РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 декември 2010 година
за формулиране на критерии за прилагането в танкери за втечнен природен газ на алтернативни технологични методи вместо използването на нискосернисти корабни горива, отговарящи на изискванията на член 4б от Директива 1999/32/ЕО на Съвета относно намаляването на съдържанието на сяра в определени течни горива, изменена с Директива 2005/33/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно съдържанието на сяра в корабните горива
(нотифицирано под номер C(2010) 8753)
(текст от значение за ЕИП)
(2010/769/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 1999/32/ЕО на Съвета от 26 април 1999 г. относно намаляването на съдържанието на сяра в определени течни горива (1), изменена с Директива 2005/33/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2), и по-специално член 4в от цитираната директива,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 4б от директивата се изисква от 1 януари 2010 г. корабите да не използват, когато са закотвени в пристанища на Общността, корабни горива със съдържание на сяра над 0,1 тегловни процента. Това изискване, обаче, не се отнася за горивата, използвани на борда на кораби, прилагащи одобрени технологии за намаление на емисиите съгласно член 4в.
(2)
В член 4в, параграф 4 е посочено, че държавите-членки могат да разрешават на корабите да използват вместо нискосернисти корабни горива, отговарящи на изискванията на член 4б, одобрена технология за намаление на емисиите, при условие че тези кораби постигат дълготрайни намаления на емисиите, които са най-малкото равностойни на намаленията, които биха постигнали чрез прилагане на посочените в директивата ограничения за съдържанието на сяра в горивата.
(3)
В член 4в, параграф 3 е предвидено да бъдат формулирани критерии за използването на технологични методи за намаление на емисиите от страна на кораби под всякакъв флаг, намиращи се в закрити пристанища и устия в Общността, в съответствие с процедурата, посочена в член 9, параграф 2 от директивата. Тези критерии следва да бъдат съобщени на Международната морска организация (IMO).
(4)
Често танкерите за втечнен природен газ разполагат с предназначени за два вида гориво котли, които могат да използват и изпарилата се част от втечнения природен газ, и тежко корабно гориво, за цели по задвижването на кораба и за операции по товара. За да могат да изпълняват изискванията на директивата, повечето от танкерите за втечнен природен газ, посещаващи пристанища в ЕС, биха могли да използват технология за намаление на емисиите чрез използване на смес от корабни горива и от изпарилата се част от втечнения природен газ, така че генерираните серни емисии да съответстват на тези при изгарянето на корабно гориво със съдържание на сяра равно на или под 0,1 %.
(5)
В дългосрочен план, изпарилата се част от втечнения природен газ би могло да се използва като основно гориво при закотвено положение, като по този начин се постигнат по-малки серни емисии в сравнение с емисиите при използване на горива, чието съдържание на сяра отговаря на предписаните в директивата норми.
(6)
Предвидените в настоящото решение мерки са в съответствие със становището на Комитета, създаден съгласно член 9, параграф 2 от директивата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Танкер за втечнен природен газ (LNG Carrier) се нарича кораб, който е конструиран или приспособен и се използва за превоз в насипно състояние на втечнен природен газ, съгласно определението в Международния правилник за конструиране и съоръжаване на кораби, превозващи втечнен природен газ в насипно състояние (International Code for the Construction and Equipment of Ships Carrying Liquefied Gases in Bulk - IGC Code).
Член 2
При постигането на съответствие с изискването за намаление на корабните емисии посредством алтернативен технологичен метод за намаление на емисиите, основаващ се на използването на смес от корабно гориво и на изпарилата се част от втечнения природен газ, танкерите за втечнен природен газ следва да използват и да спазват изчислителните критерии, формулирани в приложението.
Танкерите за втечнен природен газ могат да използват този алтернативен технологичен метод за намаление на емисиите при закотвено положение в пристанищата на Общността, като се допуска достатъчно време за екипажа да изпълни необходимите дейности за преминаване към работен режим с използване на смес от корабно гориво и изпарилата се част от втечнения природен газ възможно най-рано след пристигането на танкера при котвената стоянка, и съответно за изключване на този режим възможно най-късно преди отплаването.
Член 3
Постигнатото намаление на емисиите на серни оксиди в резултат на посочения в член 2 метод трябва да е поне равностойно на намалението на емисии, което би било постигнато при спазване на формулираните в директивата пределни стойности за съдържание на сяра в корабното гориво.
Член 4
Държавите-членки следва да изискват от танкерите за втечнен природен газ, които използват алтернативния технологичен метод за намаление на емисиите и посещават пристанища под тяхна юрисдикция, да правят подробни записи в корабния дневник относно количествата и вида на използваните на борда горива. За тази цел, посочените кораби следва да са съоръжени със системи за непрекъснат мониторинг и измерване на изпаряващия се втечнен природен газ и на потреблението на корабно гориво.
Член 5
Държавите-членки следва да вземат необходимите мерки за мониторинг и проверка на използването на алтернативния технологичен метод за намаление на емисиите в закотвено положение, по отношение на постигнатото намаление на емисиите от страна на танкерите за втечнен природен газ.
Член 6
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 13 декември 2010 година.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 13 de diciembre de 2010
por la que se establecen los criterios aplicables para que los buques de transporte de gas natural licuado empleen métodos tecnológicos como alternativa a la utilización de combustibles de uso marítimo con un bajo contenido de azufre que cumplan los requisitos del artículo 4 ter de la Directiva 1999/32/CE del Consejo, relativa a la reducción del contenido de azufre de determinados combustibles líquidos, modificada por la Directiva 2005/33/CE del Parlamento Europeo y del Consejo en lo relativo al contenido de azufre de los combustibles para uso marítimo
[notificada con el número C(2010) 8753]
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2010/769/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 1999/32/CE del Consejo, de 26 de abril de 1999, relativa a la reducción del contenido de azufre de determinados combustibles líquidos (1), modificada por la Directiva 2005/33/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (2), y, en particular, su artículo 4 quáter,
Considerando lo siguiente:
(1)
El artículo 4 ter de la Directiva 1999/32/CE exige que los buques que atraquen en puertos comunitarios dejen de utilizar desde el 1 de enero de 2010 combustibles de uso marítimo con un contenido de azufre superior al 0,1 % en masa. Este requisito, sin embargo, no se aplica a los combustibles utilizados a bordo de aquellos buques que, de conformidad con el artículo 4 quáter, empleen tecnologías aprobadas de reducción de emisiones.
(2)
Según el artículo 4 quáter, apartado 4, de esa Directiva, los Estados miembros pueden permitir que los buques utilicen una tecnología aprobada de reducción de emisiones como alternativa al uso de combustibles de uso marítimo que cumplan lo exigido en el artículo 4 ter, siempre que tales buques consigan de forma continua reducciones de emisiones al menos equivalentes a las que se lograrían aplicando los límites a los que sujeta la Directiva el azufre de los combustibles.
(3)
La misma Directiva dispone en su artículo 4 quáter, apartado 3, que se establezcan por el procedimiento al que se refiere su artículo 9, apartado 2, los criterios necesarios para que los buques de cualquier pabellón puedan utilizar métodos tecnológicos en puertos cercados, dársenas y estuarios de la Comunidad. Esos criterios deben comunicarse a la OMI.
(4)
Los buques de transporte de gas natural licuado (GNL) suelen estar provistos de una caldera doble que utiliza gas de evaporación y fuelóleo pesado para la propulsión y las operaciones de manipulación de la carga. Para poder cumplir los requisitos que exige la citada Directiva, la mayor parte de los buques de transporte de GNL que hacen escala en puertos de la UE podría utilizar tecnologías de reducción de emisiones que emplearan una mezcla de combustibles de uso marítimo y de gas de evaporación para producir emisiones de azufre iguales o inferiores al 0,1 %.
(5)
A largo plazo, se podría utilizar el gas de evaporación como combustible principal en muelle a fin de producir unas emisiones de azufre inferiores a las que se conseguirían aplicando los límites fijados en la Directiva para el contenido en azufre de los combustibles.
(6)
Las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité de reglamentación al que se remite el artículo 9, apartado 2, de la repetida Directiva.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Por buque de transporte de gas natural licuado (GNL) se entenderá todo buque de carga que se haya construido o adaptado y se utilice para el transporte a granel de gas natural licuado tal y como se define en el código internacional para la construcción y el equipo de buques que transporten gases licuados a granel (código CIG).
Artículo 2
Para cumplir el objetivo de recortar las emisiones de los buques con una tecnología de reducción alternativa que emplee una mezcla de combustible de uso marítimo y de gas de evaporación, los buques de transporte de GNL aplicarán los criterios de cálculo que se establecen en el anexo y se ajustarán a ellos.
Dichos buques podrán utilizar las tecnologías alternativas de reducción de emisiones mientras estén atracados en puertos de la Comunidad, dejando a la tripulación el tiempo suficiente para cualquier actuación que sea necesaria a fin de que la mezcla de combustible de uso marítimo y de gas de evaporación pueda emplearse durante el máximo tiempo posible entre la arribada del buque al muelle y el momento de su partida.
Artículo 3
La reducción de emisiones de azufre conseguida con la aplicación de las tecnologías a las que se refiere el artículo 2 deberá ser al menos equivalente a la reducción que se obtendría aplicando los límites que fija para el contenido en azufre de los combustibles la Directiva 1999/32/CE.
Artículo 4
Los Estados miembros requerirán que los buques de transporte de GNL que empleen una tecnología alternativa de reducción de emisiones y que hagan escala en los puertos de su jurisdicción inscriban en el diario de a bordo una anotación detallada del tipo y cantidad de combustibles utilizados por ellos. A tal fin, los buques dispondrán del equipo necesario para controlar y medir de forma permanente su consumo de gas de evaporación y de combustible de uso marítimo.
Artículo 5
Los Estados miembros tomarán las medidas oportunas para controlar y verificar el uso en muelle de las tecnologías alternativas de reducción de emisiones, basándose en los datos que faciliten los buques de transporte de GNL sobre los niveles de reducción conseguidos.
Artículo 6
Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 13 de diciembre de 2010.