РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 18 юни 2010 година
относно защитни мерки във връзка с инфекциозната анемия по конете в Румъния
(нотифицирано под номер C(2010) 3767)
(текст от значение за ЕИП)
(2010/346/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар (1), и по-специално член 10, параграф 4 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Инфекциозната анемия по конете е вирусно заболяване, което засяга единствено животни от семейство Equidae. Инкубационният период обикновено продължава от една до три седмици, но може да стигне до три месеца. Заразените животни са заразни през целия си живот и могат да предадат инфекцията на други еднокопитни. Съществува тенденция заразяването с инфекциозна анемия по конете да стане незабелязано, освен ако при някой от острите клинични пристъпи в периода на виремията не настъпи смърт, поради което вероятността от предаване на болестта е значително по-висока. Местното предаване се осъществява при преноса на кръв от заразено еднокопитно животно при прекъсване на храненето на кръвосмучещи конски мухи, както и при бременност от майката на плода. Основните начини за разпространение на болестта на дълги разстояния е движението на заразени животни и сперма, яйцеклетки и ембриони от тях, както и използването на заразени игли или вливане на кръвни продукти, съдържащи вируса.
(2)
Съгласно приложение А към Директива 90/426/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи движението и вноса от трети страни на еднокопитни животни (2) инфекциозната анемия по конете е болест, която подлежи на задължително обявяване. Освен това в Директива 82/894/ЕИО на Съвета от 21 декември 1982 г. относно обявяване на болестите по животните в рамките на Общността (3) се предвижда, че огнищата на инфекциозна анемия по конете следва да бъдат обявени на Комисията и на останалите държави-членки чрез системата за обявяване на болестите по животните („ADNS“).
(3)
В член 4, параграф 5 от Директива 90/426/ЕИО се предвиждат ограничения относно движението на еднокопитни от стопанства, в които е било потвърдено наличието на инфекциозна анемия по конете, до датата, на която, след като инфектираните животни са били заклани, останалите животни са показали отрицателна реакция на два теста на Когинс.
(4)
За разлика от ситуацията със здравето на животните в други държави-членки, в Румъния инфекциозната анемия по конете е ендемична и не се извършва незабавно клане на заразни еднокопитни. Поради тази причина бе прието Решение 2007/269/ЕО на Комисията от 23 април 2007 г. относно защитните мерки, отнасящи се до инфекциозната анемия по конете в Румъния (4).
(5)
Последните случаи на инфекциозна анемия по конете при еднокопитни за разплод и отглеждане, изпращани от Румъния в други държави-членки, и неотдавна публикуваният резултат от ветеринарна проверка, извършена през 2009 г. от службите на Комисията в посочената държава-членка съгласно член 10 от Директива 90/426/ЕИО (5) обаче показват, че изпълнението, прилагането и наблюдението на Решение 2007/269/ЕО не са достатъчни.
(6)
Предвид търговията с живи еднокопитни и сперма, яйцеклетки и ембриони от тях, ситуацията със заболяването в Румъния представлява риск за здравето на еднокопитните животни в Съюза. Поради това е целесъобразно да се приемат защитни мерки за установяване на специален режим за движението на еднокопитни и търговията с тях и със сперма, яйцеклетки и ембриони от тях, както и с някои кръвни продукти от еднокопитни от Румъния, за да се гарантират здравето на еднокопитните и хуманното отношение към тях в Съюза.
(7)
Заболяването не е разпространено равномерно на територията на Румъния, нито сред различните категории еднокопитни в държавата-членка. Ситуацията позволява прилагането на не толкова стриктни условия за движението на някои регистрирани коне за спортни състезания и надбягвания и следва да позволи в бъдеще да се определят региони, свободни от заболяването.
(8)
Съгласно член 7, параграф 2 от Директива 90/426/ЕИО държавата-членка по местоназначение може по принцип или на ограничена основа да предостави дерогация от някои изисквания по член 4, параграф 5 за всяко животно, носещо специална маркировка, показваща, че то е определено за клане, при условие че здравният сертификат отбелязва тази дерогация. В случай на предоставяне на такава дерогация еднокопитните животни за клане трябва да бъдат транспортирани директно до посочената кланица и да бъдат заклани до пет дни от пристигането им в кланицата.
(9)
В член 12 от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (6) се определят нови изисквания за акредитиране за лаборатории, които извършват анализи на проби, взети по време на официален контрол.
(10)
В приложението към Регламент (ЕО) № 180/2008 на Комисията от 28 февруари 2008 г. относно референтната лаборатория на Общността за болести по еднокопитните, различни от африканската чума по конете (7) са установени функциите, задълженията и процедурите на референтната лаборатория на Общността за болести по еднокопитните по отношение на сътрудничеството с лаборатории, отговарящи за диагностицирането на инфекциозни болести по еднокопитните в държавите-членки. Сред тези функции са насърчаване на хармонизирането на диагностиката и осигуряване на професионална компетентност за тестване в рамките на Съюза чрез организиране и извършване на периодични сравнителни опити и периодичното изпращане на резултатите от тези опити до Комисията, държавите-членки и националните/централните лаборатории. Договорената между Комисията и посочената лаборатория работна програма предвижда първите тестове за професионална компетентност да бъдат извършени през 2010 г.
(11)
При липсата на специални стандарти на Съюза за тестване за инфекциозна анемия по конете следва да се направи позоваване на съответната глава от Наръчника за диагностични тестове и ваксини за сухоземни животни от 2009 г. (Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals 2009) на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE). В тази глава - понастоящем глава 2.5.6, се препоръчва имунодифузия в агаров гел (АГИД) за откриване на инфекциозна анемия по конете, което е точен и надежден тест, освен при някои обстоятелства, описани в наръчника. Следователно, за да се компенсират ограниченията на този тест, в решението следва да се предвидят два теста АГИД за инфекциозна анемия по конете с отрицателна реакция.
(12)
Регламент (ЕО) № 504/2008 на Комисията от 6 юни 2008 г. за прилагане на Директива 90/426/ЕИО и Директива 90/427/ЕИО на Съвета относно методите за идентификация на еднокопитни животни (8) изисква еднокопитните да бъдат идентифицирани чрез идентификационен документ. За да се подсили връзката между идентификационния документ и животното, възрастните коне, предназначени за транспорт от Румъния до други държави-членки, следва да бъдат маркирани чрез инжектиране на електронен транспондер.
(13)
В член 14 от Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции (9) се установяват проверките и другите мерки, свързани с дневника за пътуване, които трябва да бъдат извършени от компетентния орган преди пътуванията с голяма продължителност.
(14)
Изискванията по отношение на сертифицирането за движение и транспортиране на еднокопитни са установени в член 8 от Директива 90/426/ЕИО. За да се подобри проследимостта на регистрирани еднокопитни от области в Румъния, засегнати от инфекциозна анемия по конете, до други държави-членки, предвидената в приложение Б към Директива 90/426/ЕИО атестация следва да бъде заменена със здравен сертификат за животните, съответстващ на условията на приложение В към посочената директива.
(15)
Интегрираната компютризирана ветеринарна експертна система за контрол на търговията („TRACES“), въведена в съответствие с Решение 2004/292/ЕО на Комисията от 30 март 2004 г. относно въвеждането на системата TRACES (10), може да бъде средство за насочването на еднокопитни от Румъния до кланици в други държави-членки.
(16)
Движението на еднокопитни, различни от еднокопитни за клане, от Румъния до други държави-членки следва да не се счита за приключено до потвърждаването на липсата на инфекциозна анемия по конете чрез тест за това заболяване, извършен върху проба, събрана по време на изолацията след пристигане в местоназначението.
(17)
Тъй като засегнатият сектор е напълно осведомен за рисковете, които представлява ситуацията със заболяването в Румъния, целесъобразно е да се позволи на лицата, свързани с движението на еднокопитни от Румъния, да поемат заедно с компетентните органи отговорността и разходите във връзка с такива движения.
(18)
С Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (11), изменена с Регламент (ЕС) № 176/2010 на Комисията (12), се въвеждат изисквания за извършване на тестове за инфекциозна анемия по конете и за кобили донори, от които се събират яйцеклетки или ембриони. Посочените изменения ще се прилагат обаче едва от 1 септември 2010 г. По тази причина, когато се събират яйцеклетки и ембриони от кобили, държани в Румъния, е необходимо към изискванията по отношение на здравето на животните, установени в Решение 95/294/ЕО на Комисията от 24 юли 1995 г. за определяне на образеца на здравен сертификат за търговия с яйцеклетки и ембриони от еднокопитни животни (13), да се добави изискване за тест за инфекциозна анемия по конете.
(19)
Освен това изискванията по отношение на здравето на животните в законодателството на Съюза за кръвни продукти, получени от еднокопитни, в момента са в процес на преразглеждане. Понастоящем в глава V, буква А от приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 3 октомври 2002 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти, непредназначени за консумация от човека (14) са изложени изискванията за серум от еднокопитни.
(20)
С цел постигане на яснота на законодателството на Съюза Решение 2007/269/ЕО следва да бъде отменено и заменено с настоящото решение.
(21)
Въвеждането на преходни условия не е необходимо, тъй като в предвидените мерки се отчита неотдавна приетата румънска програма за ликвидиране на инфекциозната анемия по конете в посочената държава.
(22)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Защитни мерки, приложими за еднокопитни, сперма, яйцеклетки и ембриони от животни от вида еднокопитни и за кръвни продукти, получени от еднокопитни
1. Румъния следва да не изпраща в други държави-членки следните стоки:
а)
еднокопитни от регионите, изброени в приложението;
б)
сперма от животни от вида еднокопитни;
в)
яйцеклетки и ембриони от животни от вида еднокопитни;
г)
кръвни продукти, получени от еднокопитни.
2. Забраната, установена в параграф 1, буква а), не се прилага за еднокопитни от стопанства, разположени извън Румъния, които:
а)
преминават транзитно през Румъния по основни пътища и магистрали; или
б)
са транспортирани през Румъния директно и без прекъсване на тяхното пътуване към кланица за незабавно клане и са придружени от ветеринарно-санитарен сертификат, попълнен в съответствие с образеца, изложен в приложение В към Директива 90/426/ЕИО.
Член 2
Дерогации за движение на еднокопитни от регионите, изброени в приложението, до други държави-членки
1. Чрез дерогация от член 1, параграф 1, буква а) Румъния може да разреши изпращането на пратки еднокопитни до други държави-членки при спазване на следните условия:
а)
еднокопитните от цялата пратка трябва да са били:
i)
изолирани под официален контрол в стопанство, одобрено от компетентния орган като свободно от инфекциозна анемия по конете („одобрено стопанство“); и
ii)
държани на минимално разстояние от всякакви други еднокопитни с по-нисък здравен статус не по-малко от 200 m за срок не по-малко от 90 дни преди датата на изпращане;
б)
всички еднокопитни, включени в пратката, трябва да са били подложени на имунодифузионен тест в агаров гел (АГИД) за инфекциозна анемия по конете, извършен върху две кръвни проби, взети през интервал от 90 дни, като са показали отрицателна реакция; втората проба трябва да бъде взета в рамките на 10 дни преди датата на изпращане на пратката от одобреното стопанство; тестът АГИД трябва да отговаря на критериите, установени в съответната глава от Наръчника за диагностични тестове и ваксини за сухоземни животни от 2009 г. (Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals 2009) на Световната организация за здравеопазване на животните (OIE) (наричан по-долу „наръчникът“);
в)
превозвачът трябва да документира взетите мерки за гарантиране на факта, че еднокопитните, включени в пратката, са изпратени от одобреното стопанство директно до местоназначението, без да преминават през пазар или събирателен пункт;
г)
в случай че пратката включва регистрирани еднокопитни или еднокопитни за разплод и отглеждане, всички останали еднокопитни, които се намират в одобреното стопанство по време на изолационния период, посочен в буква а), подточка i), трябва да са показали отрицателна реакция на теста АГИД, извършен върху кръвни проби, взети преди преместването им от стопанството през изолационния период или в рамките на 10 дни преди датата на изпращане на пратката от одобреното стопанство;
д)
всички еднокопитни, включени в пратката, трябва да бъдат маркирани чрез имплантиране на електронен транспондер и идентифицирани чрез единния идентификационен документ за еднокопитни или паспорт, предвиден в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 504/2008, в който трябва да бъдат посочени:
i)
номерът, който се появява при прочитане на имплантирания електронен транспондер - в раздел I, част А, точка 5 от посочения документ;
ii)
тестът АГИД, предвиден в букви б) и г) от настоящия параграф, и резултатите от тях - в раздел VII от посочения документ;
е)
проверките относно дневника на пътуването, извършени в съответствие с член 14, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1/2005, трябва да бъдат задоволителни и да не изискват изпращане на подробности на контролен пункт, намиращ се в транзитна държава-членка, в съответствие с член 14, параграф 1, буква г) от посочения регламент;
ж)
еднокопитните, включени в пратката, трябва да бъдат придружени от надлежно попълнен ветеринарно-санитарен сертификат в съответствие с образеца, изложен в приложение В към Директива 90/426/ЕИО, в който трябва да е посочено местоназначението и да бъде изписан следният допълнителен текст:
„Еднокопитни, изпратени в съответствие с Решение 2010/346/ЕС на Комисията (15)
2. Чрез дерогация от параграф 1, буква б) първият тест АГИД, извършен върху проби, взети не по-малко от 90 дни преди изпращане, може да не се изисква при следните условия:
а)
държавата-членка по местоназначение е предоставила такава дерогация по силата на мерките, предвидени в член 7, параграф 2 от Директива 90/426/ЕИО; или
б)
еднокопитните са предназначени за директен превоз до кланицата и са събрани в одобрено стопанство от стопанства, сертифицирани като свободни от инфекциозна анемия по конете в съответствие с действащата национална програма за контрол на инфекциозната анемия по конете.
Член 3
Дерогация от движението на еднокопитни от регионите, изброени в приложението, до други държави-членки по отношение на регистрираните коне, участващи в определени спортни състезания и прояви
Чрез дерогация от член 2, параграф 1, букви а), б), в), г) и е) Румъния може да разреши изпращането на пратки регистрирани коне до други държави-членки за участие в спортни състезания, организирани под егидата на Международната федерация по конен спорт, или в големи международни прояви по конни надбягвания, при условие че са спазени следните условия:
а)
конете трябва да са били подложени на тест АГИД върху кръвна проба, взета в рамките на 10 дни преди датата на изпращане от одобреното стопанство, и да са показали отрицателен резултат в съответствие с критериите, установени в наръчника;
б)
всички еднокопитни в одобреното стопанство и в периметър от 200 m около него са били подложени на тест АГИД върху кръвна проба, взета между 90 и 180 дни преди планираната дата на движение, и са показали отрицателна реакция;
в)
условията, предвидени в член 2, параграф 1, букви д) и ж).
Член 4
Ограничения в случай на положителна реакция при тест АГИД
При положителна реакция на който и да било от тестовете АГИД, предвидени в член 2, параграф 1, букви б) и г) и член 3, буква а) от настоящото решение, цялото одобрено стопанство се поставя под ограничение за движение до изпълнение на мерките, предвидени в член 4, параграф 5, буква а), трето тире от Директива 90/426/ЕИО.
Член 5
Дерогации за замразена сперма, яйцеклетки и ембриони от вида еднокопитни и кръвни продукти, получени от еднокопитни
1. Чрез дерогация от член 1, параграф 1, буква б) Румъния може да разреши изпращането до други държави-членки на замразена сперма от еднокопитни, при условие че са спазени изискванията от глава II, раздел I, точка 1.6, буква в) и точки 1.7 и 1.8 от приложение Г към Директива 92/65/ЕИО.
2. Чрез дерогация от член 1, параграф 1, буква в) Румъния може да разреши изпращането до други държави-членки на замразени ембриони, събрани от кобили донори, които са били подложени на тест АГИД върху кръвни проби, взети през интервал от 90 дни, и са показали отрицателна реакция; втората проба трябва да е взета между 30 и 45 дни след датата на събиране на ембрионите.
3. Пратките от замразена сперма или ембриони, посочени в параграфи 1 и 2, се придружават от ветеринарно-санитарен сертификат, установен за посочената пратка в съответствие с член 11, параграф 5 от Директива 92/65/ЕИО, като в тях е изписан следният допълнителен текст:
„Сперма/ембриони (излишното да се заличи) от вида еднокопитни, изпратени в съответствие с Решение 2010/346/ЕС на Комисията (16)
4. Чрез дерогация от член 1, параграф 1, буква г) Румъния може да разреши изпращането до други държави-членки на серум от еднокопитни, при условие че са спазени изискванията от глава V, раздел А от приложение VIII към Регламент (ЕО) № 1774/2002.
Член 6
Допълнителни задължения на Румъния
Румъния гарантира, че:
а)
наименованието и географското местоположение на одобрените стопанства, както и името и длъжността на официалния ветеринарен лекар, отговарящ за одобреното стопанство и за подписването на ветеринарно-санитарния сертификат, посочен в член 2, параграф 1, буква ж) и член 5, параграф 3, са съобщени на Комисията и на останалите държави-членки;
б)
официалната лаборатория, в която се извършват тестовете АГИД, предвидени в член 2, параграф 1, букви б) и г) и член 3:
i)
отговаря на изискванията на член 12 от Регламент (ЕО) № 882/2004;
ii)
до 31 декември 2010 г. и всяка година след това преминава годишно тестване за професионална компетентност в сътрудничество с референтната лаборатория на Европейския съюз за болести по еднокопитните, различни от африканската чума по конете;
в)
в официалната лаборатория, посочена в буква б), за всеки тест АГИД, извършен в рамките на 10 дни от датата на изпращане в съответствие с член 2, параграф 1, букви б) и г) и член 3, се съхраняват резервни кръвни проби за срок от минимум 90 дни, освен ако:
i)
смъртта на животното е обявена в съответствие с член 19 от Регламент (ЕО) № 504/2008; или
ii)
преди изтичане на 90-дневния срок е докладвано за отрицателна реакция при теста АГИД, посочен в член 7, параграф 1, буква б);
г)
движението е обявено предварително на местоназначението чрез TRACES минимум 36 часа преди часа на пристигане.
Член 7
Задължения на държавите-членки по местоназначение
1. Държавите-членки по местоназначение гарантират, че когато в съответствие с член 6, буква г) движението на еднокопитните, посочени в член 2, параграф 1, буква б), е обявено предварително, при пристигането им на местоназначението еднокопитните:
а)
биват заколвани в срок не повече от 72 часа от часа на пристигане в кланицата, обявена на компетентните органи чрез TRACES; 10 % от пратките, които пристигат в кланицата в съответствие с настоящото решение, трябва да бъдат подложени на тестване с АГИД след тяхното пристигане; или
б)
се изолират под официален ветеринарен контрол в стопанството по местоназначение, отбелязано във ветеринарно-санитарния сертификат, посочен в член 2, параграф 1, буква ж), за не по-малко от 30 дни и на разстояние не по-малко от 200 m от всякакви други еднокопитни или при условия, защитени от насекоми и зараза, и са подложени на тест АГИД върху кръвна проба, взета не по-рано от 28 дни след датата на започване на изолационния период, на който са показали отрицателна реакция.
2. Без да се накърняват разпоредбите на член 1, параграф 1, буква б), държавите-членки трябва да гарантират, че в срок 90 дни от датата на пристигане на посочените в член 2, параграф 1, буква б) еднокопитни в стопанството по местоназначение, посочено в параграф 1, буква б) от настоящия член, еднокопитните могат да бъдат изпращани от посоченото стопанство до друга държава-членка единствено при условие че:
а)
са били подложени на тест АГИД върху кръвна проба, взета в рамките на 10 дни преди датата на изпращане, и са показали отрицателна реакция; и
б)
са придружени от надлежно попълнен ветеринарно-санитарен сертификат в съответствие с образеца, изложен в приложение В към Директива 90/426/ЕИО.
Член 8
Задължения за докладване
Съгласно настоящото решение държавите-членки, участващи в търговията с еднокопитни и със сперма, яйцеклетки и ембриони от тях, докладват на Комисията и на останалите държави-членки редовно, но не по-рядко от веднъж на всеки 3 месеца, в рамките на заседанията на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.
Член 9
Разходи за административни процедури
1. Румъния взема необходимите мерки, включително, когато е необходимо, правни мерки, за да гарантира, че разходите за всички допълнителни административни процедури, включително всички необходими лабораторни тестове или допълнителни изследвания, свързани с движението на пратки еднокопитни, сперма, яйцеклетки и ембриони от тях и серум, получен от еднокопитни от посочената държава-членка в съответствие с членове 2, 3 и 5, се поемат изцяло от изпращача на еднокопитните или на продуктите от тях.
2. Държавите-членки по местоназначение вземат необходимите мерки, включително, когато е необходимо, правни мерки, за да гарантират, че разходите за всички допълнителни административни процедури, включително всички необходими лабораторни тестове или допълнителни изследвания до изпълнението на предвидените в член 7 мерки, свързани с движението на еднокопитни от Румъния в съответствие с членове 2 и 3, се поемат изцяло от получателя на еднокопитните.
Член 10
Отмяна
Решение 2007/269/ЕО се отменя.
Член 11
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 18 юни 2010 година.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 18 de junio de 2010
por la que se establecen medidas de protección contra la anemia infecciosa equina en Rumanía
[notificada con el número C(2010) 3767]
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2010/346/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 90/425/CEE del Consejo, de 26 de junio de 1990, relativa a los controles veterinarios y zootécnicos aplicables en los intercambios intracomunitarios de determinados animales vivos y productos con vistas a la realización del mercado interior (1), y, en particular, su artículo 10, apartado 4,
Considerando lo siguiente:
(1)
La anemia infecciosa equina es una infección vírica que afecta solamente a animales de la familia Equidae. Su período de incubación suele ser de una a tres semanas, pero puede llegar a ser de tres meses. Los équidos infectados siguen siendo contagiosos de por vida y pueden transmitir la infección a otros équidos. Si no causa la muerte en uno de los accesos virémicos, la anemia infecciosa equina tiende a ser asintomática, lo que aumenta mucho la probabilidad de transmisión. La transmisión local se produce por transferencia de la sangre de un equino infectado mediante la alimentación interrumpida de tábanos hematófagos, o por infección intrauterina del feto. La vía principal de propagación a distancia de la enfermedad es el desplazamiento de animales infectados o de su esperma, óvulos y embriones, y el uso de agujas contaminadas o infusión intravenosa de productos sanguíneos que contienen el virus.
(2)
La anemia infecciosa equina es una enfermedad de declaración obligatoria de conformidad con el anexo A de la Directiva 90/426/CEE del Consejo, de 26 de junio de 1990, relativa a las condiciones de policía sanitaria que regulan los movimientos de équidos y las importaciones de équidos procedentes de terceros países (2). Además, la Directiva 82/894/CEE del Consejo, de 21 de diciembre de 1982, relativa a la notificación de las enfermedades de los animales en la Comunidad (3), establece que los focos de anemia infecciosa equina deben notificarse a la Comisión y a los demás Estados miembros mediante el sistema de notificación de las enfermedades de animales (ADNS).
(3)
En el artículo 4, apartado 5, de la Directiva 90/426/CEE se establecen restricciones relativas al desplazamiento de los équidos procedentes de las explotaciones donde se haya confirmado la presencia de anemia infecciosa equina hasta que, tras el sacrificio de los équidos infectados, los animales restantes hayan reaccionado negativamente a dos pruebas de Coggins.
(4)
A diferencia de otros Estados miembros, la anemia infecciosa equina es endémica en Rumanía, donde no se procede al sacrificio inmediato de los équidos infecciosos. Por esa razón se adoptó la Decisión 2007/269/CE de la Comisión, de 23 de abril de 2007, por la que se establecen medidas de protección contra la anemia infecciosa equina en Rumanía (4).
(5)
Sin embargo, los casos recientes de anemia infecciosa en équidos de cría y producción procedentes de Rumanía enviados a otros Estados miembros, y el resultado recientemente publicado de una inspección veterinaria realizada por la Comisión en 2009 en ese Estado miembro de conformidad con el artículo 10 de la Directiva 90/426/CEE (5), indican que la aplicación y el seguimiento de la Decisión 2007/269/CE son insuficientes.
(6)
Habida cuenta de los intercambios comerciales de équidos vivos, su esperma, óvulos y embriones, la situación de la enfermedad en Rumanía entraña un riesgo sanitario para los équidos en la Unión. Conviene, por tanto, adoptar medidas de protección estableciendo un régimen específico para los desplazamientos e intercambios comerciales de los équidos, de su esperma, sus óvulos y embriones, y de determinados productos sanguíneos de équidos procedentes de Rumanía, con el fin de proteger la salud y el bienestar de los équidos en la Unión.
(7)
La prevalencia de la enfermedad no es homogénea en Rumanía ni entre diversas categorías de équidos de ese Estado miembro, lo cual permite aplicar condiciones menos rigurosas al desplazamiento de determinados caballos registrados para competición y carreras, como también hará posible en el futuro establecer zonas indemnes de la enfermedad.
(8)
De conformidad con el artículo 7, apartado 2, de la Directiva 90/426/CEE, el Estado miembro de destino puede, de manera general o limitada, conceder una dispensa a determinados requisitos del artículo 4, apartado 5, siempre que el animal lleve una marca especial que indique que está destinado al sacrificio y que la mención de dicha dispensa figure en el certificado sanitario. Si se concede dicha dispensa, los équidos de abasto deben ser conducidos directamente al matadero designado para ser sacrificados en un plazo que no supere cinco días a partir de la llegada al matadero.
(9)
El artículo 12 del Reglamento (CE) no 882/2004 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 29 de abril de 2004, sobre los controles oficiales efectuados para garantizar la verificación del cumplimiento de la legislación en materia de piensos y alimentos y la normativa sobre salud animal y bienestar de los animales (6), establece los requisitos de acreditación de los laboratorios que pueden realizar el análisis de las muestras tomadas en los controles oficiales.
(10)
El anexo al Reglamento (CE) no 180/2008 de la Comisión, de 28 de febrero de 2008, relativo al laboratorio comunitario de referencia para enfermedades de los équidos distintas de la peste equina africana (7), establece las funciones, tareas y procedimientos de colaboración del laboratorio de referencia de la Unión con los laboratorios encargados del diagnóstico de las enfermedades infecciosas de los équidos en los Estados miembros. Entre dichas funciones está la de fomentar la armonización del diagnóstico y garantizar la calidad de las pruebas dentro de la Unión, organizando y realizando pruebas comparativas periódicas y comunicando periódicamente los resultados de tales pruebas a la Comisión, los Estados miembros y los laboratorios nacionales o centrales. El programa de trabajo acordado entre la Comisión y dicho laboratorio estipula que las primeras pruebas de calidad relativas a la anemia infecciosa equina deben tener lugar en 2010.
(11)
A falta de normas específicas de la Unión en cuanto a la detección de la anemia infecciosa equina, la referencia debe ser el capítulo pertinente del Manual de Pruebas de Diagnóstico y Vacunas para los Animales Terrestres, edición de 2009, de la Organización Mundial de Sanidad Animal (OIE). Ese capítulo, que es actualmente el capítulo 2.5.6, preconiza la detección de la anemia infecciosa equina mediante inmunodifusión en gel de agar, prueba que es exacta y fiable excepto en ciertas circunstancias que el manual especifica. Por ello procede, para compensar las limitaciones de la prueba, establecer mediante la presente Decisión la realización de dos pruebas de inmunodifusión en gel de agar con resultados negativos frente a la anemia infecciosa equina.
(12)
El Reglamento (CE) no 504/2008 de la Comisión, de 6 de junio de 2008, por el que se aplican las Directivas 90/426/CEE y 90/427/CEE por lo que se refiere a los métodos de identificación de los équidos (8), establece que los équidos sean identificados mediante un documento de identificación. Para reforzar la relación entre el documento de identificación y el animal, los caballos adultos destinados a ser transportados de Rumanía a otros Estados miembros deben ser marcados mediante inyección de un transpondedor electrónico.
(13)
El artículo 14 del Reglamento (CE) no 1/2005 del Consejo, de 22 de diciembre de 2004, relativo a la protección de los animales durante el transporte y las operaciones conexas (9), establece los controles y demás medidas enumeradas con el cuaderno de a bordo u hoja de ruta que deben efectuar las autoridades competentes antes de los viajes largos.
(14)
Los requisitos de certificación para el desplazamiento y transporte de équidos se establecen en el artículo 8 de la Directiva 90/426/CEE. Para aumentar la trazabilidad de los équidos registrados procedentes de las zonas de Rumanía afectadas por la anemia infecciosa equina y trasladados a otros Estados miembros, el certificado previsto en el anexo B de la Directiva 90/426/CEE debe reemplazarse por un certificado sanitario establecido conforme al modelo previsto en el anexo C de dicha Directiva.
(15)
El sistema informático veterinario integrado «Traces», introducido por la Decisión 2004/292/CE de la Comisión, de 30 de marzo de 2004, relativa a la aplicación del sistema Traces (10), puede ser práctico para «canalizar» équidos procedentes de Rumanía a mataderos en otros Estados miembros.
(16)
El desplazamiento de équidos, excepto de los destinados al sacrificio, de Rumanía a otros Estados miembros no debe considerarse finalizado hasta haber realizado una prueba de anemia infecciosa equina en una muestra recogida durante la cuarentena posterior a la llegada al lugar del destino, que confirme la ausencia de la enfermedad.
(17)
El sector afectado es plenamente consciente de los riesgos que plantea la situación de la enfermedad en Rumanía, por lo que procede permitir que los implicados en el desplazamiento de équidos de Rumanía compartan con las autoridades competentes la responsabilidad y los costes relativos a tales desplazamientos.
(18)
La Directiva 92/65/CEE del Consejo, de 13 de julio de 1992, por la que se establecen las condiciones de policía sanitaria aplicables a los intercambios y las importaciones en la Comunidad de animales, esperma, óvulos y embriones no sometidos, con respecto a estas condiciones, a las normativas comunitarias específicas a que se refiere la sección I del anexo A de la Directiva 90/425/CEE (11), modificada por el Reglamento (UE) no 176/2010 de la Comisión (12), estableció la obligatoriedad de realizar pruebas de anemia infecciosa equina también a las yeguas donantes de las cuales se recogen óvulos o embriones. Dado que dichas modificaciones solo son aplicables a partir del 1 de septiembre de 2010, en los casos en que se recogen óvulos o embriones de yeguas que se encuentran en Rumanía, es preciso complementar los requisitos sanitarios establecidos en la Decisión 95/294/CE de la Comisión, de 24 de julio de 1995, por la que se establece el modelo de certificado sanitario para el comercio de óvulos y embriones de la especie equina (13), con la obligatoriedad de realizar pruebas de anemia infecciosa equina.
(19)
También se están revisando los requisitos de sanidad veterinaria de la legislación de la Unión en lo relativo a los productos sanguíneos de équidos. Actualmente, el Reglamento (CE) no 1774/2002 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 3 de octubre de 2002, por el que se establecen las normas sanitarias aplicables a los subproductos animales no destinados al consumo humano (14), establece, en su anexo VIII, capítulo V, apartado A, las condiciones aplicables al suero de équidos.
(20)
En aras de la claridad de la legislación de la Unión, conviene derogar la Decisión 2007/269/CE y sustituirla por la presente Decisión.
(21)
No es preciso introducir condiciones transitorias, pues las medidas previstas ya tienen en cuenta el programa recientemente adoptado por Rumanía para erradicar la anemia infecciosa equina en su territorio.
(22)
Las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Medidas de protección aplicables a los équidos, al esperma, óvulos y embriones de la especie equina y a productos sanguíneos de équidos
1. Rumanía no enviará los siguientes productos a otros Estados miembros:
a)
équidos de las regiones enumeradas en el anexo;
b)
esperma de la especie equina;
c)
óvulos y embriones de la especie equina;
d)
productos sanguíneos de équidos.
2. La prohibición establecida en el apartado 1, letra a), no se aplicará a los équidos de explotaciones situadas fuera de Rumanía
a)
que atraviesen Rumanía por autopistas y carreteras principales, o
b)
que sean transportados a través de Rumanía, directamente y sin interrumpir el viaje, a un matadero para su sacrificio inmediato y vayan acompañados de un certificado zoosanitario elaborado con arreglo al modelo establecido en el anexo C de la Directiva 90/426/CEE.
Artículo 2
Excepciones relativas al envío de équidos de las regiones enumeradas en el anexo a otros Estados miembros
1. No obstante lo dispuesto en el artículo 1, apartado 1, letra a), Rumanía podrá autorizar el envío de équidos a otros Estados miembros, que estará sujeto al cumplimiento de las siguientes condiciones:
a)
todo el envío de équidos deberá:
i)
haberse mantenido aislado, bajo control oficial, en una explotación considerada por la autoridad competente indemne de anemia infecciosa equina («explotación autorizada»), así como
ii)
haberse mantenido a una distancia mínima de 200 m de otros équidos cuya calificación sanitaria sea inferior, durante un mínimo de 90 días antes de la fecha de su envío;
b)
todos los équidos del envío deberán haber dado negativo a dos pruebas de inmunodifusión en gel de agar realizadas con muestras de sangre recogidas a 90 días de intervalo; la segunda muestra deberá haberse recogido en los diez días previos a la salida del envío desde la explotación autorizada; la prueba de inmunodifusión en gel de agar debe cumplir los criterios establecidos en el correspondiente capítulo del Manual de Pruebas de Diagnóstico y Vacunas para los Animales Terrestres, edición de 2009, de la Organización Mundial de Sanidad Animal (OIE);
c)
el transportista deberá documentar las medidas que se han tomado para garantizar que los équidos del envío salgan directamente de la explotación autorizada al lugar de destino sin transitar por un mercado o un centro de agrupamiento;
d)
si forman parte del envío équidos registrados o équidos de cría y producción, los demás équidos presentes en la explotación autorizada durante el período de aislamiento mencionado en la letra a), inciso i), deberán haber dado negativo a la prueba de inmunodifusión en gel de agar realizada con muestras de sangre recogidas, bien antes de dejar la explotación, durante la cuarentena, o bien en los diez días previos a la salida del envío desde la explotación autorizada;
e)
todos los équidos del envío deberán llevar implantado un transpondedor electrónico e ir identificados mediante el documento de identificación único de équidos o pasaporte establecido en el artículo 5, apartado 1, del Reglamento (CE) no 504/2008, que contendrá la información siguiente:
i)
en la sección I, parte A, punto 5, del documento, los dígitos del código del transpondedor electrónico implantado,
ii)
en la sección VII del documento, los resultados de la prueba de inmunodifusión en gel de agar establecida en las letras b) y d) del presente apartado;
f)
los controles del registro del viaje efectuados de conformidad con el artículo 14, apartado 1, letra a), del Reglamento (CE) no 1/2005 deberán ser satisfactorios y no requerir el envío de los detalles a un puesto de control de un Estado miembro de tránsito, de conformidad con el artículo 14, apartado 1, letra d), de dicho Reglamento;
g)
los équidos del envío deberán ir acompañados de un certificado zoosanitario debidamente cumplimentado y elaborado con arreglo al modelo establecido en el anexo C de la Directiva 90/426/CEE, en el que figurará el lugar de destino y la siguiente frase:
«Équidos enviados de conformidad con la Decisión 2010/346/UE de la Comisión (15).
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, letra b), la primera prueba de inmunodifusión en gel de agar de las que deben realizarse con muestras recogidas al menos 90 días antes del envío podrá no ser obligatoria en las siguientes condiciones:
a)
si el Estado miembro de destino ha concedido tal excepción en aplicación de las medidas establecidas en el artículo 7, apartado 2, de la Directiva 90/426/CEE, o
b)
si los équidos están destinados al transporte directo al matadero y se han agrupado en la explotación autorizada provenientes de explotaciones certificadas indemnes de anemia infecciosa equina, de conformidad con el programa nacional vigente de control de la enfermedad.
Artículo 3
Excepciones relativas al envío de équidos de las regiones enumeradas en el anexo a otros Estados miembros por lo que se refiere a caballos registrados para participar en determinados concursos y acontecimientos
No obstante lo dispuesto en el artículo 2, apartado 1, letras a), b), c), d) y f), Rumanía podrá autorizar el envío a otros Estados miembros de caballos registrados que participen en competiciones organizadas por la Federación Ecuestre Internacional (FEI), o en las principales carreras internacionales de caballos, envío que estará sujeto al cumplimiento de las siguientes condiciones:
a)
los caballos deberán haber dado negativo a la prueba de inmunodifusión en gel de agar, según los criterios del Manual de Pruebas de Diagnóstico y Vacunas para los Animales Terrestres, realizada con una muestra de sangre recogida en los diez días previos a la salida del envío desde la explotación autorizada;
b)
todos los équidos de la explotación autorizada y en un perímetro de 200 m alrededor de la misma deberán haber dado negativo a la prueba de inmunodifusión en gel de agar realizada con una muestra de sangre recogida entre 90 y 180 días antes de la fecha del envío previsto;
c)
las establecidas en el artículo 2, apartado 1, letras e) y g).
Artículo 4
Restricciones en caso de resultado positivo de la prueba de inmunodifusión en gel de agar
En caso de resultado positivo a una de las pruebas de inmunodifusión en gel de agar previstas en el artículo 2, apartado 1, letras b) y d), y en el artículo 3, letra a), de la presente Decisión, toda la explotación autorizada deberá someterse a una restricción oficial de circulación hasta que se hayan cumplido las disposiciones del artículo 4, apartado 5, letra a), tercer guión, de la Directiva 90/426/CEE.
Artículo 5
Excepciones relativas a esperma, óvulos y embriones congelados de la especie equina y a productos sanguíneos de équidos
1. No obstante lo dispuesto en el artículo 1, apartado 1, letra b), Rumanía podrá autorizar el envío a otros Estados miembros de esperma congelado de équidos que cumpla lo establecido en el anexo D, capítulo II, parte I, punto 1.6, letra c), punto 1.7 y punto 1.8, del Reglamento (UE) no 176/2010.
2. No obstante lo dispuesto en el artículo 1, apartado 1, letra c), Rumanía podrá autorizar el envío a otros Estados miembros de embriones congelados recogidos de yeguas donantes que hayan dado negativo a dos pruebas de inmunodifusión en gel de agar realizadas con muestras de sangre recogidas a 90 días de intervalo; la segunda muestra se habrá obtenido entre 30 y 45 días después de la fecha de recogida de los embriones.
3. Los envíos de esperma o embriones congelados mencionados en los apartados 1 y 2 irán acompañados de un certificado zoosanitario expedido para el envío en cuestión de conformidad con el artículo 11, apartado 5, de la Directiva 92/65/CEE del Consejo, en el que figurará la siguiente frase:
«Envío de esperma/embriones (táchese lo que no proceda) de la especie equina, de conformidad con la Decisión 2010/346/UE de la Comisión (16).
4. No obstante lo dispuesto en el artículo 1, apartado 1, letra d), Rumanía podrá autorizar el envío a otros Estados miembros de suero de équidos que cumpla lo establecido en el anexo VIII, capítulo V, parte A, del Reglamento (CE) no 1774/2002.
Artículo 6
Obligaciones adicionales de Rumanía
Rumanía velará por que:
a)
se comuniquen a la Comisión y a los demás Estados miembros el nombre y la ubicación de las explotaciones autorizadas, el nombre y el cargo del veterinario oficial responsable de cada explotación autorizada y firmante del certificado zoosanitario mencionado en el artículo 2, apartado 1, letra g), y en el artículo 5, apartado 3;
b)
el laboratorio oficial que lleva a cabo las pruebas de inmunodifusión en gel de agar contempladas en el artículo 2, apartado 1, letras b) y d), y en el artículo 3:
i)
cumpla lo establecido en el artículo 12 del Reglamento (CE) no 882/2004,
ii)
se someta antes del 31 de diciembre de 2010, y ulteriormente cada año, a una prueba anual de aptitud, en colaboración con el laboratorio de referencia de la Unión Europea para enfermedades de los équidos distintas de la peste equina africana;
c)
en el laboratorio oficial mencionado en la letra b) se conserven por duplicado, durante 90 días como mínimo, muestras de sangre de cada prueba de inmunodifusión en gel de agar realizada en los diez días previos a la salida del envío, de conformidad con el artículo 2, apartado 1, letras b) y d), y con el artículo 3, a menos que:
i)
se haya notificado la muerte del animal en cuestión, de conformidad con el artículo 19 del Reglamento (CE) no 504/2008, o
ii)
se haya notificado el resultado negativo de la prueba de inmunodifusión en gel de agar mencionada en el artículo 7, apartado 1, letra b), antes de transcurridos dichos 90 días;
d)
se notifique mediante TRACES, al menos 36 horas antes de la llegada, el envío al lugar del destino.
Artículo 7
Obligaciones del Estado miembro de destino
1. El Estado miembro de destino velará por que, cuando el envío de équidos mencionado en el artículo 2, apartado 1, letra b), se haya notificado de conformidad con el artículo 6, letra d), en cuanto los équidos lleguen al lugar del destino:
a)
sean sacrificados antes de transcurridas 72 horas desde su llegada al matadero notificado a las autoridades competentes mediante TRACES; el 10 % de los envíos que llegan al matadero de conformidad con la presente Decisión deberá someterse a la prueba de inmunodifusión en gel de agar posterior a la llegada, o
b)
permanezcan aislados, bajo control veterinario oficial, en la explotación de destino indicada en el certificado zoosanitario mencionado en el artículo 2, apartado 1, letra g), durante al menos 30 días, y a una distancia mínima de 200 m de otros équidos, o en condiciones que los protejan de los vectores, y den negativo a una prueba de inmunodifusión en gel de agar realizada con una muestra de sangre recogida no antes de 28 días contados desde el comienzo de la cuarentena.
2. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 1, apartado 1, letra b), el Estado miembro velará por que en los 90 días siguientes al de la llegada de los équidos mencionados en el artículo 2, apartado 1, letra b), a la explotación de destino mencionada en el apartado 1, letra b), del presente artículo, los équidos solo puedan enviarse de esa explotación a otro Estado miembro si:
a)
han dado negativo a una prueba de inmunodifusión en gel de agar realizada con una muestra de sangre recogida en los diez días previos a la salida del envío, así como
b)
van acompañados de un certificado zoosanitario debidamente cumplimentado y elaborado con arreglo al modelo establecido en el anexo C de la Directiva 90/426/CEE.
Artículo 8
Obligaciones en materia de información
De conformidad con la presente Decisión, los Estados miembros afectados por el comercio de équidos y de su esperma, óvulos y embriones informarán periódicamente, al menos cada tres meses, a la Comisión y a los demás Estados miembros en las reuniones del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
Artículo 9
Coste de los procedimientos administrativos
1. Rumanía tomará las medidas necesarias, incluidas, en su caso, las disposiciones legales, a fin de garantizar que los costes de los procedimientos administrativos adicionales, incluidas las pruebas de laboratorio o investigación de seguimiento necesarias, relacionados con las importaciones de équidos, esperma, óvulos, embriones y suero de équidos procedentes de ese Estado miembro de conformidad con los artículos 2, 3 y 5, sean sufragados en su totalidad por el expedidor de los mismos.
2. El Estado miembro de destino tomará las medidas necesarias, incluidas, en su caso, las disposiciones legales, a fin de garantizar que los costes de los procedimientos administrativos adicionales, incluidas las pruebas de laboratorio o investigación de seguimiento necesarias hasta que se hayan cumplido las disposiciones del artículo 7, relacionados con el envío de équidos de Rumanía de conformidad con los artículos 2 y 3, sean sufragados en su totalidad por el destinatario de los mismos.
Artículo 10
Derogación
Queda derogada la Decisión 2007/269/CE.
Artículo 11
Destinatarios
Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 18 de junio de 2010.