РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 520/2011 НА КОМИСИЯТА
от 25 май 2011 година
за изменение на приложения II и III към Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от беналаксил, боскалид, бупрофезин, карбофуран, карбосулфан, циперметрин, флуопиколид, хекситиазокс, индоксакарб, метафлумизон, метоксифенозид, паракват, прохлораз, спиродиклофен, протиоконазол и зоксамид във или върху определени продукти
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 14, параграф 1, буква а) от него,
като има предвид, че:
(1)
Максимално допустимите граници на остатъчни вещества (МДГОВ) за беналаксил, карбофуран, карбосулфан, циперметрин, индоксакарб, метоксифенозид, паракват, прохлораз и зоксамид са установени в приложение II и в част Б на приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005. МДГОВ за боскалид, бупрофезин, флуопиколид, хекситиазокс, метафлумизон, протиоконазол и спиродиклофен са установени в част А на приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005.
(2)
В съответствие с член 6, параграфи 2 и 4 от Регламент (ЕО) № 396/2005 беше представено заявление за изменение на съществуващите МДГОВ за боскалид в голям брой растителни култури. Разрешеното използване на боскалид в държавите от Северноамериканското споразумение за свободна търговия (NAFTA) доведе до по-високи стойности на остатъчните вещества, отколкото МДГОВ в приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005. За да се избегнат търговските пречки при вноса на череши, лук, зелен лук, домати, патладжан, краставици, пъпеши, броколи, главесто зеле, босилек, сушен фасул, сушен грах, слънчогледово семе и рапично семе, е налице необходимост от по-високи МДГОВ.
(3)
В съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 396/2005 посоченото заявление бе подложено на оценка от съответната държава-членка и докладът за оценка бе изпратен на Комисията.
(4)
Европейският орган за безопасност на храните (наричан по-долу „органът“) направи оценка на заявлението и на доклада за оценка, като обърна специално внимание на рисковете за потребителите, а където е приложимо - и за животните, и даде аргументирано становище по предложените МДГОВ (2). Той изпрати становището си до Комисията и до държавите-членки, като го направи и обществено достъпно.
(5)
В своето аргументирано становище органът стигна до заключението, че са спазени всички изисквания по отношение на данните и че препоръчаните от органа изменения на МДГОВ са приемливи от гледна точка на безопасността на потребителите, което се основава на оценка на експозицията на потребителите от 27 конкретни европейски потребителски групи. Той взе предвид най-актуалната информация относно токсикологичните свойства на веществата. Нито дългогодишната експозиция на посочените вещества чрез консумация на всички хранителни продукти, които биха могли да ги съдържат, нито краткотрайната експозиция, дължаща се на прекомерна консумация на съответните култури, показаха, че има риск от превишаване на допустимата дневна доза (ДДД) или острата референтна доза (ОРД).
(6)
На 9 юли 2010 г. комисията на Codex Alimentarius (CAC) прие допустими стойности по Codex (CXL) за беналаксил, боскалид, бупрофезин, карбофуран, карбосулфан, циперметрин, флуопиколид, хекситиазокс, индоксакарб, метафлумизон, метоксифенозид, паракват, прохлораз, спиродиклофен, протиоконазол и зоксамид. Посочените CXL следва да бъдат включени в Регламент (ЕО) № 396/2005 като МДГОВ, с изключение на тези от тях, които не са безопасни за европейска група потребители и по отношение на които Съюзът е направил резерва пред Комисията на Codex Alimentarius (3), въз основа на научен доклад на органа.
(7)
Въз основа на мотивираното становище на органа и като се вземат под внимание факторите, които са от значение във връзка с разглеждания въпрос, съответните изменения на МДГОВ отговарят на изискванията на член 14, параграф 2, букви а)-д) от Регламент (ЕО) № 396/2005.
(8)
Поради това приложения II и III към Регламент (ЕО) № 396/2005 следва да бъдат съответно изменени.
(9)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и срещу тях не изказаха възражения нито Европейският парламент, нито Съветът,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения II и III към Регламент (ЕО) № 396/2005 се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 25 май 2011 година.
REGLAMENTO (UE) No 520/2011 DE LA COMISIÓN
de 25 de mayo de 2011
por el que se modifican los anexos II y III del Reglamento (CE) no 396/2005 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que respecta a los límites máximos de residuos de benalaxil, boscalida, buprofecina, carbofurano, carbosulfan, cipermetrina, fluopicolide, hexitiazox, indoxacarbo, metaflumizona, metoxifenozida, paraquat, procloraz, espirodiclofeno, protioconazol y zoxamida en determinados productos
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 396/2005 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 23 de febrero de 2005, relativo a los límites máximos de residuos de plaguicidas en alimentos y piensos de origen vegetal y animal y que modifica la Directiva 91/414/CEE del Consejo (1), y, en particular, su artículo 14, apartado 1, letra a),
Considerando lo siguiente:
(1)
En el anexo II y en la parte B del anexo III del Reglamento (CE) no 396/2005 se establecieron límites máximos de residuos (LMR) para benalaxil, carbofurano, carbosulfan, cipermetrina, indoxacarbo, metoxifenozida, paraquat, procloraz y zoxamida. En la parte A del anexo III del Reglamento (CE) no 396/2005 se establecieron LMR para boscalida, buprofecina, fluopicolide, hexitiazox, metaflumizona, protioconazol y espirodiclofeno.
(2)
De conformidad con el artículo 6, apartados 2 y 4, del Reglamento (CE) no 396/2005, se presentó una solicitud con respecto al uso de boscalida en una amplia gama de cultivos para modificar los LMR existentes. El uso autorizado de boscalida en los países pertenecientes al Tratado de Libre Comercio de América del Norte (TLCAN) da lugar a residuos que superan los LMR del anexo III del Reglamento (CE) no 396/2005. Para evitar barreras comerciales a la importación de cerezas, cebollas, cebolletas, tomates, berenjenas, pepinos, melones, brécoles, repollos, albahaca, judías secas, guisantes secos, semillas de girasol y semillas de colza, se precisan unos LMR más elevados.
(3)
De conformidad con el artículo 8 del Reglamento (CE) no 396/2005, el Estado miembro afectado evaluó esta solicitud y envió el informe de evaluación a la Comisión.
(4)
La Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria, en lo sucesivo «la Autoridad», evaluó la solicitud y el informe de evaluación, examinando en especial los riesgos para el consumidor y, en su caso, para los animales, y emitió un dictamen motivado sobre los LMR propuestos (2). Envió este dictamen a la Comisión y a los Estados miembros y los puso a disposición del público.
(5)
La Autoridad, en su dictamen motivado, concluyó que se cumplían todos los requisitos relativos a los datos y que las modificaciones de los LMR recomendadas por la Autoridad eran aceptables por lo que se refiere a la seguridad de los consumidores, basándose en una evaluación de la exposición realizada con veintisiete agrupaciones de consumidores europeos específicas. Para ello, tuvo en cuenta la información más reciente sobre las propiedades toxicológicas de las sustancias. Ni la exposición a lo largo de toda la vida a estas sustancias a través del consumo de todos los alimentos que puedan contenerlas ni la breve exposición derivada del consumo extremo de los cultivos en cuestión pusieron de manifiesto que exista el riesgo de superar la ingesta diaria admisible ni la dosis aguda de referencia.
(6)
El 9 de julio de 2010, la Comisión del Codex Alimentarius adoptó límites del Codex para benalaxil, boscalida, buprofecina, carbofurano, carbosulfan, cipermetrina, fluopicolide, hexitiazox, indoxacarbo, metaflumizona, metoxifenozida, paraquat, procloraz, espirodiclofeno, protioconazol y zoxamida. Estos límites del Codex deben incluirse en el Reglamento (CE) no 396/2005 como LMR, a excepción de los que no sean seguros según alguna agrupación europea de consumidores y respecto de los cuales la Unión haya presentado una reserva a la Comisión del Codex Alimentarius (3) basada en un informe científico de la Autoridad.
(7)
Según el dictamen motivado de la Autoridad y teniendo en cuenta los factores pertinentes para el asunto considerado, las modificaciones de los LMR solicitadas cumplen los requisitos del artículo 14, apartado 2, letras a) a e), del Reglamento (CE) no 396/2005.
(8)
Procede, por tanto, modificar los anexos II y III del Reglamento (CE) no 396/2005 en consecuencia.
(9)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité Permanente de la Cadena Alimentaria y de Sanidad Animal, y ni el Parlamento Europeo ni el Consejo se han opuesto a ellas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Los anexos II y III del Reglamento (CE) no 396/2005 quedan modificados con arreglo a lo dispuesto en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 25 de mayo de 2011.