РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 7 март 2012 година
относно държавна помощ № SA.29041 (C 28/2009, ex N 433/2009) Мерки в полза на Oltchim SA Râmnicu Vâlcea
(нотифицирано под номер C(2012) 1369)
(само текстът на румънски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/246/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „ДФЕС“), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него (1),
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид решението, с което Комисията реши да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на помощ C 28/2009 (ex N 433/2009) (2),
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 17 юли 2009 г. Румъния изпрати уведомление за две мерки за (наричано по-долу „уведомлението“) подкрепа на Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (наричано по-долу „Oltchim“ или „дружеството“): i) преобразуването на дълг към публичните органи в размер на 538 млн. RON (приблизително 128 млн. EUR (3)) в собствен капитал; и ii) държавна гаранция, обхващаща 80 % от търговски заем в размер на 424 млн. EUR. Румъния изпрати уведомление за тези две мерки за държавна подкрепа поради съображения за правна сигурност, като заяви, че те не включват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(2)
Преди това уведомление, на 10 април 2008 г. PCC SE (наричано по-долу „PCC“), дружество със седалище в Дуисбург, Германия, което понастоящем притежава миноритарен дял от 18,31 % в Oltchim, подаде официална жалба, в която твърди, че планираното преобразуване на дълга в собствен капитал включва несъвместима държавна помощ.
(3)
След регистрирането на жалбата Комисията обмени кореспонденция и информация с румънските органи, Oltchim и жалбоподателя, както и проведе няколко срещи с румънските органи и представители на Oltchim, от една страна, и с представители на жалбоподателя, от друга страна.
(4)
На 15 септември 2009 г. Комисията откри официална процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС относно мерките, за които е отправено уведомление (наричано по-долу „решението за откриване“). Румъния представи мнението си относно решението за откриване на 3 ноември 2009 г.
(5)
Решението за откриване беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 29 декември 2009 г. (4). С писма от 21 декември 2009 г. Комисията прикани осем дружества, които като конкуренти на Oltchim са потенциално заинтересовани от процедурата, да представят мнения относно решението за откриване.
(6)
Комисията получи мнения от пет трети страни: с писмо от 26 януари 2010 г. - от Vestolit GmbH & Co. KG (наричано по-долу „Vestolit“); с писмо от 26 януари 2010 г. - от Ineos ChlorVinyls (наричано по-долу „Ineos“); с писма от 27 януари 2010 г. и 28 януари 2010 г. - от две дружества, които поискаха поверителност по отношение на тяхната идентичност (наричани по-долу „анонимни страни I и II“); и с писмо от 29 януари 2010 г. - от г-н Virgil Bestea, частно лице.
(7)
Тези мнения бяха предадени на Румъния с писмо от 2 март 2010 г. Румъния отговори на мненията на горепосочените трети страни с писмо от 8 април 2010 г.
(8)
Шеста трета страна - Firebird Management LLC (наричано по-долу „Firebird“ - инвестиционен холдинг, притежаващ по това време 1,328 % от акциите на Oltchim - предостави информация и мнение с писма от 27 май 2010 г. и 8 юли 2010 г. Мненията на Firebird бяха предадени на Румъния с писма съответно от 25 юни 2010 г. и 27 юли 2010 г.
(9)
Жалбоподателят PCC предостави информация по случая с писма от 6 май 2010 г., 18 май 2010 г., 19 май 2010 г., 28 май 2010 г., 13 юни 2010 г., 18 юни 2010 г., 22 юли 2010 г., 6 август 2010 г., 2 септември 2010 г., 18 октомври 2010 г., 9 април 2011 г. и 14 април 2011 г. Освен тези мнения PCC изпрати много информация, свързана със случая, главно включваща различни статии от вестници и друга, предимно публично достъпна информация.
(10)
Освен това анонимни страни I и II (които също представиха мнения относно решението за откриване и които поискаха поверителност по отношение на тяхната идентичност) представиха допълнителна информация на 21 септември 2010 г., 22 февруари 2011 г., 28 февруари 2011 г., 26 юли 2011 г. и 28 октомври 2011 г.
(11)
Комисията предаде мненията, посочени по-горе в съображения (9) и (10), на Румъния в случаите, когато те съдържаха нова информация и доводи и бяха свързани с настоящата процедура, с писма от 25 юни 2010 г., 2 август 2010 г., 9 септември 2010 г., 22 септември 2010 г., 20 октомври 2010 г. и 23 ноември 2011 г.
(12)
Румъния отговори на допълнителните мнения, представени с писма от 30 юли 2010 г., 2 септември 2010 г., 12 октомври 2010 г., 26 октомври 2010 г., 23 ноември 2010 г. и 7 декември 2011 г. Тя също така предостави допълнителна информация по случая с писма от 29 март 2011 г., 14 април 2011 г., 27 юли 2011 г., 9 септември 2011 г. и 21 септември 2011 г.
(13)
След решението за откриване в Брюксел бяха проведени няколко срещи между службите на Комисията и румънските органи: на 30 юни 2010 г., 15 юли 2010 г., 19 май 2011 г. и 12 септември 2011 г. Службите на Комисията също проведоха няколко срещи с представители на жалбоподателя PCC.
(14)
С писмо от 22 юни 2011 г. румънските органи оттеглиха уведомлението си от 17 юли 2009 г. относно държавната гаранция за заем в размер на 424 млн. EUR. Те също така уведомиха Комисията, че запазват уведомлението си относно преобразуването на дълга в собствен капитал.
(15)
На 10 август 2011 г. румънското правителство одобри меморандум, който упълномощава представители на Министерството на икономиката, търговията и бизнес средата, AVAS (5) и Oltchim да приемат частноправна конвенция между AVAS и Oltchim, с която дружеството ще признае лихвите, начислени върху публичния дълг от 1 януари 2007 г. насам.
(16)
С писмо от 9 септември 2011 г. румънските органи обявиха, че Oltchim и AVAS възнамеряват да сключат горепосочената частноправна конвенция и че AVAS също така ще преобразува лихвите, начислени по този начин, в собствен капитал, заедно с главницата по дълга.
(17)
С писмо от 21 октомври 2011 г. румънският министър-председател Emil Boc изрази твърдия ангажимент на румънското правителство изцяло да приватизира Oltchim, включително целия дял, принадлежащ на държавните органи след преобразуването на дълга. Съобщението за приватизацията трябваше да бъде публикувано в края на март 2012 г., а приватизацията да бъдат завършена до края на май 2012 г. С писмо от 16 февруари 2012 г. новият румънски министър-председател Mihai-Răzvan Ungureanu потвърди тези ангажименти.
(18)
Румъния представи допълнителни мнения и информация с писма от 12 октомври 2011 г. и 23 декември 2011 г.
(19)
Писмата, посочени в съображения 17 и 18, показват, че Румъния е изменила уведомлението за мярка 1 в смисъл, че преобразуването на дълга към публичните органи в размер на 538 млн. RON трябва да бъде последвано от приватизацията на произтичащото от това дялово участие в Oltchim и че преобразуването трябва да бъде оценено с оглед на последващата приватизация.
II. ПРЕДИСТОРИЯ НА СЛУЧАЯ
II.1. Дружеството
(20)
Oltchim е голям румънски нефтохимически производител, произвеждащ поливинилхлорид (PVC), сода каустик, хлор, диоктил фталат (DOP) и полиетер полиоли. Основният продукт на дружеството е PVC (понастоящем около 37,5 % от общата му продукция) с пазарен дял в ЕС в размер на 2,1 % (6). Oltchim е едно от най-големите нефтохимически дружества в Румъния и Югоизточна Европа, произвеждащо 78 вида от 40 основни химически продукта. Дружеството изнася около 80 % от продукцията си в Европа и извън нея.
(21)
Oltchim е основният промишлен работодател във Vâlcea, румънски подпомаган регион съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. На 15 октомври 2011 г. работната сила се е състояла от 3 470 души (7). Поради настоящото трудно финансово положение дружеството временно е съкратило 1 000 служители през декември 2011 г. и още 993 служители през януари 2012 г (8).
(22)
Дружеството започва дейността си през 1966 г., през 1990 г. е реорганизирано и през 1997 г. е регистрирано на румънската фондова борса. Румънската държава (понастоящем чрез Министерството на икономиката) поддържа контролен дял от 54,8 % в дружеството. Основният миноритарен акционер е PCC, който е и жалбоподателят в тази процедура и също така притежава Rokita SA, полски конкурент на Oltchim, с дял от 18,31 %. Останалата част от акциите на дружеството се притежават от Nachbar Services Ltd (14,02 %), различни физически лица (11,04 %) и други юридически лица (1,81 %).
II.2. Събития преди присъединяването на Румъния към ЕС
II.2.1 Произход на публичния дълг
(23)
През периода 1992-2008 г. Oltchim инвестира общо приблизително 371 млн. EUR за модернизация на производствената си линия (от които 118,8 млн. EUR бяха инвестирани през 2007/2008 г.). Във връзка с някои от тези инвестиции през периода 1995-2000 г. Oltchim сключи поредица от 12 търговски заема приблизително на обща стойност 171 млн. DEM плюс 60 млн. USD. Заемите са подкрепени от държавни гаранции, издадени от Министерството на финансите.
(24)
Тъй като Oltchim не бе в състояние да изплати заемите, банките започнаха да изискват плащания по държавните гаранции от ноември 1999 г.
(25)
От 1999 г. до 2002 г. Министерството на финансите извършваше плащания по изисканите гаранции. То начисли значителни лихви и неустойки върху платените по този начин суми по държавните гаранции, станали изискуеми в периода 1999-2002 г., които варираха между 0,15 % и 0,3 % на ден, т.е. 54 %-110 % годишно (9).
(26)
До юни 2002 г. натрупаният дълг на Oltchim към Министерството на финансите, произтичащ от държавните гаранции плюс наложените върху тях лихви и неустойките, възлизаше на 303 млн. RON (приблизително 72 млн. EUR). По това време тази сума беше прехвърлена от Министерството на финансите на Румънската агенция (AVAS (10)), натоварена с възстановяването на публичния дълг, и беше консолидирана в щатски долари, така че да се запази стойността на дълга в хиперинфлационната среда, като получената по този начин сума беше 91 млн. USD.
(27)
В съответствие с румънското законодателство (Извънредна правителствена наредба 51/1998) AVAS не е имала специален мандат да налага лихви и неустойки върху публичния дълг, за чието събиране от дружествата длъжници е отговаряла.
II.2.2 Преобразуването на дълга от 2003 г.
(28)
Първият опит за приватизация на дружеството беше през 2001 г., когато AVAS договори и подписа с Exall Resources договор за продажба на дела на държавата в дружеството. Договорът за продажба беше отменен поради невъзможността на купувача да изпълни своите задължения за плащане и неговата неспособност да гарантира технологичните/екологичните инвестиции в дружеството.
(29)
Вторият опит за приватизация на Oltchim беше направен през октомври 2003 г., когато румънската агенция за приватизация APAPS публикува съобщение за продажба на дела на държавата. Потенциалните инвеститори бяха информирани, че публичният дълг ще бъде преобразуван в собствен капитал с цел повишаване на привлекателността на дружеството за потенциални инвеститори.
(30)
Тъй като потенциален инвеститор (Rompetrol) и миноритарни акционери обаче оспориха преобразуването на дълга от 2003 г. в румънски съдилища, офертата за приватизация беше отменена в началото на ноември 2003 г. Независимо от това през ноември 2003 г. дългът към AVAS в размер на 95 млн. USD (т.е. прехвърлените 91 млн. USD плюс допълнителните плащания, извършени от Министерството на финансите при прилагането на гаранциите и прехвърлени на AVAS от юни 2002 г.), равняващ се на 322 млн. RON, беше преобразуван в собствен капитал с решение на Общото събрание на акционерите на Oltchim (в което държавните представители имаха мнозинство от гласовете). Публичният дял в Oltchim по този начин се увеличи от 53,26 % до 95,73 %.
(31)
През ноември 2005 г. търговският съд във Vâlcea отмени решението на Общото събрание на Oltchim за преобразуване на дълга на основание, че преобразуването на дълга е било извършено, без да се даде възможност на миноритарните акционери също да участват в увеличаването на капитала.
(32)
През юни 2006 г. румънското правителство издаде Извънредна наредба (11), предоставяща мандат на държавните представители в Общото събрание на акционерите на Oltchim да гласуват за необжалване на решението на съда, с което беше отменено първото преобразуване на дълга, както и за предприемане на необходимите стъпки за възстановяване на положението преди преобразуването. Решението на съда за отмяна на преобразуването на дълга стана окончателно през август 2006 г. Намаляването на акционерния капитал действително настъпи през ноември 2007 г. Дългът, получен в резултат на отмяната на преобразуването на дълга, беше вписан отново в счетоводните сметки по историческа стойност от 95 млн. USD, впоследствие равняваща се на 317 млн. RON.
II.2.3 Допълнително натрупан дълг
(33)
След първото прехвърляне на дълга през юни 2002 г. на AVAS през периода юни 2002 г.-декември 2006 г. Министерството на финансите продължи да извършва плащания по държавните гаранции, които са станали изискуеми през ноември 1999 г. През периода 2003-2006 г., докато преобразуването на дълга от 2003 г. все още беше в сила, общата сума на допълнителните плащания, извършени от Министерството на финансите по изискуемите гаранции, възлизаше на 191 млн. RON. При прилагането на конвенцията, сключена през юни 2002 г. между Министерството на финансите и AVAS за прехвърляне на държавния дълг, Министерството на финансите също прехвърли всички тези вземания на AVAS на последователни траншове, следващи действителните плащания, извършени по гаранциите. AVAS също консолидира тези вземания в щатски долари, които през 2006 г. възлизаха на 60 млн. USD.
(34)
Така на 1 януари 2007 г. - датата на присъединяването на Румъния към ЕС - общият дълг на Oltchim към AVAS възлизаше на 60 млн. USD (12).
II.3. Събития след присъединяването на Румъния към ЕС
II.3.1 Развитие на дълга
(35)
От 1 януари 2007 г. насам всички плащания по външните заеми са извършени от Oltchim. Министерството на финансите вече не извършва никакви допълнителни плащания по държавните гаранции.
(36)
През ноември 2007 г. сумата от 95 млн. USD, получена в резултат на възстановяване на положението преди преобразуването на дълга, беше вписана в счетоводните сметки на Oltchim и добавена към сумата от 60 млн. USD, свързана с допълнителните плащания, като по този начин общата стойност на публичния дълг възлиза на 155 млн. USD (508 млн. RON). Този публичен дълг от 155 млн. USD е посочен в счетоводните сметки на Oltchim в румънски леи (т.е. 508 млн. RON). Оттогава насам този деноминиран в щатски долари дълг е отчитан в счетоводните сметки на Oltchim в румънски леи и сумата в румънски леи е останала непроменена, тъй като при всеки нов период на отчитане дружеството е вписвало в счетоводния отчет историческата стойност в румънски леи (13), която винаги е била по-висока от приложимата по това време настояща стойност, тъй като с течение на времето румънските леи поскъпнаха по отношение на щатските долари.
(37)
Като изключение от общото правило, предвидено с Извънредна правителствена наредба 51/1998 (вж. съображение (27) по-горе), въз основа на член 2, параграф 2 от Извънредна правителствена наредба 45/2006 (наричана по-долу „ИПН 45/2006“), през 2007 г. AVAS начисли лихва за периода 2003-2006 г., възлизаща на 29,9 млн. RON при едногодишния ЛИБОР (14) процент за депозити в щатски долари, за прехвърлените ѝ от Министерството на финансите вземания от Oltchim, които са били обект на преобразуването на дълга от 2003 г.
(38)
Поради това от ноември 2007 г. общата сума, дължима от Oltchim на AVAS, възлиза на 155 млн. USD (508 млн. RON) плюс 29 млн. RON - т.е. общо на 538 млн. RON. По-нататък в настоящото решение позоваванията на дълга ще се отнасят за дълга в румънски леи, тъй като преобразуването на дълга, за което е отправено уведомление, също е деноминирано в румънски леи.
II.3.2 Второто преобразуване на дълга
(39)
През януари 2007 г. румънският парламент утвърди със Закон 30/2007 ИПН 45/2006, която упълномощи AVAS да възстанови положението преди първото преобразуване на дълга и ѝ предостави мандат за извършване на второ преобразуване, при което този път също така да се зачете правото на предимство на миноритарните акционери.
(40)
Срещу този втори опит за преобразуване на дълга в собствен капитал обаче бяха изразени възражения от новия основен миноритарен акционер PCC, който отказа да участва в операцията.
(41)
PCC беше придобило дял от 1,2 % в Oltchim за 7,5 млн. EUR през май 2007 г., т.е. след датата, на която решението на националния съд за отмяна на първото преобразуване на дълга стана окончателно, тъй като не беше обжалвано нито от Oltchim, нито от румънските органи. Когато в счетоводните сметки на дружеството беше възстановено положението преди преобразуването на дълга, 1,2 %-ният дял на PCC стана 12 % (15).
(42)
През април 2008 г. PCC подаде жалба до Комисията, в която твърди, че преобразуването на дълга в собствен капитал включва несъвместима държавна помощ (вж. съображение 2 по-горе).
(43)
За да гарантират спазването на член 108, параграф 3 от ДФЕС, румънските органи решиха да получат одобрение на държавната помощ от страна на Комисията преди извършването на второто преобразуване на дълга и отправиха уведомление за тази мярка.
II.4. Настоящо положение на Oltchim
(44)
Румънските органи твърдят, че след извършеното през 2006 г. възстановяване на положението преди преобразуването през 2003 г. на дълга те отново са направили опит за приватизация на задлъжнялото дружество съответно през 2006 г. и 2008 г. Според румънските органи никой инвеститор не е проявил интерес към неговото закупуване при такива условия.
(45)
Освен това според румънските органи предизвикателствата, пред които е изправено дружеството от 2008 г. насам, са: i) спирането на доставките на ключови суровини от основния доставчик Arpechim; ii) отрицателното въздействие върху нетната стойност на активите на дружеството, предизвикано от повторното наличие на значителен дълг след възстановяване през ноември 2007 г. на положението преди преобразуването през 2003 г. на дълга; iii) недостатъчната капитализация на дружеството, също дължаща се на възстановяване на положението преди преобразуването на дълга; и накрая iv) последиците от световната финансова и икономическа криза.
(46)
За финансовата 2008 година Oltchim претърпя оперативна загуба от 71 млн. RON (17 млн. EUR), нетна загуба от 226 млн. RON (54 млн. EUR) и натрупаните загуби достигнаха 1,367 млрд. RON (325 млн. EUR). След закриването на основния доставчик на етилен Arpechim през ноември 2008 г. дружеството функционираше с 45 % от капацитета си и около една трета от персонала беше временно отстранен от работа.
(47)
В края на 2008 г. акциите на Oltchim, притежавани до този момент от AVAS, бяха прехвърлени в портфейла на Министерството на икономиката.
(48)
През декември 2009 г. Oltchim закупи активи (инсталация за етилен) от предишния си доставчик Arpechim за [0]-[10] EUR (16) и заплати за своите стоково-материални запаси [10]-[20] млн. EUR. Според румънските органи придобиването беше финансирано от авансови плащания от клиенти. Arpechim отново поднови дейността си през май 2011 г.
(49)
На 31 декември 2009 г. финансовите отчети на Oltchim за 2009 г. показваха оперативна загуба от 26 млн. EUR (109 млн. RON), нетна загуба от 52,4 млн. EUR (220 млн. RON), натрупани загуби от 377 млн. EUR (1,584 млрд. RON) и отрицателен собствен капитал в размер на 112 млн. EUR (469 млн. RON).
(50)
На 31 декември 2010 г. финансовите отчети на Oltchim показваха оперативна печалба от 56 млн. EUR, нетна печалба от 32 млн. EUR (220 млн. RON) и натрупани загуби от 383 млн. EUR. Положителният оперативен и нетен резултат се дължеше на факта, че активите на Arpechim, закупени за [0]-[10] EUR бяха преоценени на [80]-[100] млн. EUR и разликата беше вписана в счетоводните книги като „печалба от изгодна покупка“.
(51)
На 30 юни 2011 г. шестмесечните финансови отчети на Oltchim (17) показваха оперативна загуба от 7,4 млн. EUR и нетна загуба от 17,4 млн. EUR, натрупани загуби от 401 млн. EUR и отрицателен собствен капитал в размер на 358 млн. EUR (без да се отчита дългът към AVAS).
III. РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(52)
На 15 септември 2009 г. Комисията откри официално разследване на двете мерки за подкрепа на Oltchim, за които беше получено уведомление от Румъния през юли 2009 г.:
-
Мярка 1: преобразуване на дълг на обща стойност 538 млн. RON (приблизително 128 млн. EUR); и
-
Мярка 2:„държавна гаранция“, обхващаща 80 % от търговски заем в размер на 424 млн. EUR за допълнителни инвестиции за модернизация. (Румъния оттегли уведомлението си относно мярка 2 с писмо от 22 юни 2011 г.).
(53)
Комисията постави под въпрос дали, противно на доводите на Румъния, пакетът от мерки за подкрепа, за който беше отправено уведомление, предоставя неправомерно предимство на дружеството и дали представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(54)
Освен това в решението за откриване на процедурата като възможна допълнителна държавна помощ беше определен фактът, че от 1 януари 2007 г. насам държавата не е начислявала лихви и/или неустойки върху дължимия публичен дълг (това беше определено като „мярка 3“).
(55)
Накрая Комисията изрази съмнения относно това дали мерките биха могли да се считат за съвместими с ДФЕС съгласно съответните правила за държавна помощ, ако бъде установено, че включват държавна помощ.
IV. МНЕНИЕ НА РУМЪНИЯ ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ
(56)
В своя отговор на решението за откриване румънските органи твърдят, че нито една от трите мерки не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, тъй като поведението на румънската държава е в съответствие с пазарните принципи.
(57)
По-специално Румъния настоява, че мерките, за които е отправила уведомление (преобразуването на дълга и държавната гаранция), биха гарантирали възстановяването на рентабилността на Oltchim чрез решаване на проблема с недостатъчната капитализация и чрез осигуряване на необходимите средства за неговата стратегия за растеж. Освен това Румъния подчерта, че Комисията трябва да вземе предвид двойната роля на държавата като акционер и кредитор на Oltchim.
(58)
Накрая, Румъния твърди, че мярка 3 не представлява държавна помощ, тъй като поведението на държавата по отношение на отказа от принудително събиране на предишния дълг е стриктно свързано с планираното преобразуване на дълга, както и че по отношение на този дълг поведението на румънските органи е било последователно в съответствие с това, което би избрал да направи един пазарен оператор при подобни обстоятелства.
V. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(59)
В мнението си от 26 януари 2010 г. относно решението за откриване Vestolit изрази опасения по отношение на пакета от мерки за държавна подкрепа, за който беше отправено уведомление от Румъния през юли 2009 г. Vestolit се счита за конкурент на Oltchim, тъй като и двете страни осъществяват дейност в производството на PVC. Според Vestolit никой частен инвеститор не би подкрепил инвестиционна програма, която е насочена изключително към закупуването и обновяването на остарялата инсталация за етилен на Arpechim.
(60)
В писмото си от 21 януари 2010 г. Ineos твърди, че въз основа на информацията в решението за откриване изглежда, че Oltchim е предприятие в затруднение и поради това мерките за подкрепа, които трябва да бъдат взети от румънската държава в негова полза, е малко вероятно да бъдат предприети от частен инвеститор. Ineos също обърна внимание на факта, че европейският пазар на PVC се характеризира със значителен свръхкапацитет и поради това всяка потенциална помощ за един от участниците на пазара вероятно ще има силно нарушаващо въздействие.
(61)
Мнението, представено от Firebird на 28 май 2010 г., е с подобно съдържание като мненията, представени от горепосочените заинтересовани страни.
(62)
С писмо от 28 януари 2010 г. друг конкурент на Oltchim - анонимна страна I - също изрази мнение в същата насока като мненията на Vestolit и Ineos. Тя също така подчертава, че оперативната помощ не може да се счита за съвместима с ДФЕС и по отношение на Oltchim изглежда не съществуват други основания за съвместимост.
(63)
С писмо от 27 януари 2010 г. анонимна страна II твърди, че всички мерки за помощ, установени в решението за откриване, представляват несъвместима помощ. Анонимна страна II също така твърди, че:
а)
държавните гаранции, предоставени на Oltchim през периода 1995-2000 г., все още са били в сила след присъединяването на Румъния към ЕС, а именно до 31 октомври 2009 г., и поради това от датата на присъединяване те следва да се разглеждат като нова помощ;
б)
затрудненията, пред които е изправено Oltchim поради изискуемостта на държавните гаранции от ноември 1999 г. насам, се дължат на структурни проблеми на дружеството (лошо управление, грешен избор на бизнес стратегия, липсата на действително и ефективно преструктуриране);
в)
придобиването на Arpechim противоречи на търговските интереси на Oltchim; то няма да генерира печалба в бъдеще;
г)
последващите плащания, извършени от Министерството на финансите през периода юни 2002 г.-декември 2006 г. въз основа на изисканите държавни гаранции, показват, че Oltchim е било в затруднение през целия този период;
д)
Румъния действително се е опитала да приватизира дружеството само веднъж - през 2001 г., а последвалите „неуспешни“ опити за приватизация през 2003 г. и 2006 г. са били само стратегия за отказ от принудително събиране на публичния дълг;
е)
бизнес планът, на който се основава пакетът от мерки за подкрепа, за който беше отправено уведомление през юли 2009 г., не е надежден, особено по отношение на анализа на чувствителността и очакваната възвращаемост на инвестицията;
ж)
държавата би претърпяла значителна загуба чрез подкрепата на такава значителна инвестиционна програма, тъй като очакваните приходи от приватизацията на Oltchim не биха покрили разходите по мерките за подкрепа;
з)
с оглед на факта, че мерките, за които е отправено уведомление, включват държавна помощ, Румъния е трябвало да предложи план за преструктуриране на Oltchim, като даде възможност за оценка на съвместимостта на помощта съгласно Насоките за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране (18).
(64)
По-късно в хода на процедурата PCC насочи вниманието на Комисията към факта, че през юни 2010 г. румънската агенция за защита на околната среда е наложила на Oltchim екологична глоба в размер на14,34 млн. EUR за късното връщане на сертификатите за CO2 за 2009 г. (19). По мнението на PCC възможният отказ от принудително събиране на глобата включва допълнителна държавна помощ за дружеството. В писмото на Firebird от 8 юли 2010 г. също е поставен въпросът за екологичната глоба.
(65)
През октомври 2010 г. и октомври 2011 г. PCC също така уведоми Комисията, че държавният електрически доставчик SC Electrica SA (наричан по-долу „Electrica“) и други публични кредитори (Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea - доставчик на солни разтвори и варовик; и SC CET Govora SA - доставчик на промишлена пара) имат значителни разсрочени вземания по отношение на Oltchim.
VI. МНЕНИЕ НА РУМЪНИЯ ОТНОСНО МНЕНИЯТА НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(66)
В отговора си от 8 април 2010 г. относно мненията на заинтересованите страни Румъния до голяма степен се позовава на уведомлението и на изразеното от нея по-рано мнение в отговор на решението за откриване на процедурата.
(67)
По-специално Румъния заяви, че противно на твърденията на една от третите страни придобиването и обновяването на нефтохимическите активи на Arpechim включва цялото необходимо преструктуриране и е от съществено значение за дългосрочната жизнеспособност на дружеството, както и че от експлоатацията на интегрираната платформа на нефтохимическото звено Oltchim-Arpechim може да се очаква генериране на печалби.
(68)
Румъния също така повтаря доводите си, че предприетите действия за принудителното събиране на вземанията срещу Oltchim не са предоставили никакво предимство на дружеството. Накрая, Румъния също така подчерта намерението си за приватизация на Oltchim.
VII. ОТТЕГЛЯНЕ НА УВЕДОМЛЕНИЕТО ОТНОСНО ДЪРЖАВНАТА ГАРАНЦИЯ (МЯРКА 2)
(69)
Съгласно член 8 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (20) дадена държава членка може да оттегли уведомлението след откриването на официалната процедура по разследване в разумен срок преди Комисията да вземе решение относно характера на помощта по мярката, за която е отправено уведомление. В такъв случай Комисията ще закрие процедурата с решение за обявяване на въпроса за безпредметен.
(70)
Румънските органи оттеглиха уведомлението относно държавната гаранция (обхващаща 80 % от заем в размер до 424 млн. EUR). Така по отношение на мярка 2 разследването на Комисията стана безпредметно.
VIII. ПОЗИЦИЯ НА РУМЪНИЯ СЛЕД ОТТЕГЛЯНЕТО НА МЯРКА 2
VIII.1. Изменение на мярка 1 - намерение на Румъния за приватизация
(71)
През февруари 2011 г. беше поискана съвместна предпазна програма на ЕС/Международния валутен фонд (наричан по-долу „МВФ“) за финансово подпомагане с цел подпомагане на възобновяването на икономическия растеж в Румъния с акцент върху структурните реформи и същевременно за подобряване на фискалната устойчивост и укрепване на финансовата стабилност. През май 2011 г. Съветът прие решение (21) за предоставяне на превантивна средносрочна финансова помощ на Румъния в размер до 1,4 млрд. EUR. През март 2011 г. МВФ одобри ново превантивно стенд-бай споразумение (22) за Румъния. Съгласно това споразумение МВФ предоставя на разположение на Румъния финансова помощ в размер на 3 090,6 млн. специални права на тираж (СПТ) (3,5 млрд. EUR) за следващите две години. Финансирането се предоставя, при условие че Румъния изпълни редица цели за намаляване на бюджетния дефицит, посочени в Писмо за намерение, представено от румънските органи и отразено в Технически меморандум за разбирателство (наричан по-долу „ТМР“). Целите на Техническия меморандум за разбирателство включват, наред с другото, намаляване на просрочени задължения и загуби за публични предприятия. В Писмото за намерение и Техническия меморандум за разбирателство от 2 декември 2011 г. (23) Румъния пое ангажимента да обяви търг за приватизация на Oltchim до края на април 2012 г.
(72)
Това беше предшествано от няколко публични изявления от румънските органи, които бяха направени в течение на 2011 г., за обявяване на намерението на румънското правителство да приватизира Oltchim.
(73)
Румъния също заяви своя ангажимент за приватизация на Oltchim пред Комисията. По-конкретно, с писмо от 21 октомври 2011 г., адресирано до заместник-председателя Joaquín Almunia, румънският министър-председател Emil Boc заяви, че Румъния е поела ангажимента изцяло да приватизира Oltchim (включително и дела, който е бил обект на преобразуването на дълга) до май 2012 г. След назначаването на ново правителство в Румъния на 9 февруари 2012 г., новият министър-председател Mihai Razvan Ungureanu отново потвърди този ангажимент с писмо от 16 февруари 2012 г.
(74)
Поради бюджетните си ограничения Румъния вече не възнамерява да остане собственик на Oltchim и да финансира необходимите инвестиции чрез държавна гаранция, а цели да продаде дяловото си участие в Oltchim.
VIII.2. Развитие по отношение на мярка 3 - споразумението относно лихвата
(75)
С писмо от 9 септември 2011 г. румънските органи информираха Комисията, че от 1 януари 2007 г. възнамеряват да начислят лихва върху дължимия дълг към AVAS, възлизащ на 538 млн. RON. Румъния също така обясни, че това ще бъде извършено в рамките на споразумение-конвенция относно дълга между AVAS и Oltchim, с което дружеството ще възприеме дължимата лихва. В същото писмо румънските органи посочиха, че начислените по този начин лихви също ще бъдат преобразувани в собствен капитал, заедно с основния публичен дълг, както е посочено в мярка 1.
(76)
С писмо от 23 декември 2011 г. румънските органи предоставиха копие на частноправното споразумение, сключено на 22 декември 2011 г. между AVAS и Oltchim, с което дружеството призна начислените лихви върху публичния дълг за периода 1 януари 2007 г.-31 декември 2011 г. на обща стойност 511 млн. RON. Румънските органи обясниха, че лихвата е изчислена като сложна лихва, като за лихва за забава за съответните периоди се използва най-високият лихвен процент, начислен от търговските банки за заемите, предоставени ефективно на дружеството от 1 януари 2007 г. насам, и чрез използване на приложимите от Комисията референтни и сконтови лихвени проценти. Този подход е довел до следните приложими лихвени проценти и начислени лихви по дълга към AVAS:
Таблица 1
Разбивка по години на лихвата, начислена от AVAS, за периода 2007-2011 г.
2007 г.
2008 г.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
Приложим лихвен процент
1.1-30.6 - 11,17 %
1.7-31.12 - 10,24 %
14,86 %
18,85 %
14,00 %
13,22 %
Размер на лихвата (закръглен в млн. RON)
58
87
129
114
123
Обща лихва по дълга към AVAS от 2007 г. насам: 511 млн. RON|
(77)
В същата кореспонденция румънските органи също така заявиха, че подготовката за извършване на преобразуването на дълга към AVAS в размер на 538 млн. RON плюс начислените по него лихви ще започне скоро с оглед спазването на предложения срок за приватизация.
VIII.3. Доводи на Румъния относно намерението ѝ за приватизация
(78)
Както беше обяснено по-горе, румънските органи оттеглиха мярка 2 (вж. раздел VII отг). След оттеглянето на уведомлението по отношение на държавната гаранция румънските органи изразиха мнението, че настоящата мярка 1, т.е. преобразуването в собствен капитал на дълга към AVAS в размер на 538 млн. RON плюс начислените по него лихви за периода 1 януари 2007 г.-31 декември 2011 г., възлизащи на допълнителна сума от 511 млн. RON, не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Румъния заяви, че мярката ще бъде в съответствие с пазара и като такава няма да предоставя предимство на Oltchim. По-конкретно румънските органи изразиха мнението, че за AVAS като кредитор е по-добре да преобразува целия дълг в собствен капитал и да продаде целия си дял в дружеството в краткосрочен план, отколкото принудително да събере дълга, тъй като пазарната стойност на получения след преобразуването на дълга дял на AVAS в дружеството би била по-висока от сумата, която тя би получила от ликвидацията на дружеството.
(79)
Румъния представи консултантски доклад, изготвен от Raiffeisen Capital & Investment SA (наричан по-долу „консултантският доклад“), за да докаже, че най-добрата стратегия на държавата за максимално увеличаване на нейната възвращаемост е да извърши преобразуване на дълга в собствен капитал, последвано от краткосрочна продажба на обединените пакети от акции.
(80)
В консултантския доклад се разглежда стойността на вземанията на AVAS при сценарий на ликвидация, от една страна, и стойността им при сценарий на преобразуване на дълга + приватизация, от друга страна.
(81)
Оценката на ликвидацията се основава на два ликвидационни доклада (предишен ликвидационен доклад на Raiffeisen от февруари 2011 г. и ликвидационен доклад, изготвен от независимото консултантско дружество Romcontrol SA Bucharest през март 2011 г.). Резултатът за държавата при сценарий на преобразуване на дълга + приватизация бе изчислен въз основа на метода за стойността на предприятието, която е един от основните показатели, използвани в бизнес оценяването. (Подробно описание на използваните методологии и на резултата от оценяването, както и неговата критична оценка от страна на Комисията могат да бъдат намерени в раздел IX.3.3. по-долу.)
(82)
В доклада се заключава, че преобразуването на общия му дълг в собствения капитал би дало възможност за по-плавен и по-бърз процес на приватизация на дружеството и че финансовият резултат от този вариант е по-добър за AVAS от варианта за ликвидация.
IX. ОЦЕНКА
IX.1. Обща информация
(83)
За да установи дали разглежданите мерки представляват държавна помощ, Комисията трябва да прецени дали те изпълняват кумулативните условия на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Тази разпоредба гласи че: „[о]свен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(84)
Комисията отбелязва, че с оглед на оттеглянето на уведомлението относно мярка 2 (вж. раздел VII отг) следната оценка се отнася само за мерки 1 и 3. Мярка 1 беше изменена, тъй като Румъния свърза преобразуването на дълга в собствен капитал с приватизацията на Oltchim. Поради това оценката на последната мярка е извършена при допускането, че делът от собствения капитал, който AVAS ще има след преобразуването, веднага ще бъде продаден на частен инвеститор при справедлив, открит и прозрачен процес на продажба, който има за цел максимално увеличаване на приходите на AVAS.
(85)
Освен това Комисията счита, че въпросът дали AVAS като кредитор е предоставила някакво неправомерно предимство на Oltchim чрез начина, по който е третирала дълга след 1 януари 2007 г., трябва да се оцени в контекста на ИПН 51/1998 (вж. съображение (27) по-горе) и Закон 30/2007, предоставящ мандат на AVAS за повторно извършване на преобразуването на дълга, в контекста на отправеното до Комисията уведомление за преобразуване на дълга - идентифицирано като мярка 1 в решението за откриване, както и в контекста на изменението на мярка 1 в резултат на съмненията, изразени от Комисията, и на ограниченията, произтичащи от програмата на ЕС/МВФ.
(86)
Освен това Комисията отбелязва, че намерението за пълна приватизация на дружеството до края на май 2012 г., което беше съобщено от румънските органи в писмото им от 21 октомври 2011 г. и отново потвърдено в писмото на министър-председателя Ungureanu от 16 февруари 2012 г., се счита за неразделна част от мярка 1.
(87)
По отношение на екологичната глоба, от една страна, и неизплатените дългове на дружеството към Electrica SA, Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea и SC CET Govora SA, от друга страна, Комисията отбелязва, че тези предполагаеми мерки не са били част от решението за откриване на процедурата. Поради това те не могат да съставляват част от настоящото решение. Комисията своевременно ще информира жалбоподателя за по-нататъшния курс на действие по отношение на тези твърдения въз основа на член 10 от Регламент (ЕО) № 659/1999.
IX.2. Компетентност на Комисията преди присъединяването
(88)
Както беше посочено в раздел V по-горе, анонимна страна II изрази мнението, че някои от държавните гаранции, предоставени на Oltchim през периода 1995-2000 г., все още са били в сила след присъединяването на Румъния към ЕС, а именно до 31 октомври 2009 г., и поради това от датата на присъединяване те следва да се разглеждат като нова помощ. Поради това Комисията трябва да оцени действителността на този довод и произтичащите от него възможни последици за оценката на мярката, за която е отправено уведомление.
(89)
Като общо правило член 107, параграф 1 от ДФЕС се прилага само от датата на присъединяване нататък. Изключение от това общо правило са мерките, които са били приведени в действие преди присъединяването и които продължават да са приложими след това. Съгласно Договора за присъединяване на Румъния към ЕС от 2005 г. (24), мерки, приведени в действие в Румъния преди датата на присъединяване и все още приложими след датата на присъединяване (1 януари 2007 г.), които биха могли да представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС и не отговарят на изискванията за съществуваща помощ за целите на Регламент (ЕО) № 659/1999 (25), трябва да се считат за потенциална нова помощ от датата на присъединяване за целите на прилагането на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(90)
В точка 2.1, втора алинея от приложение V към Акта за присъединяване на България и Румъния от 2005 г. (26), въз основа на член 22 от същия Акт за присъединяване, се предвижда, че „всички мерки, все още приложими след датата на присъединяване, които представляват държавна помощ и не отговарят на изложените по-горе условия, се считат за нова помощ при присъединяването за целите на прилагането на член 88, параграф 3 от Договора за ЕС“.
(91)
По този начин горепосочената разпоредба обхваща мерки, приведени в действие преди датата на присъединяване (1 януари 2007 г.), които са все още приложими след тази дата. Понятието „приложими след датата на присъединяване“ е определено в редица решения на Комисията (27) като обхващащо схеми и индивидуални мерки, които не са ограничени във времето или при които конкретната отговорност на държавата не е категорично разграничена - с други думи случаи, при които точният риск за държавата все още не е известен към датата на присъединяване. С оглед на горните съображения трябва да се определи дали държавните гаранции, издадени в полза на Oltchim през периода 1995-2000 г., са били „приложими след присъединяването“ в смисъла, определен в горепосочената практика. За тази цел трябва да се провери дали е възникнала ситуация, при която държавните гаранции не са били ограничени във времето или при която точният риск за държавата не е бил известен преди датата на присъединяване.
(92)
След като разгледа условията и реда, при които въпросните държавни гаранции са били издадени, Комисията отбелязва, че те са представлявали отделни и индивидуални еднократни мерки, чрез които държавата е подкрепила дружеството за вземането на определени заеми за определени суми и определен срок. Датата, до която гаранциите са валидни, е била определена при тяхното издаване, тъй като гаранциите са с предвиден срок на валидност - до изтичането на срока на свързаните с тях заеми, който е бил точно определен в тези заеми. Срокът на валидност не е бил изменян след това. Поради това при присъединяването техният срок на валидност действително е бил ограничен във времето и е бил определен на дата преди присъединяването, а именно при сключването на споразумението за заемите. Поради това Комисията трябва да отбележи, че първата от ситуациите, при които дадена мярка се определя като „нова помощ“ от датата на присъединяване, а именно липсата при нея на ограничение във времето към датата на присъединяване, не е изпълнена в настоящия случай.
(93)
Второ, максималното ниво на отговорност на държавата е било определено в момента на предоставяне на гаранциите, тъй като гаранциите покриват само конкретния заем, за който са били предоставени. Поради това трябва също да се заключи, че вторият случай на „приложимост след присъединяването“, а именно неизвестният риск за държавата от датата на присъединяване, не е приложим.
(94)
Освен това Комисията също отбелязва, че държавните гаранции са станали изискуеми преди датата на присъединяване. От датата на тяхната изискуемост държавата е станала отговорна за изплащането на неизплатената сума по заемите, които са били взети с тяхната подкрепа, и действително е поела задълженията на дружеството за изплащане на въпросните заеми, като в резултат от това в станала кредитор на Oltchim за платените по гаранциите суми. Както беше посочено в раздел II.2 по-горе, плащанията, извършени по изискуемите гаранции, са продължили до 2006 г. От датата на присъединяване не са извършвани други плащания в тази връзка, тъй като Oltchim все още е било в състояние да обслужва неизплатената част от заемите.
(95)
Поради това следва е да се заключи, че държавните гаранции, предоставени на Oltchim през периода 1995-2000 г., не могат да бъдат определени като нова помощ по смисъла на точка 2.1, втора алинея от приложение V към Акта за присъединяване на България и Румъния от 2005 г.
IX.3. Наличие на помощ: предимство
IX.3.1 Критерият за частния кредитор
(96)
Румъния твърди, че мярката, за която е отправено уведомление, състояща се от преобразуването на 1 049 млн. RON публичен дълг в собствен капитал с цел продажба на произтичащия от това общ дял скоро след това (до края на май 2012 г.), не предоставя никакво неправомерно предимство на дружеството, тъй като който и да било частен кредитор в положение, подобно на това на публичния кредитор AVAS, би избрал този метод на събиране на дълга вместо ликвидацията на дружеството, която е финансово по-неизгодна за публичния кредитор.
(97)
За да се определи дали мярката, за която е отправено уведомление, предоставя неправомерно предимство на Oltchim, Комисията следва да оцени дали AVAS като публичен кредитор е действала по отношение на събирането на публичния дълг със същата грижа, каквато би положил един частен кредитор, стремящ се към максимално събиране на дължимия му дълг (28). При тази гледна точка се взема под внимание фактът, че с прехвърлянето на публичния дълг върху AVAS събирането на дълга се преследва от институция, която няма друга връзка с дружеството освен тази между кредитор и неговия длъжник. При оценката не се пренебрегва фактът, че Министерството на икономиката е публичен акционер на Oltchim, а се отчита, че публичният акционер няма роля във връзка със събирането на публичния дълг, което е възложено на кредитора AVAS. Комисията отбелязва обаче, че последиците от преобразуването на дълга, последвано от приватизация, за настоящия акционер, т.е. Министерството на икономиката, също трябва да бъдат оценени, за да се заключи дали предложеното преобразуване на дълга, последвано от приватизация, е по-доброто финансово решение за държавата в сравнение с цялостната ликвидация на дружеството.
IX.3.2 Събиране на публичния дълг - оценка на мярка 3
(98)
В решението за откриване Комисията счита, че допълнителен елемент на държавна помощ би могъл да произтича от факта, че държавата не е начислявала никакви лихви и/или неустойки за забавени плащания по просрочения публичен дълг на Oltchim след присъединяването на Румъния към ЕС. Този публичен дълг е резултат от изискуемостта на държавните гаранции (вж. гореописаното в съображения 23-27 и оценката на държавните гаранции в съображения 88-95 по-горе). В решението за откриване Комисията изрази становището, че неначисляването на лихва и неизвършването на принудително събиране на дълга са предоставили предимство на Oltchim, като се има предвид, че дружеството се е възползвало от предоставения капитал безплатно.
(99)
За да се оцени дали Румъния е постъпила като частен кредитор по отношение на неизплатения дълг, произтичащ от изискуемостта на държавните гаранции, е необходимо да се оцени поведението на румънската държава през периода от 2007 г. до днес въз основа на информацията, налична за румънските органи в съответните моменти.
(100)
На първо място, Комисията отбеляза, че неначисляването на лихви и санкции от 2007 г. до изменението на уведомлението за мярка 1 произтича от ИПН 51/1998 (вж. съображение (27)). Това също трябва да се разглежда в контекста на Закон 30/2007, предоставящ мандат на AVAS за повторно извършване на преобразуването на дълга. По това време румънските органи са обмисляли продължаването на дейността на Oltchim и са планирали допълнителни инвестиции, а не неговата ликвидация.
(101)
Поради това Комисията първо трябва да установи дали Румъния е постъпила като частен кредитор, когато е взела решение през 2007 г. да извърши замяна на дълга срещу собствен капитал вместо да поиска принудителното събиране на дълга и/или ликвидацията на дружеството. Във връзка с това Комисията отбелязва, че Румъния е следвала стратегията за преобразуване на дълга в собствен капитал с цел да продължи дейността на Oltchim след първия (неуспешен) опит за преобразуване през 2003 г. Поради това поведението на румънските органи в тази връзка е било в съответствие с предишното им поведение. Реакциите на пазара на предишните опити за приватизация, както и съдебните действия на миноритарните акционери показват вярата на пазара във фундаменталната жизнеспособност на дейността на Oltchim.
(102)
Освен това Комисията отбелязва, че Румъния е разполагала и с бизнес план (29) за Oltchim, който показва, че дружеството е жизнеспособно.
(103)
С оглед на тези елементи Комисията счита, че не е било неразумно за Румъния в ролята ѝ на кредитор да реши да извърши преобразуването на дълга в собствен капитал и да прокара закон в тази насока, който не предвижда начисляването на лихви и неустойки по неизплатения дълг, тъй като при всички случаи дългът е трябвало да бъде преобразуван в собствен капитал.
(104)
Този анализ не се опровергава от факта, че Румъния е потърсила одобрение на държавната помощ преди извършването на замяната на дълг срещу капитал. Всъщност по този начин Румъния просто е изпълнила задълженията си съгласно член 108, параграф 3 от ДФЕС. Предвид затрудненията, които Румъния е имала с миноритарните акционери по-рано и на които е продължила да се натъква при прилагането на Закон 30/2007, напълно логично е тя да потърси потвърждение от Комисията, че планираната операция не представлява държавна помощ.
(105)
Поради оценката на държавната помощ и изпълнението на задължението за запазване на съществуващото положение замяната на дълга срещу собствен капитал накрая е била отложена с пет години. Във връзка с това Комисията на първо място отбелязва, че до средата на 2011 г. Румъния е имала твърдото намерение да следва експанзивна инвестиционна стратегия по отношение на Oltchim, като тази възможност е била разгледана в редица експертни проучвания (30). Същевременното начисляването на лихви върху неизплатения публичен дълг е щяло да противоречи на стратегията на държавата да направи допълнителни инвестиции, за да възстанови рентабилността на дружеството и да увеличи стойността му с оглед на неговата приватизация в средносрочен или дългосрочен план.
(106)
В резултат на съмненията, изразени от Комисията в решението ѝ за откриване, по отношение на експанзивната инвестиционна стратегия, и което е по-важно, в резултат на бюджетните проблеми и програмата на ЕС/МВФ, Румъния е променила стратегията си през 2011 г. и е решила да приватизира дружеството незабавно след замяната на дълга срещу собствен капитал. Така тя се отказала от първоначалните си планове да направи допълнителни инвестиции в размер на 424 млн. EUR преди приватизацията.
(107)
В този нов контекст начисляването на лихви по дълга е станало разумна стратегия за държавата за максимално събиране на дължимия ѝ дълг.
(108)
Както беше посочено в съображения 75-77 по-горе, допълнителна сложна лихва е била начислена върху публичния дълг за периода от 1 януари 2007 г. нататък чрез частно споразумение, сключено на 22 декември 2011 г. между Oltchim и AVAS. По-специално лихвените проценти, които са били прилагани за публичния дълг, са съответствали на тези лихвени проценти, които са били по-високи: съответните референтни лихвени проценти на Комисията за всеки период или лихвените проценти, прилагани за частни заеми на дружеството за същия период, които биха могли да бъдат счетени за подходящи.
(109)
Въз основа на изложеното по-горе Комисията заключава, че Oltchim не е извлякло предимство от начина, по който публичните органи са действали след присъединяването по отношение на събирането на публичния дълг, който понастоящем ще бъде преобразуван в собствен капитал.
IX.3.3 Преобразуването на дълга - мярка 1
(110)
Комисията също така трябва да оцени дали се предоставя някакво неправомерно предимство на Oltchim чрез мярка 1, състояща се (след изменението на уведомлението - вж. съображения 14-16, 69-70 и 75-77 по-горе) от преобразуването в собствен капитал на публичния дълг в размер на общо 1 049 млн. RON, което скоро след това ще бъде последвано от пълна продажба на произтичащия от това публичен дял (приватизация). Общият размер на публичния дълг, който ще бъде преобразуван в собствен капитал, включва основния публичен дълг към агенцията за приватизация AVAS в размер на 538 млн. RON и начислените по него лихви за периода 1 януари 2007 г.-31 декември 2011 г., възлизащи на 511 млн. RON.
(111)
За да се оцени дали предложеното преобразуване на дълга предоставя някакво неправомерно предимство на Oltchim, следва да се определи дали преобразуването на дълга действително е най-добрият механизъм за събиране във възможно най-голяма степен на публичния дълг, както твърди Румъния. На практика Комисията трябва да определи дали един хипотетичен частен кредитор в положение, сравнимо с това на агенцията за приватизация AVAS, която е кредитор на Oltchim, действително би предпочел този механизъм за събиране на дълга пред другите налични алтернативи за неговото събиране, като се има предвид фактът, че длъжникът е изправен пред сериозни финансови затруднения. Министерството на икономиката, което понастоящем е акционер на Oltchim, не изпълнява никаква роля във връзка със събирането на публичния дълг, но въпреки това резултатите от двата възможни сценария за публичния акционер също са взети под внимание при анализа по-долу.
(112)
Румъния твърди, че предвид настоящото положение на дружеството (значителен недостиг на капитали и прекомерна задлъжнялост), единствените реалистични варианти, които би избрал един частен кредитор в положение, сравнимо с това на публичния кредитор AVAS, са: или i) ликвидация на дружеството, или ii) преобразуване на дълга в собствен капитал и впоследствие продажба на целия произтичащ от това дял в дружеството. Всеки частен кредитор, изправен пред такъв избор, би предпочел варианта, който ще доведе до максимално събиране на неизплатения дълг. С други думи, кредиторът би избрал „преобразуването на дълга, последвано от приватизация“, ако очакваната възвращаемост от приватизацията надвишава сумата, която би могла да бъде събрана чрез ликвидацията.
(113)
За да докаже, че преобразуването на дълга, последвано от продажбата на произтичащия от това дял, носи повече приходи за кредитора, отколкото ликвидацията, Румъния представи доклад на независимо консултантско дружество (вж. съображения 78-82 по-горе), в който се сравняват резултатите за кредитора, получени при двата сценария, т.е. съответно при преобразуване на дълга, последвано от приватизация, и при ликвидация.
(114)
Комисията подложи на критична оценка доклада, за да провери дали резултатите от него се оказват издържани при внимателен преглед и дали действително доказват, че чрез преобразуването на дълга в собствения капитал AVAS постъпва като частен кредитор. След внимателен преглед на доклада Комисията отбелязва следното:
(115)
Стойност на вземанията на AVAS при сценарий на ликвидация: Оценката на ликвидацията се основава на предишен ликвидационен доклад на Raiffeisen от февруари 2011 г. и на ликвидационен доклад, изготвен от независимото консултантско дружество Romcontrol SA Bucharest през март 2011 г.
(116)
Съгласно румънското законодателство дружества, в които държавата притежава дял от най-малко 50 % + 1, се ликвидират при така наречената „специална процедура на доброволна ликвидация“, установена с Извънредна правителствена наредба 88/1997, Правителствено решение 577/2002 и Закон 137/2002 г. При тази специална процедура на доброволна ликвидация сумата, получена от ликвидатора от продажбата на активите на дружеството, трябва да се използва за покриване на неизплатените дългове на дружеството, като се следва същият ред на предимство, установен в Закон 85/2006 (румънският закон за несъстоятелността). Съответно приходите от ликвидацията трябва да се използват за покриване на дълговете в следния ред на предимство: 1) ликвидационни разходи; 2) дължими заплати; 3) привилегирован дълг (т.е. дълг, обезпечен със залози, ипотеки и други специални привилегии); 4) бюджетен дълг (данъци и други фискални задължения); 5) дълг към Министерството на финансите поради изискуемите държавни гаранции; 6) дълг от публични заеми; 7) обикновен (необезпечен) дълг; 8) акционери. В настоящия случай AVAS би била в третата категория кредитори (привилегировани кредитори), като при все това би се наредила след няколко (частни) привилегировани кредитори на Oltchim, тъй като публичният дълг е бил само частично обезпечен.
(117)
Консултантското дружество Romcontrol е оценило ликвидационната стойност на активите на Oltchim към 15 декември 2010 г., позовавайки се на метода на нетните преизчислени активи, при който се отчита ограниченото време на експозиция на пазара на обявените за продажба активи (31).
(118)
Въз основа на резултатите за ликвидационната стойност на активите според изчисленията на Romcontrol, Raiffeisen оцени резултата за кредитора AVAS и за държавата като акционер, като взе предвид задълженията на дружеството към 31 декември 2010 г. и предварителните му финансови отчети от същата дата („Ликвидационно проучване на Raiffeisen от февруари 2011 г.“). В това проучване е изчислено, че приходите, които ще бъдат получени от продажбата на активите на Oltchim, биха позволили събираемостта на приблизително [20]-[30] % от общите задължения на дружеството. Кредиторът AVAS в качеството си на частично обезпечен кредитор би удовлетворил около [80]-[100] млн. RON (което представлява [10] -[30] % от тогавашните си общи вземания в размер на 538 млн. RON). Като се има предвид отрицателната разлика между приходите от ликвидацията и задълженията на дружеството, държавата в качеството си на акционер не би удовлетворила никое от вземанията си.
(119)
През октомври 2011 г. Raiffeisen актуализира изчисленията в ликвидационното проучване от февруари 2011 г., за да се отчетат финансовите данни на дружеството от 30 юни 2011 г. и да включват лихвите, начислени върху публичния дълг от януари 2007 г. насам.
(120)
Според актуализираните изчисления AVAS в качеството си на частично обезпечен кредитор на Oltchim би удовлетворил около [100]-[120] млн. RON от общия дълг на дружеството към нея (което представлява [10]-[20] % (32) от общите вземания, т.е. главницата по дълга в размер на 538 млн. RON плюс лихвите). Министерството на икономиката като публичен акционер отново не би удовлетворило никое от вземанията си. Сумата, която ще бъде получена от AVAS, впоследствие беше дисконтирана (33) към текущата ѝ стойност към 30 юни 2011 г. В резултат на това AVAS би събрала [10]-[40] млн. EUR в случай на ликвидация на дружеството.
Таблица 2
Събиране на държавните вземания при сценарий на ликвидация
Вземания
(в млн. EUR)
Обща сума за събиране
(в млн. EUR)
Събиране Нетна настояща стойност (ННС) при 10,7 %
(в млн. EUR)
AVAS (кредитор)
209,4
[20]-[30]
[10]-[30]
Министерство на икономиката (акционер)
Дялово участие
[0]-[10]
[0]-[10]
Общи вземания на държавата
[20]-[30]
[10]-[30]
(121)
След това тази сума трябва да бъде сравнена с очакваната възвращаемост от преобразуването на вземанията на AVAS в собствен капитал, последвано от приватизация на дружеството.
(122)
Стойност на вземанията на AVAS при сценарий на преобразуване на дълга + приватизация: в доклада резултатът за държавата при сценарий на преобразуване на дълга + приватизация бе изчислен въз основа на метода за стойността на предприятието (наричан по-долу „EV“), която е един от основните показатели, използвани в бизнес оценяването.
(123)
По отношение на използването на този метод Комисията отбелязва, че по принцип има няколко метода за определяне на стойността на собствения капитал на дадено предприятие.
(124)
Често използван е методът за множителя на EBITDA (печалбата преди лихви, данъци, обезценка и амортизация). Този метод позволява да се пресметне стойността на дадено предприятие за година X чрез умножаване на EBITDA за тази година X с коефициент (множител), определен като подходящ за сектора, и изваждане на нетния дълг от получения резултат.
(125)
Друг метод е анализът на дисконтираните парични потоци. Свободните номинални парични потоци на предприятието за бъдещите години се дисконтират със среднопретеглената цена на капитала WACC (34) и нетният дълг се изважда от получената стойност.
(126)
Трети метод е методът на коефициента на оборота. Той позволява да се пресметне стойността на собствения капитал на дадено предприятие за година X чрез умножаване на оборота за тази година X с коефициент (множител), определен като подходящ за сектора, и изваждане на нетния дълг от получения резултат.
(127)
При всички тези методи (бъдещата EBITDA, паричните потоци и оборота) се използват прогнозни стойности. В разглеждания случай не всички методи за оценяване, които се основават на прогнозни стойности в бизнес плана, могат да бъдат надлежно използвани. Като се има предвид предвидената незабавна приватизация на дружеството, само новият собственик ще бъде в състояние да определи бъдещата бизнес стратегия на дружеството и по тази причина съответните прогнози в бизнес плана, необходими за използването на тези методи, не са налични и не могат да бъдат предвидени (35). Тъй като новият собственик ще трябва да предприеме значителни инвестиции, а и миналите резултати на дружеството не могат да се използват за правенето на прогнози за бъдещето.
(128)
При тези обстоятелства Комисията е на мнение, че единствените два налични метода за определяне на стойността на общия дял, притежаван от румънската държава, т.е. от AVAS и от Министерството на икономиката, са пазарната капитализация и EV. Трябва да се отбележи, че EV също включва параметрите, използвани за пазарната капитализация.
(129)
Пазарната капитализация се определя като цената на акция, умножена по броя на емитираните акции, и предоставя общата стойност на акциите в обръщение на дружеството. Този показател представлява обществен консенсус за стойността на собствения капитал на дадено дружество и може да се използва като заместител на общественото мнение за нетната стойност на активите на дружеството.
(130)
Пазарната капитализация на Oltchim беше изчислена въз основа на цената на неговите акции, наблюдавана на Букурещката фондова борса (36) за период от 44 месеца (2008 г.-август 2011 г.). Този интервал е достатъчно дълъг, за да бъде уместен, и пазарната капитализация през този период също е добър показател за цената, която пазарът е готов да плати за дружеството.
(131)
В този контекст Комисията отбелязва като положителен аспект факта, че цената на акция през неотдавнашния период май-август 2011 г. винаги е била по-висока от средната ѝ стойност за 44-месечния период. По-точно, докато среднопретеглената стойност е 0,53 RON на акция за 44-месечния период, цената на акция е достигнала дори 2,05 RON през юли 2011 г. (37) Така данните, използвани за установяване на пазарната стойност, могат да бъдат считани за консервативни.
(132)
Освен това по отношение на развитието на цената на акциите от септември 2011 г. насам (последния период с данни, използван в проучването на Raiffeisen) Комисията отбелязва като положителен аспект, че в последно време (от средата на октомври 2011 г. насам) цената на акциите се е увеличила значително и постоянно е била по-висока от среднопретеглената стойност от 0,53 RON, използвана във формулата за пазарна капитализация.
Фигура 1
Развитие на цената на акциите на Oltchim на Букурещката фондова борса през периода 23/02/2011 г.-23/02/2012 г.
(133)
Преди планираното преобразуване на дълга пазарната капитализация на Oltchim през наблюдавания период (януари 2008 г.-август 2011 г.) е била със среднопретеглена стойност (38) от 45 млн. EUR, а през последните три месеца от наблюдавания период (юни-август 2011 г.) тази стойност е била постоянно над 100 млн. EUR. Поради това пазарната капитализация явно надхвърля ликвидационната стойност на Oltchim ([10]-[40] млн. EUR), което е първата индикация, че продажбата на държавния дял при приватизацията е за предпочитане пред ликвидацията на дружеството.
(134)
Вторият метод, който може да се използва, е стойността на предприятието (EV). EV е мярка на стойността на дружеството, която често се използва като алтернатива на обикновената пазарна капитализация, тъй като се счита, че предоставя по-точна представа за стойността на дружеството. EV се определя като сума от пазарната капитализация на дружеството и нетния му финансов дълг. Този метод е бил използван от Raiffeisen Capital.
(135)
След изчисляването на пазарната капитализация другият елемент във формулата за EV - нетният дълг - е бил изчислен като сума от всички финансови дългове на дружеството (всички лихвоносни дългове на дружеството, а именно банкови заеми и просрочени/разсрочени задължения) (39).
(136)
Като следваща стъпка тогава е възможно да се изчисли медианната, средната и среднопретеглената стойност на EV и на съотношението EV/акция за 44-месечния период. В доклада това беше направено за два сценария: сценарий с начислени лихви по дълга съгласно споразумението и сценарий без лихвите.
(137)
По този въпрос Комисията е на мнение, че лихвите, начислени съгласно споразумението, не следва да се вземат предвид при изчисляване на стойността на предприятието (EV) по следните причини: ceteris paribus, ако дългът нараства, собственият капитал намалява. Тези две въздействия имат противоположни посоки и по принцип не следва да водят до промяна на EV. Ако пазарът е знаел за лихвите, пазарната цена на акциите съответно е щяла да се понижи. В настоящия случай обаче сумата от лихви е била последващо добавена и не е била предвидена от пазара. Поради това от значение е актуалната информация, с която пазарът разполага към момента на оценяването.
(138)
С оглед на тези съображения за наблюдавания период са изчислени следните стойности на EV/акция.
Таблица 3
Изчисляване на стойността на съотношението EV/акция на Oltchim за наблюдавания период
Период
Брой на акциите
Средна цена на акция
Пазарна капитализация (цената на една акция x броя на акциите)
Нетен дълг
в хил. RON
Стойност на предприятието (пазарна капитализация плюс нетен дълг)
в хил. RON
Стойност на предприятието на акция
януари 2008 г.
343 023 858
1,10
378
[1 200]-[1 400]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
февруари 2008 г.
343 023 858
0,91
314
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
март 2008 г.
343 023 858
0,81
279
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
април 2008 г.
343 023 858
0,87
300
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
май 2008 г.
343 023 858
1,04
358
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
юни 2008 г.
343 023 858
0,96
330
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
юли 2008 г.
343 023 858
0,72
247
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
август 2008 г.
343 023 858
0,63
216
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
септември 2008 г.
343 023 858
0,47
160
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
октомври 2008 г.
343 023 858
0,37
127
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
ноември 2008 г.
343 023 858
0,21
71
[1 200]-[1 400]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
декември 2008 г.
343 023 858
0,16
54
[1 400]-[1 600]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
януари 2009 г.
343 023 858
0,15
51
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
февруари 2009 г.
343 023 858
0,13
45
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
март 2009 г.
343 023 858
0,15
53
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
април 2009 г.
343 023 858
0,25
84
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
май 2009 г.
343 023 858
0,27
93
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
юни 2009 г.
343 023 858
0,30
104
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
юли 2009 г.
343 023 858
0,33
113
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
август 2009 г.
343 023 858
0,32
109
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
септември 2009 г.
343 023 858
0,28
96
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
октомври 2009 г.
343 023 858
0,27
91
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
ноември 2009 г.
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
декември 2009 г.
343 023 858
0,26
89
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
януари 2010 г.
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
февруари 2010 г.
343 023 858
0,22
77
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
март 2010 г.
343 023 858
0,27
92
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
април 2010 г.
343 023 858
0,31
105
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
май 2010 г.
343 023 858
0,22
76
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
юни 2010 г.
343 023 858
0,21
71
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
юли 2010 г.
343 023 858
0,18
62
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
август 2010 г.
343 023 858
0,19
64
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
септември 2010 г.
343 023 858
0,19
66
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
октомври 2010 г.
343 023 858
0,22
76
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
ноември 2010 г.
343 023 858
0,22
75
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[4]-[6]
декември 2010 г.
343 023 858
0,20
69
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
януари 2011 г.
343 023 858
0,21
74
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
февруари 2011 г.
343 023 858
0,26
88
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
март 2011 г.
343 023 858
0,30
102
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
април 2011 г.
343 023 858
0,44
152
[2 000]-[2 200]
[2 100]-[2 200]
[5]-[7]
май 2011 г.
343 211 383
0,77
265
[2 000]-[2 200]
[2 300]-[2 400]
[5]-[7]
юни 2011 г.
343 211 383
1,61
551
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
юли 2011 г.
343 211 383
2,05
702
[2 000]-[2 200]
[2 800]-[2 900]
[6]-[8]
август 2011 г.
343 211 383
1,32
452
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
(139)
Въз основа на тази таблица бе изчислена медианната, средната и среднопретеглената стойност на EV на акция.
Таблица 4
Медианна, средна и среднопретеглена стойност на EV на акция на Oltchim
Цена на акция
Стойност на предприятието на акция
Медианна
[0,10]-[0,30]
[4]-[6]
Средна
[0,30]-[0,50]
[4]-[6]
Среднопретеглена
[0,40]-[0,60]
[4]-[6]
(140)
Изчислената по-горе (медианна, средна и среднопретеглена) стойност на предприятието (EV) след това може да бъде използвана за определяне на стойността на акциите на държавата „след преобразуването на дълга“, като от тази EV се приспадне дългът на дружеството, който остава неизплатен след преобразуването; той ще продължи да бъде задължение на дружеството, което трябва да бъде обслужвано.
(141)
Полученият резултат е пазарната стойност на общия капитал, както е показано на Таблица 5.
Таблица 5
Изчисляване на пазарната стойност на собствения капитал въз основа на метода за EV
Изчисляване на пазарната стойност на общия капитал след преобразуването на дълга
Сценарии
EV въз основа на медианната цена на акция за 44-месечен период
EV въз основа на средната цена на акция за 44-месечен период
EV въз основа на среднопретеглената цена на акция за 44-месечен период
EV/акция (в RON)
[4]-[6]
[4]-[6]
[4]-[6]
Брой на акциите преди преобразуването
343 211 383
343 211 383
343 211 383
Стойност на предприятието (в млн. RON)
[1 700]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[2 000]-[2 100]
Нетен дълг след преобразуването на дълга (в млн. RON)
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
Пазарна стойност на собствения капитал (в млн. RON)
[100]-[200]
[200]-[300]
[400]-[500]
Пазарна стойност на собствения капитал (в млн. EUR)
[20]-[30]
[50]-[60]
[90]-[100]
(142)
По отношение на нетния финансов дълг, използван в гореописаното изчисление, и двете стъпки при изчисляването, а именно: i) изчисляването на формулата за EV и ii) последващото изваждане, за да се получи пазарната стойност на собствения капитал, по принцип следва да се основават на пазарната стойност на дълга на дружеството.
(143)
На първо място, Комисията обаче отбелязва, че тъй като дългът на Oltchim не се търгува, а и при липсата на местен пазар за дългова търговия, е много трудно да се установи пазарната цена на този дълг. Вместо това пазарната стойност на дълга би могла да се определи теоретично, като се установи рейтингът на дружеството преди и след преобразуването на дълга. Тогава този рейтинг би могъл да се използва за оценка на вероятността от неизпълнение, която на свой ред може да се използва за оценка на пазарната стойност на дълга. При липсата на такива рейтинги и оценки Комисията счита, че такова изчисление не е възможно и че грешките, породени от използването на неправилно оценена пазарна стойност, биха били значителни.
(144)
На второ място, ако се допусне, че нетният дълг е търгуван при едно и също сконто от неговата балансовата стойност преди и след замяната, то тогава следва, че резултатите от изчислението въобще не се променят, независимо от размера на сконтото. Всяка промяна в стойността на нетния финансов дълг тогава би довела до пропорционална промяна с обратен знак в стойността на пазарната капитализация. Въздействието на прибавянето или на балансовата стойност на дълга, или на неговата пазарна стойност, е неутрално, тъй като стойността на дълга първо се прибавя, за да се получи EV, а после се изважда, за да се получи новата капиталова стойност на акциите.
(145)
Трето, ако се допусне, че оставащият след преобразуването дълг се търгува при сконто, различно от това преди преобразуването, при едно достоверно изчисление би трябвало да бъде отчетен фактът, че след замяната на дълга срещу собствен капитал пазарната стойност на оставащия дълг вероятно все още би била по-ниска от неговата балансова стойност, но във всеки случай би била по-висока от пазарната стойност на дълга преди замяната. При липсата на база за установяването на такова сконто обаче не е възможно да се симулират последиците от неговата промяна, тъй като би трябвало едновременно да се променят прекалено много параметри.
(146)
От друга страна Комисията отбелязва, че финансовите отчети на Oltchim са били изготвени в съответствие с Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО) и одитирани от независимия одитор KPMG. В тези финансови отчети финансовите задължения са представени по тяхната справедлива стойност съгласно предписанията на Международен счетоводен стандарт (МСС) 39. МСС 39 определя справедливата стойност като сумата, за която даден актив може да бъде разменен, или даден пасив - уреден между информирани и желаещи страни в сделка при справедливи пазарни условия. На тази основа KPMG е удостоверило, че справедливата стойност на дългосрочния дълг на дружеството не се различава значително от балансовата му стойност.
(147)
Въз основа на гореизложените съображения Комисията е на мнение, че действително е подходящо да се използва балансовата стойност на дълга, за да се изчисли пазарната стойност на собствения капитал.
(148)
Въпреки това с цел да провери надеждността на изчислението, Комисията в допълнение извърши анализ на чувствителността, т.е. определи процентната разлика между балансовата стойност и пазарната стойност на нетния дълг преди преобразуването, която ще изравни настоящата стойност на дела на държавата след преобразуването и ликвидационната стойност, при положение че пазарната стойност на дълга ще съответства на балансовата му стойност след преобразуването на дълга в собствен капитал. Тази процентна стойност може да се счита за един вид „марж на грешката“ при изчисляването на пазарната стойност на дълга.
(149)
Комисията счита, че от всички сценарии (EV, основана на медианната, средната и среднопретеглената стойност) среднопретеглената стойност представлява най-точният сценарий, тъй като в този случай стойностите се претеглят спрямо търгуваните обеми акции. За този сценарий горепосоченият марж на грешка е 15 %. Комисията заключава, че марж с такъв размер е достатъчно голям, за да се счита, че изчисляването на EV се основава на солидни данни.
(150)
Впоследствие, след като пазарната стойност на собствения капитал е изчислена, може да се изчисли стойността на произтичащия от преобразуването дял на държавата въз основа на пазарната стойност на общия капитал, основан на публичното дялово участие, което след преобразуването на дълга ще бъде следното (40):
Таблица 6
Дялово участие на румънската държава в Oltchim преди и след планираното преобразуване на дълга
Дялово участие преди преобразуването на дълга
Дялово участие след преобразуването на дълга
Дългът към AVAS плюс лихвите по него представлява преобразуваният дълг
AVAS
0 %
[80]-[100] %
Министерство на икономиката
54,81 %
[0]-[5] %
Общо дялово участие на държавата
54,81 %
[80]-[100] %
(151)
В резултат на това, след преобразуването на основния дълг към AVAS плюс начислените по него лихви съгласно споразумението, Oltchim ще има пазарна стойност на собствения капитал, варираща между [20]-[30] млн. EUR и [90]-[100] млн. EUR, което ще доведе до настояща стойност (41) на общия публичен дял ([80]-[100] %) между [15]-[30] млн. EUR и [75]-[90] млн. EUR. На Таблица 7 по-долу стойностите на предприятието (EV), изчислени за всички сценарии, са обобщени и сравнени със стойностите, приложими в случай на ликвидация.
Таблица 7
Сравнение на сценария на преобразуване на дълга, последвано от приватизация, спрямо сценария на ликвидация, въз основа на метода на EV
Очаквани приходи на държавата
(в млн. EUR)
Преобразуване на дълга и незабавна приватизация
Нетна настояща стойност на приходите, получени чрез ликвидация
Сравнение
EV въз основа на медианната цена на акция за 44-месечен период
EV въз основа на средната цена на акция за 44-месечен период
EV въз основа на среднопретеглената цена на акция за 44-месечен период
Пазарна стойност на собствения капитал
[20]-[30]
[45]-[60]
[90]-[100]
Пазарна стойност на общия публичен дял
[15]-[40]
[45]-[60]
[80]-[100]
Нетна настояща стойност на общия публичен дял (98,44 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[75]-[90]
[10]-[40]
Ликвидация Преобразуване на дълга и приватизация
Нетна настояща стойност на дела на AVAS (96,54 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[70]-[80]
[10]-[40]
Ликвидация Преобразуване на дълга и приватизация
Нетна настояща стойност на дела на Министерството на икономиката (1,9 %)
[0]-[1]
[0]-[1]
[1]-[2]
[0]-[1]
Ликвидация Преобразуване на дълга и приватизация
(152)
Във всички оценени сценарии за EV както публичният кредитор AVAS, така и публичният акционер Министерството на икономиката ще получат по-добри резултати от преобразуването на дълга, последвано от приватизация, отколкото от ликвидацията на дружеството. Дяловото участие на настоящия публичен акционер - Министерство на икономиката - ще бъде намалено с преобразуването на дълга, което ще доведе до дял от [80]-[100] % за кредитора AVAS. Министерството обаче няма причина да се противопостави на преобразуването на дълга, тъй като в случай на ликвидация, то не би получило нищо за своя дял в дружеството. Публичният кредитор AVAS би получил повече дори и при сценария с най-ниската изчислена EV, отколкото в случай на вземане на решение за ликвидация на дружеството ([10]-[30] млн. EUR в сравнение с [10]-[30] млн. EUR).
(153)
Въз основа на гореизложените констатации може да се заключи, че ако дружеството бъде напълно приватизирано в краткосрочен план след преобразуването на дълга, мярката, за която е отправено уведомление (преобразуването на дълга, последвано от пълна приватизация), не включва предимство за Oltchim, тъй като тази мярка позволява на публичния кредитор AVAS да събере по-голяма част от вземанията си, отколкото ако реши да започне ликвидация на дружеството. Във връзка с това Комисията отбелязва ангажимента, поет от румънските органи (вж. съображения 17 и 73 по-горе) напълно да приватизират дружеството до 31 май 2012 г.
(154)
Комисията счита, че количествената оценка въз основа на метода на пазарната капитализация и метода за EV се подкрепя и от следните два довода, които не са били оценени от независимия експерт.
(155)
На първо място, оценката е основана на цената на акциите на фондовия пазар. Тъй като обаче делът на държавата в Oltchim ще бъде продаден като едно цяло, приобретателят ще може да контролира дружеството. Поради това приобретателят ще бъде склонен да плаща премия за контрол на дела, какъвто обикновено е случаят при съпоставими сделки.
(156)
Второ, Комисията отбелязва, че PCC през 2007 г. е било готово да плати 7,5 млн. EUR за придобиването на 12 %-ен фактически дял в Oltchim и 2,6 млн. EUR през 2011 г. за още един дял от 3,6 % в Oltchim. Това показва, от една страна, че според един частен инвеститор стойността на Oltchim се е увеличила през 2011 г. в сравнение с 2007 г. (тъй като той е бил готов да плати по-висока цена на акция), както и че въз основа на сделката от 2011 г. 100 % от акциите биха били оценени на стойност 73 млн. EUR, което е значително над ликвидационната стойност.
IX.4. Заключение относно критерия за предимство
(157)
Въз основа на гореизложените констатации, а именно: i) дружеството не е извлякло никакво неправомерно предимство от начина, по който публичните органи са действали по отношение на събирането на публичния дълг, предмет на мярката, за която е отправено уведомление; и ii) преобразуването на дълга като такова не предоставя никакво неправомерно предимство на дружеството, Комисията заключава, че критерият за предимство не е изпълнен от мярката, за която понастоящем е отправено уведомление (получена в резултат на обединяването на предишни мерки 1 и 3). С оглед на тази констатация другите кумулативни критерии в определението на понятието за държавна помощ, произтичащо от член 107, параграф 1 от ДФЕС, не е нужно да бъдат анализирани при оценката на мярката, за която понастоящем е отправено уведомление.
X. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(158)
Официалната процедура по разследване, открита съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на мярка 2 (държавната гаранция) трябва да бъде прекратена на основание, че след оттеглянето на уведомлението тя е безпредметна.
(159)
Мярката, за която понастоящем е отправено уведомление (получена в резултат на обединяването на предишни мерки 1 и 3), не включва държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(160)
Това заключение се основава на твърдото намерение на Румъния да продаде целия си дял в Oltchim, както беше съобщено в писмото на министър-председателя Emil Boc от 21 октомври 2011 г. и отново потвърдено в писмото на министър-председателя Ungureanu от 16 февруари 2012 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Комисията реши да закрие официалната процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно държавната гаранция, за която е отправено уведомление, (мярка 2) в полза на Oltchim с оглед на факта, че Румъния е оттеглила уведомлението си и няма да се стреми към по-нататъшно прилагане на тази мярка.
Член 2
Мярка 1, за която Румъния отправи уведомление на 17 юли 2009 г. и го измени на 22 юни 2011 г., 9 септември 2011 г., 21 октомври 2011 г. и 16 февруари 2012 г., не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 3
Мярка 3, въведена от Румъния през 2007 г., не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Румъния.
Съставено в Брюксел на 7 март 2012 година.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 7 de marzo de 2012
relativa a la ayuda estatal no SA.29041 (C 28/2009, ex N 433/2009) Medidas de apoyo en favor de Oltchim SA Râmnicu Vâlcea
[notificada con el número C(2012) 1369]
(El texto en lengua rumana es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2013/246/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea (en lo sucesivo, «el TFUE») y, en particular, su artículo 108, apartado 2, párrafo primero (1),
Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo y, en particular, su artículo 62, apartado 1, letra a),
Vista la Decisión de la Comisión por la que se incoa el procedimiento establecido en el artículo 108, apartado 2, del TFUE en relación con la ayuda C 28/2009 (ex N 433/2009) (2),
Después de haber emplazado a los interesados a que presentaran sus observaciones, de conformidad con los citados artículos, y teniendo en cuenta dichas observaciones,
Considerando lo siguiente:
I. PROCEDIMIENTO
(1)
El 17 de julio de 2009, Rumanía notificó a la Comisión dos medidas de apoyo (en lo sucesivo: «la notificación») en favor de Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (en lo sucesivo: «Oltchim» o «la empresa»): i) una capitalización de deuda con las autoridades públicas que ascendía a 538 millones RON (aproximadamente 128 millones EUR (3)) y ii) una garantía del Estado que cubre hasta el 80 % de un préstamo comercial por valor de 424 millones EUR. Rumanía notificó estas medidas estatales de apoyo por razones de seguridad jurídica, alegando que no implicaban ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del TFUE.
(2)
Con anterioridad a la presente notificación, el 10 de abril de 2008, PCC SE (en lo sucesivo: «PCC»), una empresa con sede en Duisburgo, Alemania, propietaria actualmente de una participación minoritaria del 18,31 % en Oltchim, presentó una denuncia formal, alegando que la capitalización de deuda prevista implicaba ayuda estatal incompatible.
(3)
A raíz del registro de la denuncia, la Comisión intercambió correspondencia e información con las autoridades rumanas, Oltchim y la denunciante, y se reunió en varias ocasiones con las autoridades rumanas y representantes de Oltchim, por una parte, y con representantes de la denunciante, por otra.
(4)
El 15 de septiembre de 2009, la Comisión incoó un procedimiento de investigación formal de conformidad con el artículo 108, apartado 2, del TFUE con respecto a las medidas notificadas (en lo sucesivo: «la Decisión de incoación»). Rumanía presentó observaciones sobre la Decisión de incoación el 3 de noviembre de 2009.
(5)
La Decisión de incoación fue publicada en el Diario Oficial de la Unión Europea el 29 de diciembre de 2009 (4). Por cartas de 21 de diciembre de 2009, la Comisión invitó a ocho empresas potencialmente interesadas en el procedimiento como competidoras de Oltchim a formular observaciones sobre la Decisión de incoación.
(6)
La Comisión recibió observaciones de cinco interesados: por carta de 26 de enero de 2010, de Vestolit GmbH & Co. KG (en lo sucesivo: «Vestolit»); por carta de 26 de enero de 2010, de Ineos ChlorVinyls (en lo sucesivo: «Ineos»); por cartas de 27 y 28 de enero de 2010, de dos compañías que solicitaron que no se desvelara su identidad (en lo sucesivo: «Partes anónimas I y II»); y por carta de 29 de enero de 2010, del Sr. Virgil Bestea, un particular.
(7)
Estas observaciones fueron transmitidas a Rumanía por carta de 2 de marzo de 2010. Rumanía respondió a las citadas observaciones de terceros por carta de 8 de abril de 2010.
(8)
Un sexto interesado, Firebird Management LLC (en lo sucesivo: «Firebird») - un fondo de inversiones que en aquel momento poseía el 1,328 % de las acciones de Oltchim - presentó información y observaciones por cartas de 27 de mayo y 8 de julio de 2010. Las observaciones de Firebird fueron transmitidas a Rumanía por cartas de 25 de junio y 27 de julio de 2010, respectivamente.
(9)
PCC, la denunciante, presentó información sobre el asunto por cartas de 6, 18, 19 y 28 de mayo, 13 y 18 de junio, 22 de julio, 6 de agosto, 2 de septiembre y 18 de octubre de 2010 y 9 y 14 de abril de 2011. Además de estos envíos, PCC presentó numerosos datos relacionados con el asunto, principalmente diversos artículos de prensa y otra información, en su mayoría de dominio público.
(10)
Por otra parte, las Partes anónimas I y II (que formularon también observaciones sobre la Decisión de incoación y solicitaron que no se desvelara su identidad) presentaron información adicional el 21 de septiembre de 2010, 22 y 28 de febrero de 2011, 26 de julio de 2011 y 28 de octubre de 2011.
(11)
La Comisión transmitió las observaciones a que se hace referencia en los considerandos (9) y (10) a Rumanía, cuando aportaban datos y argumentos nuevos y eran relevantes para el presente procedimiento, por cartas de 25 de junio, 2 de agosto, 9 y 22 de septiembre y 20 de octubre de 2010 y 23 de noviembre de 2011.
(12)
Rumanía respondió a las observaciones adicionales presentadas por cartas de 30 de julio, 2 de septiembre, 12 y 26 de octubre y 23 de noviembre de 2010 y 7 de diciembre de 2011. También presentó información adicional sobre el asunto por cartas de 29 de marzo, 14 de abril, 27 de julio y 9 y 21 de septiembre de 2011.
(13)
Tras la Decisión de incoación, se celebraron varias reuniones en Bruselas entre los servicios de la Comisión y las autoridades rumanas: el 30 de junio y 15 de julio de 2010 y los días 19 de mayo y 12 de septiembre de 2011. Los servicios de la Comisión se reunieron también en varias ocasiones con la denunciante PCC.
(14)
Por carta de 22 de junio de 2011, las autoridades rumanas retiraron su notificación de 17 de julio de 2009 por lo que se refiere a la garantía del Estado para el préstamo de 424 millones EUR. También informaron a la Comisión de que mantenían su notificación por lo que se refiere a la capitalización de la deuda.
(15)
El 10 de agosto de 2011, el Gobierno rumano aprobó un memorando por el que se habilitaba a los representantes del Ministerio de Economía, Comercio y Empresa, AVAS (5) y Oltchim a adoptar un convenio de Derecho privado entre AVAS y Oltchim por el que la empresa reconoce los intereses devengados por la deuda pública desde el 1 de enero de 2007.
(16)
Por carta de 9 de septiembre de 2011, las autoridades rumanas anunciaron que Oltchim y AVAS tenían la intención de celebrar el citado convenio de Derecho privado, y que AVAS capitalizaría además los intereses devengados, junto con el principal de la deuda.
(17)
Por carta de 21 de octubre de 2011, Emil Boc, Primer Ministro rumano, transmitió el compromiso firme de su Gobierno de privatizar Oltchim en su totalidad, incluida toda la participación que correspondía a las autoridades públicas después de la capitalización de la deuda. La privatización iba a anunciarse a finales de marzo de 2012 y debía estar concluida para finales de mayo de 2012. Por carta de 16 de febrero de 2012, Mihai-Răzvan Ungureanu, el nuevo Primer Ministro rumano, reiteró estos compromisos.
(18)
Rumanía presentó observaciones e información adicional por cartas de 12 de octubre y 23 de diciembre de 2011.
(19)
Las cartas mencionadas en los considerandos 17 y 18 muestran que Rumanía modificó la notificación de la medida 1 en el sentido de que la capitalización de la deuda con las autoridades públicas por importe de 538 millones RON iría seguida de la privatización de la participación resultante en Oltchim, y de que la capitalización debía evaluarse teniendo presente la posterior privatización.
II. ANTECEDENTES DEL ASUNTO
II.1. La empresa
(20)
Oltchim es una gran empresa petroquímica rumana que fabrica PVC, sosa cáustica, cloro, DOP y polialcoholes de poliéter. El producto principal de la empresa es el PVC (actualmente, alrededor del 37,5 % de su producción total), con una cuota de mercado en la UE del 2,1 % en 2008 (6). Oltchim es una de las mayores empresas petroquímicas de Rumanía y del sureste de Europa y fabrica 78 tipos de 40 productos químicos básicos. La empresa exporta aproximadamente el 80 % de su producción dentro y fuera de Europa.
(21)
Oltchim es el principal empresario industrial en Vâlcea, una región rumana asistida a tenor del artículo 107, apartado 3, letra a), del TFUE. A 15 de octubre de 2011, daba empleo a 3 470 trabajadores (7). Debido a la difícil situación financiera actual, la empresa despidió temporalmente a 1 000 trabajadores en diciembre de 2011 y a otros 993 trabajadores en enero de 2012 (8).
(22)
La empresa empezó a funcionar en 1966, fue reorganizada en 1990 y cotiza en la Bolsa rumana desde 1997. El Estado rumano (actualmente a través del Ministerio de Economía) mantiene una participación de control en la empresa del 54,8 %. El principal accionista minoritario es PCC, que es también la denunciante en el presente procedimiento y además propietario de Rokita SA, un competidor polaco de Oltchim, con una participación del 18,31 %. El resto de las acciones de la compañía son propiedad de Nachbar Services Ltd (14,02 %), varios particulares (11,04 %) y otras personas jurídicas (1,81 %).
II.2. Hechos anteriores a la adhesión de Rumanía a la UE
II.2.1 Origen de la deuda pública
(23)
Desde 1992 hasta 2008, Oltchim invirtió un total de aproximadamente 371 millones EUR en la modernización de su cadena de producción (de los cuales, 118,8 millones EUR se invirtieron en 2007/2008). En relación con algunas de estas inversiones, Oltchim contrajo entre 1995 y 2000 12 préstamos comerciales que ascendían en total a unos 171 millones DEM más 60 millones USD. Los préstamos estaban avalados por garantías del Estado, emitidas por el Ministerio de Hacienda.
(24)
Como Oltchim no pudo devolver los préstamos, los bancos ejecutaron las garantías del Estado a partir de noviembre de 1999.
(25)
Desde 1999 hasta 2002, el Ministerio de Hacienda efectuó pagos por las garantías ejecutadas. El Ministerio cobró intereses e impuso sanciones substanciales por las cantidades que había pagado como consecuencia de las garantías del Estado ejecutadas entre 1999 y 2002, que fluctuaban entre un 0,15 % y 0,3 % diario, es decir, del 54 % al 110 % anual (9).
(26)
Para junio de 2002, la deuda acumulada de Oltchim con el Ministerio de Hacienda debido a las garantías del Estado, más los intereses y sanciones correspondientes, ascendía a 303 millones RON (aproximadamente, 72 millones EUR). En esa fecha, esta cantidad fue transferida del Ministerio de Hacienda a la Agencia rumana encargada del cobro de la deuda pública, AVAS (10), y fue consolidada en USD con el fin de preservar el valor de la deuda en el entorno hiperinflacionario, de lo que resultó un importe de 91 millones USD.
(27)
Según la legislación rumana (GEO 51/1998), AVAS no tenía un mandato específico para aplicar intereses y sanciones sobre la deuda pública que estaba encargada de recuperar de las empresas deudoras.
II.2.2 La conversión de la deuda de 2003
(28)
El primer intento de privatizar la empresa tuvo lugar en 2001, cuando AVAS negoció y firmó con Exall Resources un acuerdo de venta de la participación del Estado en la empresa. El acuerdo de venta fue cancelado porque el comprador no podía cumplir sus obligaciones de pago ni garantizar las inversiones tecnológicas/medioambientales para la empresa.
(29)
El segundo intento de privatizar Oltchim se produjo en octubre de 2003, cuando la Agencia rumana de privatizaciones APAPS publicó un anuncio para la venta de la participación del Estado. Los inversores potenciales fueron informados de que la deuda pública se capitalizaría, con el fin de hacer la compañía más atractiva para los inversores potenciales.
(30)
Sin embargo, como un inversor potencial (Rompetrol) y los accionistas minoritarios llevaron ante los tribunales rumanos la conversión de la deuda de 2003, a principios de noviembre de 2003 se canceló la oferta de privatización. A pesar de eso, en noviembre de 2003 la deuda de 95 millones USD de AVAS (es decir, los 91 millones USD transferidos, más otros pagos realizados por el Ministerio de Hacienda en aplicación de las garantías y transferidos a AVAS desde junio de 2002), que ascendía a 322 millones RON, se capitalizó por decisión de la Junta General de Accionistas de Oltchim (en la que los representantes del Estado tenían mayoría de votos). La participación pública en Oltchim pasó por tanto del 53,26 % al 95,73 %.
(31)
En noviembre de 2005, un tribunal de lo mercantil de Vâlcea anuló la decisión sobre la conversión de la deuda de la Junta General de Accionistas de Oltchim, alegando que se había llevado a cabo sin dar a los accionistas minoritarios la posibilidad de que ellos también participaran en la ampliación de capital.
(32)
En junio de 2006, el Gobierno rumano dictó un Decreto de urgencia (11) por el que se habilitaba a los representantes del Estado en la Junta General de Accionistas de Oltchim para que votaran que no se recurriera la sentencia judicial que había anulado la primera conversión de la deuda y para que tomaran las medidas necesarias para anular la conversión. La decisión judicial por la que se anulaba la conversión de la deuda se hizo firme en agosto de 2006. La deuda resultante de la anulación de la conversión de la deuda volvió a consignarse en la contabilidad a su valor histórico de 95 millones USD, que equivalía a 317 millones RON.
II.2.3 Deuda acumulada con posterioridad
(33)
Después de la primera transferencia de la deuda a AVAS en junio de 2002, entre esa fecha y diciembre de 2006 el Ministerio de Hacienda siguió haciendo pagos en concepto de las garantías del Estado que se habían ejecutado en noviembre de 1999. Entre 2003 y 2006, cuando la conversión de la deuda de 2003 todavía estaba vigente, la suma total de pagos extra efectuados por el Ministerio de Hacienda por las garantías ejecutadas ascendía a 191 millones RON. En aplicación del convenio celebrado en junio de 2002 entre el Ministerio de Hacienda y AVAS para la transferencia de la deuda pública, el Ministerio de Hacienda transfirió también a AVAS todos estos créditos, en plazos sucesivos que iban a la par que los pagos realmente efectuados por las garantías. AVAS también consolidó estos créditos en USD, con lo que en 2006 ascendían a 60 millones USD.
(34)
Por tanto, a 1 de enero de 2007, fecha de la adhesión de Rumanía a la UE, la deuda total de Oltchim con AVAS ascendía a 60 millones USD (12).
II.3. Hechos posteriores a la adhesión de Rumanía a la UE
II.3.1 Evolución de la deuda
(35)
Desde el 1 de enero de 2007, todos los pagos relativos a los préstamos externos los ha efectuado Oltchim. El Ministerio de Hacienda ya no ha hecho más pagos en virtud de las garantías del Estado.
(36)
En noviembre de 2007, el importe de la anulación de la conversión de la deuda de 95 millones USD se consignó en la contabilidad de Oltchim y se añadió a los 60 millones USD vinculados a los pagos posteriores, resultando así una deuda pública total de 155 millones USD (508 millones RON). Esta deuda pública de 155 millones USD figura en la contabilidad de Oltchim en RON (es decir, 508 millones RON). Esta deuda expresada en USD figura desde entonces en la contabilidad de Oltchim en RON y el importe se ha mantenido sin cambios en la divisa rumana porque, en cada nuevo periodo de declaración, la empresa consignó en el balance el valor histórico en RON (13), que siempre era superior al valor entonces aplicable, puesto que, con el tiempo, el RON se fue apreciando con respecto al USD.
(37)
Como excepción a la norma general prevista por la GEO 51/1998 (véase el considerando (27)), basada en el artículo 2, apartado 2, del Decreto de urgencia del Gobierno 45/2006 (en lo sucesivo: «GEO 45/2006»), en 2007 AVAS cobró intereses por valor de 29,9 millones RON, a tipo LIBOR (14) a un año para depósitos en USD, por los créditos de Oltchim que le había transferido el Ministerio de Hacienda sujetos a la conversión de la deuda de 2003, para el periodo 2003-2006.
(38)
Por consiguiente, a partir de noviembre de 2007, la cantidad total que adeudaba Oltchim a AVAS ascendía a 155 millones USD (508 millones RON) más 29 millones RON, es decir, un total de 538 millones RON. En lo sucesivo, la presente Decisión se referirá a la deuda en RON puesto que la conversión de la deuda notificada también estaba expresada en RON.
II.3.2 Segunda conversión de la deuda
(39)
En enero de 2007, el Parlamento rumano ratificó mediante la Ley 30/2007 la GEO 45/2006, que autorizaba a AVAS a anular la primera conversión de la deuda y le daba un mandato para que ejecutara la segunda, respetando esta vez además los derechos prioritarios de los accionistas minoritarios.
(40)
A este segundo intento de capitalizar la deuda se opuso, sin embargo, el nuevo accionista minoritario principal, PCC, que se negó a participar en la operación.
(41)
PCC adquirió por 7,5 millones EUR una participación en Oltchim del 1,2 % en mayo de 2007, es decir, con posterioridad a la fecha en la que la sentencia del tribunal nacional que anulaba la primera conversión de la deuda se hiciera firme, al no recurrir ni Oltchim ni las autoridades rumanas. Cuando se revocó la conversión de la deuda en la contabilidad de la empresa, la participación de PCC del 1,2 % pasó a ser del 12 % (15).
(42)
En abril de 2008, PCC presentó una denuncia a la Comisión, alegando que la conversión de la deuda implicaba ayuda estatal incompatible (véase el considerando 2).
(43)
Para garantizar el cumplimiento del artículo 108, apartado 3, del TFUE, las autoridades rumanas decidieron solicitar a la Comisión la autorización de la ayuda estatal antes de realizar la segunda conversión de la deuda y notificaron la medida.
II.4. Situación actual de Oltchim
(44)
Las autoridades rumanas sostienen que, después de la anulación de la conversión de la deuda de 2003, volvieron a intentar privatizar la empresa con la deuda, en 2006 y en 2008, respectivamente. Según dichas autoridades, ningún inversor estuvo interesado en comprarla en esas condiciones.
(45)
Por otra parte, según las autoridades rumanas, desde 2008 la empresa se ha enfrentado a los siguientes desafíos: i) la interrupción del suministro de materias prima clave por parte de Arpechim, su principal proveedor; ii) el impacto negativo sobre el valor de los activos netos de la empresa causado por la reintroducción de una deuda importante después de anular la conversión de la deuda de 2003 en noviembre de 2007; iii) la capitalización insuficiente de la empresa, debida también a la anulación de la conversión de la deuda; y, por último, iv) los efectos de la crisis económica y financiera global.
(46)
En el ejercicio financiero de 2008, Oltchim registró una pérdida de explotación de 71 millones RON (17 millones EUR), una pérdida neta de 226 millones RON (54 millones EUR) y las pérdidas acumuladas ascendieron a 1 367 millones RON (325 millones EUR). Tras el cierre de Arpechim, el principal proveedor de etileno, en noviembre de 2008, la empresa funcionó al 45 % de su capacidad y aproximadamente un tercio del personal fue despedido temporalmente.
(47)
A finales de 2008, las acciones de Oltchim que poseía entonces AVAS se transfirieron a la cartera del Ministerio de Economía.
(48)
En diciembre de 2009, Oltchim adquirió los activos (la planta de etileno) de su anterior proveedor, Arpechim, por [0]-[10] EUR (16) y pagó por sus existencias [10]-[20] millones EUR. Según las autoridades rumanas, la adquisición fue financiada con anticipos de los clientes. Arpechim reanudó su actividad en mayo de 2011.
(49)
A 31 de diciembre de 2009, las cuentas financieras de Oltchim para 2009 arrojaban una pérdida de explotación de 26 millones EUR (109 millones RON), una pérdida neta de 52,4 millones EUR (220 millones RON), pérdidas acumuladas de 377 millones EUR (1 584 millones RON) y fondos propios negativos por un importe de 112 millones EUR (469 millones RON).
(50)
A 31 de diciembre de 2010, las cuentas financieras de Oltchim arrojaban un beneficio de explotación de 56 millones EUR, un beneficio neto de 32 millones EUR (220 millones RON) y pérdidas acumuladas de 383 millones EUR. El resultado operativo y neto positivo se debió a que los activos de Arpechim adquiridos por [0]-[10] EUR se revalorizaron hasta [80]-[100] millones EUR, y la diferencia se asentó en la contabilidad como «ganancia procedente de una compra en condiciones muy ventajosas».
(51)
El 30 de junio de 2011, las cuentas financieras semestrales de Oltchim (17) arrojaban una pérdida de explotación de 7,4 millones EUR y una pérdida neta de 17,4 millones EUR, pérdidas acumuladas de 401 millones EUR y fondos propios negativos por importe de 358 millones EUR (sin tener en cuenta la deuda con AVAS).
III. LA DECISIÓN DE INCOACIÓN
(52)
El 15 de septiembre de 2009, la Comisión incoó un procedimiento de investigación formal relativo a las dos medidas de apoyo en favor de Oltchim notificadas por Rumanía en julio de 2009:
-
medida 1: una conversión de la deuda por un total de 538 millones RON (aproximadamente 128 millones EUR); y
-
medida 2: una «garantía de accionista» que cubre el 80 % de un préstamo comercial de 424 millones EUR para otras inversiones en modernización. (Rumanía retiró su notificación con respecto a la medida 2 por carta de 22 de junio de 2011).
(53)
La Comisión se planteaba si, contrariamente a los argumentos de Rumanía, el paquete de apoyo notificado confería una ventaja indebida a la empresa y constituía ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del TFUE.
(54)
Además, la Decisión de incoación señalaba como otra posible ayuda estatal el hecho de que, desde el 1 de enero de 2007, el Estado no hubiera cobrado intereses o impuesto sanciones por la deuda pública pendiente (la «medida 3»).
(55)
Por último, la Comisión tenía dudas sobre si las medidas podían considerarse compatibles con el TFUE con arreglo a las normas sobre ayudas estatales pertinentes si se considerara que implicaban ayuda estatal.
IV. OBSERVACIONES DE RUMANÍA SOBRE LA DECISIÓN DE INCOACIÓN
(56)
En su respuesta a la Decisión de incoación, las autoridades rumanas alegaban que ninguna de las tres medidas constituía ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del TFUE, puesto que la actuación del Estado rumano era coherente con los principios de mercado.
(57)
En particular, Rumanía insistía en que las medidas notificadas (la conversión de la deuda y la garantía de accionista) habrían garantizado el restablecimiento de la viabilidad de Oltchim al solucionar el problema de su insuficiente capitalización y aportar los fondos necesarios para su estrategia de crecimiento. Además Rumanía hizo hincapié en que la Comisión debía tomar en cuenta el doble papel del Estado como accionista y acreedor de Oltchim.
(58)
Por último, Rumanía sostenía que la medida 3 no constituía ayuda estatal puesto que la actuación del Estado por lo que se refiere a la no ejecución de la deuda pasada atañía estrictamente a la conversión de la deuda prevista y que, por lo que se refiere a esa deuda, las autoridades rumanas habían actuado de forma coherente con lo que hubiera hecho un operador en el mercado en una situación similar.
V. OBSERVACIONES DE TERCEROS
(59)
En sus observaciones relativas a la Decisión de incoación de 26 de enero de 2010, Vestolit expresó su preocupación por el paquete de apoyo estatal notificado por Rumanía en julio de 2009. Vestolit se considera competidor de Oltchim, puesto que los dos se dedican a la fabricación de PVC. Según Vestolit, ningún inversor privado habría apoyado un programa de inversión destinado exclusivamente a la compra y renovación de la obsoleta planta de etileno de Arpechim.
(60)
En su carta de 21 de enero de 2010, Ineos sostenía que, basándose en la información de la Decisión de incoación, Oltchim parecía una empresa en crisis y, por lo tanto, las medidas de apoyo que iba a adoptar el Estado rumano en su favor era improbable que las hubiera adoptado un inversor privado. Ineos llamaba también la atención sobre el hecho de que el mercado europeo de PVC se caracteriza por un exceso de capacidad considerable y, por consiguiente, cualquier ayuda potencial a uno de los operadores del mercado probablemente produzca importantes falseamientos.
(61)
Las observaciones formuladas por Firebird el 28 de mayo de 2010 son de contenido similar a las formuladas por los interesados antes mencionados.
(62)
Por carta de 28 de enero de 2010, otro competidor de Oltchim, la Parte anónima I, también formuló observaciones del mismo tenor que las de Vestolit e Ineos. Destaca además que una ayuda de funcionamiento no puede considerarse compatible con el TFUE, y no parece haber otros motivos de compatibilidad en el caso de Oltchim.
(63)
Por carta de 27 de enero de 2010, la Parte anónima II consideraba que todas las medidas de apoyo señaladas en la Decisión de incoación constituyen ayuda estatal incompatible. La Parte anónima II sostenía además que:
(a)
las garantías del Estado otorgadas a Oltchim entre 1995 y 2000 siguieron vigentes después de la adhesión de Rumanía a la UE, en concreto hasta el 31 de octubre de 2009, y, por consiguiente, deben considerarse nueva ayuda a partir de la fecha de adhesión;
(b)
las dificultades a las que se ha enfrentado Oltchim desde la ejecución de las garantías del Estado en noviembre de 1999 se deben a problemas estructurales de la empresa (gestión deficiente, errores en la elección de estrategias empresariales, falta de una reestructuración real y efectiva);
(c)
la adquisición de Arpechim es contraria a los intereses empresariales de Oltchim y no producirá beneficios en el futuro;
(d)
los pagos posteriores efectuados por el Ministerio de Hacienda desde junio de 2002 a diciembre de 2006 sobre la base de las garantías del Estado ejecutadas muestran que Oltchim tuvo problemas durante todo ese periodo;
(e)
Rumanía intentó realmente privatizar la empresa una única vez, en 2001, y los sucesivos intentos de privatización «fallidos» de 2003 y 2006 no fueron más que una estrategia para no ejecutar la deuda pública;
(f)
el plan empresarial subyacente al paquete de apoyo notificado en julio de 2009 no era creíble, especialmente por lo que se refiere al análisis de sensibilidad y a las perspectivas de rentabilidad de la inversión;
(g)
el Estado habría incurrido en serias pérdidas al apoyar un programa de inversión de esa magnitud puesto que los ingresos esperados de la privatización de Oltchim no hubieran cubierto los costes de las medidas de apoyo;
(h)
habida cuenta de que las medidas notificadas implicaban ayuda estatal, Rumanía debería haber propuesto un plan de reestructuración para Oltchim que permitiera evaluar la compatibilidad de la ayuda con arreglo a las Directrices de salvamento y de reestructuración (18).
(64)
En una fase posterior del procedimiento, PCC llamó la atención de la Comisión sobre el hecho de que en junio de 2010 la agencia rumana de protección del medio ambiente había impuesto una multa de 14,34 millones EUR a Oltchim por presentar con retraso los certificados de CO2 para el año 2009 (19). En opinión de PCC, la posible no ejecución de la multa implicaba otra ayuda estatal a la empresa. La carta de Firebird de 8 de julio de 2010 también planteaba la cuestión de la multa de medio ambiente.
(65)
En octubre de 2010 y octubre de 2011, PCC también informó a la Comisión de que el operador de electricidad estatal SC Electrica SA (en lo sucesivo: «Electrica») y otros acreedores de propiedad pública (Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea, un proveedor de solución salina y caliza; y SC CET Govora SA, un proveedor de vapor industrial) habían reescalonado sustancialmente sus créditos con Oltchim.
VI. OBSERVACIONES DE RUMANÍA SOBRE LAS OBSERVACIONES DE TERCEROS
(66)
En su respuesta de 8 de abril de 2010 a las observaciones de terceros, Rumanía hace amplia referencia a la notificación y a sus observaciones anteriores formuladas en respuesta a la Decisión de incoación.
(67)
En particular, Rumanía sostiene que, contrariamente a lo que alega uno de los terceros interesados, la adquisición y renovación de los activos petroquímicos de Arpechim incluye toda la reestructuración necesaria y es esencial para la viabilidad a largo plazo de la empresa y que puede esperarse que la explotación de la plataforma integrada de la unidad petroquímica Oltchim-Arpechim genere beneficios.
(68)
Rumanía insiste además en sus argumentos de que las medidas tomadas para la ejecución de los créditos contra Oltchim no otorgó ninguna ventaja a esta última. Por último, Rumanía reiteró también su intención de privatizar Oltchim.
VII. RETIRADA DE LA NOTIFICACIÓN POR LO QUE RESPECTA A LA GARANTÍA DEL ESTADO (MEDIDA 2)
(69)
De conformidad con el artículo 8 del Reglamento (CE) no 659/1999 del Consejo, de 22 de marzo de 1999, por el que se establecen disposiciones de aplicación del artículo 93 del Tratado CE (20), un Estado miembro podrá retirar la notificación después de la incoación del procedimiento de investigación formal a su debido tiempo antes de que la Comisión haya adoptado una decisión sobre el carácter de ayuda de la medida notificada. En tal caso, la Comisión concluirá el procedimiento con una decisión por la que se declare el asunto sin objeto.
(70)
Las autoridades rumanas han retirado la notificación por lo que respecta a la garantía del Estado (que cubre el 80 % de un préstamo de hasta 424 millones EUR). Así pues, por lo que se refiere a la medida 2, la investigación de la Comisión queda sin objeto.
VIII. POSTURA DE RUMANÍA TRAS LA RETIRADA DE LA MEDIDA 2
VIII.1. Modificación de la medida 1 - Intención de Rumanía de privatizar
(71)
En febrero de 2011, se solicitó un programa conjunto de ayuda financiera con carácter preventivo de la UE y el Fondo Monetario International (en lo sucesivo: «FMI») para relanzar el crecimiento económico de Rumanía, con especial énfasis en las reformas estructurales, mejorando a la vez la sostenibilidad fiscal y consolidando la estabilidad financiera. En mayo de 2011, el Consejo adoptó una Decisión (21) para poner a disposición de Rumanía una ayuda financiera a medio plazo con carácter preventivo de hasta 1 400 millones EUR. En marzo de 2011, el FMI aprobó un nuevo Acuerdo de derechos de giro de carácter preventivo (22) para Rumanía. En virtud de dicho Acuerdo, el IMF pone a disposición de Rumanía 3 090,6 millones de derechos especiales de giro (DEG) (3 500 millones EUR) de ayuda financiera durante los próximos dos años. La financiación está supeditada a que Rumanía alcance una serie de objetivos para reducir el déficit presupuestario, especificados en una carta de intenciones presentada por las autoridades rumanas y que se reflejan en un memorando técnico de entendimiento (MTdE). Los objetivos del MtdE incluyen inter alia la reducción de pagos atrasados y de pérdidas de las empresas estatales. En la carta de intenciones y el MtdE de 2 de diciembre de 2011 (23), Rumanía se comprometía a anunciar la licitación para la privatización de Oltchim para finales de abril de 2012.
(72)
A esto siguieron varias declaraciones públicas de las autoridades rumanas realizadas durante 2011 en las que se expresaba la intención del Gobierno rumano de privatizar Oltchim.
(73)
Rumanía declaró también su compromiso de privatizar Oltchim ante la Comisión. Más concretamente, por carta de 21 de octubre de 2011 dirigida al Vicepresidente Joaquín Almunia, el Primer Ministro rumano Emil Boc declaraba que Rumanía se comprometía a privatizar Oltchim totalmente (incluido el paquete de acciones sujeto a la conversión de la deuda) para mayo de 2012. Tras el nombramiento de un nuevo Gobierno en Rumanía el 9 de febrero de 2012, el nuevo Primer Ministro, Mihai Răzvan Ungureanu, reiteró este compromiso por carta de 16 de febrero de 2012.
(74)
Por consiguiente, habida cuenta de sus limitaciones presupuestarias, Rumanía no tiene intención de seguir siendo propietaria de Oltchim y de financiar las inversiones necesarias mediante una garantía del Estado, sino que pretende vender su participación en Oltchim.
VIII.2. Evolución por lo que se refiere a la medida 3 - el acuerdo sobre los intereses
(75)
Por carta de 9 de septiembre de 2011, las autoridades rumanas informaron a la Comisión de su intención de cobrar intereses por la deuda con AVAS por importe de 538 millones RON a partir del 1 de enero de 2007. Rumanía explicó también que esto se llevaría a cabo dentro de un acuerdo-convenio sobre la deuda entre AVAS y Oltchim por el que la empresa reconocería los intereses adeudados. En la misma carta, las autoridades rumanas indicaban que los intereses así acumulados también se capitalizarían, junto con el principal de la deuda pública, como se notificó en la medida 1.
(76)
Por carta de 23 de diciembre de 2011, las autoridades rumanas facilitaron una copia del acuerdo de Derecho privado entre AVAS y Oltchim por el que la empresa reconocía los intereses devengados por la deuda pública desde el 1 de enero de 2007 hasta el 31 de diciembre de 2011 por un total de 511 millones RON. Las autoridades rumanas explicaron que el interés se calculó sobre una base compuesta, utilizando como intereses de demora para los periodos correspondientes los tipos de interés más elevados cobrados por los bancos comerciales por los préstamos concedidos efectivamente a la empresa desde el 1 de enero de 2007 y utilizando los tipos de referencia y de actualización aplicables de la Comisión. Este planteamiento dio los siguientes tipos de interés e interés acumulado aplicables a la deuda con AVAS:
Cuadro 1
Desglose de los intereses cobrados por AVAS desde 2007 hasta 2011
2007
2008
2009
2010
2011
Tipo de interés aplicable
1.1-30.6 - 11,17 %
1.7-31.12 - 10,24 %
14,86 %
18,85 %
14,00 %
13,22 %
Importe de los intereses (redondeado a millones RON)
58
87
129
114
123
Intereses totales sobre la deuda con AVAS desde 2007: 511 millones RON
(77)
En la misma correspondencia, las autoridades rumanas declaraban también que iban a iniciarse los preparativos para la ejecución de la conversión de la deuda con AVAS por importe de 538 millones RON, más los intereses acumulados sobre la misma, con el fin de cumplir el calendario previsto para la privatización.
VIII.3. Argumentos de Rumanía, teniendo presente la intención de privatizar
(78)
Como se ha explicado anteriormente, las autoridades rumanas retiraron la medida 2 (véase la sección VII). Tras la retirada de la notificación por lo que respecta a la garantía del Estado, las autoridades rumanas alegaron que la actual medida 1, es decir, la capitalización de la deuda con AVAS por importe de 538 millones RON, más el interés devengado sobre la deuda de AVAS desde el 1 de enero de 2007 hasta el 31 de diciembre de 2011, por importe de 511 millones RON más, no constituía ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del TFUE. Rumanía sostenía que la medida se ajustaba al mercado y, por tanto, no otorgaba una ventaja a Oltchim. Más concretamente, las autoridades rumanas sostenían que para el acreedor AVAS era más ventajoso capitalizar la totalidad de la deuda y vender la totalidad de su participación en la empresa a corto plazo que ejecutar la deuda, puesto que el valor de mercado de la participación resultante de AVAS en la empresa tras la conversión de la deuda era superior a la cantidad que habría obtenido AVAS de la liquidación de la empresa.
(79)
Rumanía presentó un informe de consultoría elaborado por Raiffeisen Capital & Investment SA (en lo sucesivo: «el informe de consultoría») para demostrar que la mejor estrategia del Estado para maximizar su rentabilidad era efectuar la capitalización de la deuda seguida de la venta a corto plazo de paquetes combinados de acciones.
(80)
El informe de consultoría examina, por unta parte, el valor de la deuda de AVAS en una hipótesis de liquidación y, por otra, su valor en una hipótesis de conversión de la deuda + privatización.
(81)
La evaluación de la liquidación se basa en dos informes de liquidación (un informe anterior de liquidación de Raiffeisen de febrero de 2011, y otro informe de liquidación de la consultora independiente Romcontrol SA Bucharest, de marzo de 2011). El resultado para el Estado de un supuesto de conversión de la deuda + privatización se estimaba sobre la base del método del valor de empresa, que es uno de los sistemas fundamentales de medición utilizado para valorar negocios. (En la sección IX.3.3 figura una descripción detallada de los métodos utilizados y de los resultados de la valoración, así como la evaluación crítica de la Comisión.)
(82)
El informe concluye que capitalizar totalmente la deuda posibilitaría un proceso de privatización más sencillo y rápido para la empresa y que el resultado financiero de esta opción es mejor que si AVAS liquidara la empresa.
IX. EVALUACIÓN
IX.1. Aspectos generales
(83)
Para determinar si las medidas investigadas constituyen ayuda estatal, la Comisión debe evaluar si cumplen las condiciones acumulativas del artículo 107, apartado 1, del TFUE. Dicho artículo prevé que «[s]alvo que los Tratados dispongan otra cosa, serán incompatibles con el mercado interior, en la medida en que afecten a los intercambios comerciales entre Estados miembros, las ayudas otorgadas por los Estados o mediante fondos estatales, bajo cualquier forma, que falseen o amenacen falsear la competencia, favoreciendo a determinadas empresas o producciones.».
(84)
La Comisión señala que, habida cuenta de la retirada de la notificación por lo que respecta a la medida 2 (véase la sección VII), la siguiente evaluación se refiere únicamente a las medidas 1 y 3. La medida 1 ha sido modificada, puesto que Rumanía ha vinculado la capitalización de la deuda con la privatización de Oltchim. La evaluación de esta última medida se realiza, por tanto, en el supuesto de que la participación en acciones de la empresa que poseerá AVAS después de la conversión se venda inmediatamente a un inversor privado en un proceso de venta equitativo, abierto y transparente, con el que se busque obtener los máximos beneficios para AVAS.
(85)
Además, la Comisión considera que la cuestión de si el acreedor AVAS otorgó alguna ventaja indebida a Oltchim en el trato que dio a la deuda con posterioridad al 1 de enero de 2007 debe evaluarse en el contexto de la GEO 51/1998 (véase el considerando (27) y la Ley 30/2007 que habilita a AVAS a volver a efectuar la conversión de la deuda, de la notificación a la Comisión de la conversión de la deuda - identificada como medida 1 en la Decisión de incoación - y de la modificación de la medida 1 como consecuencia de las dudas planteadas por la Comisión y las limitaciones impuestas por el programa UE/FMI.
(86)
Por otra parte, la Comisión señala que la intención de privatizar la empresa en su totalidad antes de finales de mayo de 2012, como comunicaron las autoridades rumanas en su carta de 21 de octubre de 2011 y confirmó en su carta de 16 de febrero de 2012 el Primer Ministro Ungureanu, se considera parte integrante de la medida 1.
(87)
En cuanto a la multa de medio ambiente, por una parte, y las deudas pendientes de la empresa con Electrica SA, Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea, y SC CET Govora SA, por otra, la Comisión señala que esas presuntas medidas no formaban parte de la Decisión de incoación. Por consiguiente, no pueden formar parte de la presente Decisión. La Comisión informará a la denunciante a su debido tiempo del curso dado a dichas alegaciones sobre la base del artículo 10 del Reglamento (CE) no 659/1999.
IX.2. Competencias de la Comisión antes de la adhesión
(88)
Como se indica en la sección V, la Parte Anónima II alegó que algunas de las garantías del Estado otorgadas a Oltchim entre 1995 y 2000 siguieron vigentes después de la adhesión de Rumanía a la UE, en concreto hasta el 31 de octubre de 2009, y, por consiguiente, deben considerarse nueva ayuda a partir de la fecha de adhesión. Por tanto, la Comisión debe evaluar la validez de ese argumento y sus posibles implicaciones para la evaluación de la medida notificada.
(89)
Como norma general, el artículo 107, apartado 1, del TFUE solo es aplicable a partir de la fecha de adhesión. Una excepción a la norma general son las medidas que entraron en vigor antes de la adhesión y siguen siendo aplicables después de esta. En virtud del Tratado de Adhesión de 2005 entre Rumanía y la UE (24), las medidas aplicadas en Rumanía con anterioridad a la adhesión y aún vigentes con posterioridad a la misma (1 de enero de 2007), que puedan constituir ayudas públicas a tenor del artículo 107, apartado 1, del TFUE y no se consideren ayudas existentes a los efectos del Reglamento (CE) no 659/1999 (25), serán consideradas, desde el momento de la adhesión, nuevas ayudas potenciales a efectos de la aplicación del artículo 108, apartado 3, del TFUE.
(90)
El punto 2.1. del segundo apartado del anexo V del Acta de Adhesión de la República de Bulgaria y de Rumanía de 2005 (26), basado en el artículo 22 de dicha Acta de Adhesión, dispone que «todas las medidas que sigan siendo aplicables después de la adhesión que constituyan ayudas públicas y que no cumplan las condiciones arriba mencionadas serán consideradas, desde el momento de la adhesión, nuevas ayudas a efectos de la aplicación del apartado 3 del artículo 88 del Tratado CE».
(91)
La citada disposición abarca por tanto las medidas aplicadas antes de la fecha de adhesión (1 de enero de 2007) que sigan siendo aplicables después de esa fecha. El concepto de «aplicable después de la fecha de adhesión» ha sido definido en una serie de decisiones (27) de la Comisión como un concepto que abarca regímenes y ayudas individuales que no están limitadas temporalmente o en las que la responsabilidad exacta del Estado no está delimitada con precisión - en otras palabras, asuntos en los que la exposición exacta del Estado todavía no se conoce en la fecha de la adhesión. Habida cuenta de las consideraciones anteriores, debe determinarse si las garantías del Estado emitidas en favor de Oltchim durante todo el periodo entre 1995 y 2000 eran «aplicables después de la adhesión» en el sentido en que ha sido definido en la casuística citada. Para ello, debe verificarse si las garantías del Estado no estaban limitadas temporalmente o si la responsabilidad exacta del Estado no se conocía en la fecha de la adhesión.
(92)
Habiendo examinado las condiciones en las que se emitieron las garantías del Estado en cuestión, la Comisión señala que estas garantías representaban medidas únicas, separadas e individuales, en las que el Estado respaldó a la empresa para conseguir préstamos específicos de importe y duración determinados. La fecha hasta la que eran válidas las garantías se estableció cuando fueron emitidas, puesto que las garantías estipulaban un periodo de validez hasta la expiración de los créditos subyacentes, definida con precisión en dichos créditos. Ese periodo de validez no se modificó posteriormente. Por consiguiente, en el momento de la adhesión su validez estaba de hecho limitada temporalmente y se había establecido en una fecha anterior a la adhesión, concretamente cuando se concluyó el acuerdo de préstamo. Por tanto, la Comisión debe tomar nota de que en el presente asunto no se cumple la primera de las condiciones en las que una medida dada será considerada «nueva ayuda» a partir de la fecha de adhesión, es decir, que no esté limitada temporalmente en la fecha de adhesión.
(93)
En segundo lugar, la responsabilidad máxima del Estado estaba delimitada en el momento que se concedieron las garantías, puesto que las garantías cubren únicamente el préstamo específico para el que se concedieron. Por consiguiente, debe también concluirse que el segundo caso de «aplicabilidad después de la adhesión», la exposición desconocida del Estado a partir de la fecha de adhesión, tampoco es aplicable.
(94)
Además, la Comisión también observa que las garantías del Estado se activaron antes de la fecha de adhesión. A partir de la fecha de su activación, el Estado se hizo responsable de la devolución del importe restante de los préstamos contraídos con su aval, y de hecho, asumió las obligaciones de la empresa por lo que se refiere a la devolución de los préstamos en cuestión, convirtiéndose en consecuencia en acreedor de Oltchim por los importes pagados a cuenta de las garantías. Como se indica en la sección II.2, los pagos efectuados a cuenta de las garantías activadas duraron hasta 2006. No se hicieron otros pagos por este concepto a partir de la fecha de adhesión, puesto que Oltchim pudo liquidar la parte restante de los préstamos.
(95)
Por consiguiente, debe concluirse que las garantías del Estado concedidas a Oltchim entre 1995 y 2000 no pueden calificarse de nueva ayuda a tenor del punto 2.1. del segundo apartado del anexo V del Acta de Adhesión de Bulgaria y de Rumanía de 2005.
IX.3. Existencia de ayuda: ventaja
IX.3.1 Prueba del acreedor privado
(96)
Rumanía alega que la medida notificada, consistente en capitalizar 1 049 millones RON de deuda pública con la intención de vender la participación pública total resultante poco después (antes de finales de mayo de 2012) no confiere ventajas indebidas a la empresa porque cualquier acreedor privado en una situación similar a la del acreedor público AVAS hubiera optado por ese método de recuperación de la deuda, en lugar de la liquidación de la empresa, que es menos ventajoso financieramente para el acreedor público.
(97)
Para determinar si la medida notificada confiere ventajas indebidas a Oltchim, la Comisión debe evaluar si el acreedor público AVAS intentó la recuperación de la deuda pública con la misma diligencia que un acreedor privado que pretendiera maximizar la recuperación de lo que se le adeuda (28). Esta perspectiva tiene en cuenta el hecho de que, con la transferencia de la deuda pública a AVAS, la recuperación de la deuda la lleva a cabo una institución que no tiene otra relación con la empresa que la de un acreedor con su deudor. La evaluación no pasa por alto el hecho de que el Ministerio de Economía es el accionista público de Oltchim, sino que tiene en cuenta que el accionista público no desempeña un papel con respecto a la recuperación de la deuda pública, que está encomendada al acreedor AVAS. La Comisión señala, no obstante, que también deben evaluarse los efectos de la conversión de la deuda seguida de privatización para el accionista actual, es decir, el Ministerio de Economía, para llegar a una conclusión sobre si la conversión de la deuda propuesta seguida de una privatización es una solución más conveniente para el Estado desde el punto de vista financiero que la liquidación total de la empresa.
IX.3.2 Recuperación de la deuda pública - Evaluación de la medida 3
(98)
En la Decisión de incoación, la Comisión consideró que podía haber un elemento adicional de ayuda estatal en el hecho de que el Estado no hubiera cobrado intereses o impuesto sanciones por demora en los pagos de la restante deuda pública de Oltchim después de la adhesión de Rumanía a la UE. Esa deuda pública se originaba de la activación de las garantías del Estado [véase la descripción en los considerandos 23-27 y la evaluación de las garantías del Estado en los considerandos 88-95]. En la Decisión de incoación, la Comisión consideró que el no acumular intereses o ejecutar la deuda pública otorgaba una ventaja a Oltchim, dado que la empresa dispuso de capital gratuitamente.
(99)
Para evaluar si Rumanía actuó como un acreedor privado por lo que se refiere a la deuda pendiente resultante de la activación de las garantías del Estado, hay que evaluar la actuación del Estado rumano desde 2007 hasta la fecha, basándose en la información de que disponían las autoridades rumanas en cada momento.
(100)
En primer lugar, la Comisión señala que el hecho de no cobrar intereses e imponer sanciones desde 2007 y hasta la modificación de la notificación de la medida 1 deriva de GEO 51/1998 [véase el considerando (27)]. Debe considerarse también a la vista de la Ley 30/2007, que habilita a AVAS a volver a efectuar la conversión de la deuda. En aquel momento, las autoridades rumanas estaban considerando proseguir con las actividades de Oltchim y planeaban seguir invirtiendo, y no su liquidación.
(101)
Por consiguiente, la Comisión necesita ante todo determinar si Rumanía, al decidir en 2007 efectuar la capitalización de la deuda, en lugar de intentar ejecutar la deuda o la liquidación de la empresa, actuó como un acreedor privado. A este respecto, la Comisión señala que Rumanía había seguido la estrategia de capitalizar la deuda con el fin de proseguir las actividades de Oltchim desde el primer intento (fallido) de hacerlo en 2003. La actuación de las autoridades rumanas a este respecto era, por tanto, coherente con su actuación anterior. Las reacciones del mercado a los anteriores intentos de privatización, así como las acciones judiciales de los accionistas minoritarios, mostraron que el mercado creía en la viabilidad fundamental del negocio de Oltchim.
(102)
Por otra parte, la Comisión señala que Rumanía contaba también con un plan de negocio (29) para Oltchim que indicaba que la empresa era viable.
(103)
Habida cuenta de estos elementos, la Comisión considera que era razonable que Rumanía, en su papel de acreedor, decidiera efectuar la capitalización de la deuda y aprobar una ley en ese sentido, que no contemplaba el cobro de intereses y sanciones por la deuda pendiente, puesto que la deuda en cualquier caso iba a ser capitalizada.
(104)
Este análisis no se contradice con el hecho de que Rumanía, antes de efectuar la capitalización de la deuda, solicitara la autorización de la ayuda estatal. De hecho, al hacerlo, Rumanía se limitó a cumplir sus obligaciones en virtud del artículo 108, apartado 3, del TFUE. Dadas las dificultades que Rumanía había tenido con los accionistas minoritarios anteriormente, y que siguió teniendo para la aplicación de la Ley 30/2007, era perfectamente lógico que pidiera la confirmación de la Comisión de que la operación prevista no constituía ayuda estatal.
(105)
Debido a la evaluación de la ayuda estatal y a la aplicación de la obligación de statu quo, la capitalización de la deuda terminó retrasándose cinco años. A este respecto, la Comisión observa, en primer lugar, que, hasta mediados de 2011, Rumanía tenía la firme intención de proseguir una estrategia de inversión expansiva con respecto a Oltchim, que se estudió en diversos informes periciales (30). Habría sido contrario a la estrategia estatal de seguir invirtiendo para restablecer la viabilidad de la empresa e incrementar su valor con vistas a privatizarla a medio o largo plazo cobrar al mismo tiempo intereses sobre la deuda pública pendiente.
(106)
Como resultado de las dudas planteadas por la Comisión con respecto a la estrategia expansiva de inversión en su Decisión de incoación y, lo que es más importante, de los problemas presupuestarios y del programa UE/FMI, Rumanía cambió de estrategia en 2011 y decidió privatizar la empresa inmediatamente después de capitalizar la deuda. Con ello abandonó los planes iniciales de hacer inversiones por valor de 424 millones EUR antes de privatizarla.
(107)
En este nuevo contexto, cobrar interés sobre la deuda se convirtió en una estrategia lógica para el Estado, encaminada a maximizar la recuperación de la deuda que se le debía.
(108)
Como se expone en los considerandos 75-77, se cobraron otros intereses compuestos sobre la deuda pública, correspondientes al periodo del 1 de enero de 2007 en adelante, mediante un acuerdo privado celebrado en diciembre de 2011 entre Oltchim y AVAS. En particular, los tipos de interés que se aplicaron a la deuda pública correspondían al valor más elevado entre los tipos de interés de referencia de la Comisión correspondientes para cada periodo o los tipos de interés aplicados a los préstamos privados de la empresa durante ese mismo periodo que puedan considerarse adecuados.
(109)
Basándose en lo que precede, la Comisión concluye que Oltchim no obtuvo ventajas del modo en el que las autoridades públicas intentaron, después de la adhesión, recuperar la deuda pública que se iba a capitalizar.
IX.3.3 La conversión de la deuda - medida 1
(110)
La Comisión debe también evaluar si la medida 1, consistente (tras la modificación de la notificación - véanse los considerandos 14-16, 69-70 y 75-77 en la capitalización de una deuda pública total de 1 049 millones RON, a la que seguiría en breve la venta de la totalidad de la participación pública resultante (privatización), otorga una ventaja indebida a Oltchim. La deuda pública total que se iba a capitalizar incluye el principal de la deuda pública, propiedad de la Agencia de privatizaciones AVAS, de 538 millones RON, y los intereses devengados sobre la deuda con AVAS desde el 1 de enero de 2007 al 31 de diciembre de 2011, de 511 millones RON.
(111)
Para evaluar si la conversión de la deuda propuesta implica ventajas indebidas para Oltchim, debe determinarse si la conversión de la deuda es realmente el mecanismo idóneo para maximizar la recuperación de la deuda pública, como sostiene Rumanía. En la práctica, la Comisión necesita determinar si un hipotético acreedor privado en una situación comparable a la de la Agencia de privatizaciones AVAS, que es el acreedor de Oltchim, realmente habría preferido ese mecanismo de recuperación de la deuda a otras alternativas existentes, considerando que el deudor atraviesa serias dificultades financieras. El Ministerio de Economía, el actual accionista de Oltchim, no desempeña ningún papel con respecto a la recuperación de la deuda pública; no obstante, en el análisis que sigue también se toman en cuenta los resultados de los dos posibles supuestos para el accionista público.
(112)
Rumanía alega que, considerando la situación actual de la empresa (grave infracapitalización y excesivo endeudamiento), las únicas opciones realistas que habría tenido un acreedor privado en una situación comparable a la del acreedor público AVAS son i) liquidar la empresa o ii) capitalizar la deuda y vender posteriormente la totalidad de la participación resultante en la empresa. Cualquier acreedor privado que se enfrentara a estas opciones habría preferido la que maximiza la recuperación de la deuda pendiente. En otras palabras, el acreedor habría optado por «la conversión de la deuda seguida de privatización» si los beneficios esperados de la privatización superaran el importe que podía recuperarse mediante la liquidación.
(113)
Para demostrar que la conversión de la deuda seguida de la venta de la participación resultante aporta más ingresos al acreedor que la liquidación, Rumanía presentó un informe de una consultora independiente (véanse los considerandos 78-82) que compara los resultados para el acreedor de los dos supuestos, es decir, la conversión de la deuda seguida de privatización y la liquidación, respectivamente.
(114)
La Comisión ha evaluado críticamente el informe para verificar si sus resultados resisten el escrutinio y demostrar de hecho que, al capitalizar la deuda, AVAS actuó como un acreedor privado. Habiendo examinado el informe, la Comisión observa lo siguiente:
(115)
Valor del crédito de AVAS en el supuesto de una liquidación: La evaluación de la liquidación se basa en un informe anterior de liquidación de Raiffeisen de febrero de 2011 y en otro informe de liquidación de la consultora independiente Romcontrol SA Bucharest, de marzo de 2011.
(116)
Según la legislación rumana, las empresas en las que el Estado posee una participación mínima del 50 % + 1 se liquidan con arreglo al denominado «procedimiento especial de liquidación voluntaria» establecido por el Decreto de urgencia del Gobierno 88/1997, la Decisión gubernamental 577/2002 y la Ley 137/2002. Según este procedimiento de liquidación especial voluntario, el importe obtenido de la venta de los activos de la empresa se utilizará para cubrir las deudas pendientes de la empresa siguiendo el orden de prelación establecido en la Ley 85/2006 (Ley rumana de insolvencia). Por consiguiente, los ingresos obtenidos de la liquidación deben utilizarse para cubrir deudas en el siguiente orden de prelación: 1) costes de la liquidación; 2) salarios adeudados; 3) deuda privilegiada (es decir, deuda garantizada mediante pignoración, hipotecas y otros privilegios especiales); 4) deudas presupuestarias (impuestos y otras obligaciones fiscales); 5) deudas con el Ministerio de Hacienda originadas por la ejecución de las garantías del Estado; 6) deuda de préstamos públicos; 7) deuda ordinaria (no garantizada); 8) accionistas. En el presente asunto, AVAS entraría en la tercera categoría de acreedores (acreedores privilegiados), pero por detrás de varios acreedores privilegiados (privados) de Oltchim, puesto que la deuda pública solo estaba parcialmente garantizada.
(117)
La consultora Romcontrol estimó el valor de liquidación de los activos de Oltchim a 15 de diciembre de 2010, basándose en el método de activos netos ponderados, que tiene en cuenta el tiempo limitado de exposición en el mercado de los activos puestos a la venta (31).
(118)
Sobre la base de los resultados del valor de liquidación de los activos estimado por Romcontrol, Raiffeisen calculó el resultado para el acreedor AVAS y para el Estado como accionista, teniendo en cuenta el pasivo de la compañía a 31 de diciembre de 2010 y sus declaraciones financieras preliminares de esa misma fecha («informe de Raiffeisen sobre la liquidación de febrero de 2011»). Ese informe estima que los ingresos que se obtendrían de la venta de los activos de Oltchim permitirían recuperar aproximadamente el [20]-[30] % del pasivo total de la empresa. El acreedor AVAS, como acreedor parcialmente garantizado, recuperaría unos [80]-[100] millones RON (los que representa el [10]-[30] % de la deuda total de 538 millones RON). Dada la diferencia negativa entre los ingresos obtenidos con la liquidación y el pasivo de la empresa, el Estado, en su calidad de accionista, no recibiría nada.
(119)
En octubre de 2011, Raiffeisen actualizó las estimaciones de su informe sobre la liquidación para tener en cuenta los datos financieros de la empresa de 30 de junio de 2011 e incluir los intereses cobrados por la deuda pública desde enero de 2007 en adelante.
(120)
Según las estimaciones actualizadas, AVAS, al ser un acreedor parcialmente garantizado de Oltchim, recibiría [100]-120] millones RON del total de lo que le adeudaba la empresa (lo que representa el [10]-[20] (32) del crédito total, es decir, el principal de la deuda de 538 millones RON más intereses). El Ministerio de Economía, el accionista público, volvería a quedarse sin nada. La cantidad que obtendría AVAS se actualizó (33) posteriormente a su valor actual a 30 de junio de 2011. Como resultado, AVAS recibiría [10]-[40] millones EUR en caso de que se liquidara la empresa.
Cuadro 2
Ingresos obtenidos del crédito de AVAS en el supuesto de una liquidación
Crédito
(millones EUR)
Ingresos totales
(millones EUR)
Ingresos VAN al 10,7 %
(millones EUR)
AVAS (Acreedor)
209,4
[20]-[30]
[10]-[30]
Ministerio de Economía (accionista)
Participación
[0]-[10]
[0]-[10]
Total del Estado
[20]-[30]
[10]-[30]
(121)
Ese importe debe entonces compararse con la rentabilidad esperada de capitalizar el crédito de AVAS seguido de una privatización de la empresa.
(122)
Valor del crédito de AVAS en el supuesto de una conversión de la deuda + privatización: En el informe, el resultado para el Estado de un supuesto de conversión de la deuda + privatización se calculó sobre la base del método del valor de empresa, que es uno de los sistemas fundamentales de medición utilizado para valorar negocios.
(123)
Por lo que se refiere al uso de este método, la Comisión señala que, en principio, hay varios métodos para estimar el valor de los fondos propios de una empresa.
(124)
Uno de los métodos que suelen usarse es el del múltiplo del EBITDA (resultados antes de intereses, impuestos, depreciaciones y amortizaciones). Este método permite evaluar el valor de los fondos propios de una empresa en un ejercicio X multiplicando el EBITDA de ese ejercicio X por una cifra (múltiplo) que se considere adecuada para el sector, restándose del resultado la deuda neta.
(125)
Otro método es el descuento de flujos de efectivo. Los flujos de efectivo nominales de la empresa disponibles para los próximos años se actualizan según el coste medio ponderado del capital nominal, o WACC (34), y la deuda neta se sustrae del valor alcanzado.
(126)
Un tercer método es el del múltiplo del volumen de negocios. Este método permite evaluar el valor de los fondos propios de una empresa en un ejercicio X multiplicando el volumen de negocios de ese ejercicio X por una cifra (múltiplo) que se considere adecuada para el sector, restándose del resultado la deuda neta.
(127)
Todos estos métodos (futuro EBITDA, flujos de efectivo o volumen de negocios) utilizan estimaciones. En el asunto que nos ocupa, no todos los métodos de valoración basados en estimaciones pueden utilizarse de manera coherente. Dada la inmediata privatización prevista de la empresa, solo el nuevo propietario podrá determinar la futura estrategia empresarial de la compañía y, por tanto, las correspondientes estimaciones del plan empresarial necesarias para utilizar estos métodos no están disponibles ni pueden anticiparse (35). Puesto que el nuevo propietario tendrá que realizar importantes inversiones, no pueden utilizarse resultados anteriores de la empresa para hacer predicciones para el futuro.
(128)
En estas circunstancias, la Comisión opina que los dos únicos métodos de que se dispone para estimar el valor de la participación combinada del Estado rumano, es decir, AVAS y el Ministerio de Economía, son la capitalización bursátil y el valor de empresa. Hay que señalar que el valor de empresa incluye también los parámetros utilizados para la capitalización bursátil.
(129)
La capitalización bursátil se define como el precio de una acción multiplicado por el total de acciones en circulación, lo que proporciona un valor total de las acciones de la empresa. Este sistema de medición representa el consenso público sobre el valor de los fondos propios de una empresa y puede utilizarse para sustituir, a los ojos de la opinión pública, el valor neto de una empresa.
(130)
La capitalización bursátil de Oltchim se calculó sobre la base del precio de su acción en la Bolsa de Bucarest (36) durante un periodo de 44 meses (desde 2008 a agosto de 2011). Este periodo es suficientemente largo para ser representativo y la capitalización bursátil durante ese periodo es también una buena indicación de lo que el mercado está dispuesto a pagar por la empresa.
(131)
En este contexto, la Comisión señala, como aspecto positivo, el hecho de que el precio de la acción, en el reciente periodo de mayo-agosto de 2011, fue siempre superior a la media de los 44 meses. Más concretamente, mientras que la media ponderada de 44 meses es 0,53 RON por acción, en julio de 2011 el precio de la acción alcanzó incluso 2,05 RON (37). Así pues, los datos utilizados para calcular el valor de mercado pueden considerarse conservadores.
(132)
Por otra parte, por lo que se refiere a la evolución del precio de la acción desde septiembre de 2011 (la última horquilla de datos utilizada en el informe Raiffeisen), la Comisión señala, como aspecto positivo, que en el pasado reciente (desde mediados de octubre de 2011), el precio por acción ha aumentado significativamente y ha estado de manera constante por encima de la media ponderada de 0,53 RON utilizada en la fórmula de capitalización bursátil.
Gráfico 1
Evolución del precio de la acción de Oltchim en la Bolsa de Bucarest 23/2/2011-23/2/2012
(133)
Antes de la conversión de la deuda prevista, la capitalización bursátil de Oltchim en el periodo observado (enero 2008-agosto 2011) era, en media ponderada (38), de 45 millones EUR y en los últimos tres meses del periodo observado (junio-agosto 2011) constantemente superó los 100 millones EUR. Por tanto, la capitalización bursátil supera claramente el valor de liquidación de Oltchim ([10]-[40] millones EUR), lo que da un primer indicio de que vender la participación del Estado mediante una privatización habría sido preferible a liquidar la empresa.
(134)
El segundo método que puede utilizarse es el valor de empresa. El valor de empresa es una medida que se suele utilizar como alternativa a la simple capitalización bursátil porque se considera que da una imagen más exacta del valor de la empresa. El valor de empresa se define como la suma de la capitalización bursátil de una empresa y su deuda neta financiera. Raiffeisen Capital utilizó este método.
(135)
Según el cálculo de la capitalización bursátil, el otro elemento en la fórmula del valor de empresa, la deuda neta, se computó como la suma de todas las deudas financieras de la empresa (todas las deudas de la empresa que soportan intereses - es decir, créditos bancarios y obligaciones vencidas/reescalonadas) (39).
(136)
A continuación, es posible calcular la mediana, la media y la media ponderada del valor de empresa y de la acción del periodo de 44 meses. El informe así lo hizo para dos supuestos: con los intereses cobrados por la deuda en virtud del acuerdo y sin esos intereses.
(137)
Sobre este punto, la Comisión opina que los intereses cobrados en virtud del acuerdo no deben tenerse en cuenta a efectos de calcular el valor de empresa por las siguientes razones: siempre que las demás condiciones no varíen, si la deuda aumenta, los fondos propios disminuyen. Estos dos efectos van en direcciones opuestas y en principio no deben modificar el valor de empresa. Si el mercado conociera los intereses, valoraría las acciones a la baja en consecuencia. Sin embargo, en el presente asunto, el importe de los intereses se añadió a posteriori y no lo anticipó el mercado. Por consiguiente, la información que tiene el mercado en el momento de la valoración es relevante.
(138)
Teniendo en cuenta estas consideraciones, se ha calculado la siguiente relación valor de empresa/valor de las acciones durante el periodo investigado.
Cuadro 3
Cálculo de la relación valor de empresa/valor de las acciones de Oltchim durante el periodo investigado
Periodo
Número de acciones
Precio medio de la acción
Capitalización bursátil (precio de la acción x número de acciones)
Deuda neta en
miles de RON
Valor de empresa (capitalización bursátil + deuda neta)
en miles de RON
Valor de empresa por acción
Enero. -08
343 023 858
1,10
378
[1 200]-[1 400]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Febrero -08
343 023 858
0,91
314
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Marzo -08
343 023 858
0,81
279
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Abril -08
343 023 858
0,87
300
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Mayo -08
343 023 858
1,04
358
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Junio -08
343 023 858
0,96
330
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Julio -08
343 023 858
0,72
247
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Agosto -08
343 023 858
0,63
216
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Septiembre -08
343 023 858
0,47
160
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
Octubre -08
343 023 858
0,37
127
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
Noviembre -08
343 023 858
0,21
71
[1 200]-[1 400]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
Diciembre 08
343 023 858
0,16
54
[1 400]-[1 600]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
Enero -09
343 023 858
0,15
51
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Febrero -09
343 023 858
0,13
45
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Marzo -09
343 023 858
0,15
53
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Abril -09
343 023 858
0,25
84
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Mayo -09
343 023 858
0,27
93
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Junio -09
343 023 858
0,30
104
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Jul -09
343 023 858
0,33
113
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Agosto -09
343 023 858
0,32
109
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Septiembre -09
343 023 858
0,28
96
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Octubre -09
343 023 858
0,27
91
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Noviembre -09
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Diciembre -09
343 023 858
0,26
89
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Enero -10
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Febrero -10
343 023 858
0,22
77
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Marzo -10
343 023 858
0,27
92
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Abril -10
343 023 858
0,31
105
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
Mayo -10
343 023 858
0,22
76
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
Junio -10
343 023 858
0,21
71
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Julio -10
343 023 858
0,18
62
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Agosto -10
343 023 858
0,19
64
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Abril -10
343 023 858
0,19
66
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Octubre -10
343 023 858
0,22
76
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Noviembre -10
343 023 858
0,22
75
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[4]-[6]
Diciembre -10
343 023 858
0,20
69
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Enero-11
343 023 858
0,21
74
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Febrero -11
343 023 858
0,26
88
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Marzo -11
343 023 858
0,30
102
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Abril -11
343 023 858
0,44
152
[2 000]-[2 200]
[2 100]-[2 200]
[5]-[7]
Mayo -11
343 211 383
0,77
265
[2 000]-[2 200]
[2 300]-[2 400]
[5]-[7]
Junio -11
343 211 383
1,61
551
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
Julio -11
343 211 383
2,05
702
[2 000]-[2 200]
[2 800]-[2 900]
[6]-[8]
Agosto -11
343 211 383
1,32
452
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
(139)
Sobre la base de este cuadro, se han calculado la mediana, la media y la media ponderada de Oltchim del valor de empresa por acción.
Cuadro 4
Mediana, media y media ponderada del valor de empresa por acción de Oltchim
Precio de la acción
Valor de empresa por acción
Mediana
[0,10]-[0,30]
[4]-[6]
Media
[0,30]-[0,50]
[4]-[6]
Media ponderada
[0,40]-[0,60]
[4]-[6]
(140)
El valor de empresa (mediana, media y media ponderada) calculada como se explica anteriormente puede luego utilizarse para determinar el valor de las acciones de Estado «después de la conversión de la deuda» deduciendo de este valor de empresa la deuda de la empresa que sigue pendiente después de la conversión; seguirá siendo para la empresa una deuda a pagar.
(141)
El resultado es el valor de mercado del total de fondos propios que figura en el Cuadro 5.
Cuadro 5
Cálculo del valor de mercado de los fondos propios basado en el método del valor de empresa
Valor de mercado del total de fondos propios después de la conversión de la deuda
Supuestos
VE basado en la mediana del precio de la acción durante 44 meses
VE basado en la media del precio de la acción durante 44 meses
VE basado en la media ponderada del precio de la acción durante 44 meses
VE/acción (RON)
[4]-[6]
[4]-[6]
[4]-[6]
Número de acciones antes de la conversión
343 211 383
343 211 383
343 211 383
Valor de empresa (millones RON)
[1 700]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[2 000]-[2 100]
Deuda neta después de la conversión de la deuda (millones RON)
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
Valor de mercado de los fondos propios (millones RON)
[100]-[200]
[200]-[300]
[400]-[500]
Valor de mercado de los fondos propios (millones EUR)
[20]-[30]
[50]-[60]
[90]-[100]
(142)
Por lo que respecta a la deuda financiera neta utilizada en el cálculo anterior, los dos pasos del cálculo, a saber, i) el cálculo de la fórmula del valor de empresa y ii) la posterior sustracción para obtener el valor de mercado de los fondos propios, en principio deben estar basados en el valor de mercado de la deuda de la empresa.
(143)
No obstante, la Comisión señala, en primer lugar, que es muy difícil establecer un precio de mercado para la deuda de Oltchim, puesto que esta no se negocia y no hay un mercado local para la negociación de la deuda. En su lugar, teóricamente se podría determinar el valor de mercado de la deuda estableciendo la calificación de la empresa antes y después de la conversión de la deuda. A continuación podría utilizarse esta calificación para estimar la probabilidad de impago, que a su vez podría utilizarse para estimar el valor de mercado de la deuda. A falta de esas calificaciones, la Comisión consideró que no puede realizarse este ejercicio y que los errores generados por el uso de un valor de mercado inexacto serían importantes.
(144)
En segundo lugar, si se asume que la deuda neta se negoció a la misma actualización que su valor contable antes y después de la permuta, los resultados del cálculo en consecuencia no cambian en absoluto, independientemente del valor de la actualización. Cualquier cambio en el valor de la deuda financiera neta daría lugar entonces a un cambio proporcional, de signo contrario, en el valor de la capitalización bursátil. El impacto de añadir el valor contable de la deuda o su valor de mercado es neutro, puesto que primero se añade el valor de la deuda para obtener el valor de empresa y después se sustrae para obtener el nuevo valor contable de las acciones.
(145)
En tercer lugar, suponiendo que la deuda pendiente después de la conversión se negocie a un actualización diferente a la de antes de la conversión, un cálculo adecuado debería tener en cuenta el hecho de que, después de la capitalización, el valor de mercado de la deuda pendiente sería probablemente aún menor que su valor contable, pero en cualquier caso más elevado que el valor de mercado de la deuda antes de la permuta. No obstante, sin una base sobre la que establecer estas actualizaciones, no se pueden simular los efectos de un cambio en las mismas puesto que habría que variar al mismo tiempo demasiados parámetros.
(146)
Por otra parte, la Comisión indica que los estados financieros de Oltchim se han elaborado de conformidad con las normas NIIF y han sido auditados por el auditor independiente KPMG. En esos estados financieros, el pasivo financiero se presenta a su valor razonable según las disposiciones de la NIC 39. La NIC 39 define el valor razonable como el importe por el cual puede ser intercambiado un activo o cancelado un pasivo, entre partes interesadas y debidamente informadas que realizan una transacción en condiciones de independencia. Sobre esta base, KPMG certificó que el valor razonable de la deuda a largo plazo de la empresa no era significativamente distinto de su valor contable.
(147)
Sobre la base de las consideraciones anteriores, la Comisión opina que efectivamente es adecuado utilizar el valor contable de la deuda para calcular el valor de mercado de los fondos propios.
(148)
No obstante, para comprobar la solidez del cálculo, la Comisión realizó además un análisis de sensibilidad, es decir, determinó la diferencia porcentual entre el valor contable y el valor de mercado de la deuda neta antes de la conversión que igualaría el valor actual de la participación del Estado después de la conversión y el valor de liquidación, suponiendo que el valor de mercado de la deuda corresponda a su valor contable tras la capitalización de la deuda. Ese valor porcentual puede considerarse un tipo de «margen de error» para la estimación del valor de mercado de la deuda.
(149)
La Comisión opina que, de todos los supuestos (valor de empresa basado en la mediana, la media y la media ponderada), la media ponderada representa el supuesto más exacto puesto que en ese caso los valores son ponderados en función del volumen de acciones negociadas. En ese supuesto, el margen citado es del 15 %. La Comisión concluye que ese margen es suficientemente amplio para poder considerar que el cálculo del valor de empresa se basa en datos sólidos.
(150)
Posteriormente, una vez se ha calculado el valor de mercado de los fondos propios, se puede calcular el valor de la participación del Estado resultante de ese valor de mercado del total de los fondos propios basado en la participación pública, que será el siguiente después de la conversión de la deuda (40):
Cuadro 6
Participación del Estado rumano en Oltchim antes y después de la conversión de la deuda prevista
Participación antes de la conversión de la deuda
Participación después de la conversión de la deuda
Deuda con AVAS más intereses correspondientes que representan la deuda convertida
AVAS
0 %
[80]-[100] %
Ministerio de Economía
54,81 %
[0]-[5] %
Total Estado
54,81 %
[80]-[100] %
(151)
En consecuencia, tras convertir el principal de la deuda de AVAS más los intereses cobrados en virtud del acuerdo, Oltchim tendrá un valor de mercado de fondos propios que oscilará entre [20]-[30] y [90]-[100] millones EUR, lo que dará un valor actual (41) de la participación pública combinada de ([80]-[100] %) entre [15]-[30 y [75]-[90] millones EUR. En el Cuadro 7, el valor de empresa evaluado para todos los supuestos se resume y compara con los valores aplicables en el caso de una liquidación.
Cuadro 7
Comparación de la conversión de la deuda seguida de privatización frente a supuestos de liquidación basados en el método del valor de empresa
Ingresos para el Estado previstos
millones EUR
Conversión de la deuda y privatización inmediata
Valor actual neto de los ingresos obtenidos con la liquidación
Comparación
VE basado en la mediana del precio de la acción durante 44 meses
VE basado en la media del precio de la acción durante 44 meses
VE basado en la media ponderada del precio de la acción durante 44 meses
Valor de mercado de los fondos propios
[20]-[30]
[45]-[60]
[90]-[100]
Valor de mercado de la participación pública conjunta
[15]-[40]
[45]-[60]
[80]-[100]
Valor actual neto de la participación pública conjunta (98,44 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[75]-[90]
[10]-[40]
Liquidación conversión de la deuda y privatización
Valor actual neto de la participación AVAS (96,54 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[70]-[80]
[10]-[40]
Liquidación conversión de la deuda y privatización
Valor actual neto de la participación del Ministerio de Economía (1,9 %)
[0]-[1]
[0]-[1]
[1]-[2]
[0]-[1]
Liquidación conversión de la deuda y privatización
(152)
En todos los supuestos evaluados según el método del valor de empresa, tanto el acreedor público AVAS como el accionista público, el Ministerio de Economía, obtienen mejores resultados de la conversión de la deuda seguida de privatización que si se liquidara la empresa. La participación del actual accionista público, el Ministerio de Economía, se reducirá con la conversión de la deuda, lo que se traduce en una participación del [80]-[100] % para el acreedor AVAS. No obstante, el Ministerio no tiene motivos para oponerse a la conversión de la deuda puesto que, en el caso de una liquidación, no obtendría nada por su participación en la empresa. El acreedor público AVAS seguiría obteniendo más, incluso en el supuesto con el menor valor de empresa estimado, que en el caso de que se decidiera liquidar la empresa ([10]-[30] millones EUR, frente a [10]-[30] millones EUR).
(153)
Basándose en los resultados anteriores, puede concluirse que, si la empresa se privatizara plenamente poco después de la conversión de la deuda, la medida notificada (conversión de la deuda seguida de la privatización total) no implicaría una ventaja para Oltchim, puesto que la medida permite al acreedor público AVAS recuperar más que si se decidiera liquidar la empresa. A este respecto, la Comisión toma nota de los compromisos contraídos por las autoridades rumanas (véanse los considerandos 17 y 73) para privatizar totalmente la empresa antes del 31 de mayo de 2012.
(154)
La Comisión considera que la evaluación cuantitativa sobre la base del método de capitalización bursátil y del método del valor de empresa también está respaldada por los dos argumentos siguientes, que no fueron cuantificados por el experto independiente.
(155)
En primer lugar, la evaluación se basa en el precio bursátil. Sin embargo, como la participación del Estado en Oltchim se venderá como una entidad, el comprador podrá controlar la empresa. Por tanto, el comprador estará dispuesto a pagar una prima de control por la participación, como suele ocurrir en transacciones comparables.
(156)
En segundo lugar, la Comisión observa que PCC estaba dispuesta a pagar 7,5 millones EUR en 2007 por una participación de facto del 12 % en Oltchim y 2,6 millones EUR en 2011 por una participación del 3,6 % más en Oltchim. Esto indica, por una parte, que un inversor privado consideró que el valor de Oltchim había aumentado en 2011 en relación con 2007 (puesto que estaba dispuesto a pagar un precio por acción más alto), y que, basándose en la transacción de 2011, el 100 % de las acciones se hubiera valorado en 73 millones EUR, que supera sustancialmente el valor de liquidación.
IX.4. Conclusión sobre el criterio de ventaja
(157)
Basándose en lo que precede, en concreto que: i) la empresa no obtuvo ventajas indebidas del modo en el que las autoridades públicas intentaron la recuperación de la deuda pública objeto de la medida notificada, y ii) la conversión de la deuda en sí no otorga ventajas indebidas a la empresa, la Comisión concluye que la medida notificada actualmente (resultante de la combinación de las anteriores medidas 1 y 3) no cumple el criterio de ventaja. Habida cuenta de lo anterior, no necesitan ser analizados los otros criterios acumulativos en la definición del concepto de ayuda estatal derivado del artículo 107, apartado 1, para la evaluación de la medida notificada actualmente.
X. CONCLUSIÓN
(158)
El procedimiento de investigación formal incoado con arreglo al artículo 108, apartado 2, del TFUE por lo que se refiere a la medida 2 (la garantía del Estado) debe concluirse, al quedar sin objeto tras la retirada de la notificación de la medida.
(159)
La medida notificada actualmente (la combinación de las antiguas medidas 1 y 3) no implica ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del TFUE.
(160)
Esta conclusión se basa en la firme intención de Rumanía de vender su participación en Oltchim totalmente, expresada en la carta de 21 de octubre de 2011 del Primer Ministro Emil Boc y confirmada en la carta de 16 de febrero de 2012 del Primer Ministro Ungureanu,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN
Artículo 1
La Comisión ha decidido archivar el procedimiento de investigación formal con arreglo al artículo 108, apartado 2, del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea por lo que se refiere a la garantía del Estado notificada (medida 2) en favor de Oltchim, habida cuenta de que Rumanía ha retirado su notificación y no llevará adelante la medida.
Artículo 2
La medida 1, notificada por Rumanía el 17 de julio de 2009 y modificada el 22 de junio de 2011, 9 de septiembre de 2011, 21 de octubre de 2011 y 16 febrero de 2012, no constituye ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea.
Artículo 3
La medida 3, ejecutada por Rumanía en 2007, no constituye ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea.
Artículo 4
El destinatario de la presente Decisión será Rumanía.
Hecho en Bruselas, el 7 de marzo de 2012