РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 11 юни 2012 година
относно нотифицираните от Дания национални разпоредби по отношение на някои промишлени парникови газове
(нотифицирано под номер C(2012) 3717)
(само текстът на датски език е автентичен)
(2012/301/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
С писмо от 13 февруари 2012 г. и в изпълнение на член 114, параграф 4 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) Кралство Дания уведоми Комисията, че възнамерява да запази своите национални разпоредби по отношение на някои промишлени парникови газове, които са по-строги от съответните разпоредби в Регламент (ЕО) № 842/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно някои флуорирани парникови газове (1), включително и в периода след 31 декември 2012 г. - крайната дата, за която е дадено подобно разрешение съгласно Решение 2007/62/ЕО на Комисията (2), прието в съответствие с член 95, параграф 6 от Договора за създаване на Европейската общност (ДЕО), сега член 114, параграф 6 от ДФЕС.
(2)
Регламент (ЕО) № 842/2006 относно някои флуорирани парникови газове (F-газове) има за цел предотвратяване и намаляване на емисиите на флуорираните газове (флуоровъглеводороди - HFCs, перфлуоровъглероди - PFCs и серен хексафлуорид - SF6), попадащи в обхвата на Протокола от Киото. В цитирания регламент се съдържат също така и ограничен брой забрани за употреба и пускане на продукти на пазара в случаите, при които съществуващите алтернативи се считат за осъществими и икономически ефективни на нивото на ЕС, а същевременно евентуалното по-голямо ограничаване и улавяне на емисиите се счита за неосъществимо.
(3)
Регламентът има двойно правно основание: член 175, параграф 1 от ДЕО (сега член 192, параграф 1 от ДФЕС) е основание за всички негови разпоредби, с изключение на членове 7, 8 и 9 от регламента, които се основават на член 95 от ДЕО (сега член 114 от ДФЕС) - във връзка с последиците от разпоредбите в тези три члена по отношение на свободното движение на стоки в рамките на единния европейски пазар.
(4)
Дания има свои национални разпоредби по отношение на флуорираните парникови газове още от 2002 г. и е уведомила Комисията за тези разпоредби с писмо от 2 юни 2006 г. В съответното постановление е формулирана обща забрана за вноса, продажбата и използването на нови продукти, съдържащи попадащите в обхвата ѝ флуорирани газове, съответно с дерогации, уточнени в приложение I към постановлението. Тези дерогации, отнасящи се както за няколко много специфични приложения, така и за известен брой по-общи приложения, са формулирани на базата на количеството парникови газове в съответните системи, като във връзка с това са освободени хладилните агрегати, термопомпите и климатичните инсталации, зареждани с количества между 0,15 kg и 10 kg, както и хладилните инсталации, оползотворяващи отпадна топлина, зареждани с количества по-малки или равни на 50 kg. Освободени са също продуктите, използвани в кораби, и продуктите с военно приложение, както и прилагането на SF6 в съоръжения за високо напрежение. На 8 декември 2006 г. Комисията реши, в съответствие с член 95, параграф 6 от ДЕО (сега член 114, параграф 6 от ДФЕС) да разреши на Дания да запази своите разпоредби до 31 декември 2012 г.
(5)
Обстоятелствата, обуславящи запазването на по-строги разпоредби в сравнение с тези в Решение 2007/62/ЕО, продължават да съществуват и в периода след приемането на посоченото решение. Националните нормативни изисквания продължават да бъдат част от една по-широка стратегия, следвана от Дания с оглед постигане на нейната цел за намаляване на емисиите, определена в Протокола от Киото и последвалото го Споразумение за вътрешно разпределяне на усилията в рамките на ЕС. Съгласно това споразумение Дания е поела задължение да намали своите емисии на парникови газове през периода 2008-2012 г. с 21 % в сравнение с базовата 1990 г. Докладвано е, че нотифицираните мерки имат значителен принос за намаляване на датските емисии на флуоровъглеводороди. С решенията, приети съвместно от Европейския парламент и от Съвета, относно усилията на държавите членки за намаляване на емисиите на парникови газове с оглед постигане на ангажиментите за намаляване на емисиите на парникови газове в периода до 2020 г. (3), Дания пое допълнително задължение за намаляване на своите емисии, така че през 2020 г. те да са с 20 % по-малки спрямо количествата от 2005 г.
(6)
Предвидените в постановлението дерогации, както и възможността в някои много специфични случаи да се прилагат индивидуални изключения от общата забрана, осигуряват пропорционалност на разглежданите мерки. Освен това постановлението се отнася само за нови съоръжения и дава възможност да се използват флуорирани газове при обслужването и поддръжката на съществуващи инсталации, и по този начин то не води до ненужно спиране на съоръжения.
(7)
При все че постановлението има последици по отношение на свободното движение на стоки в ЕС, неговите разпоредби са общовалидни и се отнасят по един и същ начин за националните и вносните продукти. Няма данни нотифицираните национални разпоредби да са били използвани или да се използват като средство за произволна дискриминация на стопански оператори в ЕС. Като се имат предвид рисковете за околната среда, дължащи се на използването на флуорирани газове, Комисията потвърждава своята оценка, че нотифицираните национални разпоредби не представляват непропорционално спрямо преследваните цели препятствие за функционирането на вътрешноевропейския пазар, като се има предвид по-специално заключението на неотдавнашната оценка на прилагането, действието и адекватността на Регламент (ЕО) № 842/2006 (4), в която е посочено, че за да могат да бъдат постигнати целите на ЕС за по-малки емисии на парникови газове, са необходими допълнителни мерки за намаляване на емисиите на флуорирани газове.
(8)
Комисията е на мнение, че подаденото на 13 февруари 2012 г. искане на Дания за запазване на нейното по-строго в сравнение с Регламент (ЕО) № 842/2006 национално законодателство по отношение на пускането на пазара на продукти и съоръжения, съдържащи или работещи на базата на флуорирани газове, е допустимо.
(9)
Също така Комисията потвърждава своето Решение 2007/62/ЕО, че националните разпоредби в Постановление № 552 от 2 юли 2002 г.:
-
отговарят на нужди в областта на опазването на околната среда,
-
са съобразени с наличието на техническа и икономическа разполагаемост на алтернативи на забранените в Дания приложения,
-
вероятно биха довели само до ограничени стопански последици,
-
не са средство за произволна дискриминация,
-
не представляват прикрито ограничение за търговията между държавите членки, и
-
следователно са съвместими с Договора.
Поради това Комисията счита, че те могат да бъдат одобрени.
(10)
Комисията може във всеки един момент да направи преоценка дали условията за настоящото одобрение продължават да бъдат изпълнени. По-специално това би могло да стане в случай на съществени изменения в Регламент (ЕО) № 842/2006 или в Решение № 406/2009/ЕО. Като се има предвид тази възможност, както и дългосрочните ангажименти на ЕС и държавите членки за намаляване на емисиите на парникови газове, не е необходимо действието на настоящото одобрение да се ограничава до определена дата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Одобрява националните разпоредби относно някои флуорирани парникови газове, нотифицирани до Комисията с писмо на Кралство Дания от 13 февруари 2012 г., които са по-строги от Регламент (ЕО) № 842/2006 и се отнасят за пускането на пазара на продукти и оборудване, съдържащи или работещи на базата на флуорирани газове.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Кралство Дания.
Съставено в Брюксел на 11 юни 2012 година.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 11 de junio de 2012
relativa a las disposiciones nacionales notificadas por Dinamarca sobre determinados gases industriales de efecto invernadero
[notificada con el número C(2012) 3717]
(El texto en lengua danesa es el único auténtico)
(2012/301/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 114, apartado 6,
Considerando lo siguiente:
(1)
Mediante carta de 13 de febrero de 2012 y de conformidad con el artículo 114, apartado 4, del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea (TFUE), el Reino de Dinamarca notificó a la Comisión que Dinamarca tenía la intención de mantener sus disposiciones nacionales sobre determinados gases industriales de efecto invernadero, que son más estrictas que las previstas en el Reglamento (CE) no 842/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 17 de mayo de 2006, sobre determinados gases fluorados de efecto invernadero (1), después del 31 de diciembre de 2012, fecha límite de la autorización concedida mediante la Decisión 2007/62/CE de la Comisión (2), adoptada con arreglo al artículo 95, apartado 6, del Tratado CE (ahora artículo 114, apartado 6, del TFUE).
(2)
El Reglamento (CE) no 842/2006, sobre determinados gases fluorados de efecto invernadero, tiene por objeto prevenir y contener las emisiones de determinados gases fluorados (HFC, PFC y SF6) regulados por el Protocolo de Kioto. Además, impone una serie de prohibiciones de uso y comercialización cuando se considera que existen alternativas rentables a nivel comunitario y en los casos en que no resulta factible la mejora de la contención y la recuperación.
(3)
El Reglamento tiene una base jurídica doble: el artículo 175, apartado 1, del Tratado CE (ahora artículo 192, apartado 1, del TFUE) es la base jurídica de todas las disposiciones excepto de las previstas en los artículos 7, 8 y 9, cuya base la constituye el artículo 95 del Tratado CE (ahora artículo 114 del TFUE) por sus implicaciones en cuanto a la libre circulación de mercancías en el mercado único de la Unión.
(4)
Dinamarca cuenta con disposiciones nacionales sobre determinados gases fluorados de efecto invernadero desde 2002 e informó de ellas a la Comisión en su carta de 2 de junio de 2006. La prohibición general que pesa sobre la importación, venta y utilización de nuevos productos que contienen los gases fluorados de efecto invernadero especificados va acompañada de algunas excepciones, que se detallan en el anexo I de la Orden. Esas excepciones se refieren a una serie de aplicaciones muy concretas y, en lo que atañe a algunas de las aplicaciones más corrientes, se determinan en función de la cantidad de gases de efecto invernadero utilizada en los sistemas correspondientes, quedando así exentos de la prohibición, por ejemplo, los equipos de refrigeración, las bombas de calor o los equipos de acondicionamiento de aire con una carga de refrigerante comprendida entre 0,15 y 10 kg, y también los sistemas de refrigeración con recuperación de calor con una carga de refrigerante inferior o igual a 50 kg. Se eximen, asimismo, los productos para buques y los destinados a uso militar, así como la utilización de SF6 en unidades de alta tensión. El 8 de diciembre de 2006, la Comisión, haciendo referencia al artículo 95, apartado 6, del Tratado CE (ahora artículo 114, apartado 6, del TFUE), decidió autorizar a Dinamarca a mantener las disposiciones hasta el 31 de diciembre de 2012.
(5)
Desde la adopción de la Decisión 2007/62/CE, persisten las circunstancias que motivaron el mantenimiento de disposiciones más estrictas, como se establece en dicha Decisión. Las normas nacionales forman parte de una estrategia más amplia puesta en marcha por Dinamarca para cumplir su objetivo de reducción de emisiones con arreglo al Protocolo de Kioto y el posterior acuerdo de reparto de la carga adoptado a nivel de la Unión. En virtud de ese acuerdo, Dinamarca se comprometió a reducir, en el período 2008-2012, sus emisiones de gases de efecto invernadero un 21 % con respecto a 1990, año de referencia. Según se informa, las medidas han contribuido de manera significativa a la reducción de las emisiones de HFC en Dinamarca. En las decisiones adoptadas conjuntamente por el Parlamento Europeo y el Consejo sobre el esfuerzo de los Estados miembros para reducir sus emisiones de gases de efecto invernadero a fin de cumplir los compromisos adquiridos por la Comunidad hasta 2020 (3), Dinamarca se comprometió a seguir reduciendo las emisiones un 20 % en 2020 respecto a los niveles de 2005.
(6)
Las excepciones previstas en la Orden, así como la posibilidad de conceder, en casos muy concretos, excepciones individuales a la prohibición general, garantizan la proporcionalidad de la medida. Además, solo afecta a los nuevos equipos y permite la utilización de gases fluorados para la revisión y el mantenimiento de aparatos existentes de manera que no se produzcan casos de abandono innecesario de equipos.
(7)
Pese a que la Orden tiene implicaciones para la libre circulación de mercancías en la Unión, las disposiciones son de carácter general y se aplican de igual modo a los productos nacionales y a los productos importados. No hay ninguna prueba de que las disposiciones nacionales notificadas se hayan utilizado o vayan a utilizarse como medio de discriminación arbitraria entre los agentes económicos de la Unión. Habida cuenta de los riesgos para el medio ambiente que plantean algunos gases fluorados, la Comisión confirma su evaluación de que las disposiciones nacionales notificadas no constituyen un obstáculo desproporcionado al funcionamiento del mercado interior en relación con los objetivos que se pretende alcanzar, teniendo en cuenta, en particular, las conclusiones de la reciente evaluación sobre la aplicación, los efectos y la adecuación del Reglamento (CE) no 842/2006 (4) de que las nuevas medidas de reducción de las emisiones de gases fluorados son necesarias para alcanzar los objetivos acordados a nivel de la Unión en materia de emisiones de gases de efecto invernadero.
(8)
La Comisión considera admisible la solicitud de Dinamarca, presentada el 13 de febrero de 2012, de mantener su legislación nacional más estricta que el Reglamento (CE) no 842/2006, en relación con la comercialización de productos y aparatos que contengan gases fluorados o cuyo funcionamiento dependa de esos gases.
(9)
Además, la Comisión confirma su Decisión 2007/62/CE de que las disposiciones nacionales que figuran en la Orden no 552 de 2 de julio de 2002:
-
responden a la necesidad de proteger el medio ambiente,
-
tienen en cuenta la existencia y la disponibilidad técnica y económica de alternativas a las aplicaciones prohibidas en Dinamarca,
-
es probable que tengan un impacto económico limitado,
-
no son un medio de discriminación arbitraria,
-
no constituyen una restricción encubierta al comercio entre Estados miembros, y
-
son compatibles, por tanto, con el Tratado.
Por consiguiente, la Comisión considera que pueden aprobarse.
(10)
La Comisión puede volver a evaluar en cualquier momento si siguen cumpliéndose las condiciones de la autorización. Esta cuestión puede resultar especialmente pertinente en caso de modificaciones sustanciales del Reglamento (CE) no 842/2006 o de la Decisión no 406/2009/CE. Dada esta posibilidad y los compromisos a largo plazo de la UE y sus Estados miembros en materia de reducción de emisiones de gases de efecto invernadero, no se considera necesario limitar la duración de la autorización a una fecha específica.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Quedan aprobadas las disposiciones nacionales sobre determinados gases fluorados de efecto invernadero, notificadas por el Reino de Dinamarca a la Comisión mediante carta de 13 de febrero de 2012, que son más estrictas que el Reglamento (CE) no 842/2006, en relación con la comercialización de productos y aparatos que contienen gases fluorados o cuyo funcionamiento depende de esos gases.
Artículo 2
El destinatario de la presente Decisión será el Reino de Dinamarca.
Hecho en Bruselas, el 11 de junio de 2012.