РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 333/2011 НА СЪВЕТА
от 31 март 2011 година
за установяване на критерии за това кога определени типове скрап престават да бъдат отпадъци по Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (1), и по-специално член 6, параграф 2 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след внасяне на проекта за мерки в Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
От оценката на множество потоци на отпадъци личи, че за пазарите за рециклиране на метални отпадъци би било от полза да бъдат разработени конкретни критерии за установяване кога скрап, получен от отпадъци, престава да бъде отпадък. Посочените критерии следва да осигурят високо равнище на опазване на околната среда. Те не следва да нарушават класифицирането на скрапа като отпадък от страна на трети държави.
(2)
Доклади на Съвместния изследователски център на Европейската комисия показват, че съществува пазар и търсене на скрап от чугун, стомана и алуминий, който се използва като изходна суровина в стоманодобивни заводи и леярни, заводите за рафиниране и претопяване на алуминий за целите на производството на метали. Следователно скрапът от чугун, стомана и алуминий следва да бъде достатъчно чист и да отговаря на съответните стандарти и спецификации за скрапа, изисквани в металургичния отрасъл.
(3)
Критериите за определяне на това кога скрапът от чугун, стомана и алуминий престава да бъде отпадък следва да гарантират, че скрапът от чугун, стомана и алуминий, получен от дейност по оползотворяване на отпадъци, отговаря на техническите изисквания на металургичната промишленост и е в съответствие със съществуващото законодателство и стандарти, приложими за продуктите, и като цяло не води до вредно въздействие върху околната среда или човешкото здраве. Доклади на Съвместния изследователски център на Европейската комисия показват, че предложените критерии по отношение на отпадъците, използвани за подаване на материал за процеса на оползотволяване, по отношение на процесите и методите на преработка, както и по отношение на скрапа от процеса на възстановяване на метала, отговарят на тези цели, тъй като те следва да доведат до производство на скрап от чугун, стомана и алуминий без опасни свойства и с достатъчно ниско съдържание на неметални съставки.
(4)
С цел да се осигури съответствие с критериите е целесъобразно да се предвиди предоставянето на информация за скрапа, който вече не е отпадък, и прилагането на система за управление на качеството.
(5)
Възможно е да се наложи преразглеждане на критериите, ако въз основа на наблюдение на развитието на пазарните условия за скрапа от чугун, стомана и алуминий бъдат наблюдавани неблагоприятни последици за пазарите на рециклиране на скрап от чугун, стомана и алуминий, по специално по отношение на наличието и достъпа до такъв скрап.
(6)
За да се позволи на операторите да се приспособят към критериите за определяне кога скрапът престава да бъде отпадък, е целесъобразно да се предвиди подходящ период от време преди началото на прилагането на настоящия регламент.
(7)
Комитетът, създаден съгласно член 39, параграф 1 от Директива 2008/98/ЕО, не е дал становище относно мерките, предвидени в настоящия регламент, и поради това Комисията представи на Съвета предложение, свързано с тези мерки, и го препрати на Европейския парламент.
(8)
Европейският парламент не е възразил срещу проекта за мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя критерии за това кога скрапът от чугун, стомана и алуминий, включително скрапът от сплави на алуминия, престава да бъде отпадък.
Член 2
Определения
За целите на прилагането на настоящия регламент се прилагат определенията, установени в Директива 2008/98/ЕО.
Освен това се прилагат и следните определения:
а)
„скрап от чугун и стомана“ означава метален лом, състоящ се главно от чугун и стомана;
б)
„алуминиев скрап“ означава метален лом, състоящ се главно от алуминий и сплави на алуминия;
в)
„притежател“ е физическото или юридическото лице, което притежава скрап;
г)
„производител“ означава притежател, който прехвърля скрап на друг притежател за първи път като скрап, който е престанал да бъде отпадък;
д)
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което въвежда на митническата територия на Съюза скрап, който е престанал да бъде отпадък;
е)
„квалифициран персонал“ означава персонал, който е квалифициран благодарение на опита си или на обучение да следи и оценява характеристиките на скрапа;
ж)
„визуална проверка“ означава проверка на скрап, обхващаща всички части на партида и с използване на човешките сетива или неспециализирано оборудване;
з)
„партида“ означава партида от скрап, която е предназначена за доставка от производител на друг притежател и може да се съдържа в една или няколко транспортни единици, като например контейнери.
Член 3
Критерии за скрап от чугун и стомана
Скрапът от чугун и стомана престават да бъде отпадък, когато при прехвърляне от производителя на друг притежател са изпълнени всички условия по-долу:
а)
отпадъците, използвани за подаване в процеса на оползотворяване, отговарят на критериите, установени в раздел 2 от приложение I;
б)
отпадъците, използвани за подаване в процеса на оползотворяване, са обработени в съответствие с критериите, установени в раздел 3 от приложение I;
в)
скрапът от чугун и стомана, получаван от процеса на оползотворяване, отговаря на критериите, установени в раздел 1 от приложение I;
г)
производителят е изпълнил изискванията, установени в членове 5 и 6.
Член 4
Критерии за алуминиев скрап
Алуминиевият скрап, включително скрапът от сплави на алуминия, престава да бъде отпадък, когато при прехвърляне от производителя на друг притежател са изпълнени всички условия по-долу:
а)
отпадъците, използвани за подаване в процеса на оползотворяване, отговарят на критериите, установени в раздел 2 от приложение II;
б)
отпадъците, използвани за подаване в процеса на оползотворяване, са обработени в съответствие с критериите, установени в раздел 3 от приложение II;
в)
алуминиевият скрап, получаван от процеса на оползотворяване, отговаря на критериите, установени в раздел 1 от приложение II;
г)
производителят е изпълнил изискванията, установени в членове 5 и 6.
Член 5
Декларация за съответствие
1. За всяка партида от скрап производителят или вносителят издава декларация за съответствие по образеца, който се съдържа в приложение III.
2. Производителят или вносителят предава декларацията за съответствие на следващия притежател на партидата скрап. Производителят или вносителят запазва копие от декларацията за съответствие най-малко една година след датата на издаването ѝ и при поискване я представя на компетентните органи.
3. Декларацията за съответствие може да бъде в електронна форма.
Член 6
Управление на качеството
1. Производителят прилага система за управление на качеството, подходяща за доказване на съответствието с критериите, посочени съответно в членове 3 и 4.
2. Системата за управление на качеството включва съвкупност от документирани процедури относно всеки от следните аспекти:
а)
приемен контрол на отпадъци, използвани като входящ материал в процеса на оползотворяване в съответствие с раздел 2 от приложения I и II;
б)
мониторинг на процесите на обработка и методите, описани в раздел 3.3 от приложения I и II;
в)
мониторинг на качеството на металния скрап, получен от процеса на възстановяване на метала, в съответствие с раздел 1 от приложения I и II (включително вземане на проби и анализ);
г)
ефективност на мониторинга на радиацията в съответствие с раздел 1.5 от приложения I и II съответно;
д)
обратна информация от клиентите относно съответствието на качеството на скрапа;
е)
водене на отчетност на резултатите от мониторинга, провеждан съгласно букви а)-г);
ж)
преглед и подобряване на системата за управление на качеството;
з)
обучение на персонала.
3. Системата за управление на качеството също така предвижда конкретните изисквания за мониторинг, установени в приложения I и II за всеки критерий.
4. Когато някоя от обработките, посочени в раздел 3.3 от приложение I или раздел 3.3 от приложение II, се извършва от предишен притежател, производителят гарантира, че доставчикът прилага система за управление на качеството, която отговаря на изискванията на настоящия член.
5. Съответствието на системата за управление на качеството с изискванията на настоящия член се проверява от орган за оценка на съответствието по смисъла на Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. за определяне на изискванията за акредитация и надзор на пазара във връзка с предлагането на пазара на продукти (2), който е получил акредитация в съответствие с посочения регламент, или от някакъв друг проверяващ орган по околната среда по смисъла на член 2, точка 20, буква б) от Регламент (ЕО) № 1221/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г. относно доброволното участие на организации в Схемата на Общността за управление по околна среда и одит (EMAS) (3). Проверката се извършва на всеки три години.
6. Вносителят изисква от своите доставчици да прилагат система за управление на качеството, която отговаря на изискванията на параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член и е проверена от независим външен проверяващ.
7. Производителят предоставя на компетентните органи достъп до системата за управление на качеството при поискване.
Член 7
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 9 октомври 2011 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 31 март 2011 година.
REGLAMENTO (UE) No 333/2011 DEL CONSEJO
de 31 de marzo de 2011
por el que se establecen criterios para determinar cuándo determinados tipos de chatarra dejan de ser residuos con arreglo a la Directiva 2008/98/CE del Parlamento Europeo y del Consejo
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2008/98/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de noviembre de 2008, sobre los residuos y por la que se derogan determinadas Directivas (1), y, en particular, su artículo 6, apartado 2,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa presentación de las medidas propuestas al Parlamento Europeo,
Considerando lo siguiente:
(1)
Una evaluación realizada en relación con varios flujos de residuos concluye que para los mercados del reciclado de chatarra sería beneficioso que se elaboraran criterios específicos para determinar cuándo la chatarra obtenida de residuos deja de ser residuo. Esos criterios deben garantizar un nivel elevado de protección del medio ambiente. Esos mismos criterios no deben impedir que la chatarra pueda clasificarse como residuo en terceros países.
(2)
Informes del Centro Común de Investigación de la Comisión Europea han demostrado que existe mercado y demanda de chatarra de hierro, acero y aluminio para su utilización como materia prima en acerías, fundiciones, refinerías y refundiciones de aluminio con la intención de producir metales. La chatarra de hierro, acero y aluminio debe, por tanto, ser suficientemente pura y cumplir las normas y especificaciones que exige a la chatarra la industria de la producción de metales.
(3)
Los criterios para determinar cuándo la chatarra de hierro, acero y aluminio deja de ser residuo deben garantizar que la chatarra de esos tipos resultante de una operación de recuperación cumpla los requisitos técnicos de la industria de la producción de metales, así como la legislación y las normas existentes aplicables a los productos, y no dé lugar a impactos globales negativos para el medio ambiente o la salud humana. Informes del Centro Común de Investigación de la Comisión Europea demuestran que los criterios propuestos en relación con los residuos utilizados como materia prima en la operación de recuperación y en los procesos y técnicas de tratamiento, así como en relación con la chatarra resultante de la operación de recuperación, cumplen esos objetivos, ya que deben conducir a la producción de chatarra de hierro, acero y aluminio sin características peligrosas y suficientemente exenta de compuestos no metálicos.
(4)
Para garantizar el cumplimiento de los criterios, conviene prever la oferta de información sobre la chatarra que ha dejado de ser residuo y la aplicación de un sistema de gestión de la calidad.
(5)
Puede resultar necesario revisar los criterios si, tras seguir el desarrollo de las condiciones de mercado para la chatarra de hierro, acero y la chatarra de aluminio, se observan efectos adversos sobre lo mercados del reciclado de esos tipos de chatarra, en particular por lo que se refiere a su disponibilidad y acceso.
(6)
Para que los operadores puedan adaptarse a los criterios que determinan cuándo la chatarra deja de ser residuo, conviene prever que transcurra un período de tiempo razonable antes de que se aplique el presente Reglamento.
(7)
El Comité establecido por el artículo 39, apartado 1, de la Directiva 2008/98/CE, no ha emitido ningún dictamen sobre las medidas previstas en el presente Reglamento y, por consiguiente, la Comisión presenta al Consejo una propuesta en relación con las medidas, que remite al Parlamento Europeo.
(8)
El Parlamento Europeo no se ha opuesto a las medidas propuestas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Objeto
El presente Reglamento establece criterios para determinar cuándo la chatarra de hierro, acero y aluminio, incluida la chatarra de aleación de aluminio, deja de ser residuo.
Artículo 2
Definiciones
A efectos del presente Reglamento, serán aplicables las definiciones contenidas en la Directiva 2008/98/CE.
Asimismo, se entenderá por:
a) «chatarra de hierro y acero»: la chatarra compuesta principalmente por hierro y acero;
b) «chatarra de aluminio»: la chatarra compuesta principalmente por aluminio y aleación de aluminio;
c) «poseedor»: la persona física o jurídica que posee la chatarra;
d) «productor»: el poseedor que transfiere chatarra a otro poseedor por primera vez como chatarra que ha dejado de ser residuo;
e) «importador»: la persona física o jurídica establecida en la Unión que introduce chatarra que ha dejado de ser residuo en el territorio aduanero de la Unión;
f) «personal cualificado»: el personal cualificado por su experiencia o formación para controlar y evaluar las propiedades de la chatarra;
g) «inspección ocular»: la inspección de todas las partes de un envío de chatarra utilizando los sentidos humanos o cualquier otro equipo no especializado;
h) «envío»: un lote de chatarra que un productor destina a otro poseedor y que puede estar contenido en una o varias unidades de transporte, por ejemplo contenedores.
Artículo 3
Criterios aplicables a la chatarra de hierro y acero
La chatarra de hierro y acero dejará de ser residuo cuando, una vez transferida del productor a otro poseedor, cumpla todas las condiciones siguientes:
a)
el residuo utilizado como materia prima en la operación de recuperación cumple los criterios establecidos en la sección 2 del anexo I;
b)
el residuo utilizado como materia prima en la operación de recuperación se ha tratado de conformidad con los criterios establecidos en la sección 3 del anexo I;
c)
la chatarra de hierro y acero resultante de la operación de recuperación cumple los criterios establecidos en la sección 1 del anexo I;
d)
el productor ha satisfecho los criterios establecidos en los artículos 5 y 6.
Artículo 4
Criterios aplicables a la chatarra de aluminio
La chatarra de aluminio, incluida la chatarra de aleación de aluminio, dejará de ser residuo cuando, una vez transferida del productor a otro poseedor, cumpla todas las condiciones siguientes:
a)
el residuo utilizado como materia prima en la operación de recuperación cumple los criterios establecidos en la sección 2 del anexo II;
b)
el residuo utilizado como materia prima en la operación de recuperación se ha tratado de conformidad con los criterios establecidos en la sección 3 del anexo II;
c)
la chatarra de aluminio resultante de la operación de recuperación cumple los criterios establecidos en la sección 1 del anexo II;
d)
el productor ha satisfecho los criterios establecidos en los artículos 5 y 6.
Artículo 5
Declaración de conformidad
1. El productor o el importador emitirá, en relación con cada envío de chatarra, una declaración de conformidad según el modelo que figura en el anexo III.
2. El productor o el importador transmitirá la declaración de conformidad al siguiente poseedor del envío de chatarra. El productor o el importador conservarán una copia de la declaración de conformidad durante al menos un año tras la fecha de su emisión y la pondrán a disposición de las autoridades competentes previa solicitud.
3. La declaración de conformidad puede presentarse en formato electrónico.
Artículo 6
Gestión de la calidad
1. El productor aplicará un sistema de gestión de la calidad apto para demostrar el cumplimiento de los criterios indicados en los artículos 3 y 4, respectivamente.
2. El sistema de gestión de la calidad constará de una serie de procedimientos documentados en relación con cada uno de los aspectos siguientes:
a)
control de la admisión de los residuos utilizados como materia prima en la operación de recuperación como se establece en la sección 2 de los anexos I y II;
b)
supervisión del proceso y las técnicas de tratamiento descritas en la sección 3.3 de los anexos I y II;
c)
control de la calidad de la chatarra resultante de la operación de recuperación como se establece en la sección 1 de los anexos I y II (muestreo y análisis incluidos);
d)
efectividad del control de las radiaciones como se establece en la sección 1.5 de los anexos I y II, respectivamente;
e)
observaciones de los clientes sobre el cumplimiento de los requisitos de calidad de la chatarra;
f)
registro de los resultados de los controles realizados con arreglo a las letras a) a d);
g)
revisión y perfeccionamiento del sistema de gestión de la calidad;
h)
formación del personal.
3. El sistema de gestión de la calidad prescribirá asimismo los requisitos específicos sobre control establecidos en los anexos I y II respecto a cada criterio.
4. En caso de que alguno de los tratamientos indicados en la sección 3.3 del anexo I o en la sección 3.3 del anexo II los realice un poseedor anterior, el productor se asegurará de que el proveedor aplique un sistema de gestión de la calidad que cumpla los requisitos del presente artículo.
5. Un organismo de evaluación de la conformidad como se define en el Reglamento (CE) no 765/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 9 de julio de 2008, por el que se establecen los requisitos de acreditación y vigilancia del mercado relativos a la comercialización de los productos (2), que haya obtenido una acreditación con arreglo a ese Reglamento, o cualquier otro verificador medioambiental, como se define en el artículo 2, apartado 20, letra b), del Reglamento (CE) no 1221/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 25 de noviembre de 2009, relativo a la participación voluntaria de organizaciones en un sistema comunitario de gestión y auditoría medioambientales (EMAS) (3), verificará si el sistema de gestión de la calidad cumple los requisitos del presente artículo. La verificación se llevará a cabo cada tres años.
6. El importador exigirá a sus proveedores que apliquen un sistema de gestión de la calidad que cumpla los requisitos establecidos en los apartados 1, 2 y 3 del presente artículo y haya sido verificado por un verificador externo independiente.
7. El productor facilitará a las autoridades competentes el acceso al sistema de gestión de la calidad, previa solicitud.
Artículo 7
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 9 de octubre de 2011.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 31 de marzo de 2011.