РЕШЕНИЕ 2010/788/ОВППС НА СЪВЕТА
от 20 декември 2010 година
относно ограничителни мерки по отношение на Демократична република Конго и за отмяна на Обща позиция 2008/369/ОВППС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 14 май 2008 г., вследствие на приемането на 31 март 2008 г. на Резолюция 1807 (2008) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации (Резолюция 1807(2008) на ССООН), Съветът прие Обща позиция 2008/369/ОВППС относно ограничителни мерки по отношение на Демократична република Конго (1).
(2)
На 1 декември 2010 г. Комитетът по санкциите, създаден съгласно Резолюция 1533 (2004) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации (Резолюция 1533(2004) на ССООН), измени списъка на лица и образувания, за които се прилагат ограничителни мерки.
(3)
Процедурата за изменение на приложението към настоящото решение следва да включва предоставянето на посочените лица и образувания на основанията за включването им в списъка, за да им се даде възможност да представят възражения. Когато са направени възражения или има представени нови съществени доказателства, Съветът следва да преразгледа решението си въз основа на тези възражения и надлежно да уведоми съответното лице или образувание.
(4)
Настоящото решение зачита основните права и спазва принципите, признати по-специално от Хартата на основните права на Европейския съюз, а именно правото на ефективни правни средства за защита и правото на справедлив съдебен процес, правото на собственост и правото на защита на личните данни. Настоящото решение следва да се прилага съгласно тези права и принципи.
(5)
Настоящото решение зачита в пълна степен задълженията на държавите-членки съгласно Устава на Организацията на обединените нации и правно обвързващия характер на резолюциите на Съвета за сигурност.
(6)
Следователно Обща позиция 2008/369/ОВППС следва да бъде отменена и заменена с настоящото решение.
(7)
Мерките за изпълнение на Съюза са определени в Регламент (ЕО) № 889/2005 на Съвета от 13 юни 2005 г. за налагане на някои ограничителни мерки по отношение на Демократична република Конго (2) и Регламент (ЕО) № 1183/2005 на Съвета от 18 юли 2005 г. за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу лица, нарушаващи оръжейното ембарго по отношение на Демократична република Конго (3),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Забраняват се преките или непреките доставки, продажба или трансфер на оръжия и на всякакви свързани с тях компоненти, включително оръжия и амуниции, военни превозни средства и оборудване, паравоенно оборудване и резервни части за горепосоченото на всички неправителствени образувания и физически лица, които извършват дейност на територията на Демократична република Конго (ДРК) от граждани на държавите-членки или от териториите на държави-членки, или чрез плавателни съдове или въздухоплавателни средства под тяхно знаме, независимо дали са или не са с произход от териториите на държавите-членки.
2. Забранява се също така:
а)
да се предоставя, продава, доставя или прехвърля техническа помощ, посреднически и други услуги, свързани с военни дейности, както и с доставка, производство, поддръжка и използване на оръжия и всякакви свързани с тях материали, включително оръжия и амуниции, военни превозни средства и оборудване, паравоенно оборудване и резервни части за гореспоменатото, пряко или непряко на всички неправителствени образувания и физически лица, които извършват дейност на територията на ДРК;
б)
да се предоставя финансиране или финансова помощ, свързана с военни дейности, включително и по-специално безвъзмездни средства, заеми, застраховки за експортни кредити за всякакъв вид продажба, доставка, трансфер или износ на оръжия и свързаните с тях компоненти, или за всякакъв вид предоставяне, продажба, доставка или трансфер на свързана с това техническа помощ, посреднически и други услуги, пряко или непряко на всички неправителствени образувания и физически лица, които извършват дейност на територията на ДРК.
Член 2
1. Член 1 не се прилага за:
а)
доставката, продажбата или трансфера на оръжия и всякакви свързани с тях компоненти,или предоставянето на техническа помощ, финансиране, посреднически и други услуги, свързани с оръжия и свързаните с тях компоненти, единствено за подкрепа на Мисията на Организацията на обединените нации в ДРК (MONUC) или за използване от нейна страна;
б)
доставката, продажбата или трансфера на защитно облекло, включително временно изнесени към ДРК бронежилетки и военни каски, само за лично ползване от персонала на Организацията на обединените нации, представителите на медиите и на работещите в хуманитарната област и в областта на развитието, и подпомагащия ги персонал;
в)
доставката, продажбата или трансфера на несмъртоносно военно оборудване, предназначено единствено за акции с хуманитарна или защитна цел, или предоставянето на техническа помощ и обучение, свързани с такова несмъртоносно оборудване.
2. Доставката, продажбата или трансферът на оръжия и свързаните с тях компоненти, или предоставянето на техническа помощ и обучение, посочени в параграф 1, подлежат на предварително разрешение от компетентните власти на държавите-членки.
3. Държавите-членки предоставят на Комитета по санкциите, създаден съгласно Резолюция 1533 (2004) на ССООН („Комитет по санкциите“), предварителна нотификация за всяка доставка на оръжия и свързаните с тях компоненти за ДРК, както и за всяко предоставяне на техническа помощ, финансиране, посреднически и други услуги, свързани с военни дейности в ДРК, различни от посочените в параграф 1, букви а) и б). Тази нотификация съдържа цялата съответна информация, включително, когато е подходящо, крайния потребител, предложената дата на доставка и маршрут на превоза.
4. Държавите-членки разглеждат доставките по параграф 1 поотделно за всеки конкретен случай, като вземат изцяло предвид критериите, предвидени в Обща позиция 2008/944/ОВППС на Съвета от 8 декември 2008 г., определяща общи правила за режим на контрол върху износа на военни технологии и оборудване (4). Държавите-членки изискват предприемането на адекватни предпазни мерки срещу злоупотребата с разрешения, предоставени съгласно параграф 2, и, когато е подходящо, приемат разпоредби за репатрирането на доставените оръжия и свързаните с тях компоненти.
Член 3
Ограничителните мерки, както са предвидени в член 4, параграф 1 и член 5, параграфи 1 и 2, се налагат по отношение на следните лица и ако е уместно, образувания, посочени от Комитета по санкциите:
-
лица или образувания, които действат в нарушение на оръжейното ембарго и свързаните с него мерки, посочени в член 1,
-
политически и военни лидери на чужди въоръжени групировки, действащи в ДРК, които възпрепятстват разоръжаването и доброволното репатриране или презаселване на бойците, принадлежащи към тези групи,
-
политически и военни лидери на конгоанските милиции, получаващи подкрепа от чужбина, които възпрепятстват участието на своите бойци в процесите на разоръжаване, демобилизация и реинтеграция,
-
политически и военни лидери, действащи в ДРК, които набират или използват деца във въоръжените конфликти в нарушение на приложимото международно право,
-
физически лица, действащи в ДРК и извършващи сериозни нарушения на международното право, включващи насочване на действия срещу деца или жени в ситуации на въоръжен конфликт, включително убиване и осакатяване, сексуално насилие, отвличане и насилствено разселване,
-
физически лица, възпрепятстващи достъпа до хуманитарна помощ или нейното разпределяне в източната част на ДРК,
-
физически лица или образувания, оказващи подкрепа на нелегални въоръжени групировки в източната част на ДРК чрез незаконна търговия с природни ресурси.
Съответните лица и образувания са изброени в приложението.
Член 4
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за спиране на влизането в техните територии или транзитното преминаване през тях на лицата, посочени в член 3.
2. Параграф 1 не задължава никоя държава-членка да откаже влизане в своята територия на собствените си граждани.
3. Параграф 1 не се прилага, когато Комитетът по санкциите:
а)
определи предварително и отделно за всеки конкретен случай, че такова пътуване е оправдано въз основа на хуманитарни нужди, включително религиозни задължения,
б)
стигне до заключението, че освобождаването ще подпомогне постигането на целите на съответните резолюции на Съвета за сигурност, а именно постигане на мир и национално помирение в ДРК и на стабилност в региона,
в)
разреши предварително и отделно за всеки конкретен случай транзитното преминаване на физически лица, които се връщат на територията на държавата, на която са граждани, или които участват в усилията за съдебно преследване на извършителите на тежки нарушения на правата на човека или на международното хуманитарно право.
4. Когато държава-членка разреши влизането или транзитното преминаване през своята територия на лица, посочени от Комитета по санкциите, съгласно параграф 3, това разрешение се ограничава до целта, за която е дадено, и до лицата, за които се отнася.
Член 5
1. Замразяват се всички финансови средства, други финансови активи и икономически ресурси, притежавани или контролирани пряко или непряко от лицата или образуванията, посочени в член 3, или държани от образувания, притежавани или контролирани пряко или непряко от такива лица или от всяко друго лице или образувание, действащо от тяхно име или ръководство, съгласно посоченото в приложението.
2. Никакви финансови средства, други финансови активи или икономически ресурси не се предоставят пряко или непряко на лицата и образованията, посочени в параграф 1, или в тяхна полза.
3. Държавите-членки могат да разрешат освобождаване от мерките, посочени в параграфи 1 и 2, на финансови средства, други финансови активи и икономически ресурси, които са:
а)
необходими за покриване на основни разходи, включително разходите за хранителни продукти, плащане на наем или ипотечен заем, лекарства и медицинско лечение, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за заплащане на разумни хонорари и за възстановяване на извършени разходи, свързани с предоставени правни услуги;
в)
предназначени изключително за заплащането на хонорари или такси за услуги съгласно националното законодателство, за обичайно владеене или поддържане на замразени финансови средства или други финансови активи и икономически ресурси;
г)
необходими за извънредни разходи, след нотификация от съответната държава-членка до Комитета по санкциите и одобрение от негова страна;
д)
предмет на обезпечение или решение, постановено в рамките на съдебно, административно или арбитражно производство, като в такъв случай тези финансови средства, други финансови активи и икономически ресурси могат да бъдат използвани за изпълнение върху това обезпечение или решение, при условие че обезпечението или решението е било налице преди посочване от Комитета по санкциите на съответното лице или образувание и че не е в полза на лице или образувание, посочено в член 3, след като съответната държава-членка нотифицира Комитета по санкциите.
4. Освобождаването, посочено в параграф 3, букви а), б) и в), може да бъде извършено, след като съответната държава-членка нотифицира Комитета по санкциите за намерението си да разреши, когато е целесъобразно, достъпа до такива финансови средства, други финансови активи и икономически ресурси, и при липса на отрицателно решение от Комитета по санкциите в рамките на четири работни дни от нотифицирането.
5. Параграф 2 не се прилага към добавянето към замразени сметки на:
а)
лихви или други доходи от тези сметки; или
б)
плащания, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки стават предмет на ограничителните мерки,
при условие че за всички такива лихви, други приходи и плащания продължава да се прилага параграф 1.
Член 6
Съветът изменя списъка, който се съдържа в приложението, въз основа на определеното от Съвета за сигурност или от Комитета по санкциите
Член 7
1. Когато Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации или Комитетът по санкциите включва в списъка лице или образувание, Съветът включва това лице или образувание в приложението. Съветът уведомява засегнатото лице или образувание за решението си, включително за основанията за включването му в списъка, или пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да предостави възможност на това лице или образувание да представи възражения.
2. Когато има направени възражения или когато има представени нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и информира засегнатото лице или образувание за това.
Член 8
1. В приложението се съдържат основанията за включване в списъка на изброените в него лица и образувания, както е предвидено от Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации или от Комитета по санкциите.
2. В приложението се съдържа също информация, ако има такава, предоставена от Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации или от Комитета по санкциите, която е необходима за идентифициране на засегнатите лица или образувания. По отношение на лицата информацията може да включва имената, включително псевдоними, датата и мястото на раждане, гражданството, номера на паспорта и на картата за самоличност, пола, адреса, ако е известен, и длъжността или професията. По отношение на образуванията информацията може да включва наименованията, мястото и датата на регистрация, регистрационния номер и мястото на дейност. Приложението включва също така дата на посочване от Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации или от Комитета по санкциите.
Член 9
Настоящото решение се преразглежда, изменя или съответно отменя съгласно определеното от Съвета за сигурност на ООН.
Член 10
Обща позиция 2008/369/ОВППС се отменя.
Член 11
Настоящото решение влиза в сила от деня на неговото приемане.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2010 година.
DECISIÓN 2010/788/PESC DEL CONSEJO
de 20 de diciembre de 2010
relativa a la adopción de medidas restrictivas contra la República Democrática del Congo y por la que se deroga la Posición Común 2008/369/PESC
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de la Unión Europea, y en particular su artículo 29,
Considerando lo siguiente:
(1)
El 14 de mayo de 2008, el Consejo adoptó la Posición Común 2008/369/PESC, relativa a la adopción de medidas restrictivas contra la República Democrática del Congo (1), a raíz de la adopción de la Resolución 1807 (2008) del Consejo de Seguridad de las Naciones Unidas de 31 de marzo de 2008.
(2)
El 1 de diciembre de 2010, el Comité de Sanciones establecido de conformidad con la Resolución 1533 (2004) del Consejo de Seguridad de las Naciones Unidas modificó la lista de personas y entidades sujetas a medidas restrictivas.
(3)
Como parte del procedimiento de modificación del anexo de la presente Decisión se deben dar a conocer a las personas y entidades designadas los motivos de su inclusión en la lista, a fin de que tengan la oportunidad de presentar alegaciones. Cuando se presenten alegaciones o se aporten nuevas pruebas sustanciales, el Consejo reconsiderará su decisión a la luz de dichas alegaciones e informará en consecuencia a la persona o entidad afectada.
(4)
La presente Decisión respeta los derechos fundamentales y observa los principios reconocidos en particular por la Carta de los Derechos Fundamentales de la Unión Europea, en especial el derecho a la tutela judicial efectiva y a un juez imparcial, el derecho a la propiedad y el derecho a la protección de los datos de carácter personal. La presente Decisión debe aplicarse de acuerdo con dichos derechos y principios.
(5)
La presente Decisión también respeta plenamente las obligaciones de los Estados miembros que emanan de la Carta de las Naciones Unidas y el carácter jurídicamente vinculante de las Resoluciones del Consejo de Seguridad.
(6)
Por consiguiente, la Posición Común 2008/369/PESC debe ser derogada y sustituida por la presente Decisión.
(7)
Las medidas de aplicación de la Unión Europea se establecen en el Reglamento (CE) no 889/2005 del Consejo, de 13 de junio de 2005, por el que se imponen determinadas medidas restrictivas respecto de la República Democrática del Congo (2) y en el Reglamento (CE) no 1183/2005 del Consejo, de 18 de julio de 2005, por el que se imponen medidas restrictivas específicas dirigidas contra personas que incurren en violación del embargo de armas en relación con la República Democrática del Congo (3).
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
1. Se prohíbe el suministro, la venta y la transferencia, tanto directos como indirectos, a las entidades no gubernamentales y los particulares que actúen en el territorio de la República Democrática del Congo (RDC), por parte de nacionales de los Estados miembros o desde sus territorios o empleando buques o aeronaves que enarbolen su pabellón, de armamento y material afín de todo tipo, incluidos armas y municiones, vehículos y equipo militares, equipo paramilitar y piezas de repuesto de los artículos mencionados, procedan o no de sus territorios.
2. Se prohíbe asimismo:
a)
la concesión, venta, suministro o transferencia de asistencia técnica, servicios de corretaje y otros servicios relacionados con actividades militares y con el suministro, la fabricación, el mantenimiento o la utilización de armamento y material afín de todo tipo, incluidos armas y municiones, vehículos y equipo militares, equipo paramilitar y piezas de repuesto de los artículos mencionados, directa o indirectamente, a todas las entidades no gubernamentales y los particulares que actúen en el territorio de la RDC;
b)
suministrar financiación o asistencia financiera en relación con actividades militares, en particular subvenciones, préstamos y seguros de crédito a la exportación, para cualquier tipo de venta, suministro, transferencia o exportación de armamento y material afín o para cualquier tipo de concesión, venta, suministro o transferencia de asistencia técnica conexa, servicios de corretaje y otros servicios, directa o indirectamente, a todas las entidades no gubernamentales y los particulares que actúen en el territorio de la RDC.
Artículo 2
1. El artículo 1 no se aplicará a:
a)
el suministro, venta o transferencia de armamento y material afín ni a la prestación de asistencia técnica financiación, servicios de corretaje y otros servicios relacionados con el armamento y material afín utilizado únicamente para el apoyo a la Misión de las Naciones Unidas en la RDC (MONUC) o para su utilización por parte de esta;
b)
el suministro, venta o transferencia de ropa de protección, incluidos los chalecos antimetralla y los cascos militares, que exporten temporalmente a la RDC el personal de las Naciones Unidas, los representantes de medios de información y el personal humanitario, de desarrollo y conexo, exclusivamente para su propio uso;
c)
el suministro, venta o transferencia de equipos no mortíferos destinados únicamente a atender necesidades humanitarias o de protección, o la prestación de asistencia y formación técnica en relación con dichos equipos no mortíferos.
2. El suministro, venta o transferencia de armamento y cualquier material afín, así como la prestación de servicios o de asistencia y formación técnica a que se refiere el apartado 1 estarán sujetos a una autorización previa de las autoridades competentes de los Estados miembros.
3. Los Estados miembros notificarán previamente al Comité de Sanciones establecido en virtud de la RCSNU 1533 (2004), en lo sucesivo «el Comité de Sanciones», cualquier envío de armamento y material afín, así como cualquier prestación de asistencia técnica, financiación, servicios de corretaje y otros servicios relacionados con actividades militares, distintos de los contemplados en el apartado 1, letras a) y b), a la RDC. Dichas notificaciones contendrán toda la información pertinente, incluido, cuando proceda, el usuario final, la fecha de entrega prevista y el itinerario de los envíos.
4. Los Estados miembros considerarán por separado cada uno de los suministros contemplados en el apartado 1, teniendo plenamente en cuenta los criterios enunciados en la Posición Común 2008/944/PESC del Consejo, de 8 de diciembre de 2008, por la que se definen las normas comunes que rigen el control de las exportaciones de tecnología y equipos militares (4). Los Estados miembros exigirán salvaguardias adecuadas de que no se utilizarán de forma inadecuada las autorizaciones concedidas con arreglo al apartado 2 y, en su caso, adoptarán medidas para repatriar el armamento suministrado o material afín.
Artículo 3
Las medidas restrictivas establecidas en el artículo 4, apartado 1, y en el artículo 5, apartados 1 y 2, se impondrán contra las siguientes personas y, según proceda, entidades designadas por el Comité de Sanciones:
-
las personas o entidades que actúen en contravención del embargo de armas y otras medidas afines contempladas en el artículo 1,
-
los líderes políticos y militares de los grupos armados extranjeros que operan en la RDC que obstaculicen el desarme y la repatriación o el reasentamiento voluntarios de los combatientes pertenecientes a ellos,
-
los líderes políticos y militares de las milicias congoleñas que reciben apoyo del exterior de la RDC que obstaculicen la participación de sus combatientes en los procesos de desarme, desmovilización y reintegración,
-
los líderes políticos y militares que operan en la RDC que recluten o utilicen a niños en conflictos armados en contravención del Derecho internacional aplicable,
-
los particulares que operan en la RDC y que cometan violaciones graves del Derecho internacional dirigidas contra niños o mujeres en situaciones de conflicto armado, como asesinatos y mutilaciones, actos de violencia sexual, secuestros y desplazamientos forzados,
-
los particulares que obstaculicen el acceso a la ayuda humanitaria en el este de la RDC o su distribución,
-
los particulares o entidades que, mediante el comercio ilícito de recursos naturales, apoyen a los grupos armados ilegales que operan en el este de la RDC.
Las personas y entidades que entran en consideración figuran en la lista recogida en el anexo.
Artículo 4
1. Los Estados miembros tomarán las medidas necesarias para impedir la entrada en sus territorios o el tránsito por ellos de todas las personas a que se refiere el artículo 3.
2. Lo dispuesto en el apartado 1 no impondrá a los Estados miembros la obligación de denegar la entrada en su territorio a sus propios nacionales.
3. Lo dispuesto en el apartado 1 no se aplicará cuando el Comité de Sanciones:
a)
determine previamente y de manera individualizada que la entrada o tránsito de que se trate está justificado por motivos de necesidad humanitaria, incluida la obligación religiosa;
b)
considere que la excepción servirá a los objetivos de las Resoluciones pertinentes del Consejo de Seguridad, a saber, la paz y la reconciliación nacional en la RDC y la estabilidad en la región;
c)
autorice previamente y de manera individualizada el tránsito de personas que regresen al territorio del Estado miembro del que sean nacionales o cooperen en los esfuerzos encaminados a llevar ante los tribunales a los autores de violaciones graves de los derechos humanos o del Derecho humanitario internacional.
4. Cuando un Estado miembro autorice, en aplicación del apartado 3, la entrada en su territorio o el tránsito por él de personas designadas por el Comité de Sanciones, dicha autorización se limitará al propósito para el que se haya concedido y a las personas a que se refiera.
Artículo 5
1. Se congelarán todos los fondos y demás activos financieros y recursos económicos que sean de propiedad o estén bajo el control directo o indirecto de las personas o entidades a que se refiere el artículo 3, o que obren en poder de entidades que sean de propiedad o estén bajo el control directo o indirecto de ellas o de cualquier persona o entidad que actúe en su nombre o siguiendo sus instrucciones, las cuales se enumeran en el anexo.
2. No podrán ponerse fondos, ni otros activos financieros o recursos económicos, directa o indirectamente, a disposición de las personas o entidades a que se refiere el apartado 1, ni utilizarse en beneficio de las mismas.
3. Los Estados miembros podrán permitir excepciones a las medidas a que se refieren los apartados 1 y 2 respecto de los fondos u otros activos financieros y recursos económicos que sean:
a)
necesarios para cubrir gastos esenciales, incluidos los pagos de alimentos, alquileres o hipotecas, medicamentos y tratamientos médicos, impuestos, primas de seguros y tasas de servicios públicos;
b)
destinados exclusivamente al pago de honorarios profesionales razonables y al reembolso de gastos efectuados en relación con la prestación de servicios jurídicos;
c)
destinados exclusivamente al pago de gastos o tasas de servicio, con arreglo a la legislación nacional, o de tenencia o mantenimiento ordinarios de los fondos u otros activos financieros y recursos económicos congelados;
d)
necesarios para gastos extraordinarios, previa notificación al Comité de Sanciones por parte del Estado miembro de que se trate y aprobación por dicho Comité;
e)
objeto de retención o decisión judicial, administrativa o arbitral, en cuyo caso los fondos, otros activos financieros o recursos económicos podrán utilizarse para levantar la retención o cumplir la decisión, a condición de que la retención se hubiese impuesto o la decisión se hubiese adoptado antes de la designación, por parte del Comité de Sanciones, de la persona o entidad afectada, y no beneficie a persona ni entidad alguna referida en el artículo 3, previa notificación por el Estado miembro de que se trate al Comité de Sanciones.
4. Las excepciones a que se refiere el apartado 3, letras a), b) y c), podrán permitirse previa notificación al Comité de Sanciones por parte del Estado miembro de que se trate de su intención de autorizar, si procede, el acceso a dichos fondos, otros activos financieros o recursos económicos, y en ausencia de una decisión negativa por parte del Comité de Sanciones en el plazo de cuatro días hábiles a partir de la notificación.
5. Lo dispuesto en el apartado 2 no se aplicará a la incorporación a las cuentas congeladas de:
a)
intereses u otros beneficios correspondientes a dichas cuentas, o
b)
pagos adeudados con motivo de contratos, acuerdos u obligaciones celebrados o generados antes de la fecha en que las cuentas quedaron sujetas a medidas restrictivas,
a condición de que tales intereses u otros beneficios y pagos sigan estando sujetos a lo dispuesto en el apartado 1.
Artículo 6
El Consejo modificará la lista que figura en el anexo cuando así lo determinen el Consejo de Seguridad de las Naciones Unidas o el Comité de Sanciones.
Artículo 7
1. Cuando el Consejo de Seguridad o el Comité de Sanciones consignen en la lista a una persona o entidad, el Consejo incluirá a dicha persona o entidad en el anexo. El Consejo comunicará su decisión a la persona o entidad afectada, incluidos los motivos de su inclusión en la lista, ya sea directamente, si se conoce su domicilio, ya sea mediante la publicación de un anuncio, ofreciendo a la persona o entidad la oportunidad de presentar alegaciones.
2. Cuando se presenten alegaciones o se aporten nuevas pruebas sustanciales, el Consejo reconsiderará su decisión e informará en consecuencia a la persona o entidad.
Artículo 8
1. En el anexo constarán los motivos de la inclusión en la lista de las personas y entidades, según lo facilitado por el Consejo de Seguridad de las Naciones Unidas o por el Comité de Sanciones.
2. En el anexo constará asimismo, cuando se disponga de ella, la información necesaria facilitada por el Consejo de Seguridad o por el Comité de Sanciones para identificar a las personas o entidades de que se trate. Respecto de las personas, dicha información puede comprender el nombre, incluidos los alias, la fecha y el lugar de nacimiento, la nacionalidad, el número del pasaporte y de la tarjeta de identidad, el sexo, el domicilio, si es conocido, y el cargo o profesión. Respecto de las entidades, dicha información puede comprender el nombre, el lugar y la fecha de registro, el número de registro y el lugar de actividad. En el anexo constará asimismo la fecha de designación por el Consejo de Seguridad o por el Comité de Sanciones.
Artículo 9
La presente Decisión se revisará, modificará o derogará cuando así lo determine el Consejo de Seguridad de las Naciones Unidas.
Artículo 10
Queda derogada la Posición Común 2008/369/PESC.
Artículo 11
La presente Decisión entrará en vigor el día de su adopción.
Hecho en Bruselas, el 20 de diciembre de 2010.