РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 749/2011 НА КОМИСИЯТА
от 29 юли 2011 година
за изменение на Регламент (ЕС) № 142/2011 на Комисията за прилагане на Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1774/2002 (1), и по-специално член 5, параграф 2, член 15, параграф 1, буква в), член 15, параграф 1, втора алинея, член 20, параграфи 10 и 11, член 41, параграф 3, първа и трета алинея, член 42, параграф 2 и член 45, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1069/2009 се установяват правила по отношение на страничните животински продукти и производните продукти във връзка с опазването на общественото здраве и здравето на животните, за да се предотвратят и сведат до минимум рисковете за общественото здраве и здравето на животните, произтичащи от тези продукти. В регламента се предвижда също определянето на крайна точка в производствената верига на някои производни продукти, след която за тях повече не се прилагат изискванията на същия регламент.
(2)
С Регламент (ЕС) № 142/2011 на Комисията от 25 февруари 2011 г., за прилагане на Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за прилагане на Директива 97/78/ЕО на Съвета по отношение на някои проби и артикули, освободени от ветеринарни проверки на границата съгласно посочената директива (2), се определят правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1069/2009, включително правила за определяне на крайни точки за някои производни продукти.
(3)
Дания подаде искане да бъде определена крайна точка за рибно масло, което се използва за производството на лекарствени продукти. Тъй като такова рибно масло се получава от материал от категория 3 и се преработва при спазването на строги правила, следва да се определи крайна точка за това масло. Поради това член 3 от Регламент (ЕС) № 142/2011 и приложение XIII към същия регламент следва да бъдат съответно изменени.
(4)
Регламент (ЕС) № 142/2011 съдържа разпоредбите, въведени за изпълнение на Регламент (ЕО) № 1774/2002 и на Решение 2003/324/ЕО на Комисията (3), по-специално разпоредбите, позволяващи на Естония, Латвия и Финландия храненето на определени видове животни с ценна кожа с преработен животински протеин, получен от тела или части от тела на животни от същия вид, по-конкретно лисици. Приложение II следва да бъде изменено, за да се позволи храненето с такъв материал на двата най-често отглеждани вида, червена лисица (Vulpes vulpes), понастоящем фигуриращ в регламента, и полярна лисица (Alopex lagopus), тъй като Решение 2003/324/ЕО на Комисията беше отменено с Регламент (ЕС) № 142/2011.
(5)
С Регламент (ЕО) № 1069/2009 се установяват определени правила за стерилизацията под налягане и се предвижда приемането на мерки за прилагане във връзка с други методи на преработка, които трябва да се използват по отношение на странични животински продукти или производни продукти, за да не произтичат неприемливи рискове за общественото здраве и здравето на животните при тяхното използване или унищожаване. Съобразно с това в приложение IV към Регламент (ЕС) № 142/2011 са посочени стандартните методи на преработка за преработвателните предприятия и някои други предприятия и обекти.
(6)
С Регламент (ЕО) № 1069/2009 се позволява унищожаването или използването на странични животински продукти или производни продукти чрез алтернативни методи, при условие че тези методи са били разрешени въз основа на оценка на техния капацитет да намалят рисковете за общественото здраве и за здравето на животните до степен, която е най-малкото равностойна на стандартните методи на преработка за съответната категория странични животински продукти. В Регламент (ЕО) № 1069/2009 е предвидено също приемането на стандартен образец на заявления за разрешаване на алтернативни методи. Съобразно с това в приложение IV към Регламент (ЕС) № 142/2011 са посочени алтернативните методи на преработка за преработвателните предприятия и някои други предприятия и обекти.
(7)
Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие три становища във връзка с тези алтернативни методи: научно становище, прието на 21 януари 2009 г., относно проекта за проучване на алтернативи на методите за унищожаване на кланични трупове, чрез използване на бункерната система (4) (проекта относно бункерната система); научно становище, прието на 8 юли 2010 г., относно обработката с вар на твърд свински оборски тор и оборски тор от домашни птици (5); и научно становище, прието на 22 септември 2010 г., относно заявлението на Neste Oil за нов алтернативен метод за унищожаване или използване на странични животински продукти (6).
(8)
В проекта относно бункерната система като първа опция се предлага хидролизирането на трупове от свине и на други странични животински продукти от свине, отглеждани в стопанства, в затворен контейнер на площадка в стопанството. След определен период от време получените хидролизирани материали следва да се унищожат чрез изгаряне или преработка, в съответствие със здравните правила по отношение на странични животински продукти.
(9)
В проекта относно бункерната система като втора опция се предлага раздробяване и последващо пастьоризиране на трупове от свине и на други странични животински продукти от свине, отглеждани в стопанства, преди тяхното унищожаване.
(10)
В становището си от 21 януари 2009 г. по проекта относно бункерната система ЕОБХ достигна до заключение, че предоставената информация не представлява достатъчно основание втората опция да бъде считана за безопасен начин за унищожаване на странични животински продукти от свине. Що се отнася до първата опция, основаваща се на хидролиза, ЕОБХ също не беше в състояние да представи окончателна оценка. ЕОБХ обаче посочи, че хидролизираният материал няма да представлява допълнителен риск, при условие че бъде преработен допълнително в съответствие със здравните правила за материали от категория 2.
(11)
Поради това хидролизирането на странични животински продукти на площадка в стопанството следва да бъде разрешено при условия, при които не се допуска предаването на болести, заразни за хората или за животните, и се избягват неблагоприятните последици за околната среда. По-специално, като трета опция хидролизата следва да се извършва в затворен, непропусклив контейнер, отделен от селскостопанските животни, отглеждани на същото място. Тъй като обаче хидролизата не представлява метод на преработка, следва да не се прилагат специфичните условия за преработка на странични животински продукти в такива предприятия. Контейнерът следва да бъде редовно проверяван под официален надзор за поява на корозия, за да се предотврати изтичането на материали в почвата.
(12)
Все още не е доказана способността на хидролизата да намали потенциалните рискове за здравето. Затова следва да се забранят всички видове боравене с хидролизиран материал или неговото използване, с изключение на неговото изгаряне или съвместно изгаряне, със или без предварителна преработка, или унищожаването му в разрешено депо, компостирането или преобразуването в биогаз, като всяка от последните три опции трябва да бъде предшествана от стерилизация под налягане.
(13)
Испания, Ирландия, Латвия, Португалия и Обединеното кралство заявиха интерес да позволят на своите оператори да използват хидролиза. Компетентните органи на посочените държави-членки потвърдиха намерението си да подложат такива оператори на строг контрол, за да предотвратят потенциалните рискове за здравето.
(14)
В своето становище от 8 юли 2010 г. относно обработката с вар на твърд свински оборски тор и оборски тор от домашни птици ЕОБХ достигна до заключение, че предложеното смесване на вар с оборски тор може да се счита за безопасен процес, целящ инактивиране на съответните бактериални и вирусни патогени с оглед на предвиденото прилагане на производния продукт (сместа от вар и тор) върху почвата. Тъй като в заявлението беше доказана ефективността на процеса само при използване на конкретно устройство за смесване, ЕОБХ препоръча при използване на различно устройство за смесване по време на процеса, да бъде извършена валидация въз основа на измерените данни за pH, времетраене и температура, за да се докаже, че чрез използване на различно устройство за смесване се постига еквивалентно инактивиране на патогените.
(15)
Ако негасената вар (CaO), която е използвана за процеса, оценен от ЕОБХ, се замени с доломитна вар (CaOMgO), следва да бъде извършена валидация в съответствие с посочените параметри.
(16)
В становището си от 22 септември 2010 г. относно многостадиен каталитичен процес за производство на възобновяеми горива ЕОБХ достигна до заключение, че процесът може да бъде считан за безопасен, когато като изходен материал се използват топени мазнини, произведени от материали от категория 2 и 3, и тези топени мазнини са били преработени в съответствие със стандартните методи на преработка на странични животински продукти. Представените доказателства обаче не позволяват да се заключи, че чрез процеса е възможно също да бъдат намалени потенциалните рискове от ТСЕ, които може да са налице при топени мазнини, произведени от материали от категория 1. Затова многостадийният каталитичен процес следва да бъде разрешен за топени мазнини, произведени от материали от категория 2 и 3, но следва да бъде отхвърлен за топени мазнини, произведени от материали от категория 1. Макар това отхвърляне да не е пречка за заявителя да предостави на ЕОБХ допълнителни доказателства за извършване на нова оценка, до нейното изготвяне следва да бъде забранено използването на топени мазнини, произведени от материали от категория 1.
(17)
Приложение IV към Регламент (ЕС) № 142/2011 следва да бъде изменено, за да се вземат предвид заключенията от трите научни становища на ЕОБХ.
(18)
В Регламент (ЕО) № 1069/2009 се предвижда приемането на мерки за прилагане по отношение на преобразуването на странични животински продукти в биогаз или компост. Когато смесването на странични животински продукти с материали от неживотински произход или с други материали, които не попадат в обхвата на посочения регламент, се извършва в предприятие за биогаз или в предприятие за компостиране, компетентният орган следва да бъде упълномощен да разреши вземането на представителни проби след пастьоризацията и преди смесването, за да провери дали отговарят на микробиологичните критерии. Вземането на такива проби следва да докаже дали пастьоризацията на страничните животински продукти е довела до намаляване на микробиологичните рискове в страничните животински продукти, чието преобразуване предстои.
(19)
Поради това приложение V към Регламент (ЕС) № 142/2011 следва да бъде съответно изменено.
(20)
В Регламент (ЕО) № 1069/2009 се предвижда приемането на стандартен образец на заявления за алтернативни методи на използване или унищожаване на странични животински продукти и производни продукти. Посоченият образец следва да се използва от заинтересованите страни при подаване на заявления за разрешаване на такива методи.
(21)
По искане на Комисията на 7 юли 2010 г. ЕОБХ прие научно становище по изявление относно техническа помощ във връзка с образеца на заявленията за нови алтернативни методи за странични животински продукти (7). В посоченото становище ЕОБХ препоръчва по-специално допълнителни пояснения във връзка с информацията, която заинтересованите страни следва да предоставят при подаване на заявление за разрешаване на нов алтернативен метод.
(22)
Предвид препоръките от посоченото научно становище, следва да бъде изменен стандартният образец на заявления за нови алтернативни методи, установен в приложение VII към Регламент (ЕС) № 142/2011.
(23)
Тъй като получените чрез многостадиен каталитичен процес възобновяеми горива могат да бъдат произведени също и от внесени топени мазнини, следва да бъдат изяснени изискванията за внос на такива мазнини и условията, посочени в здравния сертификат, който трябва да придружава пратките от топени мазнини на входящия пункт в Съюза, където се извършват ветеринарните проверки. Поради това приложения XIV и XV към Регламент (ЕС) № 142/2011 следва да бъдат съответно изменени.
(24)
Съобразно с това член 3 и приложения II, IV, V, VII, VIII, XI и XIII-XVI следва да бъдат съответно изменени.
(25)
Следва да бъде предвиден преходен период след влизането в сила на настоящия регламент, за да се позволи непрекъснатост на вноса в Съюза на топени мазнини, непредназначени за консумация от човека, за някои приложения извън хранителната верига на животните, както е предвидено в Регламент (ЕС) № 142/2011 преди измененията, въведени с настоящия регламент.
(26)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕС) № 142/2011 се изменя, както следва:
(1)
В член 3 буква ж) се заменя със следното:
„ж)
козина, която отговаря на специалните изисквания по отношение на крайната точка за този продукт, установени в приложение XIII, глава VIII;
з)
рибно масло за производството на лекарствени продукти, което отговаря на специалните изисквания по отношение на крайната точка за този продукт, установени в приложение XIII, глава XIII;
i)
бензин и горива, които отговарят на специфичните изисквания за продукти, получени чрез многостадиен каталитичен процес за производството на възобновяеми горива, установени в приложение IV, глава IV, раздел 3, точка 2, буква в).“
(2)
Приложения II, IV, V, VII, VIII, XI и XIII-XVI се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
За преходен период до 31 януари 2012 г. пратките от топени мазнини, които не са предназначени за консумация от човека, за някои приложения извън хранителната верига на животните, придружени от здравен сертификат, попълнен и подписан в съответствие с образеца, установен в глава 10(Б) от приложение XV към Регламент (ЕС) № 142/2011 преди датата на влизане в сила на настоящия регламент, продължават да се приемат за внос в Съюза, при условие че споменатият сертификат е попълнен и подписан преди 30 ноември 2011 г.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 юли 2011 година.
REGLAMENTO (UE) No 749/2011 DE LA COMISIÓN
de 29 de julio de 2011
que modifica el Reglamento (UE) no 142/2011, por el que se establecen las disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 1069/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo por el que se establecen las normas sanitarias aplicables a los subproductos animales y los productos derivados no destinados al consumo humano, y la Directiva 97/78/CE del Consejo en cuanto a determinadas muestras y unidades exentas de los controles veterinarios en la frontera en virtud de la misma
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1069/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 21 de octubre de 2009, por el que se establecen las normas sanitarias aplicables a los subproductos animales y los productos derivados no destinados al consumo humano y por el que se deroga el Reglamento (CE) no 1774/2002 (1), y, en particular, su artículo 5, apartado 2, su artículo 15, apartado 1, letra c), el párrafo segundo de su artículo 15, apartado 1, su artículo 20, apartados 10 y 11, y los párrafos primero y tercero de su artículo 41, apartado 3, su artículo 42, apartado 2, y su artículo 45, apartado 4,
Considerando lo siguiente:
(1)
Mediante el Reglamento (CE) no 1069/2009, se establecen las normas sanitarias aplicables a los subproductos animales y los productos derivados no destinados al consumo humano a fin de prevenir y minimizar los riesgos que presentan estos productos para la salud pública y la salud de los animales. Este Reglamento dispone asimismo la determinación de un punto final en la cadena de fabricación para ciertos productos derivados más allá del cual dejan de ser objeto de los requisitos del Reglamento.
(2)
En el Reglamento (UE) no 142/2011 de la Comisión, de 25 de febrero de 2011, por el que se establecen las disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 1069/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo por el que se establecen las normas sanitarias aplicables a los subproductos animales y los productos derivados no destinados al consumo humano, y la Directiva 97/78/CE del Consejo en cuanto a determinadas muestras y unidades exentas de los controles veterinarios en la frontera en virtud de la misma (2), se establecen las normas de desarrollo del Reglamento (CE) no 1069/2009, lo que comprende las normas de determinación de puntos finales para ciertos productos derivados.
(3)
Dinamarca ha solicitado que se determine el punto final del aceite de pescado que se utiliza para la fabricación de medicamentos. Puesto que dicho aceite de pescado se deriva de material de la categoría 3 y se transforma en condiciones rigurosas, conviene establecer un punto final para este producto. Procede, por tanto, modificar el artículo 3 del Reglamento (UE) no 142/2011 y su anexo XIII en consecuencia.
(4)
El Reglamento (UE) no 142/2011 mantiene normas de desarrollo del Reglamento (CE) no 1774/2002 y de la Decisión 2003/324/CE de la Comisión (3) concretamente las disposiciones que permiten a Estonia, Letonia y Finlandia alimentar a algunos animales de peletería, en especial los zorros, con proteínas animales transformadas procedentes de cuerpos o partes de cuerpos de animales de la misma especie. Debe modificarse el anexo II para permitir que se alimente con este material las dos especies de cría más habitual, el zorro rojo (Vulpes vulpes), que figura actualmente en el Reglamento, y el zorro polar (Alopex lagopus), ya que el Reglamento (UE) no 142/2011 ha derogado la Decisión 2003/324/CE.
(5)
Mediante el Reglamento (CE) no 1069/2009 se establecen determinadas normas para la esterilización a presión y se disponen medidas de desarrollo que han de adoptarse en relación con otros métodos de procesamiento que deben aplicarse a los subproductos animales o a los productos derivados, de modo que no se presenten riesgos inaceptables para la salud humana o la salud animal cuando se utilicen o eliminen estos productos. Por tanto, el anexo IV del Reglamento (UE) no 142/2011 determina métodos estándar de transformación para las plantas de transformación y otras plantas y establecimientos determinados.
(6)
El Reglamento (CE) no 1069/2009 permite la eliminación o utilización de subproductos animales o de productos derivados con arreglo a métodos alternativos que hayan sido autorizados tras haberse evaluado su capacidad de reducir los riesgos para la salud pública y la salud de los animales en una medida que equivalga, como mínimo, a la que ofrecen los métodos estándar de transformación aplicables a la categoría en cuestión de subproductos animales. El Reglamento (CE) no 1069/2009 recoge también un formato estándar para las solicitudes de métodos alternativos que se presenten para adopción. Por tanto, el anexo IV del Reglamento (UE) no 142/2011 determina métodos alternativos de transformación para las plantas de transformación y otras plantas y establecimientos determinados.
(7)
La Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria (EFSA) ha adoptado tres dictámenes en relación con tales métodos alternativos: un dictamen científico, adoptado el 21 de enero de 2009, sobre el proyecto para estudiar alternativas a los sistemas de eliminación de canales mediante el sistema de búnker (4) (el proyecto del sistema de búnker); un dictamen científico, adoptado el 8 de julio de 2010, sobre el tratamiento con cal viva del estiércol sólido de cerdo y aves de corral (5); y un dictamen científico, adoptado el 22 de septiembre de 2010, sobre la solicitud de la empresa Neste Oil relativa a un nuevo método alternativo de eliminación o utilización de subproductos animales (6).
(8)
El proyecto del sistema de búnker plantea la hidrolización de los cadáveres y de otros subproductos animales procedentes de los cerdos de granja en un contenedor cerrado situado en la propia granja. Una vez transcurrido un periodo de tiempo definido, se propone, como primera opción, eliminar mediante incineración o transformación los materiales hidrolizados obtenidos, conforme a las normas sanitarias sobre subproductos animales.
(9)
El proyecto del sistema de búnker propone también una segunda opción, que consiste en la compresión y la pasteurización posterior de los cadáveres y de otros subproductos animales de cerdos de granja, antes de su eliminación.
(10)
En su dictamen de 21 de enero de 2009 sobre el proyecto del sistema de búnker, la EFSA concluyó que la información facilitada no constituía una base suficiente para considerar la segunda opción como un medio seguro de eliminación de subproductos animales procedentes de los cerdos. La EFSA declaró asimismo no estar en condiciones de ofrecer una evaluación final de la primera opción, basada en la hidrólisis de los materiales. Sin embargo, indicó que el material hidrolizado no presentaría ningún riesgo añadido mientras se sometiese a un proceso posterior de transformación acorde con las normas sanitarias para los materiales de la categoría 2.
(11)
Por consiguiente, debe permitirse la hidrólisis de subproductos animales en una explotación en condiciones que impidan el contagio de enfermedades transmisibles a las personas o los animales y que no repercutan negativamente en el medio ambiente. Concretamente, se propone, como tercera opción, efectuar la hidrólisis en un contenedor cerrado y a prueba de fugas que esté debidamente separado de los animales de la granja. Dado que la metodología de la hidrólisis, sin embargo, no constituye un método de transformación, no deben aplicarse a estos contenedores los requisitos específicos para la transformación de los subproductos animales. Y es preciso asimismo inspeccionar oficialmente los contenedores con regularidad para verificar que no haya corrosión y, por tanto, ninguna fuga de materiales al suelo.
(12)
Aún no se ha demostrado la capacidad de la metodología hidrolítica de reducir los riesgos potenciales. Por tanto, debe prohibirse cualquier manipulación o uso del material hidrolizado que no sea la incineración o coincineración, con o sin transformación previa, o bien la eliminación en un vertedero autorizado, la conversión en compost o la transformación en biogás, debiendo estas tres últimas opciones ir precedidas de una esterilización a presión.
(13)
Irlanda, España, Letonia, Portugal y Reino Unido han manifestado su interés en permitir que sus operadores utilicen la metodología hidrolítica. Las autoridades competentes de estos Estados miembros han confirmado su intención de llevar a cabo controles rigurosos de estos operadores para prevenir riesgos potenciales para la salud.
(14)
En su dictamen de 8 de julio de 2010 sobre el tratamiento con cal viva del estiércol sólido de cerdo y aves de corral, la EFSA concluyó que la mezcla propuesta de cal viva con estiércol puede considerarse un proceso seguro para la inactivación de los patógenos bacterianos y virales pertinentes, teniendo en cuenta el uso previsto del producto derivado: la aplicación de la mezcla de cal y estiércol a la tierra. Dado que la aplicación demostró la eficacia del proceso únicamente al efectuarse la mezcla con un mezclador determinado, la EFSA recomendó que, en caso de variarse de dispositivo, se llevara a cabo una validación a partir de mediciones del pH, la temperatura y la duración del proceso para demostrar que, empleando un mezclador distinto, se logra una inactivación equivalente de los patógenos.
(15)
También debe validarse el proceso según estos parámetros cuando se sustituya la cal viva (CaO), que se empleó en el proceso evaluado por la EFSA, por cal viva dolomítica (CaOMgO).
(16)
En su dictamen de 22 de septiembre de 2010 sobre un proceso catalítico plurifásico para la producción de combustibles renovables, la EFSA concluyó que puede considerarse el proceso seguro cuando se utilicen grasas extraídas procedentes de materiales de las categorías 2 o 3 como materiales de partida y estas grasas se hayan transformado conforme a los métodos estándar de transformación que corresponden a los subproductos animales. Sin embargo, las pruebas aportadas no demuestran que en el proceso se mitiguen los riesgos potenciales de encefalopatías espongiformes transmisibles que puedan presentar las grasas extraídas derivadas de materiales de la categoría 1. Por tanto, debe autorizarse el proceso catalítico plurifásico en relación con grasas extraídas de materiales de las categorías 2 o 3, pero rechazarse respecto a las grasas extraídas de materiales de la categoría 1. Esta denegación de autorización no impide al solicitante presentar otras pruebas a la EFSA para que lleve a cabo una nueva evaluación, pero a falta de esta, debe prohibirse el uso de grasas extraídas de materiales de la categoría 1 para el citado proceso.
(17)
Procede, por tanto, modificar el anexo IV del Reglamento (UE) no 142/2011 para recoger las conclusiones de los tres dictámenes científicos de la EFSA.
(18)
El Reglamento (CE) no 1069/2009 establece la adopción de medidas de desarrollo para la transformación de subproductos animales en biogás o compost. Cuando se mezclen subproductos animales en una planta de biogás o de compostaje con materiales de origen no animal o con otros materiales no amparados por ese Reglamento, debe permitirse a la autoridad competente autorizar la toma de muestras representativas después de la pasteurización y antes de que se realice la mezcla para verificar que los subproductos animales cumplen los criterios microbiológicos. La toma de tales muestras debe poner de manifiesto si la pasteurización ha servido para atenuar los riesgos microbiológicos en los subproductos animales que se pretende transformar.
(19)
Procede, por tanto, modificar el anexo V del Reglamento (UE) no 142/2011 en consecuencia.
(20)
El Reglamento (CE) no 1069/2009 prevé la adopción de un formato estándar para las solicitudes de métodos alternativos de uso o eliminación de subproductos animales o productos derivados. Las partes interesadas que presenten una solicitud de autorización de estos métodos deben emplear dicho formato.
(21)
A petición de la Comisión, la EFSA adoptó el 7 de julio de 2010 un dictamen científico titulado «Declaración sobre asistencia técnica en relación con el formato de las solicitudes de nuevos métodos alternativos para los subproductos animales» (7). En este dictamen, la EFSA recomienda introducir algunas aclaraciones sobre la información que deben aportar las partes interesadas cuando presenten una solicitud de autorización de un nuevo método alternativo.
(22)
Atendiendo a las recomendaciones de este dictamen, procede modificar el formato de las solicitudes de nuevos métodos alternativos contempladas en el anexo VII del Reglamento (UE) no 142/2011.
(23)
Puesto que los combustibles renovables procedentes del proceso catalítico plurifásico pueden producirse también a partir de grasas extraídas importadas, deben precisarse los requisitos de importación de estas grasas y las condiciones establecidas en el certificado sanitario que debe acompañar a las partidas de grasas extraídas en el punto de entrada en la Unión en el que se efectúan los controles veterinarios. Procede, por tanto, modificar los anexos XIV y XV del Reglamento (UE) no 142/2011 en consecuencia.
(24)
Procede, por tanto, modificar el artículo 3, así como los anexos II, IV, V, VII, VIII, XI y los anexos XIII a XVI en consecuencia.
(25)
Convendría establecer un periodo transitorio para que, una vez entrado en vigor el presente Reglamento, sea posible seguir importando a la Unión grasas extraídas no destinadas al consumo humano, para determinados usos externos a la cadena alimentaria animal, conforme a lo dispuesto en el Reglamento (UE) no 142/2011 antes de que se introduzcan las modificaciones contempladas en el presente Reglamento.
(26)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité Permanente de la Cadena Alimentaria y de Sanidad Animal.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El Reglamento (UE) no 142/2011 queda modificado como sigue:
1)
En el artículo 3, el texto de la letra g) se sustituye por el siguiente:
«g)
las pieles de peletería que cumplan las condiciones específicas para el punto final de dicho producto definidas en el capítulo VIII del anexo XIII;
h)
el aceite de pescado para la producción de medicamentos que cumpla las condiciones específicas para el punto final de dicho producto definidas en el capítulo XIII del anexo XIII;
i)
la gasolina y los combustibles que cumplan las condiciones específicas relativas a los productos de un proceso catalítico plurifásico para la producción de combustibles renovables definidas en la sección 3, punto 2, letra c), del capítulo IV del anexo IV.».
2)
Los anexos II, IV, V, VII, VIII, XI y los anexos XIII a XVI quedan modificados con arreglo a lo dispuesto en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
Durante un periodo transitorio que expirará el 31 de enero de 2012, seguirá aceptándose la importación a la Unión de partidas de grasas extraídas no destinadas al consumo humano, para determinados usos externos a la cadena alimentaria animal, que vayan acompañadas de un certificado sanitario firmado y cumplimentado de conformidad con el modelo que recoge el capítulo 10, letra B, del anexo XV del Reglamento (UE) no 142/2011 antes de la fecha de la entrada en vigor del presente Reglamento, siempre y cuando dichos certificados se hayan cumplimentado y firmado antes del 30 de noviembre de 2011.
Artículo 3
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 29 de julio de 2011.