РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 236/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 14 март 2012 година
относно късите продажби и някои аспекти на суапите за кредитно неизпълнение
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В разгара на финансовата криза през септември 2008 г. компетентните органи на редица държави-членки на ЕС и надзорните органи в трети държави като Съединените американски щати и Япония приеха спешни мерки за ограничаване или забрана на късите продажби на някои или всички ценни книжа. Те предприеха действие поради опасенията, че в условията на значителна финансова нестабилност късите продажби биха могли да засилят тенденцията към спад на цените на акциите, особено във финансовите институции, и така да застрашат съществуването им и да създадат системни рискове. Приетите от държавите-членки мерки бяха различни, защото Съюзът няма специална обща регулаторна рамка за късите продажби.
(2)
За да се гарантира правилното функциониране на вътрешния пазар и да се подобрят условията за това функциониране, особено по отношение на финансовите пазари, както и за да се осигури високо равнище на защита на потребителите и инвеститорите, е целесъобразно да се създаде обща регулаторна рамка за изискванията и правомощията по отношение на късите продажби и суапите за кредитно неизпълнение и да се гарантира по-тясна координация и съгласуваност между държавите-членки, когато трябва да се вземат мерки при извънредни обстоятелства. Необходимо е да се хармонизират правилата за късите продажби и някои аспекти на суапите за кредитно неизпълнение, за да се предотврати създаването на пречки пред правилното функциониране на вътрешния пазар, тъй като в противен случай има вероятност държавите-членки да продължат да вземат различни мерки.
(3)
Целесъобразно и необходимо е тези правила да бъдат под формата на регламент, за да се гарантира, че разпоредбите, с които пряко се налагат задължения за частни лица да уведомяват за нетните си къси позиции и да оповестяват тези позиции по отношение на някои инструменти и във връзка с непокритите къси продажби, се прилагат по еднакъв начин в Съюза. Регламент е необходим и за възлагането на правомощия на Европейския надзорен орган (Европейски орган за за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (4), който да координира вземаните от компетентните органи мерки или сам да взема мерки.
(4)
Обхватът на настоящия регламент следва да бъде колкото е възможно по-широк, за да се създаде предпазна регулаторна рамка, която да се използва при извънредни обстоятелства. Тази рамка следва да обхваща всички финансови инструменти, но да предвижда пропорционални мерки срещу рисковете, които може да произтичат от късите продажби на различни инструменти. Ето защо на компетентните органи и на ЕОЦКП следва да се разреши само при извънредни обстоятелства да вземат мерки, засягащи всички видове финансови инструменти и надхвърлящи постоянните мерки, прилагани само спрямо определени видове инструменти, когато има ясно установени рискове, които трябва да бъдат преодолени.
(5)
За да се прекрати сегашното положение на разпокъсаност, при което някои държави-членки са приели несъгласувани мерки, и да се ограничи възможността компетентните органи да вземат несъгласувани мерки, е важно потенциалните рискове, произтичащи от късите продажби и суапите за кредитно неизпълнение, да се регулират по хармонизиран начин. С изискванията, които да бъдат наложени, следва да се регулират установените рискове, без да се намаляват неоправдано ползите, които късите продажби осигуряват за качеството и ефективността на пазарите. Докато в някои ситуации късите продажби биха могли да имат отрицателни последици, при нормални пазарни условия късите продажби играят важна роля за осигуряването на правилното функциониране на финансовите пазари, по-специално във връзка с ликвидността на пазара и ефективното ценообразуване.
(6)
Позоваванията на физически или юридически лица в настоящия регламент следва да включват и регистрирани стопански сдружения без юридическа правосубектност.
(7)
По-високата прозрачност на значителните нетни къси позиции в определени финансови инструменти вероятно ще бъде от полза както за регулаторния орган, така и за участниците на пазара. За акциите, допуснати до търговия на място за търговия в Съюза, следва да се въведе двустепенен модел, който осигурява по-голяма прозрачност на значителните нетни къси позиции в акции на определено равнище. При достигането на по-ниския праг за съответната позиция следва да се отправи непублично уведомление до съответните регулаторни органи, за да могат те да наблюдават и при необходимост да разследват късите продажби, които биха могли да създадат системни рискове, да представляват злоупотреба или да доведат до хаос на пазарите; при достигането на по-високия праг позициите следва да бъдат публично оповестявани, за да се осигури на другите участници на пазара полезна информация за значителните индивидуални къси позиции в акции.
(8)
Следва да се въведе изискване за такова уведомяване на регулаторните органи за значителните нетни къси позиции, свързани с държавни дългови инструменти в Съюза, тъй като това би осигурило важна информация, въз основа на която те ще следят дали тези позиции фактически създават системни рискове или се използват за злоупотреби. С това изискване следва да се предвижда само непублично оповестяване пред регулаторните органи, защото публикуването на пазара на информация за такива инструменти би могло да окаже отрицателно влияние на пазарите на държавни дългови инструменти, на които ликвидността вече е намаляла.
(9)
Изискванията за уведомяване във връзка с държавни дългови инструменти следва да се прилагат за дълговите инструменти, емитирани от държавите-членки и от Съюза, включително от Европейската инвестиционна банка, всяко министерство, агенция или дружество със специално предназначение на държава-членка или международна финансова институция, учредена от две или повече държави-членки, което емитира дългови инструменти от името на държава-членка или от името на няколко държави-членки, като Европейския инструмент за финансова стабилност или бъдещия Европейски механизъм за стабилност. В случай на федерална държава-членка изискванията за уведомяване следва да се прилагат и по отношение на дългови инструменти, емитирани от член на федерацията. Това обаче не следва да се прилага за други регионални и местни или квазипублични орани в държава-членка, които емитират дългови инструменти. Целта на дълговите инструменти, емитирани от Съюза, е да се окаже подкрепа за платежния баланс или за финансовата стабилност на държавите-членки, или да се предостави макрофинансова помощ за трети държави.
(10)
За да се осигури пълнота и ефективност на изискването за прозрачност, е важно в обхвата на изискванията за уведомяване да се включат не само късите позиции, създадени чрез търговия с акции или държавни дългови инструменти на места за търговия, но и късите позиции, създадени чрез търговия извън местата за търговия, и нетните къси позиции, създадени чрез използване на деривати, като например опции, фючърси, инструменти, свързани с индекси, договори за разлики и финансови залагания въз основа на спред (spread bets), свързани с акции или държавен дълг.
(11)
Всеки режим по отношение на прозрачността следва да предвижда осигуряването на пълна и точна информация за позициите на физическите или юридическите лица, за да бъде полезен за регулаторните органи и пазарите. По-специално, в представяната на регулаторния орган или на пазара информация трябва да се отчитат както късите, така и дългите позиции, за да се осигурят ценни сведения за нетната къса позиция на съответното физическо или юридическо лице в акции, държавни дългови инструменти и суапи за кредитно неизпълнение.
(12)
При изчисляването на късите или дългите позиции следва да се отчита всяка форма на икономически интерес, който дадено физическо или юридическо лице има във връзка с емитирания акционерен капитал на дружество или емитираните държавни дългови инструменти на държава-членка или Съюза. По-специално, следва да се отчитат икономическите интереси, придобити пряко или косвено чрез използване на деривати като опции, фючърси, договори за разлики и финансови залагания въз основа на спред (spread bets), свързани с акции или държавни дългови инструменти и индекси, кошници от ценни книжа и борсово търгувани фондове. При свързаните с държавни дългови инструменти позиции следва да се отчитат и суапите за кредитно неизпълнение, свързани с емитентите на държавни дългови инструменти.
(13)
Освен режима за прозрачност, предвиден в настоящия регламент, Комисията следва да вземе предвид в контекста на прегледа на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти (5) дали включването от страна на инвестиционните посредници в отчетите за сделките на информация относно късите продажби би представлявало полезна допълнителна информация, която би позволила на компетентните органи да наблюдават равнищата на късите продажби.
(14)
Когато дадено лице купува суапи за кредитно неизпълнение, без да има дълга позиция в базовите държавни дългови инструменти, или каквито и да е активи, портфейл от активи, финансови задължения или финансови договори, чиято стойност има съответствие със стойността на държавните дългови инструменти, това от икономическа гледна точка може да е равнозначно на поемането на къса позиция в базовия дългов инструмент. Затова при изчисляването на нетната къса позиция по отношение на държавни дългови инструменти следва да се включват и суапите за кредитно неизпълнение, свързани със задължение на емитент на държавни дългови инструменти. Позицията в суапи за кредитно неизпълнение следва да се отчита както за да се определи дали дадено физическо или юридическо лице има значителна нетна къса позиция в държавни дългови инструменти, за която трябва да бъде уведомен компетентният орган, така и когато компетентен орган суспендира ограничения върху сделки с непокрити позиции в суапи за кредитно неизпълнение, за да се определи значителната непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение, свързан с емитент на държавни дългови инструменти, за която трябва да бъде уведомен компетентният орган.
(15)
За да се осигури възможност за текущо наблюдение на позициите, режимът за прозрачност следва да включва и уведомяване или оповестяване в случаите, когато промяната в дадена нетна къса позиция води до нарастването или намалението на размера ѝ над или под определени прагове.
(16)
За да бъде ефективен режимът за прозрачност, е важно той да се прилага, независимо къде се намира физическото или юридическото лице, включително в трети държави, в случаите когато въпросното лице има значителна нетна къса позиция в дружество, чиито акции са допуснати до търговия на място за търговия в Съюза, или нетна къса позиция в държавни дългови инструменти, емитирани от държава-членка или от Съюза.
(17)
Определението на къса продажба не следва да включва споразумение за обратно изкупуване между двете страни, при което едната страна продава на другата ценна книга на дадена цена със задължението да изкупи ценната книга на по-късна дата на друга определена цена, или да включва дериватен договор, при който е договорено на бъдеща дата да се извърши продажба на ценни книжа на определена цена. Определението не следва да включва и трансфер на ценни книжа по силата на споразумение за даване на ценни книжа на заем.
(18)
Смята се, че понякога непокритите къси продажби на акции и държавни дългови инструменти водят до повишаване на риска от неизпълнение на сетълмента и нестабилност. За да се намалят тези рискове, е целесъобразно да се въведат пропорционални ограничения за непокритите къси продажби по тези инструменти. В подробните разпоредби за ограниченията следва да се отчитат различните механизми, използвани понастоящем за извършване на покрити къси продажби. Те включват отделно споразумение за обратно изкупуване, въз основа на което лицето, което извършва къса продажба на ценна книга, изкупува своевременно еквивалентна ценна книга, за да позволи сетълмента на сделката за къса продажба, и включва финансови обезпечения, ако обезпеченото лице може да използва ценната книга за уреждане на сделката за къса продажба. Други примери включват: емисии права (offerings) на дружества за вече съществуващи акционери, заемни пулове и споразумения за обратно изкупуване, предоставяни например от местата за търговия, системите за клиринг или централните банки.
(19)
По отношение на непокритите къси продажби на акции е необходимо физическото или юридическото лице да е сключило споразумение с трета страна, съгласно което третата страна е потвърдила, че акцията е локализирана, което означава, че третата страна потвърждава, че счита, че може да предостави акцията за сетълмент на датата, на която трябва да се извърши сетълментът. За да се даде такова потвърждение, е необходимо да се вземат мерки по отношение на трети лица, така че физическото или юридическото лице да има разумни очаквания, че сетълментът може да се извърши в изисквания срок. Това включва мерки като разпределянето от третата страна на акциите за заемане или покупка, така че сетълментът да може да се извърши в изисквания срок. По отношение на късите продажби, които трябва да се покрият със закупуването на акцията в същия ден, тези мерки включват потвърждение от трета страна, че счита заемането или закупуването на акциите за лесно. Ликвидността на акциите, и по-специално равнището на оборота и лекотата, с която може да се извърши закупуването, продажбата и заемането с минимален ефект върху пазара, следва да се отчита от ЕОЦКП при определянето на това какви мерки са необходими за наличието на разумно очакване, че сетълментът може да се извърши в изисквания срок.
(20)
По отношение на непокритите къси продажби на държавен дълг фактът, че дадена къса продажба ще бъде покрита с изкупуване на държавния дълг същия ден, може да се счита за пример за пораждане на разумно очакване, че сетълментът ще може да се извърши в изисквания срок.
(21)
Суапите за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти следва да се основават на принципа на застрахователния интерес, като същевременно се отчита, че спрямо емитента на държавни дългови инструменти може да има интереси, различни от притежаването на облигации. Тези интереси включват хеджиране срещу риска от неизпълнение от страна на емитента на държавен дългов инструмент, когато физическо или юридическо лице има дълга позиция в държавния дълг на този емитент, или хеджиране срещу риска от спад в стойността на държавния дългов инструмент, когато физическото или юридическо лице има активи или пасиви, които се отнасят до образувания от публичния или частния сектор в съответната държава-членка и чиято стойност е свързана със стойността на държавния дълг. Такива активи следва да включват финансови договори, портфейл на активите или финансовите задължения, както и лихвен процент или сделки с валутни суапи, по отношение на които суапът за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент се използва като инструмент за управление на риска от страна на контрагенти за хеджиране на експозиция по финансови и външнотърговски договори. Никоя позиция или портфейл от позиции, използвани в контекста на хеджирането на експозиции към държавен дълг, не следва да се разглежда като непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент. Това включва всякакви експозиции на централното, регионалното и местното управление, субекти от публичния сектор или всяка експозиция, гарантирана от някой от посочените субекти. Освен това следва да се включи и експозицията на субекти от частния сектор, установени в държавата-членка. В този контекст следва да се отчитат всички експозиции, включително заеми, кредитен риск на контрагенти (включително потенциална експозиция, когато за такава експозиция се изисква регулаторен капитал), вземания и гаранции. Това включва също непреки експозиции на всеки от посочените субекти, получени inter alia чрез експозиция на индекси, фондове или дружества със специално предназначение.
(22)
Тъй като сключването на суап за кредитно неизпълнение по държавен дългов инструмент без свързана експозиция на риск от спад на стойността на държавния дългов инструмент може да има отрицателно въздействие върху стабилността на пазарите на държавен дълг, на физическите или юридически лица следва да бъде забранено да влизат в такива непокрити позиции на суапи за кредитно неизпълнение. При първите сигнали обаче, че пазарът на държавен дълг не функционира правилно, компетентният орган следва да може временно да суспендира такова ограничение. Такова суспендиране следва да се основава на убеждението на компетентния орган, което се основава на обективни причини, които са резултат от анализа на показателите, определени в настоящия регламент. Компетентните органи следва също да могат да използват допълнителни показатели.
(23)
Целесъобразно е да се предвидят и изисквания за централните контрагенти във връзка с процедурите за изкупуване и глобите за неизпълнение на сетълмента при сделки с акции. С процедурите за изкупуване и изискванията във връзка със забавата при сетълмент следва да се установят основни стандарти за дисциплината на сетълмента. Изискванията, свързани с изкупуването и налагането на глоби, следва да са достатъчно гъвкави, за да позволят на централния контрагент, чиято отговорност е да гарантира, че такива процедури са налице, да е в състояние да разчита на друг участник на пазара да осъществи оперативно изкупуването или да наложи глобата. За правилното функциониране на финансовите пазари обаче е от основно значение да бъдат разгледани по-широките аспекти на дисциплината на сетълмента в хоризонтално законодателно предложение.
(24)
С мерките, отнасящи се до държавни дългови инструменти и свързани с тях суапи за кредитно неизпълнение, включително по-висока прозрачност и ограничения за непокритите къси продажби, следва да се наложат изисквания, които са пропорционални и същевременно избягват отрицателното въздействие върху ликвидността на пазарите на държавни облигации и пазарите за обратно изкупуване на държавни облигации за държавни облигации.
(25)
Акциите все по-често се допускат до търговия на различни места за търговия в Съюза и в трети държави. Акции на редица големи дружества със седалище в трети държави също са допуснати до търговия на места за търговия в рамките на Съюза. От гледна точка на ефикасността е целесъобразно ценните книжа да бъдат изключени от обхвата на някои изисквания за уведомяване и оповестяване в случаите, когато основното място за търговия на съответния инструмент е в трета държава.
(26)
Дейностите по поддържане на пазара (market making) играят ключова роля за осигуряване на ликвидност на пазарите в Съюза, а маркет-мейкърите трябва да поемат къси позиции, за да я изпълняват. Налагането на изисквания за тези дейности би могло да наруши сериозно способността им за осигуряване на ликвидност и да окаже значително отрицателно влияние върху ефективността на пазарите на Съюза. Освен това маркет-мейкърите рядко поемат значителни къси позиции, освен за много кратки периоди. Затова е целесъобразно извършващите такава дейност физически или юридически лица да бъдат изключени от обхвата на изискванията, които биха могли да навредят на способността им да изпълняват тази функция и по този начин могат да окажат неблагоприятно въздействие върху пазарите на Съюза. За да важат тези изисквания и за еквивалентните лица от трети държави, е необходима процедура за оценяване на еквивалентността на пазарите на третите държави. Изключението следва да се прилага за различните видове дейности по поддържане на пазара, но не и за търговията за собствена сметка. Целесъобразно е също така да се прилага изключение и за определени операции на първичния пазар, като операциите, свързани с държавни дългови инструменти и стабилизационни схеми, защото това са важни дейности, допринасящи за ефективното функциониране на пазарите. Компетентните органи следва да бъдат уведомявани за използването на изключението и да имат правомощието да забраняват на дадено физическо или юридическо лице да използва изключението, ако не изпълнява съответните критерии. Компетентните органи следва също така да могат да изискват информация от физическото или юридическото лице, за да наблюдават използването на изключението от това лице.
(27)
В случай на неблагоприятни тенденции, които представляват сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазарите в дадена държава-членка или в Съюза, компетентните органи следва да имат правомощия за намеса чрез изискване за по-висока прозрачност или налагане на временни ограничения върху късите продажби, сделките със суапи за кредитно неизпълнение или други сделки, за да предотвратяват неконтролируемия спад на цената на даден финансов инструмент. Такива мерки биха могли да бъдат необходими при различни неблагоприятни събития или тенденции, като тук се включват не само финансови или икономически събития, но например и природни бедствия или терористични актове. Освен това има случаи, в които неблагоприятни събития или тенденции, които изискват прилагането на мерки, могат да се наблюдават само в една държава-членка и не оказват въздействие в трансграничен план. Тези правомощия трябва да бъдат достатъчно гъвкави, за да осигуряват възможност на компетентните органи за реакция при редица различни извънредни обстоятелства. Когато вземат такива мерки, компетентните органи следва надлежно да отчитат принципа на пропорционалността.
(28)
Тъй като настоящият регламент се отнася само до ограничения върху късите продажби и суапите за кредитно неизпълнение с цел предотвратяване на безреден спад в цената на финансов инструмент, необходимостта от други видове ограничения, като например ограничения на позициите или на продуктите, което може да даде основание за сериозни опасения за защита на инвеститорите, се разглеждат по по-подходящ начин в контекста на прегледа на Директива 2004/39/ЕО на Комисията.
(29)
Доколкото компетентните органи обикновено имат най-добрата възможност да наблюдават условията на пазара и да предприемат първоначални действия при неблагоприятни събития или тенденции, определяйки дали е възникнала сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазарите и дали трябва да се вземат мерки за преодоляване на това положение, правомощията във връзка с това и условията и процедурите за използването им следва да бъдат хармонизирани в най-високата възможна степен.
(30)
В случай на значителен спад на цената на даден финансов инструмент на дадено място за търговия компетентният орган следва да има и възможността временно да ограничи късите продажби на този финансов инструмент на това място за търговия, в рамките на територията, на която е компетентен, или да поиска от ЕОЦКП такова ограничение на такива къси продажби на други територии, за да може при необходимост да предотврати в кратък срок неконтролируемия спад на цената на съответния инструмент. От компетентния орган следва също да се изисква да уведомява ЕОЦКП за такова решение, така че ЕОЦКП да може незабавно да информира компетентните органи на други държави-членки с места за търговия, на които се търгува същият инструмент, да координира вземането на мерки от тези други държави-членки и, ако е необходимо, да им помага да постигнат споразумение или да вземат решение в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
(31)
Когато дадено неблагоприятно събитие или тенденция засяга повече от една държава-членка или има други последствия в трансграничен план, например ако даден финансов инструмент е допуснат до търговия на различни места за търговия в редица държави-членки, от основно значение са тясното сътрудничество и консултациите между компетентните органи. ЕОЦКП следва да играе ключова координационна роля в такива положения и следва да се стреми да осигурява съгласуваност между компетентните органи. Фактът, че в състава на ЕОЦКП влизат представители на компетентните органи, ще спомогне за изпълнението на тази роля. Освен това компетентните органи следва да имат правомощия да предприемат мерки, когато са заинтересовани да се намесят.
(32)
Освен да координира мерките на компетентните органи, ЕОЦКП следва да гарантира, че компетентните органи вземат мерки само когато са необходими и пропорционални. ЕОЦКП следва да има възможността да издава, отправени до компетентните органи относно упражняването на правомощията им за намеса.
(33)
Макар че компетентните органи често имат най-добрата възможност да наблюдават и да реагират бързо при неблагоприятни събития или тенденции, ЕОЦКП следва също следва да има правомощието да взема мерки, когато късите продажби и други свързани с тях дейности създават заплаха за доброто функциониране и интегритета на финансовите пазари или за стабилността на цялата финансова система на Съюза или на част от нея и когато има въздействие в трансграничен план, а компетентните органи още не са предприели подходящи мерки за преодоляване на заплахата. ЕОЦКП следва да се консултира когато е възможно с Европейския съвет за системен риск (ЕССР), създаден с Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за пруденциалния надзор върху финансовата система на Европейския съюз на макроравнище и за създаване на Европейски съвет за системен риск (6) и с други органи, когато дадена мярка би могла да окаже въздействие отвъд финансовите пазари, например при стоковите деривати, използвани за хеджиране на позиции в материални активи.
(34)
Правомощията на ЕОЦКП по настоящия регламент да ограничават при извънредни обстоятелства късите продажби и други свързани с тях дейности са в съответствие с член 9, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1095/2010. Тези правомощия следва да не засягат правомощията на ЕОЦКП в извънредни ситуации съгласно член 18 от Регламент (ЕС) № 1095/2010. По-конкретно, ЕОЦКП следва да има право да взема индивидуални решения, с които да изисква от компетентните органи да вземат мерки или индивидуални решения, отправени до до участниците на финансовите пазари съгласно член 18 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
(35)
Позоваванията в настоящия регламент на членове 18 и 38 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 са с декларативен ефект. Посочените членове се прилагат дори без такова позоваване.
(36)
Правомощията за намеса на компетентните органи и ЕОЦКП чрез ограничаване на късите продажби, суапите за кредитно неизпълнение и други сделки следва да бъдат само с временен характер и да се упражняват само за такъв срок и доколкото е необходимо за преодоляването на конкретната заплаха.
(37)
Поради специфичните рискове, които могат да възникнат при използването на суапи за кредитно неизпълнение, тези сделки изискват внимателно наблюдение от компетентните органи. По-специално, компетентните органи следва в изключителни случаи да имат правомощието да изискват от извършващите такива сделки физически или юридически лица информация за целите, с които се сключват тези сделки.
(38)
На ЕОЦКП следва да бъде предоставено правомощие да разследва случаи или практики, свързани с къси продажби или използване на суапи за кредитно неизпълнение, за да определя дали съответният случай или практика създава заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазарите. ЕОЦКП следва да публикува доклад, в който да излага констатациите си от извършенените разследвания.
(39)
Тъй като някои от разпоредбите на настоящия регламент могат да се прилагат спрямо физически или юридически лица и дейности в трети държави, в определени случаи е необходимо сътрудничество между компетентните органи и надзорните органи в трети държави. Ето защо компетентните органи следва да постигнат договорености с надзорните органи в трети държави. ЕОЦКП следва да координира изготвянето на тези договорености за сътрудничество и обмена на информация, получена от трети държави, между компетентните органи.
(40)
С настоящия регламент се зачитат основните права и съблюдават принципите, признати в Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и в Хартата на основните права на Европейския съюз (Хартата), по-специално правото на защита на личните данни, предвидено в член 16 от ДФЕС и член 8 от Хартата. Прозрачността относно значителните нетни къси позиции, включително публичното оповестяване над определен праг в предвидените в регламента случаи, е необходима за осигуряването на стабилност на финансовия пазар и защита на инвеститорите. Подобна прозрачност ще позволи на регулаторните органи да наблюдават използването на къси продажби във връзка със стратегии за злоупотреба, както и въздействието на късите продажби върху правилното функциониране на пазарите. Прозрачността би могла да спомогне и за намаляването на асиметрията на информацията, гарантирайки, че всички участници на пазара са подходящо информирани по въпроса доколко късите продажби засягат цените. Всеки обмен или предаване на информация от компетентните органи следва да се извършва в съответствие с правилата относно предаването на лични данни, определени в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. относно защита на физическите лица при обработването на лични данни и за движението на тези данни (7). Всеки обмен или предаване на информация от страна на ЕОЦКП следва да се извършва в съответствие с правилата относно предаването на лични данни по Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (8), който следва да се прилга изцяло към обработката на лични данни за целите на настоящия регламент.
(41)
Като вземат предвид принципите, предвидени в съобщението на Комисията за по-строги наказателни разпоредби за сектора на финансовите услуги, и правните актове на Съюза, приети вследствия на това съобщение, държавите-членки следва да определят правила за санкциите и административните мерки, които да се прилагат при нарушаване на разпоредбите на настоящия регламент, и следва да осигурят тяхното прилагане. Тези санкции и административни мерки следва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Те следва да се основават на насоките, приети от ЕОЦКП за насърчаване на конвергенцията и междусекторната последователност на санкционния режим във финансовия сектор.
(42)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (9), Комисията следва постоянно да информира Европейския парламент за напредъка по отношение на решения, определящи еквивалентността на правната и надзорна рамка на трета страна с изискванията на настоящия регламент.
(43)
На Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с подробните разпоредби за изчисляването на късите позиции, когато дадено физическо или юридическо лице има непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение, във връзка с праговете, при достигането на които се изисква уведомяване или оповестяване, и във връзка с допълнителното уточняване на критериите и факторите, въз основа на които да се определя дали дадено неблагоприятно събитие или тенденция създава сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в държава-членка или Съюза. От особено важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище на съответните институции, органи и агенции по целесъобразност. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(44)
Комисията следва да представи на Европейския парламент и Съвета доклад, в който да се оценяват целесъобразността на предвидените прагове, при чието достигане се изисква уведомяване и публично оповестяване, действието на ограниченията и изискванията, свързани с прозрачността на нетните къси позиции, и въпросът дали са целесъобразни други ограничения или условия за късите продажби или суапите за кредитно неизпълнение.
(45)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, въпреки че националните компетентни органи имат по-добра възможност да наблюдават тенденциите на пазара и ги познават по-добре, цялостното въздействие на проблемите, свързани с късите продажби и суапите за кредитно неизпълнение, може да бъде напълно разбрано само в контекста на целия Съюз и следователно целите на настоящия регламент могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(46)
Тъй като някои държави-членки вече са въвели ограничения върху късите продажби и понеже в настоящия регламент се предвиждат делегирани актове и задължителни технически стандарти, които следва да бъдат приети преди той да може да се прилага ефективно, необходимо е да се предвиди достатъчно дълъг срок за целите на прехода. Тъй като е от съществено значение преди 1 ноември 2012 г. да се определят ключови несъществени елементи, които ще спомогнат за спазването на настоящия регламент от участниците на пазара и осигуряването на негового прилагане от компетентните органи, е необходимо също така предоставяне на средства на Комисията да приема технически стандарти и делегирани актове преди посочената дата,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за:
а)
финансовите инструменти по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), които са допуснати до търговия на място за търговия в Съюза, включително когато тези инструменти се търгуват извън място за търговия;
б)
дериватите, които са посочени в приложение I, раздел В, точки 4-10 от Директива 2004/39/ЕО и които са свързани с финансов инструмент, посочен в буква а) или с емитент на такъв финансов инструмент, включително когато тези деривати се търгуват извън място за търговия;
в)
дълговите инструменти, емитирани от държава-членка или Съюза, и посочените в приложение I, раздел В, точки 4-10 от Директива 2004/39/ЕО деривати, които са свързани или се позовават на дългови инструменти, емитирани от държава-членка или Съюза.
2. Членове 18, 20 и 23-30 се прилагат за всички финансови инструменти по смисъла на член 2, параграф 1, буква а).
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„финансов инструмент“ означава финансов инструмент, посочен в раздел В от приложение I към Директива 2004/39/ЕО;
б)
„къса продажба“ на акция или дългов инструмент означава всяка продажба на акция или дългов инструмент, която/който продавачът не притежава към момента на сключването на договора за продажба, включително такава продажба, при която към момента на сключването на договора за продажба продавачът е взел назаем или се е споразумял да вземе назаем акцията или дълговия инструмент, за да я/го достави към момента на сетълмента, без да се включва:
i)
продажба от една от страните съгласно споразумение за обратно изкупуване, при което едната страна се е съгласила да продаде на другата страна ценна книга на определена цена със задължение за другата страна да продаде обратно ценната книга на по-късна дата на друга определена цена,
ii)
трансфер на ценни книжа съгласно споразумение за даване на ценни книжа на заем, или
iii)
сключване на фючърсен договор или на друг дериватен договор, при който е договорено на бъдеща дата да се извърши продажба на ценни книжа на определена цена;
в)
„суап за кредитно неизпълнение“ означава дериватен договор, при който едната страна плаща такса на другата страна в замяна на плащане или друга полза при настъпване на кредитно събитие, свързано с определено образувание, и при всяко друго неизпълнение, свързано с този дериватен договор, което има сходен икономически ефект;
г)
„емитент на държавни дългови инструменти“ означава всеки от по-долу изброените емитенти на дългови инструменти:
i)
Съюзът,
ii)
държава-членка, включително министерство, агенция или дружество със специално предназначение на държавата-членка,
iii)
в случая на федерална държава-членка - член на федерацията,
iv)
дружество със специално предназначение за няколко държави-членки,
v)
международна финансова институция, учредена от две или повече държави-членки, чиято цел е да мобилизира средства и да отпуска финансова помощ в полза на своите членове, които изпитват или са заплашени от сериозни проблеми, свързани с финансирането, или
vi)
Европейската инвестиционна банка;
д)
„суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти“ означава суап за кредитно неизпълнение, при който ще бъде извършено плащане или ще бъде предоставена друга полза в случай на настъпване на кредитно събитие или неизпълнение, свързано с емитент на държавни дългови инструменти;
е)
„държавен дългов инструмент“ означава дългов инструмент, емитиран от емитент на държавни дългови инструменти;
ж)
„емитирани държавни дългови инструменти“ означава всички държавни дългови инструменти, които са емитирани от емитент на държавни дългови инструменти, които не са обратно изкупени;
з)
„емитиран акционерен капитал“ на дадено дружество означава всички обикновени и привилегировани акции, емитирани от дружеството, без конвертируемите облигации;
и)
„държава-членка по произход“ означава:
i)
по отношение на инвестиционен посредник по смисъла на член 4, параграф 1, точка 1 от Директива 2004/39/ЕО, или на регулирания пазар по смисъла на член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО - държавата-членка по произход по смисъла на член 4, параграф 1, точка 20 от Директива 2004/39/ЕО;
ii)
по отношение на кредитна институция държавата-членка по произход по смисъла на член 4, точка 7 от Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (10);
iii)
по отношение на всяко друго юридическо лице, което не попада под точка i) или ii) означава държавата-членка, в която се намира регистрираното седалище, а когато липсва регистрирано седалище - държавата-членка, в която се намира неговото главно управление;
iv)
по отношение на физическо лице - държавата-членка, в която се намира главното управление на дейността му, а когато липсва такова главно управление - държавата-членка на постоянното му местожителство;
й)
„съответен компетентен орган“ означава:
i)
по отношение на държавните дългови инструменти на дадена държава-членка или в случая на федерална държава-членка, във връзка с на държавните дългови инструменти на член на федералната държава, или на суап за кредитно неизпълнение, свързан с държава-членка или с член на федералната държава - компетентния орган на тази държава-членка,
ii)
по отношение на държавните дългови инструменти на Съюза или на суап за кредитно неизпълнение, свързан със Съюза - компетентния орган на юрисдикцията, в която се намира службата, която емитира дълговите инструменти,
iii)
по отношение на държавни дългови инструменти на няколко държави-членки, които действат чрез дружество със специално предназначение, или на суап за кредитно неизпълнение, свързан с такова дружество със специално предназначение - компетентния орган на юрисдикцията, в която е учредено дружеството със специално предназначение,
iv)
по отношение на държавния дълг на международна финансова институция, учредена от две или повече държави-членки, чиято цел е да мобилизира средства и да отпуска финансова помощ в полза на своите членове, които изпитват или са заплашени от сериозни проблеми, свързани с финансирането, компетентния орган, на юрисдикцията, в рамките на която е учредена международната финансова институция,
v)
по отношение на финансов инструмент, различен от инструментите по подточки i)-iv) - компетентния орган по отношение на този финансов инструмент съгласно член 2, точка 7 от Регламент (ЕО) № 1287/2006 на Комисията (11), определен в съответствие с глава III от посочения регламент,
vi)
по отношение на финансов инструмент, който не влиза в обхвата на подточки i)-v) - компетентния орган на държавата-членка, в която финансовият инструмент е бил допуснат за първи път до търговия на място за търговия,
vii)
по отношение на дългов инструмент, издаден от Европейската инвестиционна банка - компетентния орган на държавата-членка, в която е седалището на Европейската инвестиционна банка;
к)
„дейности по поддържане на пазара“ означава дейностите на инвестиционен посредник или кредитна институция или лице от трета държава или дружество, посочено в член 2, параграф 1, буква л) от Директива 2004/39/ЕО, което е член на място за търговия или на пазар в трета държава, чиято законодателна и надзорна уредба е била обявена от Комисията за еквивалентна съгласно член 17, параграф 2, когато извършва сделки с даден финансов инструмент за своя сметка, независимо дали се търгува на място за търговия или извън него, по един от следните начини:
i)
като обявява едновременно твърда котировка „купува“ и твърда котировка „продава“ със сравним размер и конкурентни цени, осигурявайки по този начин ликвидност на пазара редовно и постоянно;
ii)
като част от обичайната си дейност, изпълнявайки поръчки, инициирани от клиенти, или в отговор на искания от клиенти за покупка или продажба,
iii)
като се хеджират позициите, произтичащи от изпълнението на поръчки съгласно подточки i) и ii);
л)
„място за търговия“ означава регулиран пазар по смисъла на член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО или многостранна търговска схема по смисъла на член 4, параграф 1, точка 15 от Директива 2004/39/ЕО;
м)
„основно място за търговия“ във връзка с акция означава мястото за търговия с най-висок оборот за тази акция;
н)
„одобрен първичен дилър“ означава физическо или юридическо лице, подписало споразумение с емитент на държавни дългови инструменти или официално признато за първичен дилър от емитент на държавни дългови инструменти или от негово име, по силата на което споразумение или признаване се задължава да извършва за своя сметка сделки на първичния и вторичния пазар, свързани с емитираните от емитента дългови инструменти;
о)
„централен контрагент“ означава правно образувание, което посредничи между страните по договори, търгувани на един или повече финансови пазари, като изпълнява функцията на купувач за всеки продавач и функцията на продавач за всеки купувач, и което отговаря за функционирането на клирингова система;
п)
„ден за търгуване“ означава ден за търгуване, както е посочено в член 4 от Регламент (ЕО) № 1287/2006;
р)
„оборот“ по отношение на акция означава оборота по смисъла на член 2, точка 9 от Регламент (ЕО) № 1287/2006.
2. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 42 с цел доуточняване на определенията по параграф 1 от настоящия член, по-конкретно с цел да се уточни кога се смята, че едно физическо или юридическо лице притежава даден финансов инструмент по смисъла на определението за къса продажба в параграф 1, буква б).
Член 3
Къси и дълги позиции
1. За целите на настоящия регламент за къса позиция, свързана с емитирания акционерен капитал или с емитираните държавни дългови инструменти, се счита всяка позиция, произтичаща от:
а)
къса продажба на акция, емитирана от дружеството, или на дългов инструмент, емитиран от емитент на държавни дългови инструменти;
б)
сключването на сделка, с която се създава или която е свързана с финансов инструмент, различен от инструмент по буква а), когато ефектът или един от ефектите на сделката е осигуряване на финансова полза за физическото или юридическото лице, което сключва сделката, при спад на цената или стойността на акцията или дълговия инструмент.
2. За целите на настоящия регламент за дълга позиция, свързана с емитирания акционерен капитал или с емитираните държавни дългови инструменти, се счита всяка позиция, произтичаща от:
а)
притежаването на акция, емитирана от дружеството, или на дългов инструмент, емитиран от емитент на държавни дългови инструменти;
б)
сключването на сделка, с която се създава или която е свързана с финансов инструмент, различен от инструмент по буква а), когато ефектът или един от ефектите на сделката е осигуряване на финансова полза за физическото или юридическото лице, което сключва сделката, при нарастване на цената или стойността на акцията или дълговия инструмент.
3. За целите на параграфи 1 и 2 изчислението на къса позиция или дълга позиция, що се отнася до всяка позиция, която се държи от съответното лице непряко, включително чрез или посредством индекс, кошница от ценни книжа или интереси в борсово търгуван фонд или подобна единица, се определя от въпросното физическо или юридическо лице, което действа разумно предвид публично достъпната информация относно състава на съответния индекс или кошница от ценни книжа, или на интересите на съответния борсово търгуван фонд или подобна единица. При изчислението на такава къса или дълга позиция никое лице не е задължено да получи информация в реално време относно този състав от страна на което и да е било лице.
За целите на параграфи 1 и 2 при изчислението на късата или дългата позиция по отношение на държавни дългови инструменти се включва всеки суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, свързан с емитента на държавни дългови инструменти.
4. За целите на настоящия регламент позицията, която остава, след като всички дълги позиции, държани от дадено физическо или юридическо лице по отношение на емитирания акционерен капитал, се приспаднат от всички къси позиции, държани от това физическо или юридическо лице по отношение на посочения капитал, е нетната къса позиция по отношение на емитирания акционерен капитал на съответното дружество.
5. За целите на настоящия регламент позицията, която остава, след като всички дълги позиции, държани от дадено физическо или юридическо лице по отношение на емитираните държавни дългови инструменти, и всички дълги позиции в дългови инструменти на емитент на държавни дългови инструменти, чиято цена има висока корелация спрямо цената на дадените държавни дългови инструменти, се приспаднат от всички къси позиции, държани от това физическо или юридическо лице по отношение на същите държавни дългови инструменти, е нетната къса позиция по отношение на емитираните държавни дългови инструменти на съответния емитент на държавни дългови инструменти.
6. Изчисленията за държавните дългови инструменти по параграфи 1-5 се извършват за всеки отделен емитент на държавни дългови инструменти, дори когато отделни субекти емитират държавни дългови инструменти от името на емитента на държавни дългови инструменти.
7. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42, с които да определя:
а)
случаите, в които се смята, че дадено физическо или юридическо лице притежава акция или дългов инструмент за целите на параграф 2;
б)
случаите, в които дадено физическо или юридическо лице има нетна къса позиция, за целите на параграфи 4 и 5, както и метода за изчисляване на такава позиция;
в)
метода за изчисляване на позициите за целите на параграфи 3, 4 и 5 в случаите, когато различни лица в група имат дълги или къси позиции, или при дейности по управление на фондове по отношение на отделни фондове.
За целите на буква в) от първата алинея методът на изчисление отчита по-конкретно дали се следват различни инвестиционни стратегии във връзка с конкретен емитент посредством повече от един отделни фондове, управлявани от едно и също лице, дали същата инвестиционна стратегия се следва по отношение на конкретен емитент чрез повече от един фонд, и дали повече от един портфейл в рамките на същата единица се управлява на дискреционна основа, като се преследва същата инвестиционна стратегия по отношение на конкретен емитент.
Член 4
Непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти
1. За целите на настоящия регламент се смята, че дадено физическо или юридическо лице има непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, когато суапът за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти не служи за хеджиране на:
а)
риска от неизпълнение от страна на емитента, когато физическото или юридическото лице има дълга позиция в държавни дългови инструменти на емитента, с когото е свързан суапът за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти; или
б)
риска от спад в стойността на държавния дълг, когато физическото или юридическо лице има активи или пасиви, включващи не само, но и финансови договори, портфейл от активи или финансови задължения, чиято стойност е свързана със стойността на държавния дълг.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42, с които определя за целите на параграф 1 от настоящия член:
а)
случаите, в които се смята, че с дадена сделка със суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти се извършва хеджиране срещу риск от неизпълнение или риска от спад в стойността на държавния дълг,и метода на изчисляване на непокритата позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти;
б)
метода за изчисляване на позициите, когато различни лица в група имат дълги или къси позиции, или при дейности по управление на фондове по отношение на отделни фондове.
ГЛАВА II
ПРОЗРАЧНОСТ НА НЕТНИТЕ КЪСИ ПОЗИЦИИ
Член 5
Уведомяване на компетентните органи за значителните нетни къси позиции в акции
1. Физическо или юридическо лице, което има нетна къса позиция по отношение на емитирания акционерен капитал на дружество, чиито акции са допуснати до търговия на място за търговия, уведомява съответния компетентен орган в съответствие с член 9, когато позицията му надхвърли или спадне под съответния праг за уведомяване, посочен в параграф 2 от настоящия член.
2. Съответният праг за уведомяване е 0,2 % от емитирания акционерен капитал на съответното дружество и всеки 0,1 % над този процент.
3. Европейският надзорен орган (Европейският орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП) може да отправи до Комисията становище относно коригирането на праговете, посочени в параграф 2, като отчита развитието на финансовите пазари.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42, за промяна на праговете, посочени в параграф 2 от настоящия член, като отчита развитието на финансовите пазари.
Член 6
Публично оповестяване на значителните нетни къси позиции в акции
1. Всяко физическо или юридическо лице, което има нетна къса позиция по отношение на емитирания акционерен капитал на дружество, чиито акции са допуснати до търговия на място за търговия, оповестява публично подробна информация за позицията, в съответствие с член 9, когато позицията му надхвърли или спадне под съответния праг за оповестяване, посочен в параграф 2 от настоящия член.
2. Съответният праг за оповестяване е 0,5 % от емитирания акционерен капитал на дружеството и всеки 0,1 % над този процент.
3. ЕОЦКП може да отправи до Комисията становище относно коригиране на праговете, посочени в параграф 2, като отчита развитието на финансовите пазари.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42, за промяна на праговете, посочени в параграф 2 от настоящия член, като отчита развитието на финансовите пазари.
5. Настоящият член не засяга законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети във връзка с предложения за поглъщане, сделки за сливане и други сделки, засягащи собствеността или контрола на дружествата, регулирани от определените от държавите-членки надзорни органи съгласно член 4 от Директива 2004/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно предложенията за поглъщане (12), за които се изисква оповестяване на късите позиции при по-строги условия от посочените в настоящия член.
Член 7
Уведомяване на компетентните органи за значителните нетни къси позиции в държавни дългови инструменти
1. Всяко физическо или юридическо лице, което има нетна къса позиция по отношение на емитираните държавни дългови инструменти, уведомява съответния компетентен орган в съответствие с член 9, когато такава позиция надхвърли или падне под съответните прагове за уведомяване за съответния емитент на държавни дългови инструмени.
2. Съответните прагове за уведомяване се състоят от първоначален размер и последователни нарастващи равнища за всеки емитент на държавни дългови инструменти, определени в приетите от Комисията мерки съгласно параграф 3. ЕОЦКП публикува на своя уебсайт праговете за уведомяване за всяка държава-членка.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42, за определяне на началните размери и последователните нарастващи равнища по параграф 2 от настоящия член.
Комисията:
а)
гарантира, че праговете се определят на такова равнище, че да не се изисква уведомяване за позиции с минимални размери;
б)
отчита общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на всеки емитент на държавни дългови инструменти и средния размер на поетите от участниците на пазара позиции, свързани с държавните дългови инструменти на същия емитент на държавни дългови инструменти, както и
в)
отчита ликвидността на всеки пазар на държавни облигации.
Член 8
Уведомяване на компетентните органи относно непокрити позиции по суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти
Когато компетентен орган суспендира ограниченията в съответствие с член 14, параграф 2, физическо или юридическо лице, което има непокрита позиция по отношение на суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, уведомява съответния компетентен орган, когато такава позиция достигне или падне под определените в съответствие с член 7 съответни прагове за уведомяване за съответния емитент на държавни дългови инструменти.
Член 9
Метод за уведомяване и оповестяване
1. При всяко уведомяване или оповестяване по членове 5, 6, 7 или 8 се посочват подробни данни за самоличността на физическото или юридическото лице, което има съответната позиция, размерът на съответната позиция, емитентът, по отношение на когото се държи съответната позиция, и датата, на която съответната позиция е открита, променена или закрита.
За целите на членове 5, 6, 7 и 8 физическите и юридическите лица, които имат значителни нетни къси позиции, съхраняват за срок от пет години данните за брутните позиции, които съставляват значителна нетна къса позиция.
2. Нетната къса позиция се изчислява към 24.00 ч. в деня за търгуване, в който физическото или юридическото лице придобива съответната позиция. Този момент се прилага за всички сделки, независимо от използваното средство за търговия, включително сделки, изпълнени посредством ръчна или автоматизирана търговия, и независимо от това дали сделките са се извършили в обичайните часове за търговия. Уведомяването или оповестяването се извършва до 15.30 ч. на следващия ден за търгуване. Посочените в настоящия параграф часове се изчисляват в съответствие с часовите пояси в държавите-членки на съответните компетентни органи, които трябва да бъдат уведомени за съответните позиции.
3. Уведомлението до съответния компетентен орган с изискваната информация се гарантира поверителността на информацията, като се включват механизми за удостоверяване на източника на уведомлението.
4. Публичното оповестяване на информация, установена в член 6, се извършва по начин, осигуряващ бърз достъп до информацията на недискриминационен принцип. Тази информация се публикува на централен уебсайт, управляван или контролиран от съответния компетентен орган. Компетентните органи съобщават адреса на този уебсайт на ЕОЦКП, който на свой ред публикува връзката към всички подобни централни уебсайтове на своя собствен уебсайт.
5. За да се осигури последователно прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, в които подробно да се определя каква информация трябва да бъде представяна за целите на параграф 1.
ЕОЦКП предоставя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 31 март 2012 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
6. За да се осигурят еднакви условия за прилагането на параграф 4, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, в които да се определят средствата за публично оповестяване на информация.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 март 2012 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 10
Прилагане на изискванията за уведомяване и оповестяване
Изискванията за уведомяване и оповестяване по членове 5, 6, 7 и 8 се прилагат за физическите или юридическите лица независимо дали притежават постоянно местожителство или са установени в рамките на Съюза или в трета държава.
Член 11
Информация, която се представя на ЕОЦКП
1. На всяко тримесечие компетентните органи представят на ЕОЦКП информация в обобщен вид за нетните къси позиции, свързани с емитирания акционерен капитал и емитираните държавни дългови инструменти, както и за непокритите позиции, свързани със суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, за които те се явяват съответни компетентни органи и получават уведомления по членове 5, 7 и 8.
2. За да изпълнява задълженията си по настоящия регламент, ЕОЦКП може по всяко време да изисква от съответния компетентен орган допълнителна информация за нетните къси позиции, свързани с емитирания акционерен капитал и емитираните държавни дългови инструменти, или за непокритите позиции, свързани със суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти.
Компетентният орган представя на ЕОЦКП поисканата информация в срок от седем календарни дни. Когато има неблагоприятни събития или тенденции, които представляват сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в засегнатата държава-членка или в друга държава-членка, компетентният орган представя на ЕОЦКП всяка налична информация въз основа на изискванията за уведомление по членове 5, 7 и 8 в срок от 24 часа.
3. За да се осигури последователно прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, в които подробно се определя каква информация трябва да бъде представяна в съответствие с параграфи 1 и 2.
ЕОЦКП предоставя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 31 март 2012 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. За да се осигурят еднакви условия за прилагането на параграф 1, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които се определя форматът на информацията, предоставяна в съответствие с параграфи 1 и 2.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 март 2012 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ГЛАВА III
НЕПОКРИТИ КЪСИ ПРОДАЖБИ
Член 12
Ограничения за непокритите къси продажби в акции
1. Физическо или юридическо лице може да извършва къса продажба на акция, допусната до търговия на място за търговия, само когато е изпълнено едно от следните условия:
а)
физическото или юридическото лице е получило в заем акцията; или е предприело алтернативни действия с подобни правни последици;
б)
физическото или юридическото лице е сключило договор за получаване в заем на акцията или има право, по силата на друго дължимо по неоспорим начин вземане съгласно договорно или вещно право, да му бъде прехвърлено владението върху съответен брой ценни книжа от същия клас, така че сетълментът да може да се извърши в изисквания срок;
в)
физическото или юридическото лице има споразумение с трета страна, съгласно което третата страна е потвърдила, че акцията e локализирана и е взела мерки спрямо трети лица, така че съответното физическо или юридическо лице да има разумно очакване, че сетълментът може да се извърши в изисквания срок.
2. За да се осигурят еднакви условия за прилагането на параграф 1, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които да се определят видовете договори, споразумения и мерки, гарантиращи адекватно, че акцията ще бъде налична за сетълмента. При определянето на необходимите мерки за наличие на разумно очакване, че сетълментът може да се извърши в срок, ЕОЦКП отчита, inter alia, търговията в рамките на деня и ликвидността на акциите.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на посочените технически стандарти за изпълнение до 31 март 2012 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 13
Ограничения за непокритите къси продажби в държавни дългови инструменти
1. Физическо или юридическо лице може да извършва къса продажба на държавен дългов инструмент, само ако е изпълнено едно от следните условия:
а)
физическото или юридическото лице е получило в заем държавния дългов инструмент; или е предприело алтернативни действия с подобни правни последици;
б)
физическото или юридическото лице е сключило договор за получаване в заем на държавния дългов инструмент или има право, по силата на друго дължимо по неоспорим начин вземане съгласно договорно или вещно право, да му бъде прехвърлено владението върху съответен брой ценни книжа от същия клас, така че сетълментът да може да се извърши в изисквания срок;
в)
физическото или юридическото лице има споразумение с трета страна, съгласно което третата страна е потвърдила, че държавният дългов инструмент е локализиран или има други причини за разумни очаквания, че сетълментът може да се извърши в изисквания срок.
2. Ограниченията в параграф 1 не се прилагат, ако сделката служи за хеджиране на дадена дълга позиция в дългови инструменти на емитент, чиято цена има висока корелация спрямо цената на същия държавен дългов инструмент.
3. Когато ликвидността на държавния дългов инструмент спадне под прага, определен в съответствие с посочената в параграф 4 методика, съответният компетентен орган може временно да спре ограниченията, посочени в параграф 1. Преди да спре тези ограничения, съответният компетентен орган уведомява ЕОЦКП и останалите компетентни органи за планираното спиране на ограниченията.
Спирането на ограниченията първоначално е с действие за срок от най-много шест месеца от датата на публикуването на уебсайта на съответния компетентен орган. Срокът на действие на такова спиране на ограниченията може да бъде удължаван за срок не по-дълъг от шест месеца, при условие че основанията за спирането продължават да се прилагат. Ако срокът на действие не бъде удължен до края на първоначалния срок или на всеки следващ удължен срок, спирането на ограниченията автоматично се прекратява.
В рамките на 24 часа след уведомяването от съответния компетентен орган ЕОЦКП представя становище въз основа на параграф 4 относно съобщеното спиране на ограниченията или удължаването на срока на действие на спирането. Становището се публикува на уебсайта на ЕОЦКП.
4. Комисията приема делегирани актове съгласно член 42, като определя параметрите и методите за изчисляване на прага на ликвидност, посочен в параграф 3 от настоящия член, по отношение на емитираните държавни дългови инструменти.
Параметрите и методите, с които държавите-членки изчисляват прага, се определят по такъв начин, че достигането му да представлява значителен спад в сравнение със средното равнище на ликвидност за съответния държавен дългов инструмент.
Прагът се установява въз основа на обективни критерии, специфични за съответния пазар на държавни дългови инструменти, включително общата стойност на емитираните и неизкупени обратно държавни дългови инструменти на всеки емитент на държавни дългови инструменти.
5. За да се осигурят еднакви условия за прилагането на параграф 1, ЕОЦКП може да разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които да се определят видовете договори или споразумения, гарантиращи адекватно, че държавният дългов инструмент ще бъде наличен за сетълмента. ЕОЦКП взема предвид по-специално необходимостта от запазване на ликвидността на пазарите, особено на пазарите на държавни облигации и пазарите за обратно изкупуване на държавни облигации.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на изпълнителни технически стандарти до 31 март 2012 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 14
Ограничения за непокритите суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти
1. Физическо или юридическо лице може да сключва сделки със суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, само когато тази сделка не води до непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, както е посочено в член 4.
2. Компетентен орган би могъл временно да спре ограниченията, посочени в параграф 1, ако има обективни основания да счита, че пазарът му на държавни дългови инструменти не функционира добре и такива ограничения биха могли да имат отрицателно отражение върху пазара на суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, особено чрез увеличаване на цената на заемите за емитентите на държавни дългови инструменти или чрез засягане на способността на емитентите на държавни дългови инструменти да емитират нови дългови инструменти. Тези основания се базират на следните показатели:
а)
висок или покачващ се лихвен процент за държавните дългови инструменти;
б)
увеличаване на разликата между лихвените проценти върху държавните дългови инструменти в сравнение с държавните дългови инструменти на други емитенти на държавни дългови инструменти;
в)
увеличаване на разликата в суапите за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти в сравнение със собствената крива и с други емитенти на държавни дългови инструменти;
г)
навременността на връщането на цената на държавните дългови инструменти към първоначалното равновесие след мащабна търговия;
д)
размера на държавните дългови инструменти, които могат да бъдат търгувани.
Компетентният орган може също да използва показатели, различни от посочените в букви а)-д) от първата алинея.
Преди временно да спре ограниченията по настоящия член съответният компетентен орган уведомява ЕОЦКП и другите компетентни органи за предложеното временно спиране и за основанията за него.
Спирането на ограниченията първоначално действа за срок от най-много 12 месеца от датата на публикуването на уебсайта на съответния компетентен орган. Срокът на действие на такова спиране на ограниченията може да бъде удължаван за срок от не повече от шест месеца, ако основанията за спирането продължават да се прилагат. Ако срокът на действие на спирането не бъде удължен до края на първоначалния срок или на всеки следващ удължен срок, спирането на ограниченията автоматично се прекратява.
В рамките на 24 часа след уведомяването от съответния компетентен орган ЕОЦКП представя становище относно предвижданото временно спиране на ограниченията или относно удължаването на неговия срок на действие, независимо от това дали компетентният орган е обосновал временното спиране на показатели по първа алинея, букви а)-д) или на други показатели. Когато предвижданото временно спиране или удължаването на неговия срок на действие се основава на втора алинея, в становището се включва също така оценка на показателите, използвани от компетентния орган. Становището се публикува на уебсайта на ЕОЦКП.
Член 15
Процедури за изкупуване
1. Централният контрагент в държава-членка, осигуряващ услуги по клиринг за акции, осигурява установяването на процедури, които отговарят на всяко едно от следни изисквания:
а)
когато дадено физическо или юридическо лице, което продава акции, не може да достави акциите за сетълмент в срок от четири работни дни след деня за извършване на сетълмента, автоматично се привеждат в действие процедурите за изкупуване на акциите, за да се осигури доставката им за сетълмент;
б)
когато изкупуването на акциите за доставка не е възможно, на купувача се изплаща сума въз основа на стойността на акциите, които трябва да бъдат доставени на датата на доставка, плюс сума за загубите, понесени от купувача в резултат на неизпълнението на сетълмента; и
в)
физическото или юридическото лице, което не изпълни задължението си за сетълмент, изплаща като обезщетение всички изплатени суми по букви а) и б).
2. Централният контрагент в държава-членка, който предоставя услуги по клиринг за акции, осигурява установяването на процедури, които гарантират, че когато дадено физическо или юридическо лице, което продава акции, не достави акциите за сетълмент до датата за извършване на сетълмент, това лице е длъжно да извършва ежедневни плащания за всеки ден, през който е в забава.
Ежедневните плащания трябва да бъдат достатъчно високи, за да възпират физическите и юридическите лица от неизпълнението на задължението за сетълмент.
ГЛАВА IV
ИЗКЛЮЧЕНИЯ
Член 16
Изключение в случаите когато основното място за търговия е в трета държава
1. Членове 5, 6, 12 и 15 не се прилагат за акциите на дадено дружество, допуснати до търговия на място за търговия в Съюза, когато основното място за търговия на тези акции се намира в трета държава.
2. Съответният компетентен орган по отношение на акциите на дадено дружество, търгувани на място за търговия в Съюза и на място за търговия в трета държава, установява поне веднъж на всеки две години дали основното място за търговия на тези акции се намира в трета държава.
Съответният компетентен орган уведомява ЕОЦКП за всички акции, за които е установено, че основното място за търговия се намира в трета държава.
Веднъж на всеки две години ЕОЦКП публикува списък на акциите, чието основно място за търговия е в трета държава. Списъкът важи за срок от две години.
3. За да се осигури последователно прилагане на разпоредбите на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи метода за изчисляване на оборота, въз основа на който се установява основното място за търговия на дадена акция.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените проекти на регулаторни технически стандарти до 31 март 2012 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. За да се осигурят единни условия за прилагането на параграфи 1 и 2, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които се определя:
а)
датата, на която трябва да се извършват всички изчисления за установяване на основното място за търговия на дадена акция, и периодът, по отношение на който трябва да се извършват тези изчисления;
б)
датата, до която съответният компетентен орган трябва да уведомява ЕОЦКП за посочените акции, когато основното място за търговия е в трета държава;
в)
датата, от която списъкът влиза в сила след публикуването му от ЕОЦКП.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 март 2012 г.
На Комисията се предоставят правомощия за приемане на посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 17
Изключения за дейностите по поддържане на пазара и операциите на първичния пазар
1. Членове 5, 6, 7, 12, 13 и 14 не се прилагат за сделки, извършени във връзка с дейности по поддържане на пазара.
2. Съгласно процедурата по член 44, параграф 2 Комисията може да приема решения, с които се определя дали законодателната и надзорна рамка на дадена трета държава гарантира, че всеки пазар, лицензиран в същата държава, изпълнява задължителните законови изисквания, които за целите на изключението по параграф 1 са еквивалентни на изискванията по дял III от Директива 2004/39/ЕО, по Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (13) и по Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 година относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар (14), и които подлежат на ефективен надзор и контрол в същата трета държава.
Законодателната и надзорна уредба на дадена трета държава може да се смята за еквивалентна, когато:
а)
пазарите на тази трета държава подлежат на лицензиране и постоянен ефективен надзор и контрол;
б)
пазарите на тази трета държава имат ясни и прозрачни правила за допускане на ценните книжа до търговия, така че тези ценни книжа могат да бъдат търгувани в условията на равнопоставеност, ред, ефективност и свобода на договарянето;
в)
емитентите на ценни книжа на тази трета държава са задължени да спазват изисквания за периодично и текущо оповестяване на информация, с което се осигурява висока защита на инвеститорите; и
г)
прозрачността и интегритета на пазара на тази трета държава са осигурени чрез предотвратяване на пазарните злоупотреби под формата на търговия с вътрешна информация и манипулиране на пазара.
3. Членове 7, 13 и 14 не се прилагат за дейността на дадено физическо или юридическо лице, когато то, действайки като одобрен първичен дилър по споразумение с емитент на държавни дългови инструменти, извършва за своя сметка сделки с даден финансов инструмент на първичния или вторичния пазар, свързани с държавните дългови инструменти.
4. Членове 5, 6, 12, 13 и 14 от настоящия регламент не се прилагат за дадено физическо или юридическо лице, когато то извършва къса продажба на ценна книга или има нетна къса позиция във връзка с извършването на стабилизация съгласно глава III от Регламент (ЕО) № 2273/2003 на Комисията от 22 декември 2003 г. за прилагане на Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изключенията относно програмите за обратно изкупуване и стабилизирането на финансови инструменти (15).
5. Изключението, посочено в параграф 1, се прилага само когато съответното физическо или юридическо лице предварително е уведомило в писмена форма компетентния орган на своята държава-членка по произход, че възнамерява да използва изключението. Уведомяването се извършва не по-късно от 30 календарни дни преди датата, на която физическото или юридическото лице възнамерява да използва изключението за първи път.
6. Изключението, посочено в параграф 3, се прилага само когато одобреният първичен дилър е уведомил в писмена форма съответния компетентен орган по отношение на въпросните държавни дългови инструменти, че възнамерява да използва изключението. Уведомяването се извършва не по-късно от 30 календарни дни преди датата, на която физическото или юридическото лице, когато то, действайки като одобрен първичен дилър, възнамерява да използва изключението за първи път.
7. Компетентният орган, посочен в параграфи 5 и 6, може да забрани използването на изключението, ако смята, че физическото или юридическото лице не отговаря на условията за използване на изключението. Всяка забрана се налага в срока от 30 календарни дни, посочен в параграфи 5 или 6, или след това, ако компетентният орган получи информация, че е имало промени в обстоятелствата, свързани с физическото или юридическото лице, и то вече не отговаря на условията за изключението.
8. Всяко лице от трета държава, което не е лицензирано в Съюза, изпраща уведомлението, посочено в параграфи 5 и 6, на компетентния орган на основното място за търговия в Съюза, на което то търгува.
9. Всяко физическо или юридическо лице, което е подало уведомление по параграф 5, уведомява възможно най-скоро в писмена форма компетентния орган на своята държава-членка по произход, ако има промени, които засягат правото на лицето да използва изключението, или ако то вече не желае да използва изключението.
10. Физическо или юридическо лице, което е подало уведомление по параграф 6, уведомява възможно най-скоро в писмена форма съответния компетентен орган по отношение на въпросните държавни дългови инструменти, ако има промени, които засягат правото му да използва изключението, или ако вече не желае да използва изключението.
11. Компетентният орган на държавата-членка по произход може да отправи искане в писмена форма за информация от дадено физическо или юридическо лице, което извършва дейност, използвайки изключенията по параграф 1, 3 или 4, за държаните къси позиции или за дейностите, извършвани при използване на изключението. Посоченото физическо или юридическо лице представя информацията най-късно в срок от четири календарни дни след подаването на искането.
12. В срок от две седмици от получаването на уведомлението съгласно параграф 5 или 9 компетентният орган уведомява ЕОЦКП за всички маркет-мейкъри и съгласно параграф 6 или параграф 10 за всички одобрени първични дилъри, които използват изключението, и за всички маркет-мейкъри и одобрени първични дилъри, които вече не използват изключението.
13. ЕОЦКП публикува и актуализира редовно на интернет сайта си списък на маркет-мейкърите и одобрените първични дилъри, използващи изключението,.
14. Уведомление по настоящия член може да бъде направено от лице до компетентен орган и от компетентен орган до ЕОЦКП по всяко време в рамките на шестдесет календарни дни преди 1 ноември 2012 г.
ГЛАВА V
ПРАВОМОЩИЯ ЗА НАМЕСА НА КОМПЕТЕНТНИТЕ ОРГАНИ И ЕОЦКП
РАЗДЕЛ 1
Правомощия на компетентните органи
Член 18
Уведомяване и оповестяване при изключителни обстоятелства
1. При условията по член 22 компетентен орган може да изиска физическите или юридическите лица, които имат нетни къси позиции по отношение на определен финансов инструмент или клас финансови инструменти, да го уведомяват или да оповестяват публично подробни данни за позицията си, когато тя надхвърли или спадне под прага за уведомяване, определен от компетентния орган, и когато:
а)
са налице неблагоприятни събития или тенденции, които представляват сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в съответната държава-членка или в една или повече други държави-членки; и
б)
мярката е необходима за преодоляване на заплахата и няма да има отрицателни последици за ефективността на финансовите пазари, които да са непропорционални спрямо ползите от мярката.
2. Параграф 1 от настоящия член не се прилага за финансовите инструменти, за които вече се изисква прозрачност по членове 5-8. Мярката по параграф 1 може да се прилага при обстоятелства, определени от компетентния орган или да подлежи на посочени от него изключения. По-специално, може да се определят изключения, които да важат за дейностите по поддържане на пазара и за операциите на първичния пазар.
Член 19
Уведомление от кредитори при извънредни обстоятелства
1. При условията на член 22 компетентен орган може да вземе посочената в параграф 2 от настоящия член мярка, ако:
а)
са налице неблагоприятни събития или тенденции, които представляват сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в съответната държава-членка или в една или повече други държави-членки; и
б)
мярката е необходима за преодоляване на заплахата и няма да има отрицателни последици за ефективността на финансовите пазари, които да са непропорционални спрямо ползите от мярката.
2. Компетентен орган може да изиска физическите или юридическите лица, които заемат определен финансов инструмент или клас финансови инструменти, да го уведомяват за съществена промяна на таксите за такова заемане.
Член 20
Ограничения за късите продажби и подобни сделки при извънредни обстоятелства
1. При условията на член 22 компетентен орган на може да вземе една или повече от мерките, посочени в параграф 2 от настоящия член, ако:
а)
са налице неблагоприятни събития или тенденции, които представляват сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в съответната държава-членка или в една или повече други държави-членки; и
б)
мярката е необходима за преодоляване на заплахата и няма да има отрицателни последици за ефективността на финансовите пазари, които да са непропорционални спрямо ползите от мярката.
2. Компетентен орган може да забрани или да наложи условия за сключването на следните сделки от физически или юридически лица:
а)
къса продажба; или
б)
различна от къса продажба сделка, с която се създава или която е свързана с финансов инструмент, като ефектът или един от ефектите от сделката е осигуряване на финансова полза за физическото или юридическото лице при спад на цената или стойността на друг финансов инструмент.
3. Мярка, взета съгласно параграф 2, може да се прилага за сделки, свързани с всички финансови инструменти, с финансовите инструменти от определен клас или с определен финансов инструмент. Мярката може да се прилага при обстоятелства или да съдържа изключения, определени от компетентния орган. По-специално, може да се определят изключения, които да важат за дейностите по поддържане на пазара и за операциите на първичния пазар.
Член 21
Ограничения за сделките със суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти при извънредни обстоятелства
1. При спазване на условията по член 22, компетентен орган може да наложи ограничения на физическите или юридическите лица да сключват сделки със суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти или да ограничи стойността на позициите в суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, които е позволено да бъдат поемани от тези лица ако:
а)
са налице неблагоприятни събития или тенденции, които представляват сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в съответната държава-членка или в една или повече други държави-членки; и
б)
мярката е необходима за преодоляване на заплахата и няма да има отрицателни последици за ефективността на финансовите пазари, които да са непропорционални спрямо ползите от мярката.
2. Мярка, предприета по параграф 1, може да се отнася до сделки със суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти от определен клас или за определени сделки със суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти. Мярката може да се прилага при обстоятелства или да съдържа изключения, определени от компетентния орган. По-специално, може да се определят изключения, които да важат за дейностите по поддържане на пазара и за операциите на първичния пазар.
Член 22
Мерки, приемани от други компетентни органи
Без да се засяга член 26, компетентен орган може да наложи или да удължи действието на мярка съгласно членове 18, 19, 20 или 21 във връзка с финансов инструмент, за който той не е „съответен компетентен орган“, само със съгласието на съответния компетентен орган.
Член 23
Правомощие за временно ограничаване на късите продажби на финансови инструменти при значителен спад на цената
1. Когато цената на един финансов инструмент на дадено място за търговия в рамките на един ден за търгуване е намаляла значително спрямо цената на затваряне в предходния ден за търгуване на същото място за търговия, компетентният орган на държавата-членка по произход на посоченото място за търговия решава дали е целесъобразно да забрани или да наложи ограничения на физическите или юридическите лица да извършват къси продажби на посочения финансов инструмент на това място за търговия или по друг начин да ограничи сделките с посочения финансов инструмент на това място за търговия, за да се предотврати неконтролируемият спад на цената на финансовия инструмент.
Когато съгласно първата алинея компетентният орган се е уверил, че е целесъобразно да предприеме такива действия, той забранява или налага ограничения на физическите или юридически лица да извършват къси продажби на това място за търговия - когато става дума за акция или дългов инструмент, или ограничава сделките със съответния финансов инструмент на това място за търговия - когато става дума за друг вид финансов инструмент, за да се предотврати неконтролируемият спад на цената на финансовия инструмент.
2. Мярката по параграф 1 се прилага най-много до края на деня за търгуване, следващ деня за търгуване, в който се наблюдава спадът на цената. Ако в края на деня за търгуване, който следва деня за търгуване, през който е наблюдаван спадът на цената, въпреки наложената мярка е налице нов съществен спад на цената на финансовия инструмент със стойност в размер най-малко половината от сумата, определена в параграф 5, компетентният орган може да продължи мярката за допълнителен срок, който не превишава два дни за търгуване след края на втория ден за търгуване.
3. Мярката по параграф 1 се прилага при обстоятелства, определени от компетентния орган, или да подлежи на посочени от него изключения. По-специално, може да се определят изключения, които да важат за дейностите по поддържане на пазара и за операциите на първичния пазар.
4. Компетентният орган на държавата-членка по произход на посоченото място за търговия, където за един ден за търгуване стойността на финансов инструмент е спаднала до стойността, посочена в параграф 5, уведомява ЕОЦКП за решението, взето съгласно параграф 1, най-малко два часа след приключването на деня за търгуване. ЕОЦКП информира незабавно компетентните органи на държавите-членки по произход на места за търговия, където се търгува същият финансов инструмент.
Ако компетентен орган не е съгласен с действие, предприето от друг компетентен орган относно финансов инструмент, търгуван на различни места за търговия, регулирани от различни компетентни органи, ЕОЦКП може да помогне на тези органи да постигнат договореност съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Съгласуването приключва преди полунощ в края на същия ден за търгуване. Ако засегнатите компетентни органи не постигнат договореност в рамките на фазата на съгласуване, ЕОЦКП би могъл да вземе решение съгласно член 19, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1095/2010. Решението се взема преди започването на следващия ден за търгуване.
5. Спадът на стойността се определя на 10 % или повече за ликвидните акции, както е определено в член 22 от Регламент (ЕО) № 1287/2006, а за неликвидните акции и други класове финансови инструменти размерът ще бъде определен от Комисията.
6. ЕОЦКП може да изготви и да изпрати на Комисията становище относно необходимостта от коригиране на прага, посочен в параграф 5, като отчита развитието на финансовите пазари.
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 42, като променя праговете, посочени в параграф 5 от настоящия член, отчитайки развитието на финансовите пазари.
7. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 42, определяйки какво съставлява съществен спад на стойността на финансовите инструменти, различни от ликвидни акции, като отчита особеностите на всеки клас финансови инструменти и различията по отношение нестабилността.
8. За да се осигури последователно прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се установява методът за изчисляване на спада от 10 % на стойността на ликвидните акции и спада на стойността, определян от Комисията съгласно параграф 7.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 31 март 2012 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на регулаторните технически стандарти, посочени в алинея първа, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 24
Срок на ограниченията
Всяка мярка, наложена по членове 18, 19, 20 или 21, първоначално действа за срок от най-много три месеца от датата на публикуване на обявлението по член 25.
Срокът на действие на мярката може да бъде удължаван, като всеки следващ срок е не повече от три месеца, при условие че основанията за взимане на мярката продължават да се прилагат. Ако срокът на дадена мярка не бъде удължен преди края на тримесечния срок, действието на мярката автоматично се прекратява.
Член 25
Обявление за ограниченията
1. Всеки компетентен орган публикува на уебсайта си обявление за всяко решение за налагане или удължаване на срока на действие на мярка по членове 18-23.
2. Обявлението съдържа подробни сведения най-малко за:
а)
наложените мерки, включително за инструментите и класовете на сделките, за които се прилагат тези мерки, и за срока им на действие;
б)
основанията на компетентния орган да смята, че е необходимо да наложи мерките, включително данните в подкрепа на тези основания.
3. Всяка мярка по членове 18-23 влиза в сила при публикуването на обявлението или от посочения в обявлението момент след публикуването и се прилага само за сделките, които се сключват след влизането на мярката в сила.
Член 26
Уведомяване на ЕОЦКП и другите компетентни органи
1. Преди да наложи или да удължи срока на мярка по член 18, 19, 20 или 21 и преди да наложи ограничение по член 23, компетентният орган уведомява ЕОЦКП и другите компетентни органи за мярката, която предлага.
2. В уведомлението се съдържат подробни сведения за планираните мерки, посочват се класовете на финансовите инструменти и сделки, за които ще се прилагат мерките, данните, които дават основание за вземане на мерките, и моментът във времето, от който се планира мерките да влязат в сила.
3. Уведомяването за намерение за налагане или удължаване на срока на мярка по член 18, 19, 20 или 21 се извършва най-малко 24 часа преди момента, от който се планира мярката да влезе в сила или срокът ѝ да бъде удължен. При извънредни обстоятелства компетентният орган може да извърши уведомяването по-малко от 24 часа преди момента, от който се планира мярката да влезе в сила, ако не може да даде предизвестие от 24 часа. Уведомяване за ограничение по член 23 се извършва преди планираното влизане на мярката в сила.
4. Компетентен орган, който получи уведомление по настоящия член, може да вземе мерки по членове 18-23 в същата държава-членка, когато е уверен, че мярката е необходима, за да се подпомогне компетентният орган, който извършва уведомлението. Компетентният орган, който получава уведомлението, също дава предизвестие по параграфи 1-3, когато планира да вземе мерки.
РАЗДЕЛ 2
Правомощия на ЕОЦКП
Член 27
Координация от страна на ЕОЦКП
1. ЕОЦКП подпомага и координира действията на компетентните органи, когато те вземат мерки съгласно раздел 1. По-специално, ЕОЦКП гарантира, че компетентните органи следват съгласуван подход по отношение на взетите мерки, особено по въпроса кога трябва да се използват правомощията за намеса, по въпроса за характера на всяка от наложените мерки и по въпроса за началото и срока на действие на мерките.
2. След като получи уведомление по член 26 за мярка, която ще бъде наложена или чийто срок на действие предстои бъде удължен съгласно член 18, 19, 20 или 21, в срок от 24 часа ЕОЦКП издава становище, в което заявява дали смята мярката или планираната мярка за необходима за преодоляването на извънредните обстоятелства. В становището се посочва дали ЕОЦКП смята, че са възникнали неблагоприятни събития или тенденции, които представляват сериозна заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в една или повече държави-членки, дали мярката или планираната мярка е целесъобразна и пропорционална с оглед на преодоляването на заплахата и дали планираният срок на действие на мерките е оправдан. Ако ЕОЦКП смята, че другите компетентни органи също трябва да вземат мерки за преодоляване на заплахата, той посочва и това в становището си. Становището се публикува на интернет сайта на ЕОЦКП.
3. Когато компетентен орган предлага да вземе или взема мерки въпреки становището на ЕОЦКП по параграф 2, или отказва да вземе мерки въпреки становището на ЕОЦКП по посочения параграф, той публикува на уебсайта си в срок от 24 часа след получаването на становището на ЕОЦКП обявление, в което подробно излага причините за това свое решение. При възникването на такова положение ЕОЦКП преценява дали са изпълнени условията и дали случаят оправдава използването на правомощията му за намеса съгласно член 28.
4. ЕОЦКП преразглежда мерките по настоящия член редовно и във всеки случай поне на всеки три месеца. Ако мярката не бъде удължена до края на тримесечния срок, срокът на действието ѝ изтича автоматично.
Член 28
Правомощия на ЕОЦКП за намеса при извънредни обстоятелства
1. В съответствие с член 9, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 ЕОЦКП взема при условията на параграф 2 от настоящия член следните мерки:
а)
изисква физическите или юридическите лица, които имат нетни къси позиции по отношение на определен финансов инструмент или клас финансови инструменти, да уведомят даден компетентен орган или да оповестят публично подробни данни за всяка такава позиция; или
б)
забранява или налага условия за извършването на къса продажба или сделка от физически или юридически лица, с която се създава или която е свързана с финансов инструмент, различен от финансовите инструменти, посочени в член 1, параграф 1, буква в), когато ефектът или един от ефектите от сделката е осигуряване на финансова полза за физическото или юридическото лице при спад на цената или стойността на друг финансов инструмент.
Дадена мярка може да се прилага по-специално при обстоятелства или да съдържа изключения, определени от ЕОЦКП. По-специално, може да се определят изключения, които да важат за дейностите по поддържане на пазара и за операциите на първичния пазар.
2. ЕОЦКП взема решение по параграф 1 само ако:
а)
мерките по параграф 1, букви а) и б) са предназначени за преодоляване на заплаха за правилното функциониране и интегритета на финансовите пазари или стабилността на цялата финансова система на Съюза или част от нея, когато има последствия и в трансграничен план; и
б)
компетентният орган или органи не са взели мерки за преодоляване на заплахата или един или повече компетентни органи за всели мерки, които не са подходящи за преодоляването ѝ.
3. Когато взема мерките по параграф 1, ЕОЦКП отчита следното:
а)
доколко мярката допринася за преодоляването на заплахата за правилното функциониране и интегритета на финансовите пазари или за стабилността на цялата финансова система на Съюза или част от нея или доколко подобява способността на компетентните органи да следят заплахата;
б)
дали мярката не поражда риск от регулаторен арбитраж;
в)
дали мярката не оказва отрицателно влияние върху ефективността на финансовите пазари - включително чрез намаляване на ликвидността на тези пазари или чрез създаване на несигурност за участниците на пазара - което да е непропорционално високо спрямо ползите от въвеждането на мярката.
Когато един или повече компетентни органи са взели мярка по членове 18, 19, 20 или 21, ЕОЦКП може да вземе всяка от мерките по параграф 1 от настоящия член, без да издава становището, предвидено в член 27.
4. Преди да реши да наложи или да удължи срока на мярка, посочена в параграф 1, ЕОЦКП се консултира с Европейския съвет за системен риск и, по целесъобразност, с други органи.
5. Преди да реши да наложи или да удължи срока на мярка, посочена в параграф 1, ЕОЦКП уведомява компетентните органи, засегнати от мярката, която планира да вземе. В уведомлението се съдържат подробни сведения за планираните мерки, както и се посочва класът на финансовите инструменти и сделки, за които ще се прилагат мерките, данните, които дават основание за вземане на мерките, и моментът във времето, от който се планира мерките да влязат в сила.
6. Уведомяването се извършва най-малко 24 часа преди момента, от който се планира мярката да влезе в сила или срокът ѝ да бъде удължен. При извънредни обстоятелства ЕОЦКП може да извърши уведомяването по-малко от 24 часа преди момента, от който се планира мярката да влезе в сила, ако не може да даде предизвестие от 24 часа.
7. ЕОЦКП публикува на интернет сайта си обявление за всяко решение за налагане или удължаване на срока на мярка по параграф 1. Обявлението съдържа подробни сведения най-малко за:
а)
наложените мерки, включително за инструментите и класовете на сделките, за които се прилагат тези мерки, и за срока им на действие; и
б)
основанията на ЕОЦКП да смята, че е необходимо да наложи мерките, подкрепени от съответните данни.
8. След като реши да наложи или да удължи срока на мярка по параграф 1, ЕОЦКП незабавно уведомява компетентните органи за взетата мярка.
9. Всяка мярка влиза в сила при публикуването на обявлението на уебсайта на ЕОЦКП или от посочения в обявлението момент след публикуването и се прилага само за сделките, които се сключват след влизането на мярката в сила.
10. ЕОЦКП преразглежда посочените параграф 1 мерки през подходящи интервали от време, но най-малко веднъж на всеки три месеца. Ако срокът на дадена мярка не бъде удължен до края на тримесечния срок, действието на мярката автоматично се прекратява. За удължаването на срока на мерките се прилагат параграфи 2-9.
11. Всяка мярка, приета от ЕОЦКП по настоящия член, има предимство пред всяка мярка, взета по-рано от компетентен орган съгласно раздел 1.
Член 29
Правомощия на ЕОЦКП в извънредни ситуации, свързани с държавни дългови инструменти
В случай на извънредна ситуация, свързана с държавен дългов инструмент или с суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти се прилагат членове 18 и 38 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 30
Допълнително определяне на понятията „неблагоприятни събития или тенденции“
На Комисията се предоставя правомощието да приема делагирани актове в съответствие с член 42 за установяване на критериите и факторите, които компетентните органи и ЕОЦКП трябва да отчитат, когато определят в кои случаи са налице неблагоприятните събития или тенденции по членове 18-21 и член 27, както и заплахите, посочени в член 28, параграф 2, буква а).
Член 31
Разследвания от страна на ЕОЦКП
По искане на един или повече компетентни органи, на Европейския парламент, на Съвета или на Комисията, или по собствена инициатива ЕОЦКП може да извършва разследване на определен случай или практика, свързани с къси продажби или с използването на суапи за кредитно неизпълнение, за да прецени дали съответният случай или практика създава заплаха за финансовата стабилност или доверието на пазара в Съюза.
В рамките на три месеца след края на всяко такова разследване ЕОЦКП публикува доклад, в който излага констатациите си и евентуални препоръки във връзка със съответния случай или практика.
ГЛАВА VI
РОЛЯ НА КОМПЕТЕНТНИТЕ ОРГАНИ
Член 32
Компетентни органи
Всяка държава-членка определя един или няколко компетентни органа за целите на настоящия регламент.
Ако държавата-членка посочи няколко компетентни органа, тя ясно определя съответните им функции и посочва орган, които е отговорен за координиране на сътрудничеството и обмена на информация с Комисията, ЕОЦКП и компетентните органи на другите държави-членки.
Държавите-членки информират Комисията, ЕОЦКП и компетентните органи на другите държави-членки за посочените от тях компетентни органи.
Член 33
Правомощия на компетентните органи
1. За да изпълняват задълженията си в рамките на настоящия регламент на компетентните органи се предоставят всички правомощия за упражняване на надзор и извършване на разследвания, необходими за изпълнението на техните функции. Те упражняват правомощията си по един от следните начини:
а)
пряко;
б)
в сътрудничество с други органи; или
в)
чрез сезиране на компетентните съдебни органи.
2. За да изпълняват задълженията си в рамките на настоящия регламент, на компетентните органи се предоставят следните правомощия съгласно националното законодателство:
а)
да получават достъп до документи във всякаква форма и да получават или правят копие от тях;
б)
да изискват информация от всяко физическо или юридическо лице, а ако е необходимо - да призовават и изслушват всяко физическо или юридическо лице с цел получаване на информация;
в)
да осъществяват проверки на място със или без предизвестие;
г)
да изискват съществуващата информация за телефонни разговори и обменяни данни;
д)
да изискват прекратяването на всяка практика, която противоречи на разпоредбите на настоящия регламент;
е)
да изискват запор, възбрана и/или отнемане в полза на държавата на имущество.
3. Без да се засягат разпоредбите на параграф 2, буква а) и б), компетентните органи имат право в отделни случаи да изискват от физическо или юридическо лице, което сключва сделка със суап за кредитно неизпълнение, да представи:
а)
обяснение за целите на сделката - дали целта е хеджиране на риск или друга; и
б)
данни, потвърждаващи съществуването на съответния риск, когато сделката се извършва с цел хеджиране.
Член 34
Професионална тайна
1. Задължението за опазване на професионалната тайна се прилага по отношение на всички физически или юридически лица, които работят или са работили за компетентния орган или за който и да е орган или физическо или юридическо лице, на които компетентният орган е възлагал задачи, включително одитори и експерти, с които компетентният орган е имал договори. Поверителна информация, представляваща професионална тайна, не може да бъде разкривана на никое друго физическо или юридическо лице или орган, освен когато това разкриване на информация е необходимо за съдебни производства.
2. Цялата информация, обменяна между компетентните органи по силата на настоящия регламент, отнасяща се до търговски или оперативни условия и други икономически или лични дела, се счита за поверителна и за нея важат изискванията за професионална тайна, освен когато компетентният орган заяви в момента на предаването ѝ, че тази информация може да се разкрива, или това разкриване на информация е необходимо за съдебни производства.
Член 35
Задължение за сътрудничество
Компетентните органи си сътрудничат, когато е необходимо или подходящо за целите на настоящия регламент. По-специално, компетентните органи си предоставят своевременно информацията, необходима за изпълнението на задълженията им съгласно настоящия регламент.
Член 36
Сътрудничество с ЕОЦКП
Компетентните органи си сътрудничат с ЕОЦКП за целите на настоящия регламент в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Компетентните органи незабавно предоставят на ЕОЦКП цялата необходима информация за изпълнение на задълженията му, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 37
Сътрудничество при искания за проверки на място или разследвания
1. Компетентният орган на дадена държава-членка може да поиска съдействие от компетентния орган на друга държава-членка във връзка с проверки на място или разследвания.
Отправящият искането компетентен орган информира ЕОЦКП за всяко искане по първата алинея. При разследване или проверка с трансгранични аспекти ЕОЦКП може и при поискване да поема координацията на разследването или проверката.
2. Когато даден компетентен орган получи искане от компетентен орган на друга държава-членка за извършване на проверка на място или разследване, той може:
а)
да извърши самостоятелно проверката на място или разследването;
б)
да позволи на компетентния орган, който е отправил искането, да участва в проверката на място или разследването;
в)
да позволи на компетентния орган, който е отправил искането, сам да извърши проверката на място или разследването;
г)
да назначи одитори или експерти, които да извършат проверката на място или разследването;
д)
да сподели изпълнението на определени задачи, свързани с надзорната дейност, с другите компетентни органи.
3. ЕОЦКП може да поиска от компетентните органи да проведат определени действия в рамките на разследването или проверки на място, когато искането на ЕОЦКП за информацията е основателно, за да може да упражни правомощие, което изрично му е поверено от настоящия регламент.
Член 38
Сътрудничество с трети държави
1. Когато е възможно, компетентните органи сключват договорености за сътрудничество с надзорните органи на трети държави във връзка с обмена на информация с компетентните органи в трети държави, с изпълнението на задълженията, произтичащи от настоящия регламент, в трети държави и с вземането на сходни мерки в трети държави от съответните надзорни органи с цел допълване на мерките, взети съгласно глава V. Тези договорености за сътрудничество гарантират най-малкото ефикасен обмен на информация, позволяващ на компетентните органи да изпълняват своите задължения съобразно настоящия регламент.
Всеки компетентен орган уведомява ЕОЦКП и компетентните органи на останалите държави-членки, когато планира да сключи такава договореност.
2. Договореностите за сътрудничество съдържат разпоредби относно обмена на данни и информация, необходими за спазването на задължението по член 16, параграф 2 от страна на съответния компетентен орган.
3. ЕОЦКП координира разработването на договорености за сътрудничество между компетентните органи и съответните надзорни органи на трети държави. За тази цел ЕОЦКП изготвя модели на договорености за сътрудничество, които могат да се използват от компетентните органи и.
ЕОЦКП координира и обмена между компетентните органи на информация, която е получена от надзорните органи на трети държави и която може да бъде от значение за вземането на мерки по глава V.
4. Компетентните органи сключват с надзорните органи на трети държави договорености за сътрудничество, предвиждащи обмен на информация, само ако по отношение на разкриваната информация съществуват гаранции за запазване на професионалната тайна, които са най-малко равностойни на предвидените в член 34. Такъв обмен на информация има за цел изпълнение на задачите на тези компетентни органи.
Член 39
Предаване и съхранение на лични данни
По отношение на предаването на лични данни между държавите-членки или между държавите-членки и трети държави държавите-членки прилагат Директива 95/46/ЕО. По отношение на предаването на лични данни от ЕОЦКП до държавите-членки или до трета държава ЕОЦКП спазва Регламент (ЕО) № 45/2001.
Личните данни, посочени в настоящия параграф, се съхраняват за срок от най-много пет години.
Член 40
Разкриване на информация пред трети държави
Компетентен орган може да предава на надзорен орган на трета държава данни и анализи на данни, когато са спазени условията по член 25 или 26 от Директива 95/46/ЕО, но такова предаване се прави за всеки отделен случай. Компетентният орган трябва да бъде уверен, че предаването на данните е необходимо за целите на настоящия регламент. Всяко предаване на данни се извършва в рамките на споразумението, че третата държава няма да предава данните на надзорния орган на друга трета държава без изричното писмено разрешение на компетентния орган.
Компетентен орган може да разкрива информация, която е поверителна по силата на член 34 и е получена от компетентен орган на друга държава-членка, на надзорния орган на трета държава само ако компетентният орган е получил изрично съгласие от компетентния орган, който е предал информацията, като в съответните случаи информацията се разкрива единствено за целите, за които този компетентен орган е дал съгласие.
Член 41
Санкции
Държавите-членки установяват разпоредби за санкциитеи административните мерки, приложими при нарушения на настоящия регламент, и вземат всички мерки, необходими за осигуряване на тяхното изпълнение. Тези санкции и административни мерки трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
В съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010 ЕОЦКП може да приема насоки за гарантиране на последователен подход относно санкциите и административните мерки, които се въвеждат от държавите-членки.
Държавите-членки уведомяват Комисията и ЕОЦКП за разпоредбите, посочени в първа и втора алинея, до 1 юли 2012 г. и ги уведомяват незабавно за всяко последващо изменение на тези разпоредби.
ЕОЦКП публикува на интернет сайта си и актуализира редовно списък с действащите санкции и административни мерки, приложими във всяка държава-членка.
Държавите-членки предоставят ежегодно на ЕОЦКП обобщена информация относно всички наложени санкции и административни мерки. В случай че компетентен орган оповести публично налагането на санкция или административна мярка, едновременно с това той уведомява ЕОЦКП за нея.
ГЛАВА VII
ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ
Член 42
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на установените в настоящия член условия.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегираните актове по член 2, параграф 2, член 3, параграф 7, член 4, параграф 2, член 5, параграф 4, член 6, параграф 4, член 7, параграф 3, член 17, параграф 2, член 23, параграф 5, и член 30 за неопределен срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 2, параграф 2, член 3, параграф 7, член 4, параграф 2, член 5, параграф 4, член 6, параграф 4, член 7, параграф 3, член 17, параграф 2, член 23, параграф 5 и член 30 може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. Решението за оттегляне поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в него дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 2, параграф 2, член 3, параграф 7, член 4, параграф 2, член 5, параграф 4, член 6, параграф 4, член 7, параграф 3, член 17, параграф 2, член 23, параграф 5, и член 30 влиза в единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от три месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 43
Краен срок за приемането на делегираните актове
Комисията приема делегираните актове по член 2, параграф 2, член 3, параграф 7, член 4, параграф 2, член 5, параграф 4, член 6, параграф 4, член 7, параграф 3, член 17, параграф 2, член 23, параграф 5, и член 30 до 31 март 2012 г.
Комисията може да удържи срока с шест месеца.
ГЛАВА VIII
АКТОВЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 44
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от Европейския комитет за ценни книжа, създаден с Решение 2001/528/ЕО на Комисията (16). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА IХ
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 45
Преглед и докладване
До 30 юни 2013 г. въз основа на обсъждания с компетентните органи и ЕОЦКП Комисията представя на Европейския парламент и Съвета доклад относно:
а)
целесъобразността на праговете за уведомяване и оповестяване по членове 5, 6, 7 и 8;
б)
отражението на отделните изисквания за оповестяване по член 6, със специално внимание спрямо въздействието им върху ефикасността и нестабилността на финансовите пазари;
в)
целесъобразността на пряко централизирано докладване пред ЕОЦКП;
г)
действието на ограниченията и изискванията по глави II и III;
д)
целесъобразността на ограниченията относно необезпечени суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти и целесъобразността на евентуални други ограничения или условия за късите продажби или суапите за кредитно неизпълнение.
Член 46
Преходна разпоредба
1. Действащите мерки в обхвата на настоящия регламент, които са влезли в сила преди 15 септември 2010 г., могат да продължат да се прилагат до 1 юли 2013 г., при условие че за тях бъде уведомена Комисията до 24 април 2012 г.
2. Сделките със суапи за кредитно неизпълнение в резултат от непокрита позиция в суап за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти, сключени преди 25 март 2012 г. или по време на суспендирането на ограниченията относно необезпечени суапи за кредитно неизпълнение по държавни дългови инструменти съгласно член 14, параграф 2, би могло да бъдат задържани до падежа на договора за суапи за кредитно неизпълнение.
Член 47
Персонал и ресурси на ЕОЦКП
До 31 декември 2012 г. ЕОЦКП извършва оценка на своите нужди от персонал и ресурси, свързани с изпълнението на неговите правомощия и задължения по настоящия регламент, и представя доклад пред Европейския парламент, Съвета и Комисията.
Член 48
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 ноември 2012 г.
Независимо от това член 2, параграф 2, член 3, параграф 7, член 4, параграф 2, член 7, параграф 3, член 9, параграф 5, член 11, параграфи 3 и 4, член 12, параграф 2, член 13, параграфи 4 и 5, член 16, параграфи 3 и 4, член 17, параграф 2, член 23, параграфи 5, 7 и 8 и членове 30, 42, 43 и 44 се прилагат от 25 март 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 14 март 2012 година.
REGLAMENTO (UE) No 236/2012 DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 14 de marzo de 2012
sobre las ventas en corto y determinados aspectos de las permutas de cobertura por impago
(Texto pertinente a efectos del EEE)
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 114,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
Visto el dictamen del Banco Central Europeo (1),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (2),
De conformidad con el procedimiento legislativo ordinario (3),
Considerando lo siguiente:
(1)
En septiembre de 2008, en plena crisis financiera, las autoridades competentes de diversos Estados miembros y las autoridades de supervisión de terceros países como Estados Unidos y Japón adoptaron medidas de emergencia para restringir o prohibir las ventas en corto en relación con la totalidad o algunos de los valores. Su intervención obedecía al temor de que, en un momento de considerable inestabilidad financiera, la venta en corto pudiera agravar la espiral descendente del precio de las acciones, en particular en las entidades financieras, de tal forma que, en última instancia, pudiera verse amenazada su viabilidad y se generaran riesgos sistémicos. Las medidas adoptadas por los Estados miembros fueron dispares, al carecer la Unión de un marco reglamentario común específico para hacer frente a la problemática de las ventas en corto.
(2)
Con vistas a garantizar el correcto funcionamiento del mercado interior y mejorar las condiciones de tal funcionamiento, en particular por lo que respecta a los mercados financieros, y para ofrecer a los consumidores e inversores un elevado nivel de protección, procede, por tanto, establecer un marco reglamentario común en lo que se refiere a los requisitos y facultades en relación con las ventas en corto y las permutas de cobertura por impago, y asegurar una mayor coordinación y coherencia entre los Estados miembros cuando hayan de adoptarse medidas en circunstancias excepcionales. Es necesario armonizar las normas de las ventas en corto y determinados aspectos de las permutas de cobertura por impago, a fin de impedir, dada la probabilidad de que los Estados miembros sigan tomando medidas dispares, que se creen obstáculos para el correcto funcionamiento del mercado interior.
(3)
Resulta apropiado y necesario que dichas normas se introduzcan en el ordenamiento jurídico a través de un reglamento, para garantizar que las disposiciones que impongan directamente a operadores del sector privado obligaciones en lo que respecta a la notificación y publicación de las posiciones cortas netas relativas a determinados instrumentos y a las ventas en corto descubiertas se apliquen de manera uniforme en toda la Unión. También es necesario un reglamento con vistas a conferir a la Autoridad Europea de Supervisión (Autoridad Europea de Valores y Mercados) (AEVM), instituida por el Reglamento (UE) no 1095/2010 del Parlamento Europeo y del Consejo (4), los poderes oportunos para coordinar las medidas que adopten las autoridades competentes o tomar ella misma medidas.
(4)
El ámbito de aplicación del presente Reglamento debe ser lo más amplio posible, a fin de establecer un marco reglamentario preventivo al que pueda recurrirse en circunstancias excepcionales. Si bien conviene que este marco abarque todos los instrumentos financieros, la respuesta que ofrezca ha de guardar proporción con los riesgos que puede representar la venta en corto de diferentes instrumentos. Por consiguiente, solo en circunstancias excepcionales han de poder las autoridades competentes y la AEVM tomar medidas que afecten a todos los tipos de instrumentos financieros, y que vayan más allá de las medidas permanentes aplicables únicamente a determinados tipos de instrumentos que presenten riesgos claramente identificados que sea preciso atajar.
(5)
Con objeto de poner fin a la actual situación fragmentada, en la que algunos Estados miembros han tomado medidas divergentes, y restringir la posibilidad de que las autoridades competentes adopten tales medidas, es importante abordar de manera armonizada los riesgos potenciales derivados de las ventas en corto y las permutas de cobertura por impago. Los requisitos que se pretende imponer se considera que atajarán los riesgos identificados sin suprimir indebidamente las ventajas que las ventas en corto pueden entrañar para la calidad y eficiencia de los mercados. Si bien en determinadas circunstancias pueden tener efectos adversos, en condiciones de mercado normales las ventas en corto desempeñan una importante función para asegurar el correcto funcionamiento de los mercados financieros, en particular en lo que atañe a la liquidez de los mercados y la formación eficiente de los precios.
(6)
Las referencias del presente Reglamento a las personas físicas y jurídicas deben incluir a las asociaciones empresariales registradas que carezcan de personalidad jurídica.
(7)
Es probable que una mayor transparencia en relación con las posiciones cortas netas significativas en instrumentos financieros específicos resulte beneficiosa tanto para las autoridades reguladoras como para los participantes en el mercado. En el caso de las acciones admitidas a negociación en una plataforma de negociación de la Unión, resulta oportuno implantar un modelo de dos niveles que haga posible una mayor transparencia de las posiciones cortas netas significativas en acciones en el nivel adecuado. Cuando alcancen el umbral más bajo, las posiciones deben notificarse de manera privada a las correspondientes autoridades reguladoras, de modo que puedan vigilar y, si fuera necesario, investigar las ventas en corto que puedan originar riesgos sistémicos, resultar abusivas o producir perturbaciones en el mercado. Cuando superen el umbral más alto, las posiciones deben divulgarse públicamente al mercado, a fin de permitir a los demás participantes en el mismo disponer de información útil sobre las posiciones cortas individuales significativas en acciones.
(8)
Resulta oportuno introducir un requisito para notificar a las autoridades reguladoras de las posiciones cortas netas significativas en deuda soberana en la Unión porque tal notificación permitiría a aquellas disponer de información importante que les ayudaría a controlar si tales posiciones están generando, de hecho, riesgos sistémicos o siendo utilizadas con fines abusivos. El requisito impuesto debe limitarse a la comunicación privada a las autoridades reguladoras, ya que divulgar públicamente información al mercado sobre tales instrumentos podría resultar perjudicial para unos mercados de deuda soberana cuya liquidez ya se ha visto mermada.
(9)
Resulta oportuno que los requisitos de notificación relativos a la deuda soberana se apliquen a los instrumentos de deuda emitidos por los Estados miembros y por la Unión, incluidos el Banco Europeo de Inversiones, una unidad administrativa de un Estado miembro, agencias, entidades con fines especiales o instituciones financieras internacionales establecidos por dos o más Estados miembros que emitan deuda en nombre de uno o varios Estados miembros, como la Facilidad Europea de Estabilidad Financiera o el futuro Mecanismo Europeo de Estabilidad. Dichos requisitos de notificación deben aplicarse también, en el caso de un Estado miembro que sea un Estado federal, en lo que respecta a los instrumentos de deuda emitidos por uno de los miembros que componen la federación. No debe aplicarse, sin embargo, a otros organismos regionales o locales u organismos cuasi públicos de un Estado miembro que emitan instrumentos de deuda. Los instrumentos de deuda emitidos por la Unión tienen la finalidad de facilitar a los Estados miembros apoyo para la balanza de pagos o la estabilidad financiera, o de facilitar asistencia macrofinanciera a terceros países.
(10)
A fin de garantizar una transparencia completa y eficaz, es importante que los requisitos de notificación se apliquen no solo a las posiciones cortas generadas por la negociación de acciones y deuda soberana en plataformas de negociación sino también a las posiciones cortas generadas por la negociación fuera de las plataformas de negociación, así como a las posiciones cortas netas creadas por la utilización de derivados tales como opciones, futuros, instrumentos indexados, contratos por diferencias y apuestas por diferencias (spread bets) sobre acciones o deuda soberana.
(11)
Todo régimen de transparencia, si ha de ser útil a las autoridades reguladoras y a los mercados, debe aportar información completa y exacta sobre las posiciones de las personas físicas o jurídicas. En particular, la información a las autoridades reguladoras o al mercado debe tener en cuenta tanto las posiciones cortas como las largas, de modo que ofrezca datos útiles sobre la posición corta neta de las personas físicas o jurídicas en acciones, deuda soberana y permutas de cobertura por impago.
(12)
El cálculo de las posiciones cortas o largas debe tomar en consideración cualquier forma de interés económico que las personas físicas o jurídicas tengan en relación con el capital en acciones emitido de una sociedad o con la deuda soberana emitida de un Estado miembro o de la Unión. En particular, ha de tener en cuenta el interés económico que resulte directa o indirectamente de la utilización de derivados, tales como opciones, futuros, contratos por diferencias y apuestas por diferencias (spread bets) conexos a acciones o deuda soberana, e índices, cestas de valores y fondos cotizados (ETF). En el caso de las posiciones conexas a deuda soberana, ha de tomarse en consideración también las permutas de cobertura por impago relacionadas con emisores de deuda soberana.
(13)
Además del régimen de transparencia que prevé el presente Reglamento, la Comisión debe examinar, en el contexto de su revisión de la Directiva 2004/39/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 21 de abril de 2004, relativa a los mercados de instrumentos financieros (5), si la inclusión por parte de las empresas de inversión de informaciones sobre ventas en corto en la declaración de operaciones a las autoridades competentes ofrecería información adicional útil que permitiera a las autoridades competentes hacer el seguimiento del nivel de ventas en corto.
(14)
La adquisición de permutas de cobertura por impago sin mantener una posición larga en la deuda soberana subyacente o de cualesquiera activos, carteras de activos, obligaciones financieras o contratos financieros cuyo valor guarde una correlación con el valor de la deuda soberana puede ser, en términos económicos, equivalente a asumir una posición corta en el instrumento de deuda subyacente. El cálculo de una posición corta neta en relación con deuda soberana debe, por tanto, incluir las permutas de cobertura por impago conexas a la obligación de un emisor de deuda soberana. La posición en permutas de cobertura por impago ha de tenerse en cuenta a efectos de determinar si una persona física o jurídica mantiene una posición corta neta significativa en relación con deuda soberana que deba notificarse a una autoridad competente y cuando una autoridad competente suspenda las restricciones a las transacciones de permutas de cobertura por impago no cubiertas a efectos de determinar la posición descubierta significativa en una permuta de cobertura por impago conexa a un emisor de deuda soberana que deba, asimismo, notificarse a la autoridad competente.
(15)
A fin de hacer posible un seguimiento permanente de las posiciones, el régimen de transparencia debe exigir también la notificación o publicación cuando una posición corta neta se modifique de modo que aumente o disminuya por encima o por debajo de determinados umbrales.
(16)
En aras de su eficacia, es importante que el régimen de transparencia sea aplicable con independencia del lugar en que radique la persona física o jurídica, incluido un tercer país donde la persona tenga una posición corta neta significativa en una sociedad cuyas acciones están admitidas a negociación en una plataforma de negociación en la Unión o una posición corta neta en deuda soberana emitida por un Estado miembro o por la Unión.
(17)
La definición de venta en corto no debe englobar los pactos de recompra entre dos partes una de las cuales vende a la otra un valor a un precio especificado con el compromiso de recomprar dicho valor en una fecha posterior a otro precio especificado, ni los contratos derivados por los que se acuerde vender valores a un precio y fecha futura especificados. La definición no debe englobar tampoco la transmisión de valores en el marco de un acuerdo de préstamo de valores.
(18)
Se considera, a veces, que la venta en corto descubierta de acciones y deuda soberana aumenta el riesgo potencial de fallo en la liquidación y de volatilidad del mercado. Para reducir tales riesgos, resulta oportuno aplicar restricciones proporcionadas a las ventas en corto descubiertas de dichos instrumentos. Las restricciones detalladas han de tener en cuenta los diferentes mecanismos que actualmente se utilizan en las ventas en corto cubiertas. Entre ellos se incluyen los pactos de recompra independientes en virtud de los cuales la persona que vende en corto un valor recompra oportunamente un valor equivalente para permitir la liquidación de la transacción de venta en corto, e incluye disposiciones de garantía si el tomador de la garantía puede utilizar el valor para liquidar la transacción de venta en corto. También cabe incluir, por ejemplo, las emisiones (ofertas) de derechos preferentes de sociedades a accionistas existentes, los consorcios de préstamos o las facilidades de recompra ofrecidas, por ejemplo, por plataformas de negociación, sistemas de compensación o bancos centrales.
(19)
En lo que respecta a la venta en corto descubierta de acciones, es preciso que la persona física o jurídica tenga un pacto con un tercero en virtud del cual este último haya confirmado que la acción ha sido localizada y que la acción puede estar disponible para liquidación en la fecha de vencimiento. Es preciso que dicha confirmación se base en medidas adoptadas por dicho tercero para que la persona física o jurídica pueda tener la expectativa razonable de que la liquidación pueda efectuarse en la fecha de vencimiento. Esto incluye medidas tales como la asignación por parte del tercero de las acciones para préstamo o adquisición, de manera que pueda efectuarse la liquidación en la fecha de vencimiento. En lo que respecta a las ventas en corto que hayan de cubrirse mediante adquisición de la acción en el mismo día, esto incluye la confirmación por el tercero de que considera la acción fácil de tomar en préstamo o de adquirir. La AEVM debe tener en cuenta la liquidez de las acciones, sobre todo en términos de nivel de volumen de negocios y de facilidad de adquisición, venta y préstamo con un impacto mínimo en el mercado, a la hora de determinar qué medidas se imponen para garantizar una expectativa razonable de que la liquidación pueda efectuarse en la fecha de vencimiento.
(20)
En lo que respecta a la venta en corto descubierta de deuda soberana, el hecho de que una venta en corto quede cubierta por la adquisición de la deuda soberana en el mismo día puede considerarse un ejemplo de garantía de expectativa razonable de que la liquidación pueda efectuarse en la fecha de vencimiento.
(21)
Las permutas de cobertura por impago soberano deben basarse en el principio de interés asegurable, reconociendo al mismo tiempo que pueden existir intereses en un emisor soberano distintos de la propiedad de instrumentos de deuda soberana. Dichos intereses incluyen la cobertura del riesgo de incumplimiento del emisor soberano siendo que la persona física o jurídica mantiene una posición larga en la deuda soberana de ese emisor, o la cobertura del riesgo de una disminución del valor de la deuda soberana cuando la persona física o jurídica posea activos o esté sujeta a pasivos que se refieran a entidades del sector público o privado en el Estado miembro en cuestión cuyo valor guarde una correlación con el valor de la deuda soberana. Dichos activos deben englobar los contratos financieros, una cartera de activos u obligaciones financieras, así como las operaciones con tipos de interés o de permuta de divisas, con respecto a los cuales la permuta de cobertura por impago relacionada con deuda soberana se utiliza como un instrumento de gestión de riesgo de la contraparte para cubrir la exposición en contratos financieros y de comercio exterior. Ninguna posición o cartera de posiciones utilizadas en el contexto de cobertura de exposiciones frente a un emisor soberano debe considerarse una posición descubierta en una permuta de cobertura por impago soberano. Se incluyen aquí las exposiciones frente a la administración central, regional y local, las entidades del sector público o cualquier exposición garantizada por cualquier entidad mencionada. Debe incluirse, además, la exposición frente a entidades del sector privado establecidas en el Estado miembro. En este contexto deben considerarse todas las exposiciones con inclusión de préstamos, riesgo de crédito de contraparte (incluida la exposición potencial caso de requerirse capital reglamentario para tal exposición), títulos de crédito y garantías. También deben incluirse las exposiciones indirectas frente a cualquiera de las entidades mencionadas obtenidas a través de la exposición frente a índices, fondos o entidades con fines especiales, entre otros.
(22)
Dado que la realización de una permuta de cobertura por impago soberano sin una exposición subyacente frente al riesgo de una disminución del valor de la deuda soberana puede tener un impacto negativo en la estabilidad de los mercados de deuda soberana, debe prohibirse a las personas físicas o jurídicas que abran este tipo de posiciones descubiertas en permutas de cobertura por impago. No obstante, en cuanto comiencen a darse indicios de que el mercado de deuda soberana no funciona correctamente, la autoridad competente debe poder suspender temporalmente esta restricción. Esta suspensión debe basarse en la convicción de la autoridad competente basada en elementos objetivos que resulten de un análisis de los indicadores contemplados en el presente Reglamento. Las autoridades competentes deben poder asimismo recurrir a indicadores adicionales.
(23)
Resulta oportuno, asimismo, prever requisitos para las contrapartes centrales en relación con los procedimientos de recompra, y sanciones pecuniarias por fallo en la liquidación de operaciones con acciones. Los procedimientos de recompra y los requisitos en caso de demora en la liquidación deben prever criterios básicos en materia de disciplina de liquidación. Los requisitos de recompra y sanción pecuniaria deben ser lo suficientemente flexibles para que la contraparte central encargada de garantizar la instauración de dichos procedimientos tenga la posibilidad de recurrir a otro participante en el mercado para proceder de manera operativa a la compra o a la imposición de la sanción. No obstante, para el correcto funcionamiento de los mercados financieros es fundamental abordar los aspectos más generales de la disciplina de liquidación en una propuesta legislativa horizontal.
(24)
Las medidas relativas a la deuda soberana y a las permutas de cobertura por impago soberano, tales como las medidas para una mayor transparencia y las restricciones a las ventas en corto descubiertas, deben imponer requisitos que resulten proporcionados y evitar, al mismo tiempo, efectos adversos sobre la liquidez de los mercados de instrumentos de deuda soberana y de pactos de recompra sobre instrumentos de deuda soberana.
(25)
Es cada vez más frecuente la admisión de acciones a cotización en diferentes plataformas de negociación dentro de la Unión y en terceros países. Las acciones de muchas grandes sociedades radicadas en un tercer país están también admitidas a negociación en una plataforma de negociación de la Unión. Por motivos de eficiencia, resulta oportuno que queden exentos de ciertos requisitos de notificación y publicación aquellos valores cuya principal plataforma de negociación esté situada en un tercer país.
(26)
Las actividades de creación de mercado desempeñan un papel fundamental a la hora de proporcionar liquidez a los mercados de la Unión y, para desarrollar esta función, los creadores de mercado necesitan abrir posiciones cortas. Imponer requisitos con respecto a tales actividades podría mermar gravemente su capacidad de proporcionar liquidez y tener serias repercusiones adversas sobre la eficiencia de los mercados de la Unión. Por otra parte, normalmente los creadores de mercado no abrirán posiciones cortas significativas, salvo durante breves lapsos de tiempo. Por tanto, resulta oportuno que las personas físicas o jurídicas que realicen tales actividades estén exentas de requisitos que puedan dañar su capacidad de desarrollar esa función y, en consecuencia, afectar adversamente a los mercados de la Unión. Para que dichos requisitos engloben a las entidades equivalentes de terceros países, es necesario un procedimiento destinado a evaluar la equivalencia de los mercados de esos países. La exención debe aplicarse a los diferentes tipos de actividad de creación de mercado, pero no a la negociación por cuenta propia. Asimismo, procede eximir ciertas operaciones del mercado primario, como las relacionadas con deuda soberana y procesos de estabilización, ya que son actividades importantes que contribuyen al eficiente funcionamiento de los mercados. La utilización de exenciones debe notificarse a las autoridades competentes y estas deben poder prohibir a las personas físicas o jurídicas que se acojan a una exención cuando no satisfagan los criterios pertinentes al respecto. Las autoridades competentes deben también poder requerir información a las personas físicas o jurídicas a efectos de vigilar el uso de la exención.
(27)
En caso de producirse hechos adversos que constituyan una seria amenaza para la estabilidad financiera o la confianza del mercado en un Estado miembro o en la Unión, las autoridades competentes deben estar dotadas de poderes de intervención para exigir una mayor transparencia o imponer restricciones temporales sobre las ventas en corto, las operaciones con permutas de cobertura por impago u otras operaciones, a fin de impedir la caída anómala del precio de un instrumento financiero. Estas medidas podrían ser necesarias debido a toda una serie de hechos o circunstancias de índole financiera o económica, pero también, por ejemplo, en los casos de desastres naturales o actos terroristas. Por otra parte, algunos hechos o circunstancias adversos que exijan medidas podrían darse en un solo Estado miembro y no tener implicaciones transfronterizas. Los mencionados poderes deben ser suficientemente flexibles para permitir que las autoridades competentes hagan frente a toda una serie de circunstancias excepcionales. Al adoptar dichas medidas, las autoridades competentes deben tener debidamente en cuenta el principio de proporcionalidad.
(28)
Dado que el presente Reglamento únicamente aborda las restricciones a las ventas en corto y las permutas de cobertura por impago a fin de impedir la caída anómala del precio de un instrumento financiero, la necesidad de otros tipos de restricciones como los límites a las posiciones o las restricciones a productos, que pueden suscitar graves preocupaciones en materia de protección de los inversores, se examina de forma más apropiada en el contexto de la revisión de la Comisión de la Directiva 2004/39/CE.
(29)
Aunque las autoridades competentes son normalmente quienes mejor situadas están para hacer el seguimiento de las condiciones del mercado y reaccionar desde el principio ante hechos o circunstancias adversos, decidiendo si existe una seria amenaza para la estabilidad financiera o la confianza del mercado y si es necesario adoptar medidas a fin de hacer frente a tales situaciones, los poderes previstos a tal efecto y las condiciones y procedimientos de uso de los mismos han de armonizarse tanto como sea posible.
(30)
Si se produce un descenso significativo del precio de un instrumento financiero en una plataforma de negociación, la autoridad competente debe poder restringir temporalmente las ventas en corto del instrumento financiero en esa plataforma dentro de su propia jurisdicción o solicitar a la AEVM que imponga tal restricción en otras jurisdicciones, al objeto de poder intervenir rápidamente, en su caso, y durante un corto período de tiempo para evitar el descenso anómalo del precio de tal instrumento. También se debe pedir a la autoridad competente que notifique a la AEVM esta decisión, de modo que la AEVM pueda informar inmediatamente a las autoridades competentes de otros Estados miembros que tengan plataformas que negocian el mismo instrumento financiero, coordinar la adopción de medidas por parte de esos otros Estados miembros y, cuando proceda, contribuir a llegar a un acuerdo o a tomar una decisión, de conformidad con el artículo 19 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
(31)
En el supuesto de que un hecho o una circunstancia adversos afecten a un único Estado miembro o tengan otras implicaciones transfronterizas, por ejemplo si se admite a negociación un instrumento financiero en distintas plataformas de negociación en varios Estados miembros diferentes, es esencial que las autoridades competentes se consulten y cooperen mutua y estrechamente. En tal situación, la AEVM debe desempeñar una función esencial de coordinación y debe tratar de garantizar la coherencia entre las autoridades competentes. La composición de la AEVM, que incluye representantes de las autoridades competentes, la ayudará a desempeñar esta función. Además, las autoridades competentes deben tener competencias para tomar medidas si están interesadas en intervenir.
(32)
Además de coordinar las medidas adoptadas por las autoridades competentes, la AEVM debe velar por que dichas autoridades adopten solo medidas que resulten necesarias y proporcionadas. Conviene que la AEVM pueda expresar a las autoridades competentes su opinión sobre el uso de poderes de intervención.
(33)
Aunque las autoridades competentes son, a menudo, quienes mejor situadas están para hacer el seguimiento y reaccionar rápidamente ante hechos o circunstancias adversos, la propia AEVM debe estar facultada para adoptar medidas cuando las ventas en corto u otras actividades conexas amenacen el correcto funcionamiento y la integridad de los mercados financieros o la estabilidad de la totalidad o una parte del sistema financiero de la Unión, cuando existan implicaciones transfronterizas y las autoridades competentes no hayan adoptado medidas suficientes para hacer frente a esa amenaza. La AEVM debe consultar a la Junta Europea de Riesgo Sistémico (JERS) establecida en virtud del Reglamento (UE) no 1092/2010 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 24 de noviembre de 2010, relativo a la supervisión macroprudencial del sistema financiero en la Unión Europea y por el que se crea una Junta Europea de Riesgo Sistémico (6), siempre que sea posible, así como a otras autoridades pertinentes, si tal medida es susceptible de tener efectos más allá de los mercados financieros, por ejemplo, en el caso de los derivados sobre materias primas que se utilizan para la cobertura de posiciones físicas.
(34)
La facultad de restringir las ventas en corto y otras actividades conexas en circunstancias excepcionales, otorgada a la AEVM en virtud del presente Reglamento, resulta acorde con el artículo 9, apartado 5, del Reglamento (UE) no 1095/2010. Dichos poderes se establecen sin perjuicio de los poderes que asisten a la misma en situaciones de emergencia, conforme al artículo 18 del Reglamento (UE) no 1095/2010. En particular, la AEVM debe poder adoptar decisiones individuales destinadas a exigir a las autoridades competentes que adopten medidas o decisiones individuales dirigidas a los participantes en los mercados financieros, en virtud del artículo 18 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
(35)
Las referencias hechas en el presente Reglamento a los artículos 18 y 38 del Reglamento (UE) no 1095/2010 tienen carácter declarativo. Dichos artículos se aplicarán incluso en ausencia de una referencia de este tipo.
(36)
Los poderes de intervención de las autoridades competentes y de la AEVM para restringir las ventas en corto, las permutas de cobertura por impago y otras operaciones deben ser solo de naturaleza temporal y ejercerse solo durante el período fijado y en la medida necesaria para hacer frente a una amenaza concreta.
(37)
Las permutas de cobertura por impago pueden conllevar riesgos específicos, por lo que las autoridades competentes deben vigilar estrechamente estas operaciones. En particular, en casos excepcionales, las autoridades competentes deben poder exigir a las personas físicas o jurídicas que realicen dichas operaciones información sobre los fines a los que se realiza la operación.
(38)
Ha de otorgarse a la AEVM el poder de realizar una investigación en cuestiones o prácticas relacionadas con las ventas en corto o la utilización de permutas de cobertura por impago, a fin de determinar si tales cuestiones o prácticas suponen una amenaza potencial para la estabilidad financiera o la confianza del mercado. La AEVM debe publicar un informe que recoja sus conclusiones siempre que realice dicha investigación.
(39)
Algunas de las disposiciones del presente Reglamento serán aplicables a personas físicas o jurídicas o acciones en terceros países, por lo que es necesario que, en ciertas situaciones, las autoridades competentes de los Estados miembros y las autoridades de terceros países cooperen entre sí. En consecuencia, las autoridades competentes deben celebrar convenios con las autoridades de supervisión en terceros países. La AEVM debe coordinar la elaboración de esos convenios de cooperación y el intercambio entre autoridades competentes de la información recibida de terceros países.
(40)
El presente Reglamento respeta los derechos fundamentales y observa los principios reconocidos, en particular, en el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea (TFUE) y en la Carta de los Derechos Fundamentales de la Unión Europea (la Carta), en particular el derecho a la protección de los datos de carácter personal contemplado en el artículo 16 del TFUE y en el artículo 8 de la Carta. La transparencia con respecto a las posiciones cortas netas significativas, con publicación por encima de determinado umbral cuando así lo establezca el presente Reglamento, es necesaria por razones de estabilidad del mercado financiero y protección del inversor. Esta transparencia permitirá a las autoridades reguladoras vigilar la utilización de las ventas en corto en relación con estrategias abusivas, así como las consecuencias de las ventas en corto sobre el correcto funcionamiento de los mercados. Además, la transparencia puede contribuir a evitar asimetrías de la información, al garantizar que todos los participantes en el mercado estén adecuadamente informados de hasta qué punto las ventas en corto están afectando a los precios. Todo intercambio o comunicación de información entre las autoridades competentes debe realizarse con arreglo a las disposiciones relativas a la transmisión de datos personales previstas en la Directiva 95/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 24 de octubre de 1995, relativa a la protección de las personas físicas en lo que respecta al tratamiento de datos personales y a la libre circulación de estos datos (7). Todo intercambio o comunicación de información que realice la AEVM debe hacerse con arreglo a las disposiciones relativas a la transmisión de datos personales previstas en el Reglamento (CE) no 45/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 18 de diciembre de 2000, relativo a la protección de las personas físicas en lo que respecta al tratamiento de datos personales por las instituciones y los organismos de la Comunidad y a la libre circulación de estos datos (8), que debe ser plenamente aplicable al tratamiento de datos personales a efectos de lo previsto en el presente Reglamento.
(41)
Teniendo en cuenta los principios enunciados en la Comunicación de la Comisión sobre regímenes sancionadores más rigurosos en el sector de los servicios financieros y los actos jurídicos de la Unión adoptados tras dicha Comunicación, los Estados miembros deben establecer normas relativas a las sanciones, incluidas medidas administrativas, aplicables a los supuestos de infracción de las disposiciones del presente Reglamento y velar por su ejecución. Dichas sanciones, o medidas administrativas, deben ser efectivas, proporcionadas y disuasorias. Deben basarse en orientaciones adoptadas por la AEVM con miras a la convergencia y la coherencia transfronteriza de los regímenes sancionadores en el sector financiero.
(42)
Para garantizar condiciones uniformes para la ejecución del presente Reglamento conviene conferir a la Comisión competencias de ejecución. Dichas competencias se ejercerán de conformidad con el Reglamento (UE) no 182/2011 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de febrero de 2011, por el que se establecen las normas y los principios generales relativos a las modalidades de control por parte de los Estados miembros del ejercicio de las competencias de ejecución por la Comisión (9). La Comisión debe mantener informado al Parlamento Europeo acerca de los avances en las decisiones por las que se declare la equivalencia de los marcos jurídicos y de supervisión de terceros países con los requisitos del presente Reglamento.
(43)
Procede delegar en la Comisión poderes para adoptar actos con arreglo al artículo 290 del TFUE en relación con los pormenores del cálculo de las posiciones cortas, si una persona física o jurídica mantiene una posición descubierta en una permuta de cobertura por impago, los umbrales de notificación o publicación y una especificación más detallada de los criterios y factores que determinan en qué casos un hecho o una circunstancia adversos crean una amenaza seria para la estabilidad financiera o la confianza del mercado en un Estado miembro o en la Unión. Es especialmente importante que, cuando proceda, la Comisión efectúe las consultas adecuadas durante sus trabajos preparatorios, incluso a nivel de expertos de las instituciones, autoridades y agencias pertinentes. Al preparar y elaborar actos delegados, la Comisión debe garantizar que los documentos pertinentes se transmitan al Parlamento Europeo y al Consejo de manera simultánea, oportuna y adecuada.
(44)
La Comisión debe presentar al Parlamento Europeo y al Consejo un informe en el que evalúe la adecuación de los umbrales de notificación y publicación previstos, el funcionamiento de las restricciones y requisitos en materia de transparencia de las posiciones cortas netas y la pertinencia de establecer otras restricciones o condiciones con respecto a las ventas en corto o las permutas de cobertura por impago.
(45)
Dado que los objetivos del presente Reglamento no pueden ser alcanzados de manera suficiente por los Estados miembros, aunque las autoridades competentes son quienes mejor situadas están para hacer el seguimiento y conocer la situación del mercado, los efectos globales de los problemas derivados de las ventas en corto y de las permutas de cobertura por impago solo pueden apreciarse plenamente en el contexto de la Unión, por lo que pueden alcanzarse mejor a escala de la Unión, esta puede adoptar medidas, con arreglo al principio de subsidiariedad consagrado en el artículo 5 del Tratado de la Unión Europea. De conformidad con el principio de proporcionalidad enunciado en dicho artículo, el presente Reglamento no excede de lo necesario para alcanzar dichos objetivos.
(46)
Dado que algunos Estados miembros ya aplican restricciones a las ventas en corto y dado que el presente Reglamento establece que deben adoptarse actos delegados y normas técnicas vinculantes antes de que pueda aplicarse de forma efectiva, es necesario prever un plazo de transición suficiente. Dado que es esencial establecer, antes del 1 de noviembre de 2012, los elementos no esenciales más importantes que faciliten el cumplimiento del presente Reglamento por parte de los actores en el mercado y su aplicación por las autoridades competentes, es asimismo necesario dotar a la Comisión de los medios necesarios para adoptar los estándares técnicos y los actos delegados antes de dicha fecha.
HAN ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO I
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 1
Ámbito de aplicación
1. El presente Reglamento será aplicable a:
a)
los instrumentos financieros tal como se definen en el artículo 2, apartado 1, letra a), que estén admitidos a negociación en una plataforma de negociación de la Unión, incluso cuando aquellos se negocien fuera de una plataforma de negociación;
b)
los derivados contemplados en el anexo I, sección C, puntos 4 a 10, de la Directiva 2004/39/CE que estén vinculados a un instrumento financiero de los contemplados en la letra a), o a un emisor de un instrumento financiero de este tipo, incluso cuando dichos instrumentos derivados se negocien fuera de una plataforma de negociación;
c)
los instrumentos de deuda emitidos por los Estados miembros o la Unión y los derivados contemplados en el anexo I, sección C, puntos 4 a 10, de la Directiva 2004/39/CE que estén vinculados o hagan referencia a dichos instrumentos de deuda emitidos por los Estados miembros o la Unión.
2. Los artículos 18, 20 y 23 a 30 se aplicarán a todos los instrumentos financieros tal como se definen en el artículo 2, apartado 1, letra a).
Artículo 2
Definiciones
1. A efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
a) «instrumento financiero»: cualquiera de los instrumentos enumerados la sección C del anexo I de la Directiva 2004/39/CE;
b) «venta en corto»: en relación con una acción o un instrumento de deuda, toda venta de los mismos sin que el vendedor los posea en el momento de cerrar el contrato de venta, incluso en el caso de que, en el momento de cerrar el contrato de venta, el vendedor haya tomado en préstamo, o acordado tomar en préstamo, la acción o el instrumento de deuda para su entrega en la fecha de liquidación. En esta definición no se incluyen:
i)
la venta por una de las partes en el marco de un pacto de recompra en virtud del cual una de las partes haya acordado vender a la otra un valor a un precio especificado con el compromiso de la otra parte de volver a vender el valor en una fecha posterior y a otro precio especificado, ni
ii)
la transmisión de valores en el marco de un acuerdo de préstamo de valores, ni
iii)
la celebración de un contrato de futuros u otro contrato de derivados en virtud del cual se acuerde vender valores a un precio especificado en una fecha futura;
c) «permuta de cobertura por impago»: un contrato derivado por el cual una parte paga a otra una prima a cambio de un pago u otra prestación en caso de que se produzca un evento de crédito ligado a la entidad de referencia, o cualquier otro incumplimiento en relación con dicho contrato derivado que tenga un efecto económico similar;
d) «emisor soberano»: cuando emita instrumentos de deuda, cualquiera de los siguientes:
i)
la Unión,
ii)
un Estado miembro, incluidos cualesquiera unidades administrativas, agencias o entidades con fines especiales del mismo,
iii)
en el caso de un Estado miembro que sea un Estado federal, uno de los miembros que componen la federación,
iv)
una entidad con fines especiales para varios Estados miembros,
v)
una entidad financiera internacional instituida por dos o varios Estados miembros con objeto de movilizar fondos y prestar asistencia financiera en beneficio de aquellos de sus miembros que estén sufriendo graves problemas de financiación o que corran el riesgo de padecerlos, o
vi)
el Banco Europeo de Inversiones;
e) «permuta de cobertura por impago soberano»: una permuta de cobertura por impago en virtud de la cual se procederá a un pago u otra prestación en caso de que se produzca un evento de crédito o un incumplimiento que afecte a un emisor soberano;
f) «deuda soberana»: un instrumento de deuda emitido por un emisor soberano;
g) «deuda soberana emitida»: el total de la deuda soberana emitida por un emisor soberano que no haya sido reembolsada;
h) «capital en acciones emitido»: en relación con una sociedad, el total de las acciones ordinarias y, en su caso, preferentes por ella emitidas, sin incluir, no obstante, los valores de deuda convertibles;
i) «Estado miembro de origen»:
i)
en relación con una empresa de inversión tal como se define en el artículo 4, apartado 1, punto 1, de la Directiva 2004/39/CE, o en un mercado regulado tal como se define en el artículo 4, apartado 1, punto 14, de la Directiva 2004/39/CE: el Estado miembro de origen conforme al artículo 4, apartado 1, punto 20, de la Directiva 2004/39/CE,
ii)
en relación con una entidad de crédito: el Estado miembro de origen conforme al artículo 4, punto 7, de la Directiva 2006/48/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 14 de junio de 2006, relativa al acceso a la actividad de las entidades de crédito y a su ejercicio (10),
iii)
en relación con una persona jurídica distinta de las mencionadas en los incisos i) y ii): el Estado miembro en el que esté situado su domicilio social o, si no tiene domicilio social, el Estado miembro en el que se encuentre su administración central,
iv)
en relación con una persona física: el Estado miembro en el que esté situada su administración central o, si no tiene una administración central, el Estado miembro en el que dicha persona esté domiciliada;
j) «autoridad competente pertinente»:
i)
en relación con la deuda soberana de un Estado miembro o, en el caso de un Estado miembro que sea un estado federal, en relación con la deuda soberana de uno de los miembros que componen la federación o con una permuta de cobertura por impago relativa a un Estado miembro o a un miembro de una federación: la autoridad competente de ese Estado miembro,
ii)
en relación con la deuda soberana de la Unión o con una permuta de cobertura por impago relativa a la Unión: la autoridad competente del territorio en que esté situada la entidad que emite la deuda,
iii)
en relación con la deuda soberana de varios Estados miembros que actúen a través de una entidad con fines especiales o con una permuta de cobertura por impago relacionada con dicha entidad con fines especiales: la autoridad competente del territorio en que esté establecida la entidad con fines especiales,
iv)
en relación con la deuda soberana de las entidades financieras internacionales instituidas por dos o varios Estados miembros con objeto de movilizar fondos y prestar asistencia financiera en beneficio de aquellos de sus miembros que estén sufriendo graves problemas de financiación o que corran el riesgo de padecerlos: la autoridad competente del territorio en que esté establecida la entidad financiera internacional,
v)
en relación con instrumentos financieros que no sean los contemplados en los incisos i) a iv): la autoridad competente en lo que respecta a tales instrumentos financieros, con arreglo a lo definido en el artículo 2, punto 7, del Reglamento (CE) no 1287/2006 de la Comisión (11) y determinada de conformidad con lo dispuesto en el capítulo III de dicho Reglamento,
vi)
en relación con los instrumentos financieros a los que no sean aplicables los incisos i) a v): la autoridad competente del Estado miembro en el que el instrumento financiero se haya admitido por primera vez a negociación en una plataforma de negociación,
vii)
en relación con un instrumento de deuda emitido por el Banco Europeo de Inversiones: la autoridad competente del Estado miembro en que esté situado el Banco Europeo de Inversiones;
k) «actividades de creación de mercado»: las actividades de las empresas de inversión, las entidades de crédito, las entidades de terceros países o una de las empresas contempladas en el artículo 2, apartado 1, letra l), de la Directiva 2004/39/CE que sean miembros de una plataforma de negociación o de un mercado de un tercer país cuyo marco jurídico y de supervisión la Comisión haya declarado equivalente de conformidad con el artículo 17, apartado 2, si actúan como principal en relación con un instrumento financiero, negociado dentro o fuera de una plataforma de negociación, en cualquiera de las siguientes formas:
i)
anunciando simultáneamente cotizaciones firmes de compra y venta de magnitud comparable y en condiciones competitivas, proporcionando así de forma regular y permanente liquidez al mercado,
ii)
en el marco de su actividad habitual, ejecutando órdenes iniciadas por clientes o en respuesta a solicitudes de compraventa procedentes de clientes,
iii)
cubriendo las posiciones resultantes de la ejecución de las actividades a que se refieren los incisos i) y ii);
l) «plataforma de negociación»: un mercado regulado tal como se define en el artículo 4, apartado 1, punto 14, de la Decisión 2004/39/CE o un sistema multilateral de negociación tal como se define en el artículo 4, apartado 1, punto 15, de la Directiva 2004/39/CE;
m) «plataforma principal»: en relación con una acción, la plataforma de negociación de esa acción en la que el efectivo negociado es más elevado;
n) «operador primario autorizado»: una persona física o jurídica que haya firmado un contrato con un emisor soberano o que haya sido oficialmente reconocido como operador primario por un emisor soberano, o en su nombre, y que, en virtud de dicho acuerdo o reconocimiento, se comprometa a actuar como principal en conexión con las operaciones del mercado primario y secundario relativas a la deuda emitida por ese emisor;
o) «contraparte central»: una entidad jurídica que se interpone entre las contrapartes de los contratos negociados en uno o varios mercados financieros, actúa como comprador frente a cada uno de los vendedores y como vendedor frente a cada uno de los compradores, y que es responsable del funcionamiento de un sistema de compensación;
p) «día de negociación»: un día de negociación según se define en el artículo 4 del Reglamento (CE) no 1287/2006;
q) «efectivo negociado» de una acción: el efectivo negociado tal como se define en el artículo 2, punto 9, del Reglamento (CE) no 1287/2006.
2. Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar actos delegados de conformidad con el artículo 42 que precisen las definiciones establecidas en el apartado 1 del presente artículo, y que especifiquen, en particular, en qué momento se considerará que una persona física o jurídica posee un instrumento financiero a los efectos de la definición de «venta en corto» contenida en el apartado 1, letra b).
Artículo 3
Posiciones cortas y largas
1. A efectos del presente Reglamento, se considerará posición corta en relación con el capital en acciones emitido de una sociedad o con la deuda soberana emitida de un emisor soberano la posición resultante de cualquiera de los siguientes supuestos:
a)
la venta en corto de acciones emitidas por la sociedad o de instrumentos de deuda emitidos por un emisor soberano;
b)
la realización de una operación que crea un instrumento financiero o se refiere a un instrumento financiero distinto de los contemplados en la letra a), cuando el efecto o uno de los efectos sea conferir una ventaja financiera a la persona física o jurídica que realice dicha operación en caso de que disminuya el precio o valor de la acción o del instrumento de deuda.
2. A efectos del presente Reglamento, se considerará posición larga en relación con el capital en acciones emitido de una sociedad o con la deuda soberana emitida de un emisor soberano la posición resultante de cualquiera de los siguientes supuestos:
a)
la tenencia de acciones emitidas por la sociedad o de instrumentos de deuda emitidos por el emisor soberano;
b)
la realización de una operación que crea un instrumento financiero o se refiere a un instrumento financiero distinto de los contemplados en la letra a), cuando el efecto o uno de los efectos sea conferir una ventaja financiera a la persona física o jurídica que realice dicha operación en caso de que aumente el precio o valor de la acción o del instrumento de deuda.
3. A efectos de los apartados 1 y 2, el cálculo de una posición corta y de una posición larga vendrá determinado, respecto de cualquier posición mantenida indirectamente por la persona correspondiente (incluso mediante o a través de cualquier índice, cesta de valores o interés en todo fondo de inversión cotizado o entidad similar), por una actuación razonable de la persona física o jurídica de que se trate, teniendo en cuenta la información a disposición del público sobre la composición del índice o de la cesta de valores correspondiente o de los intereses del fondo cotizado o entidad similar en cuestión. Al calcular dicha posición corta o larga, nadie estará obligado a obtener de otra persona información alguna en tiempo real sobre dicha composición.
A efectos de los apartados 1 y 2, se incluirán en el cálculo de la posición corta y de la posición larga en relación con la deuda soberana cualesquiera permutas de cobertura por impago soberano vinculadas al emisor soberano.
4. A efectos del presente Reglamento, la posición restante tras deducir, de la posición corta que una persona física o jurídica mantenga, en su caso, en relación con el capital en acciones emitido de una sociedad, la posición larga que esa persona mantenga, en su caso, en relación con dicho capital, se considerará una posición corta neta en relación con el capital en acciones emitido de la sociedad de que se trate.
5. A efectos del presente Reglamento, la posición restante tras deducir toda posición larga que una persona física o jurídica mantenga, en su caso, en relación con la deuda soberana emitida de un emisor soberano y toda posición larga en instrumentos de deuda de un emisor soberano cuyo precio tenga una alta correlación con el precio de la deuda soberana de que se trate, de la posición corta que esa persona mantenga, en su caso, en relación con esa misma deuda soberana, se considerará una posición corta neta en relación con la deuda soberana emitida del emisor soberano de que se trate.
6. Los cálculos de la deuda soberana previstos en los apartados 1 a 5 se efectuarán respecto de cada uno de los emisores soberanos, aun cuando haya distintos entes que emitan deuda soberana en nombre del emisor soberano.
7. Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar actos delegados, de conformidad con el artículo 42 que especifiquen:
a)
los casos en que se considerará que una persona física o jurídica tiene acciones o instrumentos de deuda a los efectos del apartado 2;
b)
los casos en que una persona física o jurídica mantiene una posición corta neta a los efectos de los apartados 4 y 5, y el método de cálculo de dicha posición;
c)
el método de cálculo de las posiciones a los efectos de los apartados 3, 4 y 5, cuando diferentes entidades de un grupo mantengan posiciones largas o cortas o cuando se trate de actividades de gestión de fondos relativas a distintos fondos.
A efectos de la letra c) del párrafo primero, el método de cálculo tendrá en cuenta, en particular, si se persiguen diversas estrategias de inversión respecto de un emisor particular por medio de más de un fondo separado gestionado por el mismo gestor de fondos, si se persigue la misma estrategia de inversión respecto de un emisor particular por medio de más de un fondo, y si se gestiona más de una cartera dentro de la misma entidad de forma discrecional con la misma estrategia de inversión respecto de un emisor particular.
Artículo 4
Posición descubierta en una permuta de cobertura por impago soberano
1. A efectos del presente Reglamento, se considerará que una persona física o jurídica mantiene una posición descubierta en una permuta de cobertura por impago soberano si la permuta de cobertura por impago no sirve para cubrir:
a)
el riesgo de incumplimiento del emisor siendo que la persona física o jurídica mantiene una posición larga en la deuda soberana del emisor al que se refiere la permuta de cobertura por impago soberano, o
b)
el riesgo de una disminución del valor de la deuda soberana cuando la persona física o jurídica posea activos o esté sujeta a pasivos, incluyendo entre otros los contratos financieros, una cartera de activos u obligaciones financieras cuyo valor guarde una correlación con el valor de la deuda soberana.
2. Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar actos delegados, de conformidad con el artículo 42 que especifiquen, a los efectos del apartado 1 del presente artículo:
a)
los supuestos en que se considerará que una operación de permuta de cobertura por impago soberano sirve para cubrir un riesgo de incumplimiento y el método de cálculo de las posiciones descubiertas en permutas de cobertura por impago soberano;
b)
el método de cálculo de las posiciones, cuando diferentes entidades de un grupo mantengan posiciones largas o cortas o cuando se trate de actividades de gestión de fondos relativas a distintos fondos.
CAPÍTULO II
TRANSPARENCIA DE LAS POSICIONES CORTAS NETAS
Artículo 5
Notificación a las autoridades competentes de las posiciones cortas netas significativas en acciones
1. Toda persona física o jurídica que mantenga una posición corta neta en relación con el capital en acciones emitido de una sociedad cuyas acciones estén admitidas a negociación en una plataforma de negociación informará a la autoridad competente pertinente, de conformidad con el artículo 9, siempre que la posición alcance el umbral de notificación pertinente o descienda por debajo del mismo a que se refiere el apartado 2 del presente artículo.
2. El umbral de notificación pertinente será un porcentaje igual al 0,2 % del capital en acciones emitido de la sociedad afectada y cada tramo del 0,1 % por encima de dicho porcentaje.
3. La Autoridad Europea de Supervisión (Autoridad Europea de Valores y Mercados, AEVM) podrá emitir un dictamen destinado a la Comisión, sobre la necesidad de ajustar los umbrales a que se refiere el apartado 2, atendiendo a la evolución de los mercados financieros.
4. Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar actos delegados, de conformidad con el artículo 42, que modifiquen los umbrales mencionados en el apartado 2 del presente artículo, atendiendo a la evolución de los mercados financieros.
Artículo 6
Publicación de las posiciones cortas netas significativas en acciones
1. Toda persona física o jurídica que mantenga una posición corta neta en relación con el capital en acciones emitido de una sociedad cuyas acciones estén admitidas a negociación en una plataforma de negociación publicará los detalles de dicha posición, de conformidad con el artículo 9, siempre que esta alcance el umbral de publicación pertinente o descienda por debajo del mismo a que se refiere el apartado 2 del presente artículo.
2. El umbral de publicación pertinente será un porcentaje igual al 0,5 % del capital en acciones emitido de la sociedad afectada y cada tramo del 0,1 % por encima de dicho porcentaje.
3. La AEVM podrá emitir un dictamen destinado a la Comisión, sobre la necesidad de ajustar los umbrales a que se refiere el apartado 2, atendiendo a la evolución de los mercados financieros.
4. Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar actos delegados, de conformidad con el artículo 42, que modifiquen los umbrales mencionados en el apartado 2 del presente artículo, atendiendo a la evolución de los mercados financieros.
5. El presente artículo no afecta a las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas adoptadas en relación con ofertas públicas de adquisición, operaciones de fusión y otras operaciones que afecten a la propiedad o al control de las empresas reglamentadas por las autoridades supervisoras designadas por los Estados miembros en virtud del artículo 4 de la Directiva 2004/25/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 21 de abril de 2004, relativa a las ofertas públicas de adquisición (12), que exijan la publicación de las posiciones cortas por encima de las exigencias de este artículo.
Artículo 7
Notificación a las autoridades competentes de las posiciones cortas netas significativas en deuda soberana
1. Toda persona física o jurídica que mantenga una posición corta neta respecto de la deuda soberana emitida por un emisor soberano informará a la autoridad competente pertinente, de conformidad con el artículo 9, siempre que la posición alcance los umbrales de notificación pertinentes o descienda por debajo de dichos umbrales para el emisor soberano de que se trate.
2. Los umbrales de notificación pertinentes consistirán en un importe inicial y tramos incrementales adicionales en relación con cada uno de los emisores soberanos, con arreglo a lo especificado en las disposiciones que adopte la Comisión de conformidad con el apartado 3. La AEVM publicará en su página web los umbrales de notificación para cada Estado miembro.
3. Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar actos delegados, de conformidad con el artículo 42, en los que se especifiquen los importes y tramos incrementales adicionales a que se refiere el apartado 2 del presente artículo.
La Comisión:
a)
velará por que los umbrales no se fijen en niveles que requieran la notificación de posiciones de mínimo valor;
b)
tendrá en cuenta el saldo vivo total de la deuda soberana emitida de cada uno de los emisores soberanos, y la magnitud media de las posiciones mantenidas por los participantes en el mercado en relación con la deuda soberana de dicho emisor soberano, y
c)
tendrá en cuenta la liquidez de cada mercado de instrumentos de deuda soberana.
Artículo 8
Notificación a las autoridades competentes de una posición descubierta en una permuta de cobertura por impago soberano
En caso de que una autoridad competente suspenda las restricciones de conformidad con el artículo 14, apartado 2, toda persona física o jurídica que mantenga una posición descubierta en una permuta de cobertura por impago soberano informará a la autoridad competente pertinente siempre que la posición alcance los umbrales de notificación pertinentes para el emisor soberano, o descienda por debajo de dichos umbrales, según lo especificado en el artículo 7.
Artículo 9
Método de notificación y publicación
1. Toda notificación o publicación efectuada con arreglo a los artículos 5, 6, 7 u 8 especificará la identidad de la persona física o jurídica que mantenga la pertinente posición, la magnitud de esta última, el emisor en relación con el cual se mantiene y la fecha en que la posición se haya creado o modificado o haya dejado de mantenerse.
A efectos de los artículos 5, 6, 7 y 8, toda persona física o jurídica que mantenga posiciones cortas netas significativas conservará durante un período de cinco años la información sobre las posiciones brutas que constituyen una posición corta neta significativa.
2. La hora pertinente para el cálculo de una posición corta neta será la medianoche, al final del día de negociación en el que la persona física o jurídica obtenga la posición pertinente. Dicha hora se aplicará a todas las operaciones independientemente del método de negociación aplicado, incluidas las operaciones llevadas a cabo mediante negociación manual o automatizada, e independientemente del hecho de que las operaciones se hayan llevado a cabo durante el horario normal de negociación o no. La notificación o publicación se efectuará a más tardar a las 15.30 horas del siguiente día de negociación. Las horas especificadas en este apartado se calcularán con arreglo a la hora del Estado miembro de la autoridad competente pertinente a la que haya que notificar la posición correspondiente.
3. La notificación de información a la autoridad competente pertinente se realizará de tal modo que se garantice la confidencialidad de la información e incorporando mecanismos de autenticación de la fuente de la notificación.
4. La publicación de información prevista en el artículo 6 se realizará de tal modo que se garantice un acceso rápido y sin discriminaciones a la información. Esta información se publicará en un sitio web central gestionado o supervisado por la autoridad competente pertinente. Las autoridades competentes comunicarán la dirección de este sitio web a la AEVM, que a su vez pondrá en su propio sitio web un hiperenlace a todos estos sitios web centrales.
5. A fin de asegurar la armonización coherente del presente artículo, la AEVM elaborará proyectos de normas técnicas reglamentarias que especifiquen el detalle de la información que habrá de facilitarse a los efectos del apartado 1.
La AEVM presentará dichos proyectos de normas técnicas reglamentarias a la Comisión a más tardar el 31 de marzo de 2012.
Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar los proyectos de normas técnicas reglamentarias a que se refiere el párrafo primero de conformidad con los artículos 10 a 14 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
6. A fin de garantizar condiciones de aplicación uniformes del apartado 4, la AEVM elaborará proyectos de normas técnicas de ejecución que especifiquen los medios por los que se publicará la información.
La AEVM presentará dichos proyectos de normas técnicas de ejecución a la Comisión a más tardar el 31 de marzo de 2012.
Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar los proyectos de normas técnicas de ejecución a que se refiere el párrafo primero de conformidad con el artículo 15 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
Artículo 10
Aplicación de los requisitos de notificación y publicación
Los requisitos de notificación y publicación previstos en los artículos 5, 6, 7 y 8 se aplicarán a las personas físicas o jurídicas que tengan su domicilio o estén establecidas dentro de la Unión o en un tercer país.
Artículo 11
Información que deberá proporcionarse a la AEVM
1. Las autoridades competentes proporcionarán a la AEVM, cada trimestre, información recapitulativa sobre las posiciones cortas netas en capital en acciones emitido y en deuda soberana emitida, así como sobre las posiciones descubiertas en permutas de cobertura por impago soberano, con respecto a las cuales sean la autoridad competente pertinente y reciban las notificaciones previstas en los artículos 5, 7 y 8.
2. Con vistas al desempeño de sus funciones en virtud del presente Reglamento, la AEVM podrá solicitar en todo momento a la autoridad competente pertinente información adicional sobre las posiciones cortas netas en capital en acciones emitido o en deuda soberana emitida, o sobre las posiciones descubiertas en permutas de cobertura por impago soberano.
La autoridad competente proporcionará a la AEVM la información solicitada en el plazo máximo de siete días naturales. Cuando se produzcan hechos o circunstancias adversos que constituyen una amenaza grave para la estabilidad financiera o la confianza del mercado en el Estado miembro pertinente o en otro Estado miembro, la autoridad competente facilitará a la AEVM cualquier información de que disponga sobre la base de los requisitos de notificación contemplados en los artículos 5, 7 y 8, en el plazo de 24 horas.
3. A fin de asegurar la aplicación coherente del presente artículo, la AEVM elaborará proyectos de normas técnicas reglamentarias que especifiquen el detalle de la información que habrá de facilitarse de conformidad con los apartados 1 y 2.
La AEVM presentará a la Comisión dichos proyectos de normas técnicas reglamentarias a más tardar el 31 de marzo de 2012.
Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar los proyectos de normas técnicas reglamentarias a que se refiere el párrafo primero de conformidad con los artículos 10 a 14 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
4. A fin de garantizar unas condiciones de aplicación uniformes del apartado 1, la AEVM elaborará proyectos de normas técnicas de ejecución que definan el formato de la información que se ha de facilitar con arreglo a los apartados 1 y 2.
La AEVM presentará a la Comisión dichos proyectos de normas técnicas de ejecución a más tardar el 31 de marzo de 2012.
Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar los proyectos de normas técnicas de ejecución a que se refiere el párrafo primero de conformidad con el artículo 15 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
CAPÍTULO III
VENTAS EN CORTO DESCUBIERTAS
Artículo 12
Restricciones sobre las ventas en corto descubiertas de acciones
1. Una persona física o jurídica solo podrá realizar una venta en corto de una acción admitida a negociación en una plataforma de negociación si se cumple una de las siguientes condiciones:
a)
que la persona física o jurídica haya tomado en préstamo la acción; o haya tomado otras disposiciones que produzcan efectos jurídicos similares;
b)
que la persona física o jurídica haya celebrado un acuerdo para tomar en préstamo la acción o tenga una pretensión absolutamente ejecutoria por derecho contractual o derecho de propiedad a que se le transfiera la propiedad de un número correspondiente de valores de la misma categoría, de forma que la liquidación pueda efectuarse en la fecha de vencimiento, o
c)
que la persona física o jurídica tenga un pacto con un tercero en virtud del cual este último haya confirmado que la acción ha sido localizada y haya adoptado medidas frente a otros terceros para garantizar a la persona física o jurídica una expectativa razonable de que la liquidación podrá efectuarse en la fecha de vencimiento.
2. A fin de garantizar condiciones de aplicación uniformes del apartado 1, la AEVM elaborará proyectos de normas técnicas de ejecución para determinar los tipos de acuerdos, pactos y medidas que garantizan adecuadamente que la acción esté disponible para liquidación. A la hora de determinar qué medidas se imponen para garantizar una expectativa razonable de que la liquidación podrá efectuarse en la fecha de vencimiento, la AEVM tendrá en cuenta, entre otros factores, la negociación intradiaria y la liquidez de las acciones.
La AEVM presentará a la Comisión dichos proyectos de normas técnicas de ejecución a más tardar el 31 de marzo de 2012.
Se otorgan a la Comisión poderes para adoptar las normas técnicas de ejecución a que se refiere el párrafo primero de conformidad con el artículo 15 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
Artículo 13
Restricciones sobre las ventas en corto descubiertas de deuda soberana
1. Una persona física o jurídica podrá realizar una venta en corto de deuda soberana únicamente en caso de que se cumpla una de las siguientes condiciones:
a)
que la persona física o jurídica haya tomado en préstamo el instrumento de deuda soberana; o haya tomado otras disposiciones que produzcan efectos jurídicos similares;
b)
que la persona física o jurídica haya celebrado un acuerdo para tomar en préstamo el instrumento de deuda soberana o tenga una pretensión absolutamente ejecutoria por derecho contractual o derecho de propiedad a que se le transfiera la propiedad de un número correspondiente de valores de la misma categoría, de forma que la liquidación pueda efectuarse en la fecha de vencimiento, o
c)
que la persona física o jurídica tenga un pacto con un tercero en virtud del cual este último haya confirmado que el instrumento de deuda soberana ha sido localizado, o bien la expectativa razonable de que la liquidación puede efectuarse en la fecha de vencimiento.
2. Las restricciones a que se refiere el apartado 1 no se aplicarán si la operación sirve para cubrir una posición larga en instrumentos de deuda de un emisor, cuyo precio tenga una alta correlación con el precio de la deuda soberana.
3. En caso de que la liquidez de la deuda soberana descienda por debajo del umbral determinado con arreglo a la metodología contemplada en el apartado 4, la autoridad competente pertinente podrá suspender temporalmente las restricciones a que se refiere el apartado 1. Antes de suspender dichas restricciones, la autoridad competente pertinente notificará a la AEVM y a otras autoridades competentes la suspensión que propone.
La suspensión tendrá un período inicial de vigencia no superior a seis meses a partir de la fecha de su publicación en el sitio web de la autoridad competente pertinente. Dicha suspensión podrá prorrogarse por períodos no superiores a seis meses si las razones para la misma siguen siendo válidas. Si la suspensión no se prorroga al cabo del período inicial o tras cualquier período de prórroga posterior, quedará automáticamente derogada.
En un plazo de 24 horas a partir de la notificación por parte de la autoridad competente pertinente, la AEVM emitirá un dictamen sobre la base del apartado 4, sobre la suspensión o prórroga de suspensión notificada. El dictamen se publicará en el sitio web de la AEVM.
4. La Comisión adoptará actos delegados de conformidad con el artículo 42 que especifiquen los parámetros y métodos de cálculo del umbral de liquidez mencionado en el apartado 3 del presente artículo en relación con la deuda soberana emitida.
Los parámetros y métodos de cálculo del umbral por parte de los Estados miembros se establecerán de tal forma que, si se alcanza el umbral, esto represente una disminución significativa con respecto al nivel medio de liquidez de la deuda soberana en cuestión.
El umbral se definirá sobre la base de criterios objetivos específicos del mercado de deuda soberana pertinente, incluido el saldo vivo total de la deuda soberana emitida de cada uno de los emisores soberanos.
5. A fin de garantizar unas condiciones de aplicación uniformes del apartado 1, la AEVM podrá elaborar proyectos de normas técnicas de ejecución para determinar los tipos de acuerdos o pactos que garantizan adecuadamente que la deuda soberana esté disponible para liquidación. La AEVM tendrá en cuenta, en particular, la necesidad de preservar la liquidez de los mercados, especialmente los mercados de instrumentos de deuda soberana y de pactos de recompra sobre instrumentos de deuda soberana.
La AEVM presentará a la Comisión dichos proyectos de normas técnicas de ejecución a más tardar el 31 de marzo de 2012.
Se otorgan a la Comisión poderes para adoptar las normas técnicas de ejecución a que se refiere el párrafo primero de conformidad con el artículo 15 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
Artículo 14
Restricciones sobre las operaciones con permutas de cobertura por impago soberano descubiertas
1. Una persona física o jurídica podrá realizar operaciones con permutas de cobertura por impago soberano únicamente cuando tal transacción no conduzca a una posición descubierta en una permuta de cobertura por impago soberano de conformidad con lo dispuesto en el artículo 4.
2. Las restricciones contempladas en el apartado 1 podrán ser suspendidas temporalmente por una autoridad competente, cuando esta tenga motivos razonables para creer que su mercado de deuda soberana no funciona correctamente y que dichas restricciones podrían tener un impacto negativo en el mercado de permutas de cobertura por impago soberano, especialmente por el aumento del coste de los préstamos para los emisores soberanos o por afectar a la capacidad de los emisores soberanos de emitir nueva deuda. Dichos motivos se basarán en los siguientes indicadores:
a)
un tipo de interés elevado o en aumento sobre la deuda soberana;
b)
una ampliación de los diferenciales de tipos de interés sobre la deuda soberana en comparación con la deuda soberana de otros emisores soberanos;
c)
una ampliación de los diferenciales de permutas de cobertura por impago soberano en comparación con la propia curva y con otros emisores soberanos;
d)
la conveniencia del retorno del precio de la deuda soberana a su equilibrio inicial tras una contratación de gran volumen;
e)
los importes de deuda soberana susceptibles de negociación.
La autoridad competente podrá recurrir también a indicadores distintos de los enunciados en las letras a) a e) del párrafo primero.
Antes de suspender las restricciones de conformidad con el presente artículo, la autoridad competente pertinente notificará a la AEVM y a otras autoridades competentes la suspensión prevista y los motivos en que se basa.
La suspensión tendrá un período inicial de vigencia no superior a doce meses a partir de la fecha de su publicación en el sitio web de la autoridad competente pertinente. Dicha suspensión podrá prorrogarse por períodos no superiores a seis meses si las razones para adoptarlas siguen siendo válidas. Si la suspensión no se prorroga al cabo del período inicial o tras cualquier período de prórroga posterior, caducará automáticamente.
En un plazo de 24 horas a partir de la notificación por parte de la autoridad competente pertinente, la AEVM emitirá un dictamen sobre la suspensión prevista o sobre la prórroga de la misma, independientemente de si la autoridad competente ha basado o no la suspensión en los indicadores enunciados en las letras a) a e) del párrafo primero, o en otros indicadores. Si la suspensión prevista o la prórroga de la misma se basa en el párrafo segundo, el mencionado dictamen incluirá asimismo una evaluación de los indicadores empleados por la autoridad competente. El dictamen se publicará en el sitio web de la AEVM.
Artículo 15
Procedimientos de recompra
1. Una contraparte central de un Estado miembro que preste servicios de compensación para acciones se asegurará de que se cuente con procedimientos que se atengan a todos los requisitos siguientes:
a)
que, en el supuesto de que una persona física o jurídica que venda acciones no pueda entregar las acciones para liquidación en los cuatro días hábiles siguientes al día en que deba efectuarse la liquidación, se pongan en marcha automáticamente procedimientos de recompra de las acciones a fin de garantizar la entrega para liquidación;
b)
que, en el supuesto de que no sea posible la recompra de las acciones para su entrega, se abone al comprador un importe basado en el valor de las acciones a entregar en la fecha de entrega más un importe correspondiente a las pérdidas soportadas por el comprador como consecuencia del incumplimiento de la liquidación, y
c)
que la persona física o jurídica que no cumpla la obligación de liquidación reembolse todos los importes pagados en virtud de lo previsto en las letras a) y b).
2. Una contraparte central de un Estado miembro que preste servicios de compensación para acciones velará por que se cuente con procedimientos que garanticen que, en el supuesto de que una persona física o jurídica que venda acciones no entregue las acciones para liquidación en la fecha en que debe llevarse a cabo la liquidación, dicha persona debe abonar un importe por día hasta tanto no se ponga fin al incumplimiento.
Los pagos diarios serán suficientemente elevados para disuadir a las personas físicas o jurídicas de no proceder a la liquidación.
CAPÍTULO IV
EXENCIONES
Artículo 16
Exención en el supuesto de que la plataforma principal esté en un tercer país
1. Los artículos 5, 6, 12 y 15 no serán de aplicación a las acciones de una sociedad admitidas a negociación en una plataforma de negociación de la Unión si la plataforma principal de negociación de dichas acciones está situada en un tercer país.
2. La autoridad competente pertinente en relación con las acciones de una sociedad que se negocien en una plataforma de negociación de la Unión y en una plataforma situada en un tercer país determinará, al menos cada dos años, si la plataforma principal en lo que atañe a la negociación de dichas acciones está situada en un tercer país.
La autoridad competente pertinente notificará a la AEVM todas aquellas acciones cuya plataforma principal de negociación se considere situada en un tercer país.
La AEVM publicará cada dos años la lista de acciones cuya plataforma principal de negociación se sitúe en un tercer país. La lista tendrá un período de vigencia de dos años.
3. A fin de garantizar una aplicación coherente del presente artículo, la AEVM elaborará proyectos de normas técnicas reglamentarias que especifiquen el método de cálculo del efectivo negociado, con vistas a determinar la plataforma principal de negociación de una acción.
La AEVM presentará dichos proyectos de normas técnicas reglamentarias a la Comisión a más tardar el 31 de marzo de 2012.
Se otorgarán a la Comisión los poderes para adoptar los proyectos de normas técnicas reglamentarias a que se refiere el párrafo primero de conformidad con los artículos 10 a 14 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
4. A fin de garantizar condiciones de aplicación uniformes de los apartados 1 y 2, la AEVM elaborará proyectos de normas técnicas de ejecución que fijen:
a)
la fecha en que deberán efectuarse, en su caso, los cálculos para determinar la plataforma principal de negociación de una acción, y el período al que tales cálculos deberán referirse;
b)
la fecha límite para la notificación a la AEVM, por parte de la autoridad competente pertinente, de las acciones cuya plataforma principal de negociación se sitúe en un tercer país;
c)
la fecha a partir de la cual la lista estará vigente tras su publicación por la AEVM.
La AEVM presentará dichos proyectos de normas técnicas de ejecución a la Comisión a más tardar el 31 de marzo de 2012.
Se otorgarán a la Comisión los poderes para adoptar los proyectos de normas técnicas de ejecución a que se refiere el párrafo primero de conformidad con el artículo 15 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
Artículo 17
Exención para las actividades de creación de mercado y las operaciones del mercado primario
1. Los artículos 5, 6, 7, 12, 13 y 14 no serán de aplicación a las operaciones realizadas debido a actividades de creación de mercado.
2. La Comisión podrá, de conformidad con el procedimiento a que se refiere el artículo 44, apartado 2, adoptar decisiones por las que declare que el marco jurídico y de supervisión de un tercer país garantiza que un mercado autorizado en ese país cumple requisitos jurídicamente vinculantes que, a efectos de la aplicación de la exención prevista en el apartado 1, son equivalentes a los requisitos previstos en el título III de la Directiva 2004/39/CE, en la Directiva 2003/6/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 28 de enero de 2003, sobre las operaciones con información privilegiada y la manipulación del mercado (abuso del mercado) (13), y en la Directiva 2004/109/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 15 de diciembre de 2004, sobre la armonización de los requisitos de transparencia relativos a la información sobre los emisores cuyos valores se admiten a negociación en un mercado regulado (14), y están sujetos a supervisión y vigilancia efectivas en ese tercer país.
El marco jurídico y de supervisión de un tercer país podrá considerarse equivalente si se cumple que en dicho tercer país:
a)
los mercados estén sujetos a autorización, así como a supervisión y vigilancia efectivas con carácter permanente;
b)
los mercados apliquen normas claras y transparentes en lo relativo a la admisión de valores a negociación, de forma que dichos valores puedan negociarse de modo correcto, ordenado y eficiente, y sean libremente negociables;
c)
los emisores de valores estén sujetos a requisitos de información periódica y permanente, que garanticen un elevado nivel de protección de los inversores, y
d)
queden garantizadas la transparencia e integridad del mercado impidiendo el abuso de mercado a través de operaciones con información privilegiada y manipulación del mercado.
3. Los artículos 7, 13 y 14 no serán de aplicación a las actividades de una persona física o jurídica que actúe como operador primario autorizado en virtud de un contrato con un emisor soberano, cuando negocie en calidad de principal con un instrumento financiero en conexión con operaciones del mercado primario y secundario relativas a la deuda soberana.
4. Los artículos 5, 6, 12, 13 y 14 del presente Reglamento no serán de aplicación a las personas físicas o jurídicas que realicen ventas en corto de un valor o mantengan una posición corta neta en el marco de un proceso de estabilización conforme a lo previsto en el capítulo III del Reglamento (CE) no 2273/2003 de la Comisión, de 22 de diciembre de 2003, por el que se aplica la Directiva 2003/6/CE del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que se refiere a las exenciones para los programas de recompra y la estabilización de instrumentos financieros (15).
5. La exención prevista en el apartado 1 solo se aplicará si la persona física o jurídica interesada ha notificado por escrito a la autoridad competente de su Estado miembro de origen su intención de hacer uso de la exención. La notificación deberá efectuarse con una antelación mínima de 30 días naturales con respecto a la fecha en que la persona física o jurídica se proponga hacer uso de la exención por primera vez.
6. La exención prevista en el apartado 3 solo se aplicará si el operador primario autorizado ha notificado por escrito a la autoridad competente pertinente para la deuda soberana, en cuestión su intención de hacer uso de la exención. La notificación deberá efectuarse con una antelación mínima de 30 días naturales con respecto a la fecha en que la persona física o jurídica que asuma la función de operador primario autorizado se proponga hacer uso de la exención por primera vez.
7. La autoridad competente a la que se hace referencia en los apartados 5 y 6 podrá prohibir hacer uso de la exención si considera que la persona física o jurídica no satisface las condiciones de la exención. La prohibición deberá imponerse en el plazo de 30 días naturales a que se refieren los apartados 5 o 6, o con posterioridad si la autoridad competente tiene conocimiento de que ha habido cambios en las circunstancias de la persona física o jurídica a raíz del cual esta ya no cumple las condiciones de la exención.
8. Las entidades de terceros países que no estén autorizadas en la Unión remitirán la notificación a que se refieren los apartados 5 y 6 a la autoridad competente de la plataforma de negociación principal de la Unión en la que operen.
9. Toda persona física o jurídica que haya efectuado una notificación con arreglo a lo previsto en el apartado 5 comunicará, lo antes posible y por escrito, a la autoridad competente de su Estado miembro de origen tanto los cambios que, en su caso, se hayan producido y que afecten a su derecho a hacer uso de la exención, como el hecho, en su caso, de que desea dejar de hacer uso de la exención.
10. Toda persona física o jurídica que haya efectuado una notificación con arreglo al apartado 6 comunicará, lo antes posible y por escrito, a la autoridad competente pertinente en relación con la deuda soberana de que se trate tanto los cambios que, en su caso, se hayan producido y que afecten a su derecho a hacer uso de la exención, como el hecho, en su caso, de que desea dejar de hacer uso de la exención.
11. La autoridad competente del Estado miembro de origen podrá solicitar información, por escrito, de las personas físicas o jurídicas que operen al amparo de las exenciones previstas en los apartados 1, 3 o 4 acerca de las posiciones cortas mantenidas o de las actividades realizadas al amparo de la exención. La persona física o jurídica facilitará la información en los cuatro días naturales siguientes a la solicitud.
12. En las dos semanas siguientes a la notificación de conformidad con los apartados 5 o 9, una autoridad competente comunicará a la AEVM los creadores de mercado y, de conformidad con los apartados 6 o 10, los operadores primarios autorizados que estén haciendo uso de la exención y los creadores de mercado y operadores primarios autorizados que hayan dejado de hacer uso de la misma.
13. La AEVM publicará y mantendrá actualizada en su sitio web una lista de los creadores de mercado y operadores primarios autorizados que hagan uso de la exención.
14. Las notificaciones en virtud del presente artículo, de una persona a una autoridad competente, y de una autoridad competente a la AEVM, podrán efectuarse en cualquier momento durante los 60 días naturales anteriores al 1 de noviembre de 2012.
CAPÍTULO V
PODERES DE INTERVENCIÓN DE LAS AUTORIDADES COMPETENTES Y LA AEVM
SECCIÓN 1
Poderes de las autoridades competentes
Artículo 18
Notificación y revelación de información en circunstancias excepcionales
1. Siempre que se respete lo dispuesto en el artículo 22, una autoridad competente podrá exigir a las personas físicas o jurídicas que mantengan posiciones cortas netas en relación con un instrumento financiero específico o una clase de instrumentos financieros que le notifiquen o que publiquen los detalles de la posición cuando esta alcance el umbral de notificación fijado por la autoridad competente o descienda por debajo de dicho umbral, cuando:
a)
se hayan producido hechos o circunstancias adversos que constituyan una seria amenaza para la estabilidad financiera o la confianza del mercado en el Estado miembro en cuestión o en otro u otros Estados miembros, y
b)
la medida sea necesaria para hacer frente a la amenaza y no tenga un efecto perjudicial sobre la eficiencia de los mercados financieros que resulte desproporcionado con respecto a las ventajas.
2. El apartado 1 del presente artículo no se aplicará a los instrumentos financieros con respecto a los cuales se impongan ya obligaciones de transparencia con arreglo a los artículos 5 a 8. Las medidas previstas en el apartado 1 podrán aplicarse en las circunstancias o con las excepciones que especifique la autoridad competente. Podrán, en particular, establecerse excepciones aplicables a las actividades de creación de mercado y a las actividades del mercado primario.
Artículo 19
Notificación por parte de los proveedores de fondos en circunstancias excepcionales
1. Siempre que se respete lo dispuesto en el artículo 22, una autoridad competente podrá tomar las medidas a que se refiere el apartado 2 del presente artículo, cuando:
a)
se hayan producido hechos o circunstancias adversos que constituyan una seria amenaza para la estabilidad financiera o la confianza del mercado en el Estado miembro en cuestión o en otro u otros Estados miembros, y
b)
la medida sea necesaria para hacer frente a la amenaza y no tenga un efecto perjudicial sobre la eficiencia de los mercados financieros que resulte desproporcionado con respecto a las ventajas.
2. Una autoridad competente podrá requerir a las personas físicas y jurídicas que actúen en el préstamo de un instrumento financiero específico o de una clase de instrumentos financieros que notifiquen cualquier cambio significativo en las primas exigidas para efectuar tal préstamo.
Artículo 20
Restricciones sobre las ventas en corto y operaciones similares en circunstancias excepcionales
1. Siempre que se respete lo dispuesto en el artículo 22, una autoridad competente podrá tomar las medidas a que se refiere el apartado 2 del presente artículo cuando:
a)
se hayan producido hechos o circunstancias adversos que constituyan una seria amenaza para la estabilidad financiera o la confianza del mercado en el Estado miembro en cuestión o en otro u otros Estados miembros, y
b)
la medida sea necesaria para hacer frente a la amenaza y no tenga un efecto perjudicial sobre la eficiencia de los mercados financieros que resulte desproporcionado con respecto a las ventajas.
2. Una autoridad competente podrá prohibir a las personas físicas o jurídicas que realicen las siguientes operaciones o imponer condiciones para ello:
a)
una venta en corto, o
b)
una operación distinta de una venta en corto que crea un instrumento financiero o está vinculada a un instrumento financiero, y cuyo efecto, o uno de cuyos efectos, es conferir una ventaja financiera a la persona física o jurídica en caso de que disminuya el precio o valor de otro instrumento financiero.
3. Las medidas adoptadas con arreglo al apartado 2 podrán aplicarse a las operaciones referidas a la totalidad de los instrumentos financieros, a los de una clase específica o a un instrumento financiero concreto. Las medidas podrán aplicarse en las circunstancias o con las excepciones que especifique la autoridad competente. Podrán, en particular, establecerse excepciones aplicables a las actividades de creación de mercado y a las actividades del mercado primario.
Artículo 21
Restricciones sobre las operaciones con permutas de cobertura por impago soberano en circunstancias excepcionales
1. Siempre que se respete lo dispuesto en el artículo 22, una autoridad competente podrá limitar la posibilidad de que las personas físicas o jurídicas realicen operaciones con permutas de cobertura por impago soberano o podrá limitar el valor de las posiciones descubiertas en permutas de cobertura por impago soberano que podrán abrir las personas físicas y jurídicas, cuando:
a)
se hayan producido hechos o circunstancias adversos que constituyan una seria amenaza para la estabilidad financiera o la confianza del mercado en el Estado miembro en cuestión o en otro u otros Estados miembros, y
b)
la medida sea necesaria para hacer frente a la amenaza y no tenga un efecto perjudicial sobre la eficiencia de los mercados financieros que resulte desproporcionado con respecto a las ventajas.
2. Las medidas adoptadas con arreglo al apartado 1 podrán aplicarse a las operaciones con permutas de cobertura por impago soberano de una determinada clase o a operaciones con permutas de cobertura por impago soberano específicas. Las medidas podrán aplicarse en las circunstancias o con las excepciones que especifique la autoridad competente. Podrán, en particular, establecerse excepciones aplicables a las actividades de creación de mercado y a las actividades del mercado primario.
Artículo 22
Medidas por parte de otras autoridades competentes
Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 26, una autoridad competente solo podrá imponer o prorrogar una medida en virtud de los artículos 18, 19, 20 o 21 en relación con un instrumento financiero para el que no sea la autoridad competente pertinente si cuenta con el consentimiento de dicha autoridad competente pertinente.
Artículo 23
Facultad de restringir las ventas en corto de instrumentos financieros temporalmente en caso de descenso significativo del precio
1. Cuando el precio de un instrumento financiero en una plataforma de negociación descienda de manera significativa en un solo día de negociación con respecto al precio de cierre en esa plataforma el anterior día de negociación, la autoridad competente del Estado miembro de origen de dicha plataforma examinará si resulta adecuado prohibir o restringir la realización, por personas físicas o jurídicas, de ventas en corto del instrumento financiero en la mencionada plataforma de negociación, o limitar de cualquier otro modo las operaciones con tal instrumento financiero en esa misma plataforma, con objeto de prevenir una caída anómala del precio de dicho instrumento.
Cuando, con arreglo al párrafo primero, la autoridad competente tenga el convencimiento de que resulta adecuado, prohibirá o restringirá, en el caso de las acciones o instrumentos de deuda, la realización, por personas físicas o jurídicas, de ventas en corto en la mencionada plataforma de negociación y, en el caso de los demás tipos de instrumentos financieros, limitará las operaciones con los mismos en dicha plataforma a fin de impedir la caída anómala del precio de los instrumentos financieros.
2. La medida prevista en el apartado 1 se aplicará por un período que no excederá del final del día de negociación siguiente a aquel en que se produzca el descenso del precio. Si, al final del día de negociación siguiente al día de negociación en el que se produzca el descenso del precio, y pese a la medida impuesta, sigue dándose un descenso significativo del valor del instrumento financiero, de al menos la mitad del importe especificado en el apartado 5, con respecto al precio de cierre del primer día de negociación, la autoridad competente podrá prorrogar la medida por un nuevo plazo no superior a dos días de negociación contados a partir del final del segundo día de negociación.
3. La medida prevista en el apartado 1 se aplicará en las circunstancias o con las excepciones que especifique la autoridad competente. Podrán, en particular, establecerse excepciones aplicables a las actividades de creación de mercado y a las actividades del mercado primario.
4. Una autoridad competente del Estado miembro de origen de una plataforma en la que un instrumento financiero descienda en un solo día de negociación en la proporción indicada en el apartado 5 notificará a la AEVM la decisión adoptada con arreglo al apartado 1 a más tardar 2 horas después de concluir dicho día de negociación. La AEVM informará inmediatamente a las autoridades competentes de los Estados miembros de origen de las plataformas que negocien los mismos instrumentos financieros.
Si una autoridad competente se muestra en desacuerdo con las medidas adoptadas por otra autoridad competente en relación con un instrumento financiero negociado en distintas plataformas reguladas por distintas autoridades competentes, la AEVM podrá ayudar a dichas autoridades a alcanzar un acuerdo de conformidad con el artículo 19 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
La conciliación concluirá antes de la medianoche al final del mismo día de negociación. Si las autoridades competentes en cuestión no consiguen alcanzar un acuerdo en la fase de conciliación, la AEVM podrá adoptar una decisión de conformidad con el artículo 19, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1095/2010. La decisión se adoptará antes de iniciarse el siguiente día de negociación.
5. El descenso del valor será del 10 % o más en el caso de una acción líquida, según la definición contemplada en el artículo 22 del Reglamento (CE) no 1287/2006, y de la proporción que la Comisión especificará en el caso de las acciones no líquidas y las demás clases de instrumentos financieros.
6. La AEVM podrá emitir y enviar a la Comisión un dictamen sobre la necesidad de ajustar el umbral a que se refiere el apartado 5, atendiendo a la evolución de los mercados financieros.
Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar actos delegados, de conformidad con el artículo 42, por los que se modifiquen los umbrales contemplados en el apartado 5 del presente artículo, atendiendo a la evolución de los mercados financieros.
7. La Comisión adoptará actos delegados, de conformidad con el artículo 42, que especifiquen qué se entiende por un descenso significativo del valor de los instrumentos financieros distintos de las acciones líquidas, teniendo en cuenta las especificidades de cada clase de instrumento y las diferencias en la volatilidad.
8. A fin de garantizar una armonización coherente del presente artículo, la AEVM elaborará proyectos de normas técnicas reglamentarias que especifiquen el método de cálculo del descenso del 10 % del valor de las acciones líquidas, así como del descenso de valor especificado por la Comisión de conformidad con el apartado 7.
La AEVM presentará dichos proyectos de normas técnicas reglamentarias a la Comisión a más tardar el 31 de marzo de 2012.
Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar los proyectos de normas técnicas reglamentarias a que se refiere el párrafo primero de conformidad con los artículos 10 a 14 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
Artículo 24
Período de vigencia de las restricciones
Las medidas que se impongan con arreglo a los artículos 18, 19, 20 o 21 tendrán un período inicial de vigencia no superior a tres meses a partir de la fecha de publicación del aviso a que se refiere el artículo 25.
Dichas medidas podrán prorrogarse por períodos renovables no superiores a tres meses si las razones para adoptarlas siguen siendo válidas. Si la medida no se prorroga al cabo de ese período de tres meses, caducará automáticamente.
Artículo 25
Aviso sobre las restricciones
1. La autoridad competente publicará en su sitio web un aviso sobre cualquier decisión de imponer o renovar alguna de las medidas a que se refieren los artículos 18 a 23.
2. El aviso especificará, como mínimo, lo siguiente:
a)
las medidas impuestas, incluidos los instrumentos y las clases de operaciones a las que se aplican y su duración;
b)
las razones por las cuales la autoridad competente juzga necesario imponer las medidas, junto con los datos que justifican dichas razones.
3. Las medidas adoptadas con arreglo a los artículos 18 a 23 comenzarán a surtir efecto cuando se publique el aviso o, con posterioridad, en el momento que se especifique en él, y se aplicarán únicamente a operaciones realizadas después de la entrada en vigor de las medidas.
Artículo 26
Notificación a la AEVM y otras autoridades competentes
1. Antes de imponer o renovar cualquier medida con arreglo a los artículos 18, 19, 20 o 21, y antes de imponer cualquier restricción con arreglo al artículo 23, la autoridad competente notificará a la AEVM y a las demás autoridades competentes las medidas que propone.
2. La notificación especificará los pormenores de las medidas propuestas, las clases de instrumentos financieros y operaciones a la que se aplicarán, los datos que justifican las razones alegadas para la adopción de las medidas y la fecha prevista de entrada en vigor de estas.
3. Todo proyecto de imponer o renovar alguna medida con arreglo a los artículos 18, 19, 20 o 21 se notificará, como mínimo, con 24 horas de antelación con respecto a la fecha prevista de entrada en vigor o de renovación de la medida. En circunstancias excepcionales, una autoridad competente podrá realizar la notificación con menos de 24 horas de antelación con respecto a la fecha prevista de entrada en vigor de la medida, si resulta imposible observar un preaviso de 24 horas. Toda notificación de restricción en virtud del artículo 23 se efectuará antes de la fecha prevista de entrada en vigor de la medida.
4. Una autoridad competente que reciba una notificación con arreglo a lo dispuesto en el presente artículo podrá tomar medidas en ese Estado miembro, conforme a los artículos 18 a 23, si lo considera necesario para ayudar a la autoridad competente que ha efectuado la notificación. Cuando la autoridad competente que reciba la notificación se proponga tomar medidas, lo notificará, asimismo, de conformidad con los apartados 1 a 3.
SECCIÓN 2
Poderes de la AEVM
Artículo 27
Coordinación por la AEVM
1. La AEVM desempeñará una función de facilitación y coordinación con respecto a las medidas adoptadas por las autoridades competentes en virtud de la sección 1. En particular, la AEVM velará por que las autoridades competentes sigan un planteamiento coherente en relación con las medidas adoptadas, en particular, si es necesario hacer uso de los poderes de intervención, la naturaleza de las medidas impuestas y la entrada en vigor y la duración de dichas medidas.
2. Tras recibir notificación, en virtud del artículo 26, de cualquier medida que se vaya a imponer o renovar de conformidad con los artículos 18, 19, 20 o 21, la AEVM emitirá en 24 horas un dictamen en el que manifieste si considera que la medida o la medida propuesta es necesaria para hacer frente a la circunstancia excepcional. El dictamen indicará si la AEVM considera que se han producido hechos o circunstancias adversos que constituyen una seria amenaza para la estabilidad financiera o la confianza del mercado en uno o varios Estados miembros, si la medida o medida propuesta es adecuada y proporcionada para hacer frente a la amenaza y si la duración propuesta de cualquier medida de estas características está justificada. Si la AEVM considera que es necesaria la adopción de medidas por parte de otras autoridades competentes para hacer frente a la amenaza, lo indicará igualmente en su dictamen. El dictamen se publicará en el sitio web de la AEVM.
3. En el supuesto de que una autoridad competente se proponga adoptar o adopte medidas contrarias al dictamen emitido por la AEVM con arreglo al apartado 2, o se abstenga de adoptar medidas contrariamente a lo dictaminado por la AEVM con arreglo a dicho párrafo, publicará en su sitio web, en un plazo máximo de 24 horas tras recibir el dictamen de la AEVM, un aviso en el que expondrá plenamente las razones de su actuación. Cuando se produzca una situación semejante, la AEVM considerará si se cumplen las condiciones y si procede recurrir a los poderes de intervención que le confiere el artículo 28.
4. La AEVM revisará periódicamente las medidas contempladas en el presente artículo y en cualquier caso como mínimo cada tres meses. Si la medida no se prorroga al cabo de ese período de tres meses, caducará automáticamente.
Artículo 28
Poderes de intervención de la AEVM en circunstancias excepcionales
1. De conformidad con el artículo 9, apartado 5, del Reglamento (UE) no 1095/2010, y siempre que concurran las condiciones establecidas en el apartado 2 del presente artículo, la AEVM:
a)
exigirá a las personas físicas o jurídicas que mantengan posiciones cortas netas en relación con un instrumento financiero específico o una clase de instrumentos financieros que notifiquen a una autoridad competente o publiquen los detalles de tales posiciones, o
b)
prohibirá a las personas físicas o jurídicas realizar ventas en corto u operaciones que creen un instrumento financiero o se refieran a un instrumento financiero distinto de los instrumentos financieros contemplados en el artículo 1, apartado 1, letra c), y cuyo efecto, o uno de cuyos efectos, sea conferir una ventaja financiera a dicha persona en caso de que disminuya el precio o valor de otro instrumento financiero, o impondrá condiciones para ello.
Las medidas podrán aplicarse en circunstancias particulares o con las excepciones que especifique la AEVM. Podrán, en particular, establecerse excepciones aplicables a las actividades de creación de mercado y a las actividades del mercado primario.
2. La AEVM únicamente adoptará una decisión con arreglo al apartado 1 si:
a)
las medidas enumeradas en el apartado 1, letras a) y b), están encaminadas a hacer frente a una amenaza, que tenga implicaciones transfronterizas, para el correcto funcionamiento y la integridad de los mercados financieros o para la estabilidad del conjunto o de una parte del sistema financiero de la Unión, y
b)
las autoridades competentes no han tomado medidas para hacer frente a la amenaza o las medidas adoptadas no constituyen una respuesta adecuada frente a la misma.
3. Si se toman las medidas a que se refiere el apartado 1, la AEVM tendrá en cuenta hasta qué punto la medida:
a)
ataja de forma significativa la amenaza que pesa sobre el correcto funcionamiento y la integridad de los mercados financieros o sobre la estabilidad del conjunto o de una parte del sistema financiero de la Unión, o mejora de forma significativa la capacidad de las autoridades competentes de controlar la amenaza;
b)
no crea un riesgo de arbitraje regulador;
c)
no tiene un efecto perjudicial sobre la eficiencia de los mercados financieros, como el de reducir su liquidez o crear incertidumbre entre los participantes en el mercado, que resulte desproporcionado con respecto a las ventajas de la medida.
Cuando una o varias autoridades competentes hayan tomado alguna medida con arreglo a los artículos 18, 19, 20 o 21, la AEVM podrá adoptar cualquiera de las medidas a que se refiere el apartado 1 del presente artículo sin emitir el dictamen previsto en el artículo 27.
4. Antes de tomar la decisión de imponer o renovar alguna de las medidas a que se refiere el apartado 1, la AEVM consultará a la JERS y, cuando proceda, a otras autoridades pertinentes.
5. Antes de tomar la decisión de imponer o renovar alguna de las medidas a que se refiere el apartado 1, la AEVM notificará a las autoridades competentes pertinentes las medidas que se propone adoptar. La notificación especificará los pormenores de las medidas propuestas, la clase de instrumentos financieros y operaciones a la que se aplicarán, los datos que justifican las razones alegadas para la adopción de las medidas y la fecha prevista de entrada en vigor de estas.
6. La notificación se efectuará con una antelación mínima de 24 horas con respecto a la fecha de entrada en vigor o renovación de la medida. En circunstancias excepcionales, la AEVM podrá realizar la notificación con menos de 24 horas de antelación con respecto a la fecha prevista de entrada en vigor de la medida, si resulta imposible observar un preaviso de 24 horas.
7. La AEVM publicará en su sitio web un aviso sobre cualquier decisión de imponer o renovar alguna de las medidas a que se refiere el apartado 1. El aviso especificará, como mínimo, lo siguiente:
a)
las medidas impuestas, incluidos los instrumentos y las clases de operaciones a las que se aplican y su duración, y
b)
las razones por las cuales la AEVM juzga necesario imponer las medidas, junto con los datos que justifican dichas razones.
8. Tras tomar la decisión de imponer o renovar alguna de las medidas a que se refiere el apartado 1, la AEVM notificará inmediatamente a las autoridades competentes las medidas adoptadas.
9. Las medidas comenzarán a surtir efecto cuando se publique el aviso en el sitio web de la AEVM o, con posterioridad, en el momento que se especifique en él, y se aplicarán únicamente a operaciones realizadas después de la entrada en vigor de las medidas.
10. La AEVM reexaminará las medidas que haya adoptado con arreglo al apartado 1 a intervalos apropiados y, como mínimo, cada tres meses. Si una medida no se renueva al cabo de ese período de tres meses, quedará automáticamente derogada. Los apartados 2 a 9 serán aplicables a la renovación de las medidas.
11. Las medidas adoptadas por la AEVM en virtud del presente artículo prevalecerán sobre cualquier medida adoptada previamente por una autoridad competente de conformidad con la sección 1.
Artículo 29
Poderes de la AEVM en situaciones de emergencia relacionadas con la deuda soberana
En caso de producirse una situación de emergencia relacionada con la deuda soberana o con permutas de cobertura por impago soberano, serán de aplicación los artículos 18 y 38 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
Artículo 30
Especificación más detallada de los hechos o circunstancias adversas
Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar actos delegados, de conformidad con el artículo 42 que especifiquen los criterios y factores que deberán tener en cuenta las autoridades competentes y la AEVM al determinar en qué casos se producen los hechos o circunstancias adversos a que se refieren los artículos 18 a 21 y el artículo 27, y las amenazas a que se refiere el artículo 28, apartado 2, letra a).
Artículo 31
Investigaciones de la AEVM
La AEVM podrá, a instancia de una o varias autoridades competentes, del Parlamento Europeo, del Consejo o de la Comisión, o por iniciativa propia, investigar una cuestión o una práctica concreta relacionada con las ventas en corto o con el uso de permutas de cobertura por impago para evaluar si dicha cuestión o práctica supone alguna amenaza potencial para la estabilidad financiera o la confianza del mercado en la Unión.
La AEVM publicará un informe en el que exponga sus conclusiones y sus posibles recomendaciones en lo que respecta a la mencionada cuestión o práctica en un plazo de tres meses tras haber concluido dicha investigación.
CAPÍTULO VI
PAPEL DE LAS AUTORIDADES COMPETENTES
Artículo 32
Autoridades competentes
Cada Estado miembro designará una o varias autoridades competentes a efectos de lo previsto en el presente Reglamento.
Cuando un Estado miembro designe más de una autoridad competente, determinará con claridad las funciones respectivas de cada una y asignará a una de ellas las funciones de coordinación e intercambio de información con la Comisión, la AEVM y las autoridades competentes de los demás Estados miembros.
Los Estados miembros informarán a la Comisión, a la AEVM y a las autoridades competentes de los demás Estados miembros de tales designaciones.
Artículo 33
Facultades de las autoridades competentes
1. A fin de desempeñar sus funciones de conformidad con el presente Reglamento, las autoridades competentes dispondrán de todas las facultades de supervisión e investigación necesarias para el ejercicio de sus funciones. Ejercerán sus facultades de las siguientes formas, indistintamente:
a)
directamente;
b)
en colaboración con otras autoridades;
c)
mediante recurso a los jueces competentes.
2. A fin de desempeñar el cometido que les asigna el presente Reglamento, las autoridades competentes estarán facultadas, de conformidad con el Derecho nacional, para:
a)
obtener acceso a cualquier documento bajo cualquier forma y recibir o realizar una copia del mismo;
b)
requerir información de cualquier persona física o jurídica y, en su caso, convocar e interrogar a una persona física o jurídica para obtener información;
c)
realizar inspecciones in situ con o sin previo aviso;
d)
requerir los registros existentes de comunicaciones telefónicas y tráfico de datos;
e)
exigir el cese de toda práctica que sea contraria a las disposiciones del presente Reglamento;
f)
exigir el bloqueo y/o el secuestro de activos.
3. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 2, letras a) y b), las autoridades competentes estarán facultadas en casos individuales para exigir de una persona física o jurídica que realice una operación con una permuta de cobertura por impago la siguiente información:
a)
una explicación del objeto de la operación y de si su finalidad es cubrir un riesgo u otro, y
b)
datos que demuestren el riesgo subyacente si la operación es para cobertura.
Artículo 34
Secreto profesional
1. Estarán sujetas a la obligación de secreto profesional todas las personas físicas y jurídicas que trabajen o hayan trabajado para la autoridad competente o para cualquier autoridad o persona física o jurídica en la que la autoridad competente haya delegado tareas, incluidos los auditores y expertos contratados por la autoridad competente. La información confidencial amparada por el secreto profesional no podrá revelarse a ninguna persona física o jurídica o autoridad, salvo si tal revelación resulta necesaria en el marco de un procedimiento judicial.
2. Toda la información intercambiada por las autoridades competentes en virtud del presente Reglamento referida a actividades económicas o a las condiciones de las operaciones, así como otros asuntos de tipo económico y personal, se considerará confidencial y estará amparada por el secreto profesional, salvo cuando la autoridad competente declare, en el momento de su comunicación, que la información puede ser revelada o esta revelación resulte necesaria en el marco de un procedimiento judicial.
Artículo 35
Obligación de cooperar
Las autoridades competentes cooperarán cuando resulte necesario o conveniente a efectos de lo previsto en el presente Reglamento. En particular, las autoridades competentes se facilitarán mutuamente y sin dilaciones indebidas la información pertinente para el desempeño de sus funciones con arreglo al presente Reglamento.
Artículo 36
Cooperación con la AEVM
Las autoridades competentes cooperarán con la AEVM a efectos del presente Reglamento, de conformidad con el Reglamento (UE) no 1095/2010.
Las autoridades competentes proporcionarán, sin demora, a la AEVM toda la información necesaria para cumplir sus obligaciones, de conformidad con el Reglamento (UE) no 1095/2010.
Artículo 37
Cooperación en caso de solicitud de inspección in situ o de investigación
1. La autoridad competente de un Estado miembro podrá solicitar la asistencia de la autoridad competente de otro Estado miembro en relación con inspecciones in situ o investigaciones.
La autoridad competente que solicita la asistencia informará a la AEVM de cualquier solicitud con arreglo al párrafo primero. Cuando se trate de una investigación o inspección con repercusiones transfronterizas, la AEVM podrá encargarse de su coordinación, y se encargará de ella si así se lo solicita.
2. Cuando una autoridad competente reciba de la autoridad competente de otro Estado miembro la solicitud de realizar una inspección in situ o una investigación, podrá:
a)
realizar ella misma la inspección in situ o investigación;
b)
permitir a la autoridad competente que haya presentado la solicitud participar en la inspección in situ o investigación;
c)
permitir a la autoridad competente que haya presentado la solicitud realizar ella misma la inspección in situ o investigación;
d)
designar a auditores o expertos para que realicen la inspección in situ o investigación;
e)
compartir tareas específicas relacionadas con las actividades de supervisión con las demás autoridades competentes.
3. La AEVM podrá requerir de las autoridades competentes que lleven a cabo tareas específicas de investigación e inspecciones in situ, cuando las informaciones sean razonablemente necesarias a la AEVM para poder ejercer un poder que le haya sido conferido expresamente en virtud del presente Reglamento.
Artículo 38
Cooperación con terceros países
1. Siempre que sea posible, las autoridades competentes celebrarán convenios de cooperación con las autoridades supervisoras de terceros países, con vistas al intercambio de información con estas últimas, al cumplimiento de las obligaciones derivadas del presente Reglamento en terceros países y a la adopción por sus autoridades supervisoras de medidas similares que completen las adoptadas en virtud del capítulo V. Estos convenios de cooperación asegurarán como mínimo un intercambio eficaz de informaciones que permita a las autoridades competentes de los Estados miembros el desempeño de sus tareas en el marco del presente Reglamento.
Una autoridad competente de un Estado miembro informará a la AEVM y a las autoridades competentes de los demás Estados miembros cuando se proponga celebrar un convenio de este tipo.
2. El convenio de cooperación incluirá disposiciones sobre el intercambio de datos e información necesario para que la autoridad competente pertinente cumpla la obligación establecida en el artículo 16, apartado 2.
3. La AEVM coordinará la elaboración de los convenios de cooperación entre las autoridades competentes y las autoridades supervisoras pertinentes de terceros países. A tal fin, la AEVM elaborará un modelo de documento para los convenios de cooperación que podrán usar las autoridades competentes.
La AEVM coordinará, asimismo, el intercambio entre las autoridades competentes de información recibida de las autoridades supervisoras de terceros países que pueda resultar pertinente a efectos de la adopción de medidas con arreglo al capítulo V.
4. Las autoridades supervisoras celebrarán convenios de cooperación para el intercambio de información con las autoridades supervisoras de terceros países, únicamente si la información revelada goza de una garantía de secreto profesional al menos equivalente a la exigida en virtud del artículo 34. Este intercambio de información se destinará a la realización de las tareas de esas autoridades competentes.
Artículo 39
Transmisión y conservación de datos personales
En lo que respecta a la transmisión de datos personales entre Estados miembros o entre estos y terceros países, los Estados miembros estarán a lo dispuesto en la Directiva 95/46/CE. En relación con la transmisión de datos personales a los Estados miembros o a terceros países por parte de la AEVM, esta se atendrá a lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 45/2001.
Los datos personales a que se refiere el párrafo primero se conservarán durante un período máximo de cinco años.
Artículo 40
Revelación de información a terceros países
Una autoridad competente podrá transmitir datos y análisis de datos a las autoridades supervisoras de terceros países cuando concurran las condiciones previstas en los artículos 25 o 26 de la Directiva 95/46/CE, pero dicha transmisión se efectuará únicamente con carácter puntual. La autoridad competente se cerciorará de que la transmisión es necesaria a efectos de lo previsto en el presente Reglamento. Cualquier transmisión de este tipo se llevará a cabo únicamente si el tercer país garantiza que los datos no se transmitirán a la autoridad supervisora de otro tercer país sin la autorización expresa por escrito de la autoridad competente.
Una autoridad competente revelará información que sea confidencial de conformidad con el artículo 34 y provenga de la autoridad competente de otro Estado miembro, a la autoridad supervisora de un tercer país únicamente si ha obtenido la autorización expresa de la autoridad que haya facilitado la información y, en su caso, si la información se revela exclusivamente a los fines en relación con los cuales la citada autoridad haya otorgado su consentimiento.
Artículo 41
Sanciones
Los Estados miembros establecerán el régimen de sanciones, incluidas medidas administrativas, aplicables en caso de infracción del presente Reglamento, y tomarán todas las medidas necesarias para garantizar su aplicación. Dichas sanciones y medidas administrativas serán efectivas, proporcionadas y disuasorias.
De acuerdo con el Reglamento (UE) no 1095/2010, la AEVM podrá adoptar directrices con miras a garantizar la adopción de un enfoque coherente en relación con las sanciones y medidas administrativas que habrán de establecer los Estados miembros.
Los Estados miembros notificarán a la Comisión y a la AEVM las disposiciones a las que se hace referencia en los párrafos primero y segundo a más tardar el 1 de julio de 2012 y les comunicarán sin demora cualquier modificación posterior que afecte a dichas disposiciones.
La AEVM publicará y actualizará en su sitio web una lista de las sanciones, incluidas medidas administrativas, por Estado miembro.
Los Estados miembros facilitarán a la AEVM anualmente la información agregada referente a todas las sanciones, incluidas medidas administrativas, impuestas. Si una autoridad competente informa al público de la imposición de una sanción, incluidas medidas administrativas, notificará simultáneamente a la AEVM al respecto.
CAPÍTULO VII
ACTOS DELEGADOS
Artículo 42
Ejercicio de la delegación
1. Se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados en las condiciones que se establecen en el presente artículo.
2. Los poderes para adoptar los actos delegados a que se refieren el artículo 2, apartado 2, el artículo 3, apartado 7, el artículo 4, apartado 2, el artículo 5, apartado 4, el artículo 6, apartado 4, el artículo 7, apartado 3, el artículo 17, apartado 2, el artículo 23, apartado 5 y el artículo 30, se otorgan a la Comisión por tiempo indefinido.
3. La delegación de poderes a que se refieren el artículo 2, apartado 2, el artículo 3, apartado 7, el artículo 4, apartado 2, el artículo 5, apartado 4, el artículo 6, apartado 4, el artículo 7, apartado 3, el artículo 17, apartado 2, el artículo 23, apartado 5, y el artículo 30 podrá ser revocada en todo momento por el Parlamento Europeo o por el Consejo. La decisión de revocación pondrá término a la delegación de los poderes que en ella se especifiquen. La decisión de revocación surtirá efecto al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea o en una fecha posterior indicada en la misma. No afectará a la validez de los actos delegados que ya estén en vigor.
4. Tan pronto como la Comisión adopte un acto delegado lo notificará simultáneamente al Parlamento Europeo y al Consejo.
5. Un acto delegado adoptado con arreglo al artículo 2, apartado 2, el artículo 3, apartado 7, el artículo 4, apartado 2, el artículo 5, apartado 4, el artículo 6, apartado 4, el artículo 7, apartado 3, el artículo 17, apartado 2, el artículo 23, apartado 5 y el artículo 30 entrará en vigor si ni el Parlamento Europeo ni el Consejo han formulado objeciones al acto en un período de tres meses después de haber notificado dicho acto al Parlamento Europeo y al Consejo, o bien si tanto el Parlamento Europeo como el Consejo han informado a la Comisión de que no tienen la intención de formular objeciones. El plazo se prorrogará tres meses a iniciativa del Parlamento Europeo o del Consejo.
Artículo 43
Plazo para la adopción de actos delegados
La Comisión adoptará los actos delegados en virtud del artículo 2, apartado 2, el artículo 3, apartado 7, el artículo 4, apartado 2, el artículo 5, apartado 4, el artículo 6, apartado 4, el artículo 7, apartado 3, el artículo 17, apartado 2, el artículo 23, apartado 5 y el artículo 30 antes del 31 de marzo de 2012.
La Comisión podrá prorrogar el plazo contemplado en el párrafo primero por seis meses.
CAPÍTULO VIII
ACTOS DE EJECUCIÓN
Artículo 44
Procedimiento de comité
1. La Comisión estará asistida por el Comité Europeo de Valores, establecido por la Decisión 2001/528/CE de la Comisión (16). Dicho comité será un comité en el sentido del Reglamento (UE) no 182/2011.
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, será de aplicación el artículo 5 del Reglamento (UE) no 182/2011.
CAPÍTULO IX
DISPOSICIONES TRANSITORIAS Y FINALES
Artículo 45
Revisión e informes
A más tardar el 30 de junio de 2013, la Comisión, basándose en sus discusiones con las autoridades competentes y la AEVM, informará al Parlamento Europeo y al Consejo sobre:
a)
la adecuación de los umbrales de notificación y de revelación a que se refieren los artículos 5, 6, 7 y 8;
b)
el impacto de los requisitos particulares de revelación con arreglo al artículo 6, sobre todo en relación con la eficacia y volatilidad de los mercados financieros;
c)
la conveniencia de informar de manera centralizada y directa a la AEVM;
d)
el funcionamiento de las restricciones y los requisitos previstos en los capítulos II y III;
e)
la conveniencia de las restricciones a las permutas de cobertura por impago soberano descubiertas y la conveniencia de imponer cualesquiera otras restricciones o condiciones a las ventas en corto o las permutas de cobertura por impago.
Artículo 46
Disposición transitoria
1. Las medidas vigentes que entren en el ámbito del presente Reglamento y comenzaran a surtir efecto antes del 15 de septiembre de 2010 podrán seguir aplicándose hasta el 1 de julio de 2013, siempre que se notifiquen a la Comisión a más tardar el 24 de abril de 2012.
2. Las operaciones de permuta de cobertura por impago que den lugar a una posición descubierta en una permuta de cobertura por impago soberano concluidas antes del 25 de marzo de 2012 o durante una suspensión de restricciones a las permutas de cobertura por impago soberano descubiertas, de conformidad con el artículo 14, apartado 2, podrán mantenerse hasta la fecha de vencimiento del contrato de permuta de cobertura por impago.
Artículo 47
Personal y recursos de la AEVM
A más tardar el 31 de diciembre de 2012, la AEVM evaluará sus necesidades de personal y recursos derivadas de la asunción de sus poderes y obligaciones de conformidad con el presente Reglamento y presentará un informe al Parlamento Europeo, el Consejo y la Comisión.
Artículo 48
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 1 de noviembre de 2012.
No obstante, el artículo 2, apartado 2, el artículo 3, apartado 7, el artículo 4, apartado 2, el artículo 7, apartado 3, el artículo 9, apartado 5, el artículo 11, apartados 3 y 4, el artículo 12, apartado 2, el artículo 13, apartados 4 y 5, el artículo 16, apartados 3 y 4, el artículo 17, apartado 2, el artículo 23, apartados 5, 7 y 8, y los artículos 30, 42, 43 y 44 serán aplicables a partir del 25 de marzo de 2012.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Estrasburgo, el 14 de marzo de 2012.