РЕШЕНИЕ 2011/210/ОВППС НА СЪВЕТА
от 1 април 2011 година
относно военна операция на Европейския съюз в подкрепа на операциите за хуманитарна помощ, в отговор на кризисното положение в Либия („EUFOR Libya“)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 28 и член 43, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
като има предвид, че:
(1)
В своята резолюция относно мира и сигурността в Африка, приета на 26 февруари 2011 г. (Резолюция 1970 (2011) на ССООН), Съветът за сигурност на ООН (Съвета за сигурност) изрази дълбокото си безпокойство от положението в Либия и осъди насилието и употребата на сила срещу граждански лица. Освен това Съветът за сигурност призова всички държави-членки на Организацията на обединените нации да осигурят хуманитарна и друга сродна помощ в Либия.
(2)
В своята резолюция относно положението в Либия, приета на 17 март 2011 г. (Резолюция 1973 (2011) на ССООН), Съветът за сигурност припомни Резолюция 1970 (2011) на ССООН и изрази решимостта си да гарантира защитата на гражданското население и на населените с граждански лица области, както и бързото и безпрепятствено преминаване на хуманитарната помощ и безопасността на хуманитарните служители. Съветът за сигурност на ООН приветства и реакцията на съседни държави, и по-конкретно Тунис и Египет, в отговор на нуждите на бежанците и чуждестранните работници и призова международната общност да подкрепи тези усилия.
(3)
Освен това Съветът за сигурност оправомощи държави членки, които са нотифицирали генералния секретар на ООН и които действат индивидуално или чрез регионални организации или договорености и в сътрудничество с него и с държавите, членуващи в Лигата на арабските държави, да предприемат всички необходими мерки за защита на гражданското население и населените с граждански лица области в Либия, застрашени от нападение, като същевременно се изключва присъствието на чуждестранна окупационна сила на либийска територия под каквато и да е форма.
(4)
В заключенията си от 21 март 2011 г. Съветът изрази загрижеността си във връзка с положението в Либия и осъди грубото и систематично нарушаване на правата на човека, насилието и бруталните репресии на режима срещу либийския народ. Съветът изрази задоволство от приемането на Резолюция 1973 (2011) на ССООН и подчерта решимостта на Съюза да допринесе за нейното изпълнение и да действа колективно и решително за тази цел заедно с всички международни партньори, по-специално с Лигата на арабските държави и други регионални заинтересовани страни. Съветът потвърди, че основната цел на Съюза е защитата на гражданското население и оказването на подкрепа на либийския народ да осъществи стремежите си към демократично общество.
Съветът изрази също готовността на Съюза да окаже, в рамките на общата политика за сигурност и отбрана, подкрепа за хуманитарната помощ в отговор на искането на Службата на ООН за координация по хуманитарни въпроси (OCHA) и с координационната роля на ООН.
(5)
На 24 март 2011 г. Съветът одобри концепция за управление на кризи в отговор на кризата в Либия. По-нататъшното планиране следва да се съсредоточи върху подкрепата за предоставянето на хуманитарна помощ. По-специално операцията няма да се отрази върху неутралността или безпристрастността на участващите в хуманитарните дейности. Всяко решение за започване на операцията трябва да бъде предшествано от искане на ОСНА и трябва да бъде взето с оглед на настоящата оценка на риска и на заплахата.
(6)
С правителствата на Египет и Тунис се провеждат дейности за съгласуване и консултиране, за да се осигури тяхното разрешение за възможно военно присъствие на Съюза в техните страни.
(7)
Комитетът по политика и сигурност (КПС) следва да упражнява, под ръководството на Съвета и на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (върховният представител), политически контрол върху военната операция на Съюза, да ѝ осигурява стратегическо ръководство и да приема необходимите решения в съответствие с член 38, трета алинея от Договора за Европейския съюз (ДЕС).
(8)
Необходимо е да се договорят и сключат международни споразумения за участието на трети държави в операции на Съюза и за статута на силите и личния състав на Съюза.
(9)
Произтичащите от настоящото решение оперативни разходи с военни или отбранителни последици следва да се поемат от държавите-членки в съответствие с член 41, параграф 2 от ДЕС и в съответствие с Решение 2008/975/ОВППС на Съвета от 18 декември 2008 г. за създаване на механизъм за администриране на финансирането на общите разходи за операциите на Европейския съюз с военни и отбранителни последици (Athena) (1).
(10)
Член 28, параграф 1 от ДЕС дава правомощия на Съвета да приема решения за определяне на средствата, които трябва да се предоставят на Съюза. Референтната сума на общите разходи за военната операция на Европейския съюз за първоначалния четиримесечен срок представлява най-добрата оценка към настоящия момент и не засяга окончателните стойности за включване в бюджета, който трябва да се одобри в съответствие с правилата, предвидени в Athena.
(11)
В съответствие с член 5 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), Дания не участва в изготвянето и изпълнението на решения и действия на Съюза, свързани с въпросите на отбраната. Поради това Дания не участва във финансирането на настоящата операция,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Мисия
1. С цел укрепване на мандатите, предоставени с резолюции 1970 и 1973 (2011) на Съвета за сигурност на ООН, Съюзът, при отправено искане от Службата за координация по хуманитарните въпроси на ООН (OCHA), провежда в рамките на общата политика за сигурност и отбрана военна операция, наричана по-долу „EUFOR Libya“, в подкрепа на хуманитарната помощ в региона. Операцията се провежда при пълно зачитане на Насоките относно използването на военни и граждански сили и средства за защита при подкрепа на хуманитарните действия на ООН при сложни извънредни ситуации и Ръководството относно използването на чуждестранни военни средства при подкрепа за хуманитарните операции в контекста на настоящата криза в Северна Африка.
2. В подкрепа на тази политическа цел EUFOR Libya, при отправено искане от OCHA и при пълно зачитане на Ръководството и Насоките, посочени в параграф 1:
-
ще допринася за безопасното движение и евакуиране на разселени лица,
-
ще оказва с конкретни способности подкрепа за дейността на хуманитарните организации.
Член 2
Назначаване на командващ операцията на ЕС
За командващ операцията на Европейския съюз EUROF Libya се назначава контраадмирал Claudio GAUDIOSI.
Член 3
Определяне на щаба на операцията на ЕС
Оперативният щаб на EUFOR Libya се установява в Рим.
Член 4
Планиране и започване на операцията
Решението за започване на военната операция на Европейския съюз се приема от Съвета, с оглед на настоящата оценка на риска и заплахата, след одобрение на оперативния план и правилата за участие.
Член 5
Политически контрол и стратегическо ръководство
1. Под ръководството на Съвета и на върховния представител КПС упражнява политически контрол и стратегическо ръководство на EUFOR Libya. Съветът упълномощава КПС да взема необходимите решения в съответствие с член 38, трета алинея от ДЕС. Това упълномощаване включва правомощия за изменение на документите за планиране, включително оперативния план, командната верига и правилата за участие. То включва и правомощия за вземане на решения относно назначаването на командващ операцията на Европейския съюз и на командващ силите на Европейския съюз. Правото за вземане на решения по отношение на целите и прекратяването на EUFOR Libya остава в компетентност на Съвета.
2. КПС докладва редовно на Съвета.
3. КПС получава редовно доклади от председателя на Военния комитет на Европейския съюз (ВКЕС) относно провеждането на EUFOR Libya. КПС може според случая да кани на свои заседания командващия операцията на Европейския съюз или командващия силите на Европейския съюз.
Член 6
Военно ръководство
1. ВКЕС наблюдава правилното изпълнение на EUFOR Libya, провеждана под ръководството на командващия операцията на Европейския съюз.
2. ВКЕС получава редовно доклади от командващия операцията на Европейския съюз. Комитетът може според случая да кани на свои заседания командващия операцията или командващия силите на Европейския съюз.
3. Председателят на ВКЕС действа като основно лице за контакт с командващия операцията на Европейския съюз.
Член 7
Изпълнение и съгласуваност на действията на Съюза
1. Върховният представител осигурява изпълнението на настоящото решение и съгласуваността му с външната дейност на Съюза като цяло, включително дейността на Съюза в областта на хуманитарната помощ.
2. Командващият операцията на Европейския съюз подпомага върховния представител в изпълнението на настоящото решение.
Член 8
Сътрудничество с други участници
1. Планирането и провеждането на операцията се осъществяват в тясно сътрудничество и взаимно допълване с OCHA, която координира цялостно хуманитарната дейност, с Организацията на северноатлантическия договор и с други участници.
2. EUFOR Libya си сътрудничат тясно с определения(те) координатор(и) на ООН и с определения(те) координатор(и) на Лигата на арабските държави и членуващите в нея държави.
3. Провеждат се консултации с Африканския съюз съобразно необходимостта.
Член 9
Участие на трети държави
1. Без да се засяга независимостта на Съюза при вземането на решения или единната институционална рамка и съгласно съответните насоки на Европейския съвет, трети държави, и по-конкретно членуващите в Лигата на арабските държави, могат да бъдат поканени да участват в операцията.
2. Съветът упълномощава КПС да покани трети държави да предоставят принос и да взема съответните решения относно приемането на предложения за принос по препоръка на командващия операцията на Европейския съюз и ВКЕС.
3. Конкретните условия за участието на трети държави са предмет на споразумения, които се сключват съгласно член 37 от ДЕС и в съответствие с процедурата, предвидена в член 218 от ДФЕС. Когато Съюзът и трета държава са сключили споразумение, установяващо рамката за нейното участие в операции на Съюза за управление на кризи, разпоредбите на това споразумение се прилагат по отношение на настоящата операция.
4. Трети държави със съществен военен принос към EUFOR Libya имат същите права и задължения по отношение на текущото управление на операцията като държавите-членки, участващи в операцията.
5. Съветът упълномощава КПС да вземе необходимите решения за създаване на Комитет на участващите държави, ако трети държави имат съществен военен принос.
Член 10
Статут на силите на Съюза и личния им състав
Статутът на силите на Съюза и личния им състав, включително привилегиите, имунитетите и други гаранции, необходими за осъществяването и безпрепятственото изпълнение на тяхната мисия, могат да бъдат предмет на споразумения, сключени съгласно член 37 от ДЕС, и в съответствие с процедурата, предвидена в член 218, параграф 3 от ДФЕС.
Член 11
Финансови разпоредби
1. Общите разходи за EUFOR Libya се управляват в съответствие с Решение 2008/975/ОВППС.
2. Референтната сума за общите разходи на EUFOR Libya възлиза на 7 900 000 евро. Процентът от референтната сума, посочена в член 25, параграф 1 от Решение 2008/975/ОВППС, е 30 %.
Член 12
Предоставяне на информация на трети страни
1. Върховният представител се упълномощава да предоставя на Африканския съюз, Египет, Лигата на арабските държави, Организацията на обединените нации, Тунис и на други трети страни, свързани с настоящото решение, класифицирана информация и класифицирани документи на Съюза, изготвени за целите на EUFOR Libya, до съответното ниво на класификация и съгласно разпоредбите относно сигурността на Съвета (2).
2. Върховният представител е упълномощен да предоставя на Африканския съюз, Египет, Лигата на арабските държави, ООН, Тунис и на други трети страни, свързани с настоящото решение, некласифицирани документи на Съюза, свързани с разискванията на Съвета относно EUFOR Libya, по отношение на които съществува задължение за служебна тайна съгласно член 6, параграф 1 от Процедурния правилник на Съвета (3).
Член 13
Влизане в сила и прекратяване
1. Настоящото решение влиза в деня на приемането му.
2. EUFOR Libya се прекратява най-късно четири месеца след достигане на първоначална оперативна готовност, освен ако Съветът не реши друго.
3. Настоящото решение се отменя на по-късната от двете дати - датата на закриване на щаба на операцията на Европейския съюз или на щаба на въоръжените сили, в съответствие с одобрените планове за прекратяване на EUFOR Libya и без да се засягат съответните процедури по отношение на одита и представянето на счетоводните отчети за нея, установени в Решение 2008/975/ОВППС.
Съставено в Брюксел на 1 април 2011 година.
DECISIÓN 2011/210/PESC DEL CONSEJO
de 1 de abril de 2011
sobre una operación militar de la Unión Europea en apoyo de las operaciones de asistencia humanitaria como respuesta a la situación de crisis existente en Libia («EUFOR Libia»)
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de la Unión Europea y, en particular, su artículo 28 y su artículo 43, apartado 2,
Vista la propuesta de la Alta Representante de la Unión para Asuntos Exteriores y Política de Seguridad,
Considerando lo siguiente:
(1)
En su Resolución relativa a la paz y la seguridad en África, adoptada el 26 de febrero de 2011 [RCSNU 1970 (2011)], el Consejo de Seguridad de las Naciones Unidas (denominado en lo sucesivo «el Consejo de Seguridad») expresó grave preocupación por la situación en Libia y condenó la violencia y el empleo de la fuerza contra civiles. Además, el Consejo de Seguridad exhortó a todos los Estados miembros de las Naciones Unidas a que pongan a disposición asistencia humanitaria y ayuda conexa en Libia.
(2)
En su resolución sobre la situación en Libia, adoptada el 17 de marzo de 2011 [RCSNU 1973 (2011)] el Consejo de Seguridad recordó su Resolución 1970 (2011) y expresó su determinación de asegurar la protección de los civiles y de las zonas pobladas por civiles, así como el tránsito rápido y sin trabas de la asistencia humanitaria y la seguridad del personal de asistencia sanitaria. También acogió con beneplácito la respuesta de los Estados vecinos, en particular Túnez y Egipto, para atender las necesidades de los refugiados y los trabajadores extranjeros, y exhortó a la comunidad internacional a que apoye estos esfuerzos.
(3)
Además, el Consejo de Seguridad autorizó a los Estados miembros que hubieran notificado previamente al Secretario General de las Naciones Unidas a que, actuando a título nacional o por conducto de organizaciones o acuerdos regionales y en cooperación con él y con los Estados miembros de la Liga de Estados Árabes, adoptasen todas las medidas necesarias para proteger a los civiles y las zonas pobladas por civiles que están bajo amenaza de ataque en Libia, aunque excluyendo el uso de una fuerza de ocupación extranjera de cualquier clase en cualquier parte del territorio libio.
(4)
En sus conclusiones de 21 de marzo de 2011, el Consejo manifestó su preocupación por la situación en Libia y condenó la grosera y sistemática violación de los derechos humanos, la violencia y la brutal represión ejercida por el régimen contra el pueblo libio. También manifestó su satisfacción por la adopción de la RCSNU 1973 (2011) y destacó la determinación de la Unión de contribuir a su aplicación y actuar colectiva y resueltamente, junto a todos los socios internacionales, en particular la Liga de Estados Árabes y otros actores regionales, a tal efecto. Confirmó que el principal objetivo de la UE es la protección de la población civil y el apoyo para que el pueblo libio realice sus aspiraciones de llegar a una sociedad democrática.
Puso de manifiesto asimismo el Consejo que la Unión está dispuesta a facilitar el apoyo de la Política Común de Seguridad y Defensa a la ayuda humanitaria en respuesta a la solicitud de la Oficina de Coordinación de Asuntos Humanitarios de las Naciones Unidas (OCAH) y bajo la función coordinadora de las Naciones Unidas.
(5)
El 24 de marzo de 2011, el Consejo aprobó un concepto de gestión de crisis para responder a la situación en Libia. La subsiguiente planificación debe orientarse al apoyo de la asistencia humanitaria. En particular, la operación no debe afectar a la neutralidad e imparcialidad de los actores humanitarios. Toda decisión sobre el inicio de la operación debe ir precedida de una solicitud de la OCAH y debe adoptarse a la luz de una evaluación del riesgo y amenazas existentes.
(6)
La estrecha coordinación con los Gobiernos de Egipto y de Túnez permitirá asegurar su autorización para una posible presencia militar de la Unión en sus respectivos países.
(7)
El Comité Político y de Seguridad (CPS) deberá ejercer, bajo la responsabilidad del Consejo y de la Alta Representante para Asuntos Exteriores y Política de Seguridad («la Alta Representante»), el control político de la operación militar de la Unión, asumir la dirección estratégica y tomar las decisiones pertinentes, de conformidad con el artículo 38, párrafo tercero, del Tratado de la Unión Europea (TUE).
(8)
Se deben negociar y celebrar acuerdos internacionales relativos a la participación de terceros Estados en operaciones de la Unión y al estatuto de las fuerzas y del personal de la Unión.
(9)
Los gastos operativos derivados de la presente Decisión, la cual tiene repercusiones en el ámbito militar y de la defensa, correrán a cargo de los Estados miembros con arreglo al artículo 41, apartado 2, del TUE y de acuerdo con la Decisión 2008/975/PESC del Consejo, de 18 de diciembre de 2008, por la que se crea un mecanismo para administrar la financiación de los costes comunes de las operaciones de la Unión Europea que tengan repercusiones en el ámbito militar o de la defensa («Athena») (1).
(10)
El artículo 28, apartado 1, del TUE faculta al Consejo para adoptar decisiones estableciendo los medios que haya que facilitar a la Unión. El importe de referencia financiera para los costes comunes, durante un período inicial de cuatro meses, de la operación militar de la Unión Europea constituye la mejor estimación actual y no prejuzga las cuantías finales que deban incluirse en el presupuesto que deberá aprobarse de conformidad con las normas establecidas en la Decisión Athena.
(11)
De conformidad con el artículo 5 del Protocolo sobre la posición de Dinamarca, anejo al TUE y al Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea (TFUE), Dinamarca no participa en la elaboración y aplicación de decisiones y acciones de la Unión que tengan repercusiones en el ámbito de la defensa. Por lo tanto, Dinamarca no participará en la financiación de esta operación.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Misión
1. Con miras a respaldar los mandatos de las Resoluciones 1970 y 1973 (2011) del Consejo de Seguridad de las Naciones Unidas, la Unión, a solicitud de la Oficina de Coordinación de Asuntos Humanitarios de las Naciones Unidas (OCAH), llevará a cabo, en el marco de la Política Común de Seguridad y Defensa, una operación militar, denominada en lo sucesivo «EUFOR Libia», destinada a apoyar la asistencia humanitaria en la región. La operación respetará plenamente las Directrices sobre utilización de recursos militares y de la defensa civil para apoyar las actividades humanitarias de las Naciones Unidas en situaciones de emergencia complejas así como la Guía sobre utilización de recursos militares extranjeros para operaciones de ayuda humanitaria en el contexto de la actual crisis en el norte de África.
2. En apoyo de este objetivo político, EUFOR Libia, si es requerida por la OCAH, respetando plenamente las Directrices y la Guía a que se refiere el apartado 1:
-
contribuirá a la circulación y la evacuación seguras de las personas desplazadas,
-
prestará ayuda con capacidades específicas a las organizaciones humanitarias en sus actividades.
Artículo 2
Nombramiento del comandante de la operación de la UE
Se nombra comandante de la operación de la Unión Europea de la EUFOR Libia al vicealmirante Claudio GAUDIOSI.
Artículo 3
Designación del cuartel general de la operación de la UE
El cuartel general operativo de la EUFOR Libia estará situado en Roma.
Artículo 4
Planificación e inicio de la operación
La Decisión sobre el inicio de la operación militar de la Unión Europea se adoptará por el Consejo, a la vista de una evaluación del riesgo y amenazas existentes, tras la aprobación del plan de operación y las reglas de enfrentamiento.
Artículo 5
Control político y dirección estratégica
1. Bajo la responsabilidad del Consejo y de la Alta Representante de la Unión para Asuntos Exteriores y Política de Seguridad («la Alta Representante»), el Comité Político y de Seguridad (CPS) ejercerá el control político y la dirección estratégica de la EUFOR Libia. El Consejo autoriza al CPS a que adopte las decisiones adecuadas de conformidad con el párrafo tercero del artículo 38 del Tratado de la Unión Europea (TUE). Esta autorización incluye, en particular, las competencias necesarias para modificar los documentos de planeamiento, incluido el plan de operación, la cadena de mando y las reglas de enfrentamiento. También incluye las competencias necesarias para adoptar las decisiones relativas al nombramiento del comandante de la operación o de la fuerza de la Unión Europea. El poder de decisión en relación con los objetivos y la terminación de la EUFOR Libia seguirá siendo competencia del Consejo.
2. El CPS informará al Consejo periódicamente.
3. El CPS recibirá de forma periódica informes del Presidente del Comité Militar de la Unión Europea (CMUE) sobre la ejecución de la EUFOR Libia. Cuando lo considere oportuno, el CPS podrá invitar al comandante de la operación o de la fuerza de la UE a asistir a sus reuniones.
Artículo 6
Dirección militar
1. El CMUE se encargará del seguimiento de la correcta ejecución de la EUFOR Libia, que se realiza bajo la responsabilidad del comandante de la operación de la Unión Europea.
2. El CMUE recibirá de forma periódica informes del comandante de la operación de la Unión Europea. Cuando lo considere oportuno, podrá invitar a este, o al comandante de de la fuerza de la UE, a sus reuniones.
3. El Presidente de la CMUE actuará como punto de contacto principal con el comandante de la operación de la Unión Europea.
Artículo 7
Ejecución y coherencia de la respuesta de la Unión
1. La Alta Representante garantizará la ejecución de la presente Decisión y su coherencia con la acción exterior de la Unión en su conjunto, incluidas las actividades de ayuda humanitaria de la Unión.
2. El comandante de la operación de la Unión Europea prestará asistencia a la Alta Representante en la ejecución de la presente Decisión.
Artículo 8
Cooperación con otros agentes
1. La planificación y ejecución de la operación se llevará a cabo en estrecha cooperación y complementariedad con la OCAH, que coordina la respuesta humanitaria en su conjunto, la Organización del Tratado del Atlántico Norte (OTAN) y otros actores.
2. EUFOR Libia cooperará estrechamente con el coordinador o los coordinadores designados por las Naciones Unidas así como con el coordinador o los coordinadores designados por la Liga de Estados Árabes, y con sus Estados miembros.
3. Se mantendrán consultas con la Unión Africana y la OTAN, según proceda.
Artículo 9
Participación de terceros Estados
1. Sin perjuicio de la autonomía de decisión de la Unión ni del marco institucional único de esta, y atendiendo a las orientaciones pertinentes del Consejo Europeo, se podrá invitar a terceros Estados, en particular a los Estados miembros de la Liga de Estados Árabes, a participar en la operación.
2. El Consejo autoriza al CPS a invitar a terceros Estados a que aporten contribuciones, y a adoptar, previa recomendación del comandante de la operación de la Unión Europea y del PCMUE, las decisiones apropiadas en materia de aceptación de las contribuciones propuestas.
3. Las disposiciones pormenorizadas para la participación de terceros Estados deben ser objeto de acuerdos celebrados con arreglo al artículo 37 del TUE y de conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 218 del TFUE. Cuando la Unión y un tercer Estado hayan celebrado un acuerdo que establezca un marco para la participación de este último en las operaciones de gestión de crisis de la Unión, lo dispuesto en dicho acuerdo será aplicable en el contexto de la presente operación.
4. Los terceros Estados que aporten contribuciones militares significativas a la EUFOR Libia tendrán, en relación con la gestión diaria de la operación, los mismos derechos y obligaciones que los Estados miembros que participen en ella.
5. El Consejo autoriza al CPS a que adopte las decisiones pertinentes sobre la creación de un comité de contribuyentes, si los terceros Estados aportan contribuciones militares significativas.
Artículo 10
Estatuto de las fuerzas y del personal dirigidos por la UE
El estatuto de las fuerzas y del personal dirigidos por la Unión, incluidos los privilegios, inmunidades y demás garantías necesarias para la realización y el buen funcionamiento de su misión podrá estar sometido a acuerdos celebrados con arreglo al artículo 37 del TUE y de conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 218, apartado 3, del TFUE.
Artículo 11
Disposiciones financieras
1. Los costes comunes de la EUFOR Libia se administrarán de conformidad con la Decisión 2008/975/PESC.
2. El importe de referencia financiera para los costes comunes de la EUFOR Libia ascenderá a 7 900 000 EUR. El porcentaje del importe de referencia indicado en el artículo 25, apartado 1, de la Decisión 2008/975/PESC queda fijado en el 30 %.
Artículo 12
Comunicación de información a terceras partes
1. Se autoriza a la Alta Representante a comunicar a la Unión Africana, la Liga de Estados Árabes, las Naciones Unidas, Egipto, Túnez y a otras terceras partes asociadas a la presente Decisión, información y documentos clasificados de la Unión que se hayan elaborado a los efectos de la EUFOR Libia, hasta el nivel de clasificación apropiado para cada una de ellas, de conformidad con las normas de seguridad del Consejo (2).
2. Se autoriza a la Alta Representante a comunicar a la Unión Africana, la Liga de Estados Árabes, las Naciones Unidas, Egipto, Túnez y a otras terceras partes asociadas a la presente Decisión, documentos no clasificados de la UE relativos a las deliberaciones del Consejo sobre la EUFOR Libia, amparados por el secreto profesional en virtud del artículo 6, apartado 1, del Reglamento interno del Consejo (3).
Artículo 13
Entrada en vigor y terminación
1. La presente Decisión entrará en vigor el día de su adopción.
2. La EUFOR Libia terminará, a menos que el Consejo decida otra cosa, a más tardar cuatro meses después de que se alcance la Capacidad Operativa Inicial.
3. La presente Decisión quedará derogada a partir de la fecha de cierre del cuartel general de operación o de la fuerza de la Unión Europea, de conformidad con el plan aprobado a efectos del final de la EUFOR Libia, y sin perjuicio de los procedimientos pertinentes en lo que se refiere a su auditoría y presentación de cuentas, conforme a lo establecido en la Decisión 2008/975/PESC.
Hecho en Bruselas, el 1 de abril de 2011.