formación de interés general «Sistema de Información y Gestión Vitivinícola 2000», la Comisión observa que una nueva información ha venido a modificar su cualificación como ayuda estatal. Conforme a la nueva información recibida, los destinatarios de dicha formación habrían sido exclusivamente los funcionarios de las Direcciones Regionales de Agricultura y los funcionarios de las Comisiones Vitivinícolas Regionales, que serían las entidades competentes para controlar y verificar el carácter genuino y la calidad de los vinos de las regiones concernidas. De dichas informaciones se desprende que no se trata de una medida de ayuda destinada a los beneficiarios de los servicios prestados por el IVV, sino de una medida de formación interna de la administración pública.
(76)
En consecuencia, dicha medida de formación no constituye una ayuda estatal en los términos del artículo 107, apartado 1, del TFUE.
1.2.3. Servicios de realización de las campañas de promoción
(77)
En lo tocante a la realización de las campañas de promoción del vino y de los productos vínicos a través de Viniportugal, existe, efectivamente, una ventaja económica para los operadores económicos del sector, muy particularmente del sector vitivinícola de Portugal. La organización de la promoción de dichos productos constituye un gravamen que, normalmente, recae en el presupuesto de una empresa.
(78)
Por consiguiente, la Comisión concluye que la prestación de servicios que consisten en la realización de campañas de promoción constituye una ventaja selectiva mediante recursos del Estado para los operadores económicos del sector vitivinícola de Portugal.
1.3. Repercusión en los intercambios y distorsiones de competencia
(79)
Para determinar si las ayudas en cuestión están incluidas en el artículo 107, apartado 1, del TFUE es necesario, por último, determinar si pueden afectar a los intercambios comerciales entre Estados miembros y falsean o amenazan con falsear la competencia, favoreciendo a determinadas empresas o a determinadas producciones.
(80)
El Tribunal de Justicia ha decretado que, cuando una ventaja concedida por un Estado miembro refuerce la posición de una categoría de empresas con relación a otras empresas competidoras en los intercambios intracomunitarios, debe considerarse que tal ventaja influye en estos últimos (19).
(81)
Las ayudas en cuestión pueden afectar a los intercambios entre Estados miembros en la medida en que favorecen la producción nacional en detrimento de la producción de los restantes Estados miembros. El sector vitivinícola, en efecto, está extremadamente abierto a la competencia comunitaria y es, por consiguiente, muy sensible a toda medida que favorezca la producción en cualquier Estado miembro.
(82)
El hecho de que existen intercambios comerciales entre los Estados miembros en el sector del vino y de los productos vínicos parece estar demostrado por la existencia de una organización común de mercado en el sector.
(83)
El cuadro siguiente indica, a título de ejemplo, el nivel de los intercambios comerciales intracomunitarios de dichos productos entre 1999 y 2004 (20).
1 000 Hl
Ejercicio
Importaciones UE
Exportaciones UE
1999 (EU-15)
35 595
40 921
2000 (EU-15)
-
-
2001 (EU-15)
32 699
35 558,4
2002 (EU-15)
31 810,3
35 002,9
2003 (EU-15)
33 024,7
35 343
2004 (EU-25)
35 513,3
38 696,4
(84)
En consecuencia, en lo relativo a la financiación de las campañas de promoción y publicidad del vino y de los productos vínicos con una parte de los ingresos de la tasa de promoción del vino, la Comisión confirma su posición en cuanto a la existencia de ayuda estatal en favor de los operadores económicos del sector del vino y de los productos vínicos, en los términos de artículo 107, apartado 1, del TFUE.
1.4 Conclusiones sobre el carácter de «ayuda» a los efectos del artículo 107, apartado 1, del TFUE
(85)
La Comisión considera, a la luz de lo que precede, que las medidas en favor de los operadores económicos del sector del vino y de los productos vínicos les confieren una ventaja, financiada mediante recursos del Estado, de la que no pueden beneficiarse otros operadores. Dicha ventaja falsea o amenaza con falsear la competencia, favoreciendo a determinadas empresas y a determinadas producciones, ya que puede afectar al comercio entre Estados miembros. En consecuencia, la Comisión llega a la conclusión de que estas medidas entran en el ámbito de aplicación del artículo 107, apartado 1, del TFUE.
2. Legalidad de las ayudas a la promoción y a la publicidad
(86)
Las autoridades portuguesas no notificaron a la Comisión, de conformidad con el artículo 108, apartado 3, del TFUE, las disposiciones que establecen la citada tasa parafiscal, ni la financiación de las acciones en favor del sector del vino.
3. Evaluación de la compatibilidad de las ayudas a la promoción y publicidad
(87)
El principio de incompatibilidad enunciado en el artículo 107, apartado 1, del TFUE incluye, sin embargo, excepciones.
(88)
En especial, el artículo 107, apartado 3, letra c), del TFUE dispone que pueden considerarse compatibles con el mercado común las ayudas destinadas a facilitar el desarrollo de determinadas actividades o de determinadas regiones económicas, siempre que no alteren las condiciones de los intercambios en forma contraria al interés común.
(89)
De conformidad con la Comunicación de la Comisión sobre la determinación de las normas aplicables a la evaluación de las ayudas estatales ilegales, toda ayuda ilegal en la acepción del artículo 1, letra f), del Reglamento (CE) no 659/1999 debe evaluarse de acuerdo con las normas y directrices en vigor en el momento en que se concede la ayuda.
(90)
Así pues, la compatibilidad de las ayudas concedidas antes del 1 de enero de 2002 debe ser verificada a la luz del Encuadramiento de las ayudas nacionales para publicidad de productos agrícolas y de determinados productos no incluidos en el anexo II del Tratado CEE (21) y, en lo relativo a las ayudas concedidas después de dicha fecha, a la luz de las Directrices sobre ayudas estatales para publicidad, ya citadas, sin perjuicio de las reglas especiales de aplicación en el tiempo establecidas en las citadas Directrices.
(91)
El Encuadramiento de 1987 y las mencionadas Directrices comparten, sin embargo, en lo esencial, los mismos principios. Dichos instrumentos prevén criterios negativos y positivos que deben ser respetados por todos los regímenes de ayudas nacionales. Así pues, no deben incidir en acciones de publicidad contrarias al artículo 28 del Tratado (actual artículo 34 del TFUE), ni al Derecho derivado comunitario, ni deben estar orientadas dichas acciones en función de empresas determinadas.
3.1. Campañas de promoción genérica en Portugal
(92)
De acuerdo con las informaciones enviadas por las autoridades portuguesas, es posible concluir que dichas medidas tienen objetivos que se subsumen en varios criterios positivos establecidos en los dispositivos arriba citados, puesto que se inscriben bien en el objetivo de desarrollo de las pequeñas y medianas empresas y de ciertas regiones o, incluso, en el objetivo de desarrollo de productos de alta calidad y de alimentación sana.
(93)
Las autoridades portuguesas explicaron además que los mensajes transmitidos por las acciones de promoción y publicidad poseen un carácter general; que consisten, principalmente, en la realización de exposiciones, participaciones en ferias, edición de catálogos y otros soportes; que no tienen por objeto disuadir a los consumidores de comprar productos de otros Estados miembros ni desacreditar dichos productos; y que no benefician a una marca de una empresa en particular ni a un productor individual.
(94)
En la decisión de apertura del procedimiento formal de examen (punto 108), la Comisión consideró que las ayudas públicas pagadas para financiar las acciones de promoción del caso que nos ocupa hasta el 1 de enero de 2002 respetaron los criterios establecidos por los dispositivos comunitarios aplicables en esta materia.
(95)
A partir del 1 de enero de 2002, el punto 8 de las Directrices sobre ayudas estatales para publicidad de productos incluidos en el anexo I del Tratado CE y de determinados productos no incluidos en el mismo establece que las actividades de promoción tales como la divulgación de conocimientos científicos entre el público, la organización de ferias y exposiciones, la participación en las mismas, y cualquier otra actividad similar de relaciones públicas, así como las encuestas y estudios de mercado, no deben ser consideradas publicidad. Las ayudas estatales relativas a esta promoción, en su sentido extenso, son objeto de los puntos 13 y 14 de las Directrices sobre ayudas estatales en el sector agrario.
(96)
El punto 13.2 de las Directrices sobre ayudas estatales en el sector agrario prevé que se puedan conceder ayudas para gastos de asesoría y similares, por ejemplo estudios técnicos, estudios de viabilidad y diseño y estudios de mercado, en relación con actividades de fomento de la calidad de los productos agrícolas. Asimismo, el punto 14 permite la concesión de ayudas destinadas a prestar apoyo técnico al sector agrario. En particular, se autorizan las ayudas destinadas a la divulgación de nuevas técnicas.
(97)
Las ayudas arriba descritas pueden inscribirse en una u otra de dichas categorías, dado que pretenden, en última instancia, prestar apoyo técnico a la producción en cuestión mediante el fomento de la comercialización de productos agrícolas de calidad y la divulgación general de sus características.
(98)
En dichos casos se permiten ayudas de hasta el 100 % de los costes. Para evitar que se concedan a grandes empresas cuantías importantes, el importe de la ayuda total que puede concederse en virtud de estos dos puntos no puede superar los 100 000 EUR por beneficiario, por período de tres años, o, si se trata de ayudas concedidas a empresas de la categoría de las PYME, conforme a la definición de la Comisión, el 50 % de esos gastos, aplicándose el importe más elevado. A efectos del cálculo de la cuantía de la ayuda, el destinatario de los servicios es considerado el beneficiario.
(99)
Las autoridades portuguesas explicaron que, por tratarse de acciones genéricas de alcance general cuyo beneficio real se encuentra totalmente disperso entre todos los agentes de la cadena vitivinícola, el nivel de la ayuda por beneficiario se mantiene, en consecuencia, por debajo del límite de 100 000 EUR en tres años.
(100)
En la decisión de apertura del procedimiento de investigación formal (punto 114), la Comisión consideró que las ayudas públicas pagadas para financiar las acciones de promoción en cuestión después del 1 de enero de 2002 parecen haber respetado los criterios fijados por los dispositivos comunitarios aplicables en esta materia.
(101)
Teniendo en cuenta las informaciones facilitadas por las autoridades portuguesas a lo largo de toda la instrucción de este procedimiento, y a falta de observaciones en sentido contrario de terceros tras de la apertura del procedimiento de investigación formal (22), la Comisión confirma la postura expresada en el momento de la apertura del procedimiento respecto a la compatibilidad de las campañas de promoción genérica del vino realizadas por Viniportugal con las disposiciones comunitarias aplicables.
-
En esta toma de postura, la Comisión toma nota especialmente de las garantías dadas por las autoridades portuguesas en lo que se refiere a los objetivos de la medida: desarrollo de pequeñas y medianas empresas, desarrollo de regiones determinadas, desarrollo de productos de alta calidad y de alimentación sana (punto 32 de las Directrices sobre ayudas estatales para publicidad);
-
a la naturaleza de las campañas: los mensajes transmitidos por las acciones de promoción y publicidad son de carácter general; consisten, principalmente, en la realización de exposiciones, participaciones en ferias, edición de catálogos y otros soportes; no tienen por objeto disuadir a los consumidores de comprar productos de otros Estados miembros ni desacreditar dichos productos; y no benefician a una marca de una empresa en particular ni a un productor individual (punto 20 de las Directrices sobre ayudas estatales para publicidad);
-
a la limitación de la ayuda: las medidas están enteramente financiadas mediante tasas parafiscales, alcanzando los esfuerzos financieros de los profesionales en estas campañas, por definición, el nivel del 50 % de sus costes. Por otra parte, por tratarse de acciones genéricas de alcance general cuyo beneficio real se encuentra totalmente disperso entre todos los agentes de la cadena vitivinícola, el nivel de la ayuda por beneficiario se mantendrá por debajo del umbral de 100 000 EUR en tres años.
3.2. Campañas de promoción y publicidad del vino portugués en los mercados de otros Estados miembros y de terceros países
(102)
En lo que respecta a las campañas de promoción y publicidad del vino portugués en los mercados de otros Estados miembros y de terceros países, realizadas por Viniportugal, en particular a partir del 1 de enero de 2002, la Comisión expresó sus dudas sobre la compatibilidad de las mismas con las disposiciones de las Directrices sobre ayudas estatales para publicidad.
(103)
De conformidad con la sección 4.1 de las citadas Directrices, son aceptables las campañas de publicidad directa o indirectamente organizadas por un Estado miembro en el mercado de otro Estado miembro para dar a conocer a los consumidores los productos agrícolas de un determinado Estado miembro o región, o incluso toda una categoría de productos de un Estado miembro. Sin embargo, dichas campañas deben transmitir información sobre las características objetivas de los productos en cuestión y no deben incluir referencias subjetivas a la calidad de los productos, basadas únicamente en su origen.
(104)
Ahora bien, en el momento de la apertura del procedimiento, la Comisión no disponía de informaciones suficientes para concluir que las citadas campañas, aunque mencionasen el origen de los vinos, transmitían únicamente informaciones sobre las características objetivas de los productos en cuestión y no incluían referencias subjetivas a la calidad de los productos, basadas únicamente en su origen. Por consiguiente, se había solicitado a las autoridades portuguesas que demostrasen que la referencia al origen de los productos, cuando la hubiese, respetaba, en efecto, dichas condiciones.
(105)
La Comisión toma nota de las garantías dadas por las autoridades portuguesas en relación con i) la naturaleza genérica de las campañas de promoción de Viniportugal (véase el considerando 37), ii) el hecho de que las actividades de promoción y publicidad de Viniportugal en Portugal, así como en el territorio de otros Estados miembros y de terceros países, no hacían referencia a marcas específicas, ni tenían por objeto la promoción de determinadas empresas o productores individuales (véase el considerando 37), iii) el hecho de que las citadas campañas no tenían por objeto desacreditar los productos vínicos de otros Estados miembros, disuadir a los consumidores de comprar dicho productos, y eran conformes a la legislación comunitaria aplicable (a saber, la legislación relativa al etiquetado, a la presentación y a la publicidad de los productos alimenticios) (véase el considerando 38), iv) el hecho de que esas actividades tenían por objeto dar a conocer los vinos portugueses a los consumidores de otros Estados miembros, facilitando así el desarrollo de las actividades del sector portugués de la viticultura, conforme al artículo 107, apartado 3, letra c), del TFUE (véase el considerando 39), y por último, v) el hecho de que las campañas de Viniportugal fuera de Portugal se destinaron a hacer públicas las características básicas del vino portugués, invitando a los consumidores de otros Estados miembros y de terceros países a probar los citados productos con los que no estaban familiarizados, así como el hecho de que no incluían ninguna referencia subjetiva a la calidad de los productos, basada únicamente en su origen (véase el considerando 40).
(106)
Basándose en las informaciones adicionales facilitadas por las autoridades portuguesas, y a falta de observaciones en sentido contrario por parte de terceros a raíz de la apertura del procedimiento de investigación formal, la Comisión está, pues, en condiciones de concluir que las dudas que albergó en el momento de la apertura del procedimiento respecto del carácter objetivo de las campañas de promoción y publicidad realizadas en los mercados de los Estados miembros y de terceros países han sido disipadas.
(107)
A la vista de lo que antecede, la Comisión considera que la promoción genérica del vino en Portugal, así como la ayuda a la promoción y publicidad del vino portugués en los mercados de otros Estados miembros y de terceros países, es compatible con los criterios positivos y negativos establecidos en las Directrices sobre ayudas estatales para publicidad.
4. Financiación de las ayudas
(108)
Por tratarse de ayudas estatales financiadas por medio de una tasa parafiscal, las acciones financiadas por las ayudas, así como la financiación de las propias ayudas, deben ser examinadas por la Comisión. En efecto, una eventual incompatibilidad de la financiación de una ayuda estatal con el mercado común haría que las propias ayudas fueran incompatibles, incluso en el caso de que la concesión de la ayuda hubiera respetado las normas de competencia aplicables.
(109)
De acuerdo con la jurisprudencia reiterada, las tasas no entran en el ámbito de aplicación de las disposiciones del Tratado relativas a las ayudas estatales a no ser que constituyan el modo de financiación de una medida de ayuda de tal forma que formen parte integrante de dicha medida (23). Para que se pueda considerar que una tasa, o una parte de una tasa, forma parte integrante de una medida de ayuda, debe existir necesariamente una relación de afectación obligatoria entre la tasa y la ayuda en virtud de la legislación nacional pertinente (24), en el sentido de que el producto de la tasa se destine imperativamente a la financiación de la ayuda. Si tal relación existe, el producto de la tasa influye directamente en el importe de la ayuda (25) y, por consiguiente, en la apreciación de su compatibilidad con el mercado común (26).
(110)
Conviene, pues, analizar si la tasa de promoción del vino cumple las condiciones arriba citadas.
4.1. La tasa de promoción del vino como parte integrante de las ayudas a la promoción
(111)
En primer lugar, es preciso examinar si el producto de la tasa es afectado imperativamente a la financiación de la ayuda. En este contexto, cabe recordar que tanto el Decreto-Ley no 137/95 como el Decreto-Ley no 119/97, que lo deroga, determinan que «del producto de la tasa de promoción cobrada, un porcentaje, que fijará anualmente el Ministro de Agricultura, Desarrollo Rural y Pesca, nunca inferior al 25 %, se destina a acciones de promoción genérica del vino y de los productos vínicos» (artículo 11, apartado 2, del Decreto-Ley no 119/97). Por consiguiente, una parte del producto de la tasa -en virtud de la reglamentación nacional pertinente- se afecta obligatoriamente a la financiación de las medidas de promoción que constituyen el objeto de la ayuda.
(112)
Por otra parte, el artículo 1, apartado 1, del Decreto-Ley no 119/97, que define el ámbito de aplicación de la tasa, establece que «los vinos y productos vínicos […] quedan sujetos a la aplicación de una tasa, de promoción, que constituye la contrapartida de los servicios prestados por el Instituto da Vinha e do Vinho (IVV) en relación con la promoción genérica y la coordinación general del sector». En segundo lugar, es preciso examinar si el producto de la tasa influye directamente en el importe de la ayuda. En este contexto, cabe citar que la tasa de promoción constituye la única fuente de financiación de las ayudas a la promoción y a la publicidad que son objeto del presente examen, de forma tal que una disminución del producto de la tasa implicaría una disminución de los recursos de financiación de las medidas de promoción.
(113)
Por consiguiente, la Comisión considera, en el caso que nos ocupa, que el producto de la tasa se destina imperativamente a la financiación de la ayuda y el producto de la tasa influye directamente en el importe de la ayuda. Por último, cabe concluir, de conformidad con la jurisprudencia del Tribunal de Justicia, que existe una relación de afectación obligatoria entre la tasa y la ayuda en virtud de la legislación nacional pertinente y que la tasa de promoción del vino forma parte integrante de la medida de ayuda que nos ocupa. En consecuencia, la financiación de las acciones con la tasa debe también ser objeto de examen por parte de la Comisión.
4.2. Imposición de la tasa a los productos exportados
(114)
Tal como se menciona en el considerando 9 anterior, la tasa se impone tanto los productos portugueses destinados al consumo en Portugal como a los productos destinados a la exportación.
(115)
Sin embargo, en la decisión de apertura del procedimiento de investigación formal (punto 143), la Comisión afirma que no parece existir discriminación entre los productos nacionales destinados al mercado nacional y los destinados a la exportación en el ámbito de las campañas de promoción y publicidad desarrolladas fuera del territorio portugués.
(116)
En cuanto a la cuestión de saber en qué medida los productos destinados a la exportación se benefician en el mismo grado de las medidas de promoción genérica en Portugal, teniendo en cuenta las informaciones facilitadas por las autoridades portuguesas a lo largo de toda la instrucción de este procedimiento, y a falta de observaciones en sentido contrario por terceros a raíz de la apertura del procedimiento formal de investigación, la Comisión concluye que los productos de esta última categoría se benefician en gran medida de todas las ventajas derivadas de la tasa y, por otro lado, se benefician ampliamente de las actividades de promoción en el territorio de otros Estados miembros y de terceros países.
4.3. Imposición de la tasa a los productos importados
(117)
De acuerdo con la jurisprudencia del Tribunal de Justicia (27), la Comisión considera en principio que la financiación de una ayuda estatal por medio de gravámenes obligatorios puede incidir en la ayuda por tener un efecto protector que va más allá de la ayuda propiamente dicha. La tasa en cuestión constituye, de hecho, un gravamen obligatorio. Según la misma jurisprudencia, la Comisión considera que una ayuda a los productores nacionales solo puede financiarse mediante tasas parafiscales que gravan igualmente las importaciones de los productores del mismo producto de los otros Estados miembros en la medida en que existan garantías de que estos últimos puedan beneficiarse del mismo modo que los productores nacionales de la totalidad de las citadas ventajas.
(118)
Así pues, en el momento de la apertura del procedimiento de investigación formal, la Comisión indicaba que, en la medida en que los productos procedentes de otros Estados miembros habían tenido también que pagar la tasa, las autoridades portuguesas todavía tenían que demostrar que no existía ninguna discriminación entre los productos nacionales y los importados y que, por consiguiente, los productos procedentes de otros Estados miembros, que habían tenido también que pagar la tasa, se beneficiaban del mismo modo y en la misma medida que los productos nacionales de todas las ventajas de ella derivadas (28).
(119)
Ya ha quedado establecido que las campañas de promoción y publicidad del vino y de los productos vínicos realizados por Viniportugal se financian con una parte de los ingresos de la tasa de promoción del vino.
(120)
En sus observaciones e informaciones adicionales, las autoridades portuguesas aseguran que la contribución de los ingresos procedentes de la tasa cobrada sobre los productos importados se limitó exclusivamente a financiar una parte de los costes de las acciones de promoción genérica que Viniportugal realizó en Portugal. Afirman además que las campañas de promoción y publicidad realizadas en los mercados de otros Estados miembros y de terceros países en favor del vino y de los productos vínicos portugueses se financian exclusivamente con los ingresos de la tasa cobrada sobre los productos nacionales.
(121)
Las informaciones facilitadas por las autoridades portuguesas demuestran que las campañas de promoción genérica en Portugal benefician proporcionalmente a los productos importados. Efectivamente, tal como se ha afirmado en los considerandos 16 y 17, el principal objetivo de las campañas de publicidad a nivel nacional consiste en atraer a los consumidores adultos jóvenes de ambos sexos hacia un consumo sano de vino, como alternativa a la cerveza o a otras bebidas alcohólicas. Las autoridades portuguesas facilitaron también muestras de las campañas de publicidad y proyectos de divulgación financiados por la tasa. En la medida en que las campañas de promoción tienen como objetivo fomentar el consumo del vino, en general, los productos importados se benefician en el mismo grado de las medidas citadas.
(122)
Sin embargo, las informaciones facilitadas no son suficientes para demostrar que los ingresos procedentes de la tasa cobrada sobre los productos importados no contribuyeron a la financiación de las campañas de promoción y publicidad realizadas en los mercados de los otros Estados miembros y de terceros países, que, en contrapartida, benefician exclusivamente al vino portugués. En particular, según las cifras facilitadas por las autoridades portuguesas, durante el período comprendido entre 1998 y 2005, los ingresos medios procedentes del cobro de la tasa sobre los productos importados fueron de 1 293 169 EUR, mientras que, en el mismo período, Viniportugal dedicó anualmente como media 525 698 EUR a acciones de promoción genérica en Portugal (véanse los considerandos 36 y 38).
(123)
Además de esto, incluso si la legislación nacional establece la obligación de destinar un porcentaje, nunca inferior al 25 %, del producto de la tasa a acciones de promoción genérica del vino de los productos vínicos, no existe una contabilidad separada de esas dos partes del producto de la tasa. Las autoridades portuguesas solo pudieron presentar cálculos estimativos de la parte del producto de la tasa cobrada sobre los productos importados y destinada a la promoción genérica.
(124)
Teniendo en cuenta la jurisprudencia citada en el considerando 116, dado que las medidas financiadas por la tasa constituyen una ayuda estatal, en los términos del artículo 107 del TFUE, y que la tasa tiene un carácter discriminatorio, contrario al artículo 110 del TFUE, en la medida en que los productos procedentes de otros Estados miembros también tuvieron que pagarla sin, no obstante, beneficiarse de las ventajas de ella derivadas, la Comisión considera que el fruto de la tasa obtenido gravando los productos importados de los otros Estados miembros, con el fin de financiar las acciones de promoción realizadas por Viniportugal en los mercados de otros Estados miembros y de terceros países, constituye una financiación de la ayuda incompatible desde el punto de vista de las normas de la libre circulación de mercancías y, por lo tanto, que las ayudas estatales financiadas de esta forma son incompatibles con el Tratado, en idéntica medida.
(125)
La Comisión puede concluir válidamente, basándose en las informaciones y garantías ofrecidas por las autoridades portuguesas (véase el considerando 104 de la presente Decisión), que los productores y negociantes de otros Estados miembros se beneficiaron en medida idéntica a los productores portugueses de las medidas de ayuda a la promoción genérica aplicadas en Portugal.
(126)
En contrapartida, las autoridades portuguesas no discuten que los productores y los negociantes de los otros Estados miembros no pueden beneficiarse de las medidas de ayuda a la promoción y publicidad en el exterior realizadas exclusivamente en favor de los vinos portugueses.
(127)
Según la jurisprudencia del Tribunal de Justicia, cuando el producto de una imposición sobre los productos nacionales e importados basada en criterios idénticos se destine a financiar actividades que beneficien especialmente a los productos nacionales tributados, puede resultar de ahí que la contribución cobrada de acuerdo con idénticos criterios constituya, a pesar de eso, una imposición discriminatoria, en la medida en que el gravamen fiscal sobre los productos nacionales se ve neutralizado por los beneficios favorecidos por dicha financiación, mientras que la que grava los productos importados representa un gravamen sin compensación (29).
(128)
Así pues, no puede excluirse, en este caso, que haya habido discriminación en relación con los productos importados. Por el contrario, de las informaciones facilitadas por las autoridades portuguesas se desprende que los productos importados estuvieron sujetos a la tasa en la misma medida que los productos nacionales, pero no se beneficiaron de las ventajas financiadas por esta en la misma medida que los productos nacionales. Conforme a lo mencionado en el considerando 122 anterior, según las cifras facilitadas por las autoridades portuguesas, durante el período comprendido entre 1998 y 2005, los ingresos medios procedentes del cobro de la tasa sobre los productos importados fueron de 1 293 169 EUR, mientras que, en el mismo período, Viniportugal dedicó anualmente como media 525 698 EUR a acciones de promoción genérica en Portugal. No existe una contabilidad separada que permita asegurar que el producto de la tasa procedente de los productos importados se ha dedicado exclusivamente a la promoción genérica en Portugal. Por consiguiente, las tasas parafiscales y el producto de dichas tasas infringen el artículo 110 del TFUE.
(129)
Partiendo de las informaciones que le fueron facilitadas a raíz de la apertura del procedimiento de investigación formal, la Comisión no puede concluir que las ayudas a la promoción del vino y de los productos vínicos portugueses en los mercados de otros Estados miembros y de terceros países no hayan sido financiadas, aunque sea parcialmente, con los ingresos obtenidos de la tasa de promoción del vino procedente de los productos importados. En efecto, no es competencia de la Comisión estudiar sistemáticamente qué elementos podrían haberle sido presentados, sino que la Comisión debe, por un lado, investigar todos los puntos de vista necesarios y, por otro, basarse en las informaciones de que dispone en el momento de adoptar la decisión (30). La Comisión considera y concluye, en consecuencia, que la financiación de dichas medidas de ayuda debe ser considerada incompatible con el mercado interior.
(130)
En conclusión, si la financiación de una ayuda estatal se considera incompatible con las reglas aplicables del Tratado, la ayuda así financiada también debe ser considerada incompatible por la Comisión mientras se mantenga la financiación irregular, pues la regularidad de la financiación de una ayuda estatal es condición necesaria de la declaración de compatibilidad de la misma (31).
V. CONCLUSIONES
(131)
La Comisión lamenta que Portugal haya ejecutado las medidas citadas contraviniendo el artículo 108, apartado 3, del TFUE.
(132)
La Comisión concluye lo siguiente:
-
Portugal ejecutó ilegalmente la financiación de las campañas de promoción genérica del vino, financiadas mediante una tasa cobrada sobre los productos nacionales y sobre los productos importados de otros Estados miembros, en contravención del artículo 108, apartado 3, del TFUE.
-
La única acción de formación financiada por los ingresos de la tasa parafiscal no constituye una ayuda.
-
Las ayudas a la promoción y publicidad genérica del vino y productos vínicos efectuadas por Viniportugal en el territorio de Portugal pueden ser declaradas compatibles con el mercado interior.
-
La ayuda a la promoción y publicidad del vino y productos vínicos de origen portugués en el territorio de otros Estados miembros y de terceros países financiada mediante una tasa sobre la producción de vino y productos vínicos que grava también los productos procedentes de otros Estados miembros respetó las disposiciones comunitarias aplicables en lo que respecta a los citados beneficiarios. Ahora bien, la Comisión pudo también constatar la existencia de una contravención del artículo 110 del TFUE respecto a la financiación de las ayudas. Por esa razón, la Comisión no puede declarar compatible el régimen en cuestión, puesto que dicho régimen creó una discriminación entre productos importados y productos nacionales.
(133)
La presente Decisión se limita al examen de la aplicación de la tasa parafiscal a partir de su entrada en vigor y hasta el 31 de diciembre de 2006, fecha de la entrada en vigor de las nuevas Directrices comunitarias sobre ayudas estatales al sector agrario y forestal 2007-2013, sin perjuicio de la posición que la Comisión tome en lo relativo a la aplicación de la tasa de promoción a partir de dicha fecha.
(134)
La Comisión considera adecuado, en el caso que nos ocupa, adoptar una decisión condicional utilizando la posibilidad concedida por el artículo 7, apartado 4, del Reglamento (CE) no 659/1999, conforme al cual la Comisión podrá disponer que su decisión positiva vaya acompañada de condiciones para que la ayuda pueda considerarse compatible con el mercado común y de obligaciones que le permitan controlar la observancia de dicha decisión.
(135)
Para reparar la infracción del artículo 110 y, de esta forma, eliminar retroactivamente la discriminación, Portugal debe proceder al reembolso de la parte de la tasa aplicada a los productos procedentes de otros Estados miembros, de acuerdo con un calendario y unas condiciones fijados por la Comisión. La reparación de esta infracción hará que las ayudas en cuestión sean compatibles con el artículo 107 del TFUE.
(136)
Las condiciones que se deben cumplir para el citado reembolso serán fijadas por la Comisión. Así pues, Portugal debe reembolsar a las personas que hayan pagado la tasa la parte de la misma que haya gravado los productos procedentes de otros Estados miembros entre la fecha de inicio de aplicación de la tasa y el 31 de diciembre de 2006, respetando rigurosamente las siguientes condiciones:
-
en caso de que puedan presentar pruebas de que la tasa de promoción fue cobrada sobre los productos importados, las personas que hayan pagado la tasa pueden reclamar el reembolso de una parte proporcional del producto de la tasa destinada a financiar los servicios de promoción que beneficien exclusivamente a los productos nacionales en un plazo fijado de conformidad con el Derecho nacional, y en ningún caso inferior a seis meses, a partir de la notificación de la presente Decisión,
-
Portugal establecerá la medida de la discriminación eventual que recae sobre los productos importados. A tal efecto, Portugal debe comprobar, durante un período de referencia, la equivalencia pecuniaria entre los importes globalmente percibidos por los productos nacionales comercializados en virtud de la tasa en cuestión y las ventajas exclusivas de las que se benefician estos productos,
-
el reembolso debe ser efectuado en un plazo máximo de seis meses a partir de la fecha de presentación de la solicitud,
-
a los importes reembolsados se le añadirán intereses, calculados a partir de la fecha de su cobro hasta la fecha del reembolso efectivo. Dichos intereses se calcularán sobre la base del tipo de referencia de la Comisión previsto por el método de fijación de tipos de referencia y de actualización (32),
-
las autoridades portuguesas aceptarán cualquier prueba razonable presentada por las personas que hayan pagado la tasa que demuestre el pago de la parte de la tasa que gravó los productos procedentes de otros Estados miembros,
-
el derecho al reembolso no puede estar sujeto a otras condiciones, a saber, que la tasa no haya sido repercutida,
-
en el caso de las personas que todavía no hayan realizado el pago de la tasa, las autoridades portuguesas renuncian formalmente a su cobro, incluyendo los eventuales intereses de demora,
-
en caso de que la Comisión lo solicite, Portugal se compromete a presentar un informe completo que demuestre la buena ejecución de la medida de reembolso,
-
si en otro Estado miembro se hubiera impuesto una tasa a los mismos productos que estuvieron sujetos a la tasa de promoción del vino en Portugal, las autoridades portuguesas se comprometen a reembolsar a las personas que hayan pagado la tasa la parte de la misma que haya gravado los productos procedentes de ese otro Estado miembro,
-
Portugal se compromete a dar a conocer la presente Decisión a todos los pagadores potenciales de la tasa.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
La única acción de formación financiada por los ingresos de la tasa parafiscal, de una cuantía de 367,12 EUR, no constituye una ayuda.
Artículo 2
Las ayudas estatales a la promoción genérica del vino y de los productos vínicos en el territorio portugués ejecutadas ilegalmente por Portugal en contravención del artículo 108, apartado 3, del TFUE por medio de una tasa parafiscal establecida por el Decreto-Ley no 137/95, de 14 de junio, son ayudas estatales compatibles con el mercado interior en la acepción del artículo 107, apartado 3, letra c), del TFUE en relación con el período que media entre su entrada en vigor y el 31 de diciembre de 2006.
Artículo 3
1. Las ayudas estatales a la promoción y publicidad del vino y de los productos vínicos de origen portugués en el territorio de otros Estados miembros y de terceros países ejecutadas ilegalmente por Portugal en contravención de artículo 108, apartado 3, del TFUE por medio de una tasa parafiscal establecida por el Decreto-Ley no137/95, de 14 de junio, son, sin perjuicio de la aplicación del artículo 2, ayudas estatales compatibles con el mercado interior en la acepción del artículo 107, apartado 3, letra c), del TFUE en relación con el período que media entre su entrada en vigor y el 31 de diciembre de 2006, siempre que Portugal cumpla las condiciones que figuran en el apartado 2 del presente artículo.
2. Portugal debe reembolsar a las personas que hayan pagado la tasa la parte de la misma que haya gravado los productos procedentes de otros Estados miembros entre la fecha de inicio de aplicación de la tasa y el 31 de diciembre de 2006, respetando rigurosamente las siguientes condiciones:
-
en caso de que puedan presentar pruebas de que la tasa de promoción ha sido cobrada sobre los productos importados, las personas que hayan pagado la tasa pueden reclamar el reembolso de una parte proporcional del producto de la tasa destinada a financiar los servicios de promoción que beneficien exclusivamente a los productos nacionales en un plazo fijado de conformidad con el Derecho nacional, y en ningún caso inferior a seis meses, a partir de la notificación de la presente Decisión,
-
Portugal establecerá la medida de la discriminación eventual que recae sobre los productos importados. A tal efecto, Portugal debe comprobar, durante un período de referencia, la equivalencia pecuniaria entre los importes globalmente percibidos sobre los productos nacionales en virtud de la tasa en cuestión y las ventajas exclusivas de las que se benefician estos productos,
-
el reembolso debe ser efectuado en un plazo máximo de seis meses a partir de la fecha de presentación de la solicitud,
-
a los importes reembolsados se añadirán intereses, calculados a partir de la fecha de su cobro hasta la fecha del reembolso efectivo. Dichos intereses se calcularán sobre la base del tipo de referencia de la Comisión previsto por el método de fijación de tipos de referencia y de actualización (33),
-
las autoridades portuguesas aceptarán cualquier prueba razonable presentada por las personas que hayan pagado la tasa que demuestre el pago de la parte de la tasa que gravó los productos procedentes de otros Estados miembros,
-
el derecho al reembolso no podrá estar sujeto a otras condiciones, como por ejemplo la de no haber repercutido la tasa,
-
en el caso de las personas que todavía no hayan realizado el pago de la tasa, las autoridades portuguesas renunciarán formalmente a su cobro, incluyendo los eventuales intereses de demora,
-
en caso de que la Comisión lo solicite, Portugal se compromete a presentar un informe completo que demuestre la buena ejecución de la medida de reembolso,
-
si en otro Estado miembro se hubiera impuesto una tasa a los mismos productos que estuvieron sujetos a la tasa de promoción del vino en Portugal, las autoridades portuguesas se comprometen a reembolsar a las personas que hayan pagado la tasa la parte de la misma que haya gravado los productos procedentes de ese otro Estado miembro,
-
Portugal se compromete a dar a conocer la presente Decisión a todos los potenciales pagadores de la tasa.
Artículo 4
Portugal informará a la Comisión, en un plazo de dos meses a partir de la fecha de notificación de la presente Decisión, de las medidas adoptadas en cumplimiento de la misma.
Artículo 5
El destinatario de la presente Decisión es la República Portuguesa.
Hecho en Bruselas, el 20 de julio de 2010.