РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 574/2011 НА КОМИСИЯТА
от 16 юни 2011 година
за изменение на приложение I към Директива 2002/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници за нитрити, меламин, Ambrosia spp и при преминаването на някои кокцидиостатици и хистомоностатици, и за консолидиране на приложения I и II към директивата
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2002/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 май 2002 г. относно нежеланите вещества в храните за животни (1), и по-специално член 8, параграф 1 и член 8, параграф 2, първо тире от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 2002/32/ЕО се предвижда, че използването на продукти, предназначени за хранене на животни, в които нивата на нежелани вещества надвишават максимално допустимите граници, установени в приложение I към посочената директива, е забранено. За някои нежелани вещества държавите-членки провеждат разследване, за да установят произхода на тези вещества, ако са надвишени праговете, определени в приложение II към посочената директива.
(2)
Що се отнася до нитритите, беше установено, че в продуктите и страничните продукти от захарно цвекло и захарна тръстика, както и в тези от производството на нишесте, се съдържат при някои обстоятелства нитрити в количества, които надвишават установените наскоро в приложение I към Директива 2002/32/ЕО максимално допустими граници. Освен това изглежда, че аналитичните методи за определяне на нитрити във фуражите невинаги предоставят достоверни аналитични резултати по отношение на продуктите и страничните продукти от захарно цвекло и захарна тръстика, както и на тези от производството на нишесте. С оглед на това, че в становището си от 25 март 2009 г. (2) Европейският орган по безопасност на храните (ЕОБХ) заключи, че наличието на нитрити в продуктите от животински произход не предизвиква опасения за здравето на човека, съответните продукти следва да бъдат освободени засега от изискванията за максимални допустими граници за нитрити във фуражите, а нивата на нитритите в тези продукти и съответните методи за анализ да бъдат допълнително изследвани.
(3)
Що се отнася до веществото меламин, на 18 март 2010 г. ЕОБХ прие научно становище относно меланина в храните и фуражите (3). От констатациите на ЕОБХ става ясно, че експозицията на меламин може да доведе до образуването на кристали в уринарния тракт. Тези кристали увреждат проксималния тубул и са наблюдавани при животни и деца вследствие на инциденти с примеси на меламин във фуражи и храни за кърмачета, които в някои случаи са довели до смърт. Комисията за Кодекс алиментариус е установила максимално допустими граници за меламин във фуражите и храните (4). Целесъобразно е, за да се опази здравето на хората и животните, тези максимално допустими граници да бъдат включени в приложение I към Директива 2002/32/ЕО, тъй като те са в съответствие със заключенията от становището на ЕОБХ. Целесъобразно е някои фуражни добавки да бъдат освободени от изискването за максимално допустимите граници, тъй като поради нормалния производствен процес те неизбежно съдържат количества меланин над максимално допустимите граници.
(4)
Що се отнася до Ambrosia spp., в становището си от 4 юни 2010 г. (5) ЕОБХ заключава, че храните за птици могат да представляват важен канал за разпространение на Ambrosia spp., особено в незаразени области, тъй като в тях често се съдържат непреработени семена от Ambrosia spp. Поради това е много вероятно чрез предотвратяване на употребата на замърсени с необработени семена на Ambrosia spp. храни за птици да се ограничи по-нататъшното разпространение на Ambrosia spp. в Съюза. Растенията от видовете Ambrosia spp. са заплаха за общественото здраве поради алергенните свойства на техните полени. Вдишването на полените на растението може да причини риноконюнктивит и астма, както и други болестни състояния,. Съществуват също така доказателства за алергичност към полена на Ambrosia spp. при животните. Следователно е целесъобразно да се ограничи наличието на семена на Ambrosia spp. във фуражните суровини и комбинираните фуражи, съдържащи несмлени зърна и семена, и да се установи такава максимално допустима граница за семена на Ambrosia spp. в несмлени зърна и семена, която е толкова ниска, колкото е разумно постижимо (принцип „ALARA“) посредством добри селскостопански практики и техники за почистване.
(5)
Що се отнася до кокцидиостатиците и хистомоностатиците, преминаване може да настъпи, когато тези вещества са използвани като разрешени фуражни добавки. Такова преминаване може да доведе до замърсяване на фуражи, произведени впоследствие, поради наличието на технически неизбежни следи от такива вещества, наричано също „неизбежно преминаване“ или „кръстосано замърсяване“, във фуражи, в които не е разрешена употребата на кокцидиостатици и хистомоностатици, наричани още „нецелеви фуражи“. Като се отчита прилагането на добрите производствени практики, максимално допустимите граници за неизбежното преминаване на кокцидиостатици или хистомоностатици в нецелеви фуражи следва да бъде определено въз основа на принципа „ALARA“ („толкова ниски, колкото е разумно постижимо“). За да се даде възможност на производителите на фуражи да управляват неизбежното преминаване, следва да се предвиди стойност на преминаване от приблизително 3 % от максимално разрешеното съдържание по отношение на фуражите за по-слабо чувствителните нецелеви животински видове и от приблизително 1 % от максимално разрешеното съдържание за фуражите, предназначени за чувствителни нецелеви животински видове, и за фуражите, които се използват в периода преди клането на животните. Стойността на преминаване от 1 % следва да се смята за приемлива и за кръстосаното замърсяване както на други фуражи за целеви видове, в които не се добавят кокцидиостатици или хистомоностатици, така и по отношение на нецелевите фуражи за „животни, отглеждани за продължително производство на храни“, като например млечни крави или кокошки носачки, когато е установено преминаване от фуражи в храни от животински произход. Когато се дават фуражни суровини директно на животни или се използват допълващи фуражи, тяхната употреба не следва да води до експозиция на животните на по-високи нива на кокцидиостатици или хистомоностатици, отколкото съответстващите максимално допустими граници на експозиция, когато се използват единствено пълноценни фуражи в дневната дажба.
(6)
Що се отнася до коксидиостатиците наразин, никарбазин и лазалоцид натрий, приложение I към Директива 2002/32/ЕО следва да бъде изменено, за да се вземат предвид скорошните промени в разрешителните за тези вещества, а Регламент (ЕО) № 124/2009 на Комисията от 10 февруари 2009 г. за определяне на максимално допустимите граници за наличието на кокцидиостатици или хистомоностатици в храни в резултат на неизбежното преминаване на тези вещества в нецелеви фуражи (6) следва да бъде изменен впоследствие.
(7)
Приложения I и II към Директива 2002/32/ЕО вече неколкократно са били съществено адаптирани в миналото. Следователно е целесъобразно посочените приложения да бъдат консолидирани. Целесъобразно е, за да се подобри яснотата и четивността на посочените приложения, те да бъдат преструктурирани и да се хармонизира използваната терминология. Целесъобразно е, с оглед на това, че разпоредбите на приложенията са директно приложими и задължителни в своята цялост, посочените приложения да бъдат установени с регламент.
(8)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът изказаха възражения срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения I и II към Директива 2002/32/ЕО се заменят с текста на приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 юли 2011 г.
Разпоредбите по отношение на Ambrosia spp. се прилагат от 1 януари 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 юни 2011 година.
REGLAMENTO (UE) No 574/2011 DE LA COMISIÓN
de 16 de junio de 2011
por el que se modifica el anexo I de la Directiva 2002/32/CE del Parlamento Europeo y del Consejo con respecto a los contenidos máximos de nitritos, melamina y Ambrosia spp., y a la transferencia de determinados coccidiostáticos e histomonóstatos, y por la que se consolidan sus anexos I y II
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2002/32/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 7 de mayo de 2002, sobre sustancias indeseables en la alimentación animal (1), y, en particular, su artículo 8, apartado 1 y apartado 2, primer guión,
Considerando lo siguiente:
(1)
La Directiva 2002/32/CE prohíbe la utilización de los productos destinados a la alimentación animal cuyo contenido de sustancias indeseables supere los contenidos máximos fijados en su anexo I. Con respecto a determinadas sustancias indeseables, los Estados miembros deben llevar a cabo investigaciones encaminadas a determinar las fuentes de dichas sustancias cuando se rebasen los contenidos máximos establecidos en el anexo II de la mencionada Directiva.
(2)
Con respecto a los nitritos, se comprobó que los productos y subproductos procedentes de remolacha y caña de azúcar, y de la producción de almidón, contienen en determinadas condiciones cantidades de nitritos que sobrepasan los contenidos máximos establecidos recientemente en el anexo I de la Directiva 2002/32/CE. Además, parece que el método de análisis para la determinación de nitritos en los piensos no siempre ofrece resultados analíticos fiables con respecto a los productos y los subproductos procedentes de remolacha y caña de azúcar, y de la producción de almidón. Dado que la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria (EFSA) concluyó en su dictamen de 25 de marzo de 2009 (2) que la presencia de nitritos en los productos animales no plantea ninguna preocupación para la salud humana, los productos en cuestión deben quedar de momento exentos de los contenidos máximos de nitritos aplicables a las materias primas para piensos, mientras siguen examinándose las cantidades de nitritos en dichos productos y métodos apropiados de análisis.
(3)
En relación con la melamina, la EFSA adoptó el 18 de marzo de 2010 un dictamen científico sobre la melamina en la alimentación humana y animal (3). Las conclusiones de la EFSA muestran que la exposición a la melamina puede provocar la formación de cristales en las vías urinarias. Estos cristales causan lesiones tubulares proximales y se han observado en animales y niños debido a incidentes que implicaban la adulteración de piensos y de preparados para lactantes con melamina, en algunos casos con resultado de muerte. La Comisión del Codex Alimentarius ha establecido contenidos máximos para la melamina en la alimentación humana y animal (4). Procede incluir estos contenidos máximos en el anexo I de la Directiva 2002/32/CE para proteger la salud animal y la salud pública, ya que son conformes con las conclusiones del dictamen de la EFSA. Conviene eximir algunos aditivos para piensos de los contenidos máximos, ya que tienen inevitablemente un contenido de melamina superior al contenido máximo debido al proceso normal de producción.
(4)
Con respecto a Ambrosia spp., la EFSA concluyó en su dictamen de 4 de junio de 2010 (5) que los piensos para aves pueden ser una vía importante de dispersión de Ambrosia spp., especialmente en zonas no infectadas anteriormente, ya que contienen a menudo cantidades significativas de semillas no transformadas de Ambrosia spp. Por tanto, la prevención de la utilización de piensos para aves contaminados con semillas no transformadas de Ambrosia spp. evitará probablemente la mayor dispersión de Ambrosia spp. en la Unión. Ambrosia spp. constituye un motivo de preocupación para la salud pública debido a las propiedades alergénicas de su polen. La inhalación del polen de la planta puede causar, entre otros problemas, rinoconjuntivitis y asma. También hay indicios de alergenicidad al polen de Ambrosia spp. en los animales. Conviene, por tanto, limitar la presencia de semillas deAmbrosia spp. en las materias primas para piensos y los piensos compuestos que contengan granos y semillas no molidos, y establecer un contenido máximo de semillas de Ambrosia spp. en granos y semillas no molidos tan bajo como sea razonablemente posible (principio ALARA) mediante buenas prácticas agrícolas y técnicas de limpieza.
(5)
Con respecto a los coccidiostáticos y los histomonóstatos, puede haber transferencia de un lote de producción a otro cuando dichas sustancias se utilizan como aditivos autorizados para piensos. Dicha transferencia puede dar lugar a la contaminación de piensos producidos posteriormente con la presencia de trazas técnicamente inevitables de dichas sustancias -denominada transferencia o contaminación cruzada inevitable- en piensos en los que los coccidiostáticos y los histomonóstatos no están autorizados -denominados piensos a los que no están destinadas estas sustancias. Teniendo en cuenta la aplicación de buenas prácticas de fabricación, los contenidos máximos de transferencia inevitable de coccidiostáticos e histomonóstatos en piensos a los que no están destinados las sustancias deben establecerse con arreglo al principio ALARA («tan bajos como sea razonablemente posible»). A fin de permitir que el fabricante de piensos gestione la transferencia inevitable, un índice de transferencia de aproximadamente un 3 % del contenido máximo autorizado debe considerarse aceptable con respecto a los piensos para especies animales menos sensibles no objetivo, mientras que un índice de transferencia de aproximadamente un 1 % del contenido máximo autorizado debe considerarse aceptable con respecto a los piensos para especies animales sensibles no objetivo y los piensos utilizados en el período previo al sacrificio. El índice de transferencia del 1 % también debe considerarse aceptable en la contaminación cruzada de otros piensos para especies objetivo a los que no se han añadido coccidiostáticos o histomonóstatos, y para piensos a los que no están destinadas esas sustancias dados a «animales dedicados a la producción continua de alimentos», como las vacas lecheras o las gallinas ponedoras, en caso de que haya pruebas de que existe transferencia de los piensos a los alimentos de origen animal. Cuando se dan directamente a los animales materias primas para piensos o se utilizan piensos complementarios, el nivel de exposición de los animales a los coccidiostáticos o los histomonóstatos no debe rebasar los niveles máximos de exposición correspondientes cuando se utilizan solamente piensos completos en una ración diaria.
(6)
Con respecto a los coccidiostáticos narasina, nicarbacina y lasalocid de sodio, el anexo I de la Directiva 2002/32/CE debe modificarse en consecuencia para tener en cuenta las recientes modificaciones de las autorizaciones de dichas sustancias y el Reglamento (CE) no 124/2009 de la Comisión, de 10 de febrero de 2009, que establece los contenidos máximos de coccidiostáticos e histomonóstatos presentes en los alimentos como resultado de la transferencia inevitable de estas sustancias en los piensos a los que no están destinadas (6).
(7)
Los anexos I y II de la Directiva 2002/32/CE se han adaptado sustancialmente y muchas veces en el pasado. Procede, por tanto, consolidar dichos anexos. Para mejorar su claridad y legibilidad, conviene reestructurarlos y armonizar la terminología. Dado que las disposiciones incluidas en los anexos son de aplicación directa y vinculantes en su totalidad, procede establecer esos anexos mediante un reglamento.
(8)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal, y ni el Parlamento Europeo ni el Consejo se han opuesto a ellas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Los anexos I y II de la Directiva 2002/32/CE se sustituyen por el texto que figura en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 1 julio 2011.
Las disposiciones relativas a Ambrosia spp. se aplicarán a partir del 1 de enero de 2012.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 16 de junio de 2011.