ДИРЕКТИВА 2011/64/ЕС НА СЪВЕТА
от 21 юни 2011 година
относно структурата и ставките на акциза върху обработен тютюн
(кодифициран текст)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 113 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет,
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Директива 92/79/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 г. относно сближаването на данъците върху цигарите (1), Директива 92/80/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 г. относно сближаване на данъците върху обработения тютюн, непредназначен за цигари (2) и Директива 95/59/ЕО на Съвета от 27 ноември 1995 г. относно данъците, различни от данъка върху оборота, които оказват влияние върху потреблението на тютюневи изделия (3) са били неколкократно и съществено изменяни (4). С оглед постигане на яснота и рационалност посочените директиви следва на бъдат кодифицирани чрез обединяването им в единен акт.
(2)
Данъчното законодателство на Съюза по отношение на тютюневите изделия e необходимо да гарантира правилното функциониране на вътрешния пазар и в същото време да осигури високо равнище на закрила на човешкото здраве, както се изисква от член 168 от Договора за функционирането на Европейския съюз, като се има предвид, че тютюневите изделия могат сериозно да увредят здравето, както и че Съюзът е страна по Рамковата конвенция на Световната здравна организация за контрол на тютюна (FCTC). Следва да се вземе предвид преобладаващата ситуация за всеки от различните типове обработен тютюн.
(3)
Една от целите на Договора за Европейския съюз е запазване на икономически съюз, характеристиките на който съвпадат с тези на местния пазар, в рамките на който има здравословна конкуренция. Относно обработения тютюн постигането на тази цел предполага прилагането в държавите-членки на данъци, които оказват влияние върху потреблението на продукти от този сектор, да не нарушава условията на конкуренция и да не възпрепятства свободното движение в рамките на Съюза.
(4)
Следва да се определят различните типове обработен тютюн, отличаващи се по характеристиките си и по начина на използването им.
(5)
Необходимо е да се прави разлика между фино нарязания тютюн за свиване на цигари и другия тютюн за пушене.
(6)
Свитъците от тютюн, които могат да се пушат след проста ръчна манипулация, следва също да се считат за цигари за целите на унифицираното данъчно облагане на тези продукти.
(7)
Като производител е необходимо да се определи физическото или юридическото лице, което в действителност произвежда тютюневите изделия и определя максималната продажна цена на дребно за всяка държава-членка, за която разглежданите продукти следва да бъдат освободени за потребление.
(8)
В интерес на единното и справедливо данъчно облагане следва да се установи определение за цигари, пури и пурети и друг тютюн за пушене, така че съответно цилиндричните тела тютюн, които според тяхната дължина могат да се считат за две или повече цигари, да бъдат третирани като две или повече цигари за акцизни цели; вид пура, която в много отношения е подобна на цигара, да бъде третирана като цигара за акцизни цели; тютюнът за пушене, който в много отношения е подобен на фино нарязания тютюн, предназначен за свиване на цигари, да бъде третиран като фино нарязан тютюн за акцизни цели; и да се даде ясно определение за отпадъците от тютюн. Предвид икономическите трудности, които незабавното въвеждане на това ново определение би могло да породи за заинтересованите германски и унгарски оператори, на Германия и на Унгария следва да се разреши да отложат прилагането на определението за пури и пурети до 1 януари 2015 г.
(9)
Относно акцизите хармонизирането на структурите трябва да има за резултат, по-специално, конкуренцията между различните категории обработен тютюн, принадлежащи към една и съща група, която да не се нарушава от облагането с данъка и впоследствие от отварянето на националните пазари на държавите-членки.
(10)
Наложителната нужда от конкуренция предполага система от свободно формирани цени за всички групи обработен тютюн.
(11)
Структурата на акциза върху цигарите трябва да включва в допълнение към специфичния компонент, изчислен за единица продукт, пропорционален компонент, базиращ се на продажната цена на дребно, включващ всички данъци. Данъкът върху оборота за цигарите има същия ефект като ad valorem акциз и този факт би следвало да бъде взет под внимание, когато се определя съотношението между специфичния компонент на акциза и общата данъчна тежест.
(12)
Без да се засягат смесената данъчна структура и максималният процент на специфичния компонент на акциза от общата данъчна тежест, на държавите-членки следва да бъдат предоставени ефективни средства за налагане на специфични или минимални акцизи върху цигарите, за да се гарантира, че в целия Съюз се прилага поне определено минимално данъчно облагане.
(13)
За правилното функциониране на вътрешния пазар е необходимо да се установят минимални акцизи за всички категории на обработения тютюн.
(14)
По отношение на цигарите следва да се гарантират неутрални условия за конкуренция на производителите, фрагментирането на пазарите на тютюн следва да се намали и значението на целите, свързани с човешкото здраве, следва да се подчертае. Така минималните изисквания относно цената следва да се отнасят до среднопретеглената продажна цена на дребно, докато паричният минимум следва да е приложим за всички цигари. По същите причини среднопретеглената продажна цена на дребно следва също да служи за референтна стойност при измерването на значението на специфичния акциз в рамките на общата данъчна тежест.
(15)
По отношение на цените и равнищата на акцизите, по-специално за цигарите, които са най-важната категория тютюневи изделия, както и за фино нарязания тютюн, предназначен за свиване на цигари, между държавите-членки все още съществуват значителни разлики, което може да наруши функционирането на вътрешния пазар. Определена степен на сближаване на прилаганите в държавите-членки равнища на данъчно облагане би спомогнала за намаляване на измамите и контрабандата в рамките на Съюза.
(16)
Такова сближаване също би спомогнало за осигуряване на висока степен на закрила на човешкото здраве. Равнището на данъчно облагане действително е основен фактор при определянето на цената на тютюневите изделия, която от своя страна влияе върху навиците на потребителите по отношение на тютюнопушенето. Измамите и контрабандата подбиват определените под влияние на данъците равнища на цените, по-специално на цигарите и фино нарязания тютюн, предназначен за свиване на цигари, и по този начин излагат на риск постигането на целите за контрол на тютюна и за закрила на здравето.
(17)
По отношение на продукти, различни от цигарите, за всички продукти, които принадлежат към една и съща група обработен тютюн следва да се установи хармонизирано данъчно облагане. За функционирането на вътрешния пазар е най-подходящо да се определи пълният минимален акциз, изразен в проценти, в сума за килограм или за определен брой изделия.
(18)
По отношение на фино нарязания тютюн, предназначен за свиване на цигари, минималните изисквания на Съюза относно цената следва да бъдат изразени по начин, който да доведе до резултати, подобни на тези в областта на цигарите, и следва да приемат за референтна стойност среднопретеглената продажна цена на дребно.
(19)
Необходимо е минималните равнища за фино нарязан тютюн, предназначен за свиване на цигари, да се доближат до минималните равнища за цигари, така че да се отчете по-добре степента на съществуващата конкуренция между двата продукта, отразена в наблюдаваните модели на потребление, както и фактът, че тези продукти са еднакво вредни.
(20)
На Португалия следва да се даде възможност да прилага намалена данъчна ставка по отношение на цигари, произведени от малки производители и употребявани в най-отдалечените региони на Азорските острови и Мадейра.
(21)
Установяването на преходни периоди следва да позволи на държавите-членки плавно да се адаптират към равнищата на общия акциз, като по този начин се ограничат възможните странични ефекти.
(22)
За да се предотврати нарушаването на икономическото и социалното равновесие на Корсика, е важно и оправдано да се предостави дерогация до 31 декември 2015 г., по силата на която Франция може да прилага ставка на акциза, която е по-ниска от националната ставка, за цигари и други обработени тютюни, освободени за потребление в Корсика. До тази дата правилата за данъчно облагане на обработените тютюни, освободени за потребление в Корсика, следва да са напълно уеднаквени с правилата на основната територия на Франция. Въпреки това следва да се избягва твърде рязка промяна и затова следва да се извърши постепенно увеличаване на акциза за цигари и за фино нарязан тютюн, предназначен за свиване на цигари, който понастоящем се налага в Корсика.
(23)
Мнозинството държави-членки предоставят освобождаване от акциз или възстановяват акциза за някои видове обработен тютюн в зависимост от това, каква е употребата му, и освобождаването или възстановяването за определени нужди следва да се определи в настоящата директива.
(24)
Следва да се предвиди процедура, която да позволява нормите или количествата, установени в настоящата директива, периодично да бъдат преразглеждани въз основа на доклад на Комисията, като се отчитат всички съответстващи фактори.
(25)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право и за прилагане на директивите, които са посочени в приложение I, част Б,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА 1
ПРЕДМЕТ
Член 1
Настоящата директива установява основните принципи за хармонизацията на структурата и ставките на акциза, на които държавите-членки подлагат обработения тютюн.
ГЛАВА 2
ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 2
1. За целите на настоящата директива обработен тютюн означава:
а)
цигари;
б)
пури и пурети;
в)
тютюн за пушене:
i)
фино нарязан тютюн за свиване на цигари,
ii)
друг тютюн за пушене.
2. Изделия, съставени частично от вещества, различни от тютюн, но иначе отговарящи на критериите, посочени в член 3 или член 5, параграф 1, се третират като цигари и тютюн за пушене.
Независимо от разпоредбите на първа алинея продуктите, които не съдържат тютюн и се използват изключително за медицински цели, не се третират като обработен тютюн.
3. Въпреки съществуващите разпоредби на Съюза, определенията, които са посочени в параграф 2 от настоящия член и членове 3, 4 и 5, не засягат избора на системата или нивото на данъчно облагане, които се прилагат към различните групи от продукти, посочени в тези членове.
Член 3
1. За целите на настоящата директива цигари означават:
а)
цилиндрични тела, които могат да се пушат в този вид и които не са пури или пурети по смисъла на член 4, параграф 1;
б)
цилиндрични тела, които чрез проста, непромишлена обработка са вкарани в цигарени хартиени рула;
в)
цилиндрични тела от тютюн, които чрез проста, непромишлена обработка са увити в цигарена хартия.
2. Цилиндричните тела от тютюн, посочени в параграф 1, се считат за целите на облагането с акциз като две цигари, ако без филтъра или мундщука са по-дълги от 8 cm, но не по-дълги от 11 cm, като три цигари, ако без филтъра или мундщука са по-дълги от 11 cm, но не по-дълги от 14 cm, и т.н.
Член 4
1. За целите на настоящата директива изброените по-долу се считат за пури или пурети, ако като такива са годни и, предвид техните свойства и нормалните очаквания на потребителите, са изключително предназначени за пушене:
а)
цилиндрични тела от тютюн, обвити с покриващ лист от естествен тютюн;
б)
цилиндрични тела от тютюн, които съдържат пълнеж от смес от тютюни (бленд) и са обвити с горен лист от възстановен тютюн с нормалния цвят на пура, покриващ продукта изцяло, включително, където е подходящо, и филтъра, но не и мундщука в случай на пури с мундщук, когато единичното им тегло, без филтър или мундщук, е най-малко 2,3 g и не повече от 10 g, а обиколката по продължение най-малко на една трета от дължината е не по-малка от 34 mm.
2. Чрез дерогация от параграф 1 следната алинея може да продължи да се прилага от Германия и Унгария до 31 декември 2014 г.
Ако като такива са годни за пушене, за пури и пурети се считат:
а)
цилиндрични тела, направени изцяло от естествен тютюн;
б)
цилиндрични тела, обвити изцяло с покриващ лист от естествен тютюн;
в)
тютюневи ролки с бленд пълнител и с горен обвиващ тютюнев лист с естествения цвят на пура, покриващ продукта изцяло, при необходимост включително и филтъра, но не и накрайника при пурите с накрайник, и притягащ лист, и двата от реконструиран тютюн, когато единичното тегло, включващо филтър или цигаре, е най-малко 1,2 g и когато горният обвиващ тютюнев лист е навит във формата на спирала под остър ъгъл не по-малък от 30o към надлъжната ос на пурата;
г)
тютюневи ролки с бленд пълнител и с горен обвиващ тютюнев лист с естествения цвят на пура, от реконструиран тютюн, покриващ продукта изцяло, при необходимост включително и филтъра, но не и накрайника при пурите с накрайник, когато единичното тегло, без да включва филтър или цигаре, е най-малко 2,3 g и обиколката по продължение най-малко на една трета от дължината е не по-малко от 34 mm.
3. Изделия, съставени частично от вещества, различни от тютюн, но иначе отговарящи на критериите, посочени в параграф 1, се считат за пури или пурети.
Член 5
1. За целите на настоящата директива тютюн за пушене означава:
а)
тютюн, който е нарязан или раздробен по друг начин, усукан или пресован на плочки и може да се пуши в този вид, без да е необходима допълнителна индустриална обработка;
б)
отпадъци от тютюн, пригодени за продажба на дребно, които могат да се пушат и не попадат в обхвата на член 3 и член 4, параграф 1. За целите на настоящия член за отпадъци от тютюн се считат остатъци от тютюневи листа и вторични продукти, получени при обработката на тютюн или при производството на тютюневи изделия.
2. Тютюнът за пушене, в който повече от 25 % тегловно от тютюневите частици са нарязани по широчина на по-малко от 1,5 милиметра, се счита за фино нарязан тютюн за свиване на цигари.
Държавите-членки могат да приемат също за фино нарязан тютюн за свиване на цигари тютюна за пушене, в който повече от 25 % тегловно от тютюневите частици са нарязани по широчина на повече от 1,5 милиметра или повече и който е продаден или е предназначен за продажба за свиване на цигари.
Член 6
Всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което преработва тютюн в тютюневи изделия, подготвени за продажба на дребно, се счита за производител.
ГЛАВА 3
РАЗПОРЕДБИ, ПРИЛОЖИМИ КЪМ ЦИГАРИ
Член 7
1. Цигарите, произведени в Съюза и тези, внесени от трети държави, подлежат на ad valorem акциз, начислен на основата на максималната цена на дребно, включваща митата и специфичен акциз, начислен върху единица продукт.
Независимо от разпоредбите на първа алинея всяка държава-членка може да изключи митата от основата за изчисляване на ad valorem акциза върху цигарите.
2. Ставката на ad valorem акциза и сумата на специфичния акциз трябва да бъдат еднакви за всички цигари.
3. На крайната фаза на хармонизацията на структурата се определя еднаква пропорция за цигарите във всички държави-членки между специфичния акциз и сумата на ad valorem акциза и данъка върху оборота по начин, по който обхватът на цената на дребно се отразява в минимална степен върху разликите в цената на доставка от производителите.
4. Когато е необходимо, акцизът върху цигарите може да включва минимален данъчен компонент, при условие че смесената структура на данъчно облагане и интервалът на специфичния компонент на акциза в съответствие с член 8 се спазват стриктно.
Член 8
1. Процентът на специфичния компонент на акциза в размера на общата данъчна тежест върху цигарите се определя въз основа на среднопретеглената продажна цена на дребно.
2. Среднопретеглената продажна цена на дребно се изчислява, като общата стойност на всички освободени за потребление цигари, получена въз основа на продажната цена на дребно, включваща всички данъци и такси, се раздели на общото количество освободени за потребление цигари. Тя се определя ежегодно най-късно до 1 март въз основа на данните, свързани с всички освободени за потребление цигари през предходната календарна година.
3. До 31 декември 2013 г. специфичният компонент на акциза не е по-малък от 5 % и по-голям от 76,5 % от размера на общата данъчна тежест в резултат на натрупването на следното:
а)
специфичния акциз;
б)
ad valorem акциза и данъка върху добавената стойност (ДДС), наложени върху среднопретеглената продажна цена на дребно.
4. От 1 януари 2014 г. специфичният компонент на акциза върху цигарите не е по-малък от 7,5 % и по-голям от 76,5 % от размера на общата данъчна тежест в резултат на натрупването на следното:
а)
специфичния акциз;
б)
ad valorem акциза и ДДС, наложени върху среднопретеглената продажна цена на дребно.
5. Чрез дерогация от параграфи 3 и 4, когато в държава-членка настъпи промяна в среднопретеглената продажна цена на дребно на цигарите, в резултат на което специфичният компонент на акциза, изразен като процент от общата данъчна тежест, падне под 5 % или 7,5 %, което е приложимо, или нарасне над 76,5 % от общата данъчна тежест, съответната държава-членка може да се въздържи от коригиране на размера на специфичния акциз до 1 януари на втората година след годината на настъпване на промяната.
6. При условията на параграфи 3, 4 и 5 от настоящия член и член 7, параграф 1, втора алинея държавите-членки могат да налагат минимален акциз върху цигарите.
Член 9
1. Държавите-членки прилагат минимален данък върху потреблението на цигарите в съответствие с разпоредбите на настоящата глава.
2. Параграф 1 се прилага за данъците, с които се облагат цигарите съгласно настоящата глава и които включват:
а)
специфичен акциз за единица продукт;
б)
ad valorem акциз, изчислен на основата на максималната цена за продажба на дребно;
в)
ДДС, пропорционален на цената за продажба на дребно.
Член 10
1. Общият акциз (специфичен акциз и ad valorem акциз с изключение на ДДС) върху цигарите представлява най-малко 57 % от среднопретеглената продажна цена на дребно на освободените за потребление цигари. Този акциз е не по-нисък от 64 EUR за 1 000 цигари, независимо от среднопретеглената продажна цена на дребно.
Въпреки това държавите-членки, които налагат акциз от най-малко 101 EUR за 1 000 цигари въз основа на среднопретеглената продажна цена на дребно, не е необходимо да се съобразяват с изискването за 57 %, посочено в първа алинея.
2. От 1 януари 2014 г. общият акциз върху цигарите представлява най-малко 60 % от среднопретеглената продажна цена на дребно на освободените за потребление цигари. Този акциз не е по-нисък от 90 EUR за 1 000 цигари, независимо от среднопретеглената продажна цена на дребно.
Въпреки това държавите-членки, които налагат акциз от най-малко 115 EUR за 1 000 цигари въз основа на среднопретеглената продажна цена на дребно, не е необходимо да се съобразяват с изискването за 60 %, посочено в първа алинея.
На България, Естония, Гърция, Латвия, Литва, Унгария, Полша и Румъния се разрешава да прилагат преходен период до 31 декември 2017 г., с цел да изпълнят изискванията, установени в първа и втора алинея.
3. Държавите-членки постепенно увеличават акцизите, за да изпълнят посочените в параграф 2 изисквания на определените в същия параграф дати.
Член 11
1. Когато в дадена държава-членка настъпи промяна в среднопретеглената продажна цена на дребно на цигарите, в резултат на което общият акциз падне под равнищата, определени съответно в член 10, параграф 1, първо изречение и параграф 2, първо изречение, съответната държава-членка може да се въздържи от коригиране на акциза до 1 януари на втората година след годината, в която е настъпила промяната.
2. Когато дадена държава-членка увеличи ставката на ДДС за цигарите, тя може да намали общия акциз до размер, който, изразен като процент от среднопретеглената продажна цена на дребно, е равен на увеличението на ставката на ДДС, също изразен като процент от среднопретеглената продажна цена на дребно, дори ако тази корекция води до намаляване на общия акциз под равнищата, изразени като процент от среднопретеглената продажна цена на дребно, определени съответно в член 10, параграф 1, първо изречение и параграф 2, първо изречение.
Въпреки това тази държава-членка увеличава акциза отново, така че да достигне най-малко тези равнища до 1 януари на втората година след годината, през която е направено намалението.
Член 12
1. Португалия може да прилага процентна ставка, до 50 % по-ниска от посочената в член 10, за цигари, употребявани в най-отдалечените райони на Азорските острови и Мадейра, произведени от малки производители, годишното производство на всеки един от които не надвишава 500 тона.
2. Чрез дерогация от член 10 за периода от 1 януари 2010 г. до 31 декември 2015 г. Франция може да продължи да прилага намалена ставка на акциза върху цигарите, освободени за потребление в департаментите на Корсика, до размера на годишна квота от 1 200 тона. Намалената ставка е:
а)
до 31 декември 2012 г. - най-малко 44 % от цената на цигарите от ценовата категория, която е най-търсена в тези департаменти;
б)
от 1 януари 2013 г. - най-малко 50 % от среднопретеглената продажна цена на дребно на освободените за потребление цигари; акцизът е не по-нисък от 88 EUR за 1 000 цигари, независимо от среднопретеглената продажна цена на дребно;
в)
от 1 януари 2015 г. - най-малко 57 % от среднопретеглената продажна цена на дребно на освободените за потребление цигари; акцизът е не по-нисък от 90 EUR за 1 000 цигари, независимо от среднопретеглената продажна цена на дребно.
ГЛАВА 4
РАЗПОРЕДБИ, ПРИЛОЖИМИ КЪМ ОБРАБОТЕН ТЮТЮН, РАЗЛИЧЕН ОТ ЦИГАРИ
Член 13
Следните групи обработен тютюн, произведени в Съюза и внесени от трети държави, подлежат, във всяка държава-членка, на минимален акциз, както е посочено в член 14:
а)
пури и пурети;
б)
тънконарязан тютюн, предназначен за свиване на цигари;
в)
други тютюни за пушене.
Член 14
1. Държавите-членки прилагат акциз, който може да бъде:
а)
или ad valorem акциз, изчислен на основата на максималната продажна цена на дребно на всеки продукт, свободно определена от производители, установени в Съюза, и от вносители от трети държави, в съответствие с член 15; или
б)
специфичен акциз, изразен като сума за килограм или в случай на пури и пурети - алтернативно, за определен брой единици; или
в)
комбинация от двете, като се съчетава ad valorem елемент и специфичен елемент.
В случаите, в които акцизът е или ad valorem, или смесен, държавите-членки могат да определят минимална сума акциз.
2. Общият акциз (специфичен акциз и/или ad valorem акциз с изключение на ДДС), изразен като процент, като сума за килограм или за определен брой единици, най-малкото е равен на ставките или минималните суми, установени за:
а) пури или пурети: 5 % от продажната цена на дребно, включваща всички данъци, или 12 EUR за 1 000 къса или за килограм;
б) ситно нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиването на цигари: 40 % от среднопретеглената продажна цена на дребно на освободения за потребление фино нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, или 40 EUR за килограм;
в) други тютюни за пушене: 20 % от продажната цена на дребно, включваща всички данъци, или 22 EUR за килограм.
От 1 януари 2013 г. общият акциз върху фино нарязания тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, представлява най-малко 43 % от среднопретеглената продажна цена на дребно на освободения за потребление фино нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, или е най-малко 47 EUR за килограм.
От 1 януари 2015 г. общият акциз върху фино нарязания тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, представлява най-малко 46 % от среднопретеглената продажна цена на дребно на освободения за потребление фино нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, или е най-малко 54 EUR за килограм.
От 1 януари 2018 г. общият акциз върху фино нарязания тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, представлява най-малко 48 % от среднопретеглената продажна цена на дребно на освободения за потребление фино нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, или е най-малко 60 EUR за килограм.
От 1 януари 2020 г. общият акциз върху фино нарязания тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, представлява най-малко 50 % от среднопретеглената продажна цена на дребно на освободения за потребление фино нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, или е най-малко 60 EUR за килограм.
Среднопретеглената продажна цена на дребно се изчислява, като общата стойност на освободения за потребление фино нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, получена въз основа на продажната цена на дребно, включваща всички данъци и такси, се раздели на общото количество освободен за потребление фино нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари. Тя се определя ежегодно най-късно до 1 март въз основа на данните, свързани с цялото количество освободен за потребление фино нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари, през предходната календарна година.
3. Ставките или сумите, посочени в параграфи 1 и 2, се прилагат за всички продукти, които принадлежат към групата на обработения тютюн, без да се прави разлика по отношение на качеството, представянето, произхода на продуктите, използваните материали, характеристиките на предприятията или на други критерии в рамките на всяка група.
4. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 за периода от 1 януари 2010 г. до 31 декември 2015 г. Франция може да продължи да прилага намалена ставка на акциза за обработения тютюн, различен от цигари, който е освободен за потребление в департаментите на Корсика. Намалената ставка е:
а) за пури и пурети: най-малко 10 % от продажната цена на дребно, включваща всички данъци и такси;
б) за фино нарязан тютюн за пушене, предназначен за свиване на цигари:
i)
до 31 декември 2012 г. - най-малко 27 % от продажната цена на дребно, включваща всички данъци и такси,
ii)
от 1 януари 2013 г. - най-малко 30 % от продажната цена на дребно, включваща всички данъци и такси,
iii)
от 1 януари 2015 г. - най-малко 35 % от продажната цена на дребно, включваща всички данъци и такси;
в) за други тютюни за пушене: най-малко 22 % от продажната цена на дребно, включваща всички данъци и такси.
ГЛАВА 5
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА МАКСИМАЛНАТА ЦЕНА НА ДРЕБНО НА ОБРАБОТЕН ТЮТЮН, СЪБИРАНЕ НА АКЦИЗ, ОСВОБОЖДАВАНЕ И ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ НА СУМИ
Член 15
1. Производителите или ако е уместно, техните представители или упълномощени посредници в Съюза, и вносителите на тютюн от трети държави имат правото свободно да определят максималната цена на дребно за всеки техен продукт за всяка държава-членка, в която въпросните продукти се освобождават за потребление.
Първа алинея обаче не може да затруднява прилагането в националните системи на законодателството относно контрола върху нивата на цените или наблюдението на задължителните цени, при условие че те са съвместими със законодателството на Съюза.
2. С оглед да се улесни налагането на акциза, държавите-членки могат да определят скала на цената на дребно за всяка група обработен тютюн, при условие че всяка скала има достатъчен обхват и многообразие, така че фактически да съответства на многообразието на продуктите с произход от Съюза.
Всяка скала е валидна за всички продукти, принадлежащи към групата на обработения тютюн, към които се отнася, без да се прави разлика на база на качеството, представителността, произхода на продуктите или използваните материали, характеристиките на предприятията или каквито и да било други критерии.
Член 16
1. Правилата за събиране на акциза се хармонизират най-късно на последния етап от хармонизирането на акциза. По време на предшестващите етапи акцизът по принцип се събира посредством данъчни бандероли. Ако събират акциза чрез данъчни бандероли, държавите-членки са задължени да ги осигуряват на производителите и дистрибуторите в другите държави-членки. Ако събират акциза по друг начин, държавите-членки гарантират, че няма да има пречки, нито административни, нито технически, които засягат на тази база търговията между държавите-членки.
2. Вносителите и производителите от Съюза на обработен тютюн подлежат на системата, посочена в параграф 1, по отношение на подробните правила за облагането и плащането на акциза.
Член 17
Може се освобождава от акциз или да се възстановява вече платен акциз за следното:
а)
денатуриран обработен тютюн, който се използва за промишлени или градински цели;
б)
обработен тютюн, който е унищожен под административен надзор;
в)
обработен тютюн, който е предназначен само за научни изследвания и за изследвания, свързани с качеството на продукцията;
г)
обработен тютюн, който е преработен от производителя.
Държавите-членки определят условията и формалностите за прилагане на горепосочените освобождавания или възстановявания.
ГЛАВА 6
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 18
1. Комисията публикува веднъж годишно стойността на еврото в национални валути, която се прилага към сумите на общия акциз.
Прилагат се валутните курсове, получени на първия работен ден на м. октомври и публикувани в Официален вестник на Европейския съюз, като те се прилагат от 1 януари на следващата календарна година.
2. Държавите-членки могат да запазят стойностите на акцизите, които се прилагат по време на годишното актуализиране в съответствие с параграф 1, ако превръщането на изразените в евро стойности на акцизите в национална валута би довело до увеличение с по-малко от 5 % или 5 EUR, като се вземе по-малката от двете стойности.
Член 19
1. На всеки четири години Комисията представя на Съвета доклад и ако е подходящо, предложение относно ставките и структурата на акцизите, установени в настоящата директива.
В доклада на Комисията се отчитат правилното функциониране на вътрешния пазар, реалната стойност на равнищата на акцизите и по-всеобхватните цели на Договора.
2. Докладът, посочен в параграф 1, се основава главно на предоставената от държавите-членки информация.
3. В съответствие с процедурата, посочена в член 43 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета (5), Комисията определя списък със статистически данни, необходими за доклада, с изключение на данните, отнасящи се за отделни физически или юридически лица. Освен данните, с които държавите-членки разполагат, списъкът съдържа само данни, чието събиране и обработване не създава несъразмерна административна тежест за държавите-членки.
4. Комисията не публикува, нито разпространява по друг начин данни, когато това би довело до разкриването на търговска, промишлена или професионална тайна.
Член 20
Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 21
Директиви 92/79/ЕИО, 92/80/ЕИО и 95/59/ЕО, изменени с директивите, изброени в приложение I, част А, се отменят, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право и за прилагане на директивите, които са посочени в приложение I, част Б.
Позоваванията на отменените директиви се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение II.
Член 22
Настоящата директива влиза в сила на 1 януари 2011 г.
Член 23
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 21 юни 2011 година.
DIRECTIVA 2011/64/UE DEL CONSEJO
de 21 de junio de 2011
relativa a la estructura y los tipos del impuesto especial que grava las labores del tabaco
(texto codificado)
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 113,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo,
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo,
De conformidad con un procedimiento legislativo especial,
Considerando lo siguiente:
(1)
La Directiva 92/79/CEE del Consejo, de 19 de octubre de 1992, relativa a la aproximación de los impuestos sobre los cigarrillos (1), la Directiva 92/80/CEE del Consejo, de 19 de octubre de 1992, relativa a la aproximación de los impuestos sobre el tabaco elaborado, excluidos los cigarrillos (2), y la Directiva 95/59/CE del Consejo, de 27 de noviembre de 1995, relativa a los impuestos distintos de los impuestos sobre el volumen de negocios que gravan el consumo de labores del tabaco (3), han sido modificadas en diversas ocasiones (4) y de forma sustancial. Conviene, en aras de una mayor racionalidad y claridad, proceder a la codificación de dichas Directivas reagrupándolas en un texto único.
(2)
La legislación fiscal de la Unión sobre los productos del tabaco tiene que garantizar el buen funcionamiento del mercado interior, asegurando al mismo tiempo un elevado nivel de protección de la salud, tal como exige el artículo 168 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y habida cuenta de que el tabaco puede producir graves daños para la salud y de que la Unión es Parte contratante del Convenio marco de la Organización Mundial de la Salud para el Control del Tabaco (CMCT). Debe tomarse en consideración la situación existente en la actualidad en relación con las diversas clases de labores del tabaco.
(3)
Uno de los objetivos del Tratado de la Unión Europea es mantener una unión económica que presente características análogas a las de un mercado interior y que implique una competencia sana. En lo que concierne al sector de las labores del tabaco, la realización de este objetivo presupone la aplicación en los Estados miembros de impuestos sobre el consumo de productos de dicho sector que no falseen las condiciones de competencia y no obstaculicen su libre circulación en la Unión.
(4)
Conviene definir las diversas clases de labores del tabaco, que se diferencian entre sí por sus características y por los usos a que se destinan.
(5)
Conviene establecer una distinción entre la picadura fina destinada a liar cigarrillos y los demás tabacos para fumar.
(6)
Conviene clasificar como cigarrillos igualmente los rollos de tabaco que puedan fumarse en su forma original mediante una sencilla manipulación no industrial, a efectos de una imposición uniforme de dichos productos.
(7)
Conviene precisar el concepto de fabricante como aquella persona física o jurídica que elabora efectivamente los productos del tabaco y que fija el precio máximo de venta al por menor para cada uno de los Estados miembros en que los productos de cada especie vayan a despacharse a consumo.
(8)
En aras de una imposición justa y uniforme, procede establecer una definición de cigarrillos, cigarros puros y cigarritos y otro tabaco para fumar, para que los rollos de tabaco que por su longitud puedan considerarse dos o más cigarrillos tengan esa misma consideración a efectos del impuesto especial, que los tipos de cigarros puros que en muchos aspectos se asemejan a cigarrillos reciban el mismo trato que los cigarrillos a efectos del impuesto especial, que el tabaco para fumar que en muchos aspectos se asemeja a la picadura fina para liar cigarrillos reciba el mismo trato que la picadura fina a efectos del impuesto especial, y que se definan claramente los desechos de tabaco. Teniendo en cuenta las dificultades económicas que una aplicación inmediata podría causar a los operadores alemanes y húngaros implicados, debe autorizarse a la República Federal de Alemania y a la República de Hungría a posponer la aplicación de la definición de cigarros puros y cigarritos hasta el 1 de enero de 2015.
(9)
En lo que concierne a los impuestos especiales, la armonización de las estructuras debe conducir, en particular, a que la competitividad de las diferentes categorías de labores del tabaco pertenecientes a un mismo grupo no sea falseada por los efectos de la imposición y que, en consecuencia, se realice la apertura de los mercados nacionales de los Estados miembros.
(10)
Los imperativos de la competencia implican un régimen de precios libres para todos los grupos de labores del tabaco.
(11)
La estructura del impuesto especial sobre los cigarrillos debe incluir, además de un elemento específico determinado por unidad de producto, un elemento proporcional fundado en el precio de venta al por menor, comprendidos todos los tributos. Al tener el impuesto sobre el volumen de negocios aplicable a los cigarrillos el mismo efecto que un impuesto especial ad valorem, procede tenerlo en cuenta para determinar la relación entre el elemento específico del impuesto especial y la carga fiscal total.
(12)
Sin perjuicio de la estructura mixta del impuesto y del porcentaje máximo del componente específico sobre la carga fiscal total, resulta oportuno dotar a los Estados miembros de instrumentos eficaces con vistas a la aplicación de un impuesto especial mínimo o específico sobre los cigarrillos, de modo que al menos se garantice que una cuantía mínima de tributación se aplica en toda la Unión.
(13)
Para el buen funcionamiento del mercado interior, es necesario establecer impuestos mínimos para todas las categorías de tabaco elaborado.
(14)
Por lo que respecta a los cigarrillos, convendría garantizar condiciones de competencia neutras para los fabricantes, reducir la compartimentación de los mercados del tabaco y sustentar los objetivos en materia sanitaria. Por lo tanto, un requisito mínimo relacionado con el precio debería tomar como referencia el precio medio ponderado de venta al por menor, mientras que un importe monetario mínimo debería aplicarse a todos los cigarrillos. Por las mismas razones, el precio medio ponderado de venta al por menor debería utilizarse también como referencia para medir la importancia del impuesto especial específico con respecto a la carga fiscal total.
(15)
Por lo que respecta a los precios y los niveles del impuesto especial, sobre todo en relación con los cigarrillos, que constituyen con diferencia la categoría de labores del tabaco más importante, así como con la picadura fina destinada a liar cigarrillos, persisten considerables diferencias entre Estados miembros que podrían perturbar el funcionamiento del mercado interior. Un cierto grado de convergencia entre los niveles impositivos aplicados en los Estados miembros contribuiría a reducir el fraude y el contrabando en la Unión.
(16)
Dicha convergencia contribuiría, asimismo, a lograr un elevado nivel de protección de la salud humana. El nivel impositivo es un factor que condiciona en gran medida el precio de los productos del tabaco y este repercute, a su vez, en los hábitos de los consumidores. El fraude y el contrabando reducen la incidencia de la fiscalidad especialmente en el nivel de los precios de los cigarrillos y de la picadura fina destinada a liar cigarrillos y hacen peligrar el logro de los objetivos relacionados con el control del tabaco y la protección de la salud.
(17)
Por lo que respecta a los productos del tabaco, excluidos los cigarrillos, conviene establecer una incidencia armonizada de imposición para todos los productos pertenecientes a un mismo grupo de tabaco elaborado. El establecimiento de un impuesto especial mínimo global expresado en porcentaje, en cantidad por kilogramo o por número de piezas, constituye el medio más adecuado para el funcionamiento del mercado interior.
(18)
Por lo que se refiere a la picadura fina de tabaco destinada a liar cigarrillos, un requisito mínimo de la Unión relacionado con el precio debe expresarse de tal modo que se obtengan efectos similares a los conseguidos en relación con los cigarrillos y debería tomar el precio medio ponderado de venta al por menor como punto de referencia.
(19)
Resulta necesario aproximar los niveles mínimos aplicados a la picadura fina de tabaco para liar y a los cigarrillos, a fin de tener más en cuenta el grado de competencia existente entre ambos productos, que queda reflejado en los patrones de consumo observados, así como su idéntica nocividad.
(20)
Conviene conceder a Portugal la posibilidad de aplicar un tipo reducido para los cigarrillos destinados al consumo en las regiones ultraperiféricas de Azores y Madeira fabricados por pequeños productores.
(21)
Mediante períodos transitorios se debe permitir a los Estados miembros que se adapten paulatinamente a los niveles del impuesto especial global, limitando así los posibles efectos secundarios.
(22)
Para prevenir que se perjudique al equilibrio económico y social de Córcega es esencial a la par que justificable prever una excepción, hasta el 31 de diciembre de 2015, según la cual Francia puede aplicar un índice de impuesto especial más bajo que el índice nacional a los cigarrillos y otras labores manufacturadas despachados al consumo en la isla. En esa fecha, el impuesto sobre los productos del tabaco despachados al consumo en Córcega debería ajustarse completamente a las normas de la Francia continental. Sin embargo, debería evitarse un cambio demasiado brusco y, por lo tanto, aumentar de forma gradual el impuesto especial que grava actualmente los cigarrillos y la picadura fina destinada a liar cigarrillos en Córcega.
(23)
Puesto que una mayoría de los Estados miembros aplica exenciones o efectúa devoluciones de impuestos especiales respecto a determinados tabacos manufacturados según el uso, conviene fijar las exenciones a las devoluciones para usos particulares en la presente Directiva.
(24)
Conviene establecer un procedimiento que permita examinar periódicamente los tipos o importes previstos en la presente Directiva tomando como base un informe de la Comisión que tenga en cuenta todos los elementos pertinentes.
(25)
La presente Directiva no debe afectar a las obligaciones de los Estados miembros relativas a los plazos de transposición al Derecho nacional y de aplicación de las Directivas que figuran en la parte B del anexo I.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
CAPÍTULO 1
OBJETO
Artículo 1
La presente Directiva fija los principios generales de la armonización de las estructuras y de los tipos del impuesto especial al que los Estados miembros someterán las labores del tabaco.
CAPÍTULO 2
DEFINICIONES
Artículo 2
1. A efectos de la presente Directiva se entenderá por labores del tabaco:
a)
los cigarrillos;
b)
los cigarros puros y los cigarritos;
c)
el tabaco para fumar:
i)
picadura fina de tabaco destinada a liar cigarrillos,
ii)
los demás tabacos para fumar.
2. Se asimilarán a los cigarrillos y al tabaco para fumar los productos constituidos exclusiva o parcialmente por sustancias distintas del tabaco pero que respondan a los demás criterios del artículo 3 o del artículo 5, apartado 1.
No obstante lo dispuesto en el párrafo primero, los productos que no contengan tabaco no se considerarán tabaco manufacturado cuando tengan una función exclusivamente medicinal.
3. Sin perjuicio de las disposiciones de la Unión ya adoptadas, las definiciones del apartado 2 del presente artículo y de los artículos 3, 4 y 5 no prejuzgarán la determinación de los sistemas ni de los niveles de imposición aplicables a los diferentes grupos de productos allí señalados.
Artículo 3
1. A efectos de la presente Directiva se entenderá por cigarrillos:
a)
los rollos de tabaco que puedan fumarse en su forma original, que no sean cigarros puros ni cigarritos a efectos del artículo 4, apartado 1;
b)
los rollos de tabaco que mediante una simple manipulación no industrial se introducen en fundas de cigarrillos;
c)
los rollos de tabaco que mediante una simple manipulación no industrial se envuelven en hojas de papel de fumar.
2. Un rollo de tabaco contemplado en el apartado 1 se considerará, a los fines de aplicación del impuesto especial, como dos cigarrillos cuando tenga una longitud, sin comprender el filtro ni la boquilla, superior a 8 centímetros, sin exceder de 11 centímetros; como tres cigarrillos cuando tenga una longitud, sin comprender el filtro ni la boquilla, superior a 11 centímetros, sin exceder de 14 centímetros, y así sucesivamente.
Artículo 4
1. A efectos de la presente Directiva se considerarán cigarros puros o cigarritos si son susceptibles de fumarse sin transformación y, habida cuenta de sus propiedades y de las expectativas normales de los consumidores, están destinados exclusivamente a ello:
a)
los rollos de tabaco provistos de una capa exterior de tabaco natural;
b)
los rollos de tabaco con una mezcla de tripa batida y provistos de una capa exterior de tabaco reconstituido del color normal de los cigarros que cubre íntegramente el producto, incluido el filtro si lo hubiera, pero no la boquilla en el caso de los puros con boquilla, cuando su masa unitaria sin filtro ni boquilla sea igual o superior a 2,3 gramos y no supere los 10 gramos y su perímetro, al menos en un tercio de su longitud, sea igual o superior a 34 milímetros.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, Alemania y Hungría podrán seguir aplicando hasta el 31 de diciembre de 2014 lo dispuesto en el párrafo siguiente:
Se considerarán cigarros puros o cigarritos si son susceptibles de fumarse sin transformación:
a)
los rollos de tabaco constituidos enteramente por tabaco natural;
b)
los rollos de tabaco provistos de una capa exterior de tabaco natural;
c)
los rollos de tabaco con una mezcla de tripa batida y provistos de una capa exterior del color normal de los cigarros que cubre íntegramente el producto, incluido el filtro si lo hubiera, pero no la boquilla en el caso de los puros con boquilla, y una subcapa, ambas de tabaco reconstituido, cuando su masa unitaria sin filtro ni boquilla sea igual o superior a 1,2 g y cuando la capa esté ajustada en espiral con un ángulo agudo mínimo de 30 grados respecto al eje longitudinal del cigarro;
d)
los rollos de tabaco con una mezcla de tripa batida y provistos de una capa exterior de tabaco reconstituido del color normal de los cigarros que cubre íntegramente el producto, incluido el filtro si lo hubiera, pero no la boquilla en el caso de los puros con boquilla, cuando su masa unitaria sin filtro ni boquilla sea igual o superior a 2,3 g y su perímetro, al menos en un tercio de su longitud, sea igual o superior a 34 milímetros.
3. Se asimilarán a los cigarros puros y cigarritos los productos constituidos parcialmente por sustancias distintas del tabaco pero que respondan a los demás criterios del apartado 1.
Artículo 5
1. A efectos de la presente Directiva se entenderá por tabaco para fumar:
a)
el tabaco cortado o fraccionado de otra forma, hilado o prensado en placas, que pueda fumarse sin transformación industrial ulterior;
b)
los desechos de tabaco acondicionados para la venta al por menor, no comprendidos en el artículo 3 y el artículo 4, apartado 1, que puedan fumarse. A los efectos del presente artículo, se considerarán desechos de tabaco los restos de hojas de tabaco y los subproductos derivados del tratamiento del tabaco o de la fabricación de labores de tabaco.
2. El tabaco de fumar en el que más del 25 % en peso de las partículas de tabaco presente una anchura de corte inferior a 1,5 milímetros se considerará picadura fina de tabaco para liar cigarrillos.
Los Estados miembros podrán también considerar picadura fina de tabaco para liar cigarrillos el tabaco de fumar en el que más del 25 % en peso de las partículas de tabaco presente una anchura de corte igual o superior a 1,5 milímetros, vendido o destinado a la venta para liar cigarrillos.
Artículo 6
Tendrán la consideración de fabricantes las personas físicas o jurídicas establecidas en la Unión que transformen el tabaco en productos manufacturados confeccionados para la venta al por menor.
CAPÍTULO 3
DISPOSICIONES APLICABLES A LOS CIGARRILLOS
Artículo 7
1. Los cigarrillos fabricados en la Unión y los importados de terceros países estarán sometidos en cada Estado miembro a un impuesto especial ad valorem calculado sobre el precio máximo de venta al por menor, incluidos los derechos de aduana, así como a un impuesto especial específico calculado por unidad de producto.
No obstante lo dispuesto en el párrafo primero, los Estados miembros podrán excluir los derechos de aduana de la base de cálculo del impuesto especial ad valorem percibido sobre los cigarrillos.
2. El tipo de impuesto especial ad valorem y el importe del impuesto especial específico deberán ser los mismos para todos los cigarrillos.
3. En la etapa final de armonización de las estructuras, se establecerá para los cigarrillos, en todos los Estados miembros, la misma relación entre el impuesto especial específico y la suma del impuesto especial ad valorem y del impuesto sobre el volumen de negocios, de forma que la gama de los precios de venta al por menor refleje de manera equitativa la diferencia de los precios de cesión de los fabricantes.
4. Si ello fuera necesario, el impuesto especial sobre los cigarrillos podrá comprender una fiscalidad mínima, a condición de que se respeten estrictamente la estructura mixta de los impuestos y la franja del componente específico del impuesto especial según lo establecido en el artículo 8.
Artículo 8
1. El porcentaje del componente específico del impuesto especial en el importe de la carga fiscal total sobre los cigarrillos se establecerá por referencia al precio medio ponderado de venta al por menor.
2. El precio medio ponderado de venta al por menor se calculará mediante referencia al valor total de todos los cigarrillos despachados a consumo, en función del precio de venta al por menor con inclusión de todos los impuestos, dividido por la cantidad total de cigarrillos despachados a consumo. Se determinará a más tardar el 1 de marzo de cada año a partir de los datos correspondientes a todos los cigarrillos despachados a consumo en el año civil anterior.
3. Hasta el 31 de diciembre de 2013, el componente específico del impuesto especial no podrá ser inferior al 5 % ni superior al 76,5 % del importe de la carga fiscal total resultante de la suma de los siguientes elementos:
a)
el impuesto especial específico;
b)
el impuesto especial ad valorem y el impuesto sobre el valor añadido (IVA) percibidos sobre el precio medio ponderado de venta al por menor.
4. A partir del 1 de enero de 2014 el componente específico del impuesto especial sobre los cigarrillos no podrá ser inferior al 7,5 % ni superior al 76,5 % del importe de la carga fiscal total resultante de la suma de los siguientes elementos:
a)
el impuesto especial específico;
b)
el impuesto especial ad valorem y el IVA percibidos sobre el precio medio ponderado de venta al por menor.
5. No obstante lo dispuesto en los apartados 3 y 4, cuando el precio medio ponderado de venta al por menor de los cigarrillos experimente en un Estado miembro una modificación que sitúe el elemento específico del impuesto especial, expresado en porcentaje de la carga fiscal total, por debajo del porcentaje del 5 % o del 7,5 %, cualquiera que fuere el aplicable, o por encima del porcentaje del 76,5 % de la carga fiscal total, el Estado miembro en cuestión podrá abstenerse de adaptar el importe del impuesto especial específico, a más tardar, hasta el 1 de enero del segundo año siguiente a aquel en que se haya producido la modificación.
6. No obstante lo dispuesto en los apartados 3, 4 y 5 del presente artículo y en el artículo 7, apartado 1, párrafo segundo, los Estados miembros podrán gravar con un impuesto especial mínimo los cigarrillos.
Artículo 9
1. Los Estados miembros aplicarán impuestos especiales sobre el consumo a los cigarrillos con arreglo a lo dispuesto en el presente capítulo.
2. Lo dispuesto en el apartado 1 se aplicará a los impuestos que, de conformidad con el presente capítulo, se perciban sobre los cigarrillos y que incluyan:
a)
un impuesto especial específico por unidad de producto;
b)
un impuesto especial ad valorem calculado sobre el precio máximo de venta al por menor;
c)
un IVA proporcional al precio de venta al por menor.
Artículo 10
1. El impuesto especial global (impuesto específico e impuesto ad valorem, excluido el IVA) que grava los cigarrillos representará, como mínimo, el 57 % del precio medio ponderado de venta al por menor de los cigarrillos despachados a consumo. El impuesto especial no será inferior a 64 EUR por 1 000 cigarrillos, independientemente del precio medio ponderado de venta al por menor.
No obstante, los Estados miembros que apliquen un impuesto especial de al menos 101 EUR por 1 000 cigarrillos sobre la base del precio medio ponderado de venta al por menor, no tendrán que cumplir con el requisito del 57 % establecido en el párrafo primero.
2. A partir del 1 de enero de 2014, el impuesto especial global que grava los cigarrillos representará, como mínimo, el 60 % del precio medio ponderado de venta al por menor de los cigarrillos despachados a consumo. El impuesto especial no será inferior a 90 EUR por 1 000 cigarrillos, independientemente del precio medio ponderado de venta al por menor.
No obstante, los Estados miembros que apliquen un impuesto especial de al menos 115 EUR por 1 000 cigarrillos sobre la base del precio medio ponderado de venta al por menor, no tendrán que cumplir con el requisito del 60 % establecido en el párrafo primero.
Se concederá a Bulgaria, Estonia, Grecia, Letonia, Lituania, Hungría, Polonia y Rumanía un período transitorio hasta el 31 de diciembre de 2017 para alcanzar los requisitos establecidos en los párrafos primero y segundo.
3. Los Estados miembros irán incrementando gradualmente el impuesto especial a fin de alcanzar los requisitos mencionados en el apartado 2 en las fechas previstas en el mismo.
Artículo 11
1. Cuando en un Estado miembro tenga lugar una modificación del precio medio ponderado de venta al por menor que sitúe el impuesto especial global en un nivel inferior a los establecidos en el artículo 10, apartado 1, primera frase, y apartado 2, primera frase, según proceda, el Estado miembro en cuestión podrá abstenerse de adaptar ese impuesto hasta el 1 de enero del segundo año siguiente a aquel en que se haya producido la modificación.
2. Cuando un Estado miembro aumente el tipo del IVA aplicable a los cigarrillos, podrá reducir el impuesto especial global en un importe que, expresado en porcentaje del precio medio ponderado de venta al por menor, sea equivalente al aumento del tipo del IVA, igualmente expresado en porcentaje del precio medio ponderado de venta al por menor, aun cuando dicho ajuste reduzca el impuesto especial global situándolo por debajo de los niveles establecidos en el artículo 10, apartado 1, primera frase, y apartado 2, primera frase, según proceda, expresados en porcentaje del precio medio ponderado de venta al por menor.
No obstante, el Estado miembro incrementará de nuevo ese impuesto a fin de alcanzar, como mínimo, esos niveles, a más tardar, el 1 de enero del segundo año siguiente a aquel en que se haya efectuado la reducción.
Artículo 12
1. Portugal podrá aplicar a los cigarrillos que se consuman en las regiones ultraperiféricas de Azores y Madeira, fabricados por pequeños productores cuya producción anual no exceda, para cada uno de ellos, de 500 toneladas, un tipo reducido inferior hasta el 50 % del que se establece en el artículo 10.
2. No obstante lo dispuesto en el artículo 10, Francia podrá seguir aplicando durante el período comprendido entre el 1 de enero de 2010 y el 31 de diciembre de 2015 un tipo reducido del impuesto especial sobre los cigarrillos despachados a consumo en los departamentos de Córcega por una cuota anual máxima de 1 200 toneladas. El tipo reducido representará:
a)
hasta el 31 de diciembre de 2012, como mínimo el 44 % del precio para cigarrillos en la categoría de precios más demandados en dichos departamentos;
b)
a partir del 1 de enero de 2013, como mínimo el 50 % del precio medio ponderado de venta al por menor sobre los cigarrillos despachados a consumo. El impuesto especial no será de menos de 88 EUR por 1 000 cigarrillos con independencia del precio medio ponderado de venta al por menor;
c)
a partir del 1 de enero de 2015, como mínimo el 57 % del precio medio ponderado de venta al por menor de los cigarrillos despachados a consumo. El impuesto especial no será de menos de 90 EUR por 1 000 cigarrillos con independencia del precio medio ponderado de venta al por menor.
CAPÍTULO 4
DISPOSICIONES APLICABLES AL TABACO ELABORADO, EXCLUIDOS LOS CIGARRILLOS
Artículo 13
Los siguientes grupos de tabaco elaborado fabricado en la Unión e importado de terceros países estarán sometidos, en cada Estado miembro, a un impuesto especial mínimo con arreglo a lo dispuesto en el artículo 14:
a)
cigarros puros y cigarritos;
b)
picadura fina de tabaco destinada a liar cigarrillos;
c)
los demás tabacos de fumar.
Artículo 14
1. Los Estados miembros aplicarán un impuesto especial que podrá ser:
a)
ad valorem, calculado sobre el precio máximo de venta al por menor de cada producto, fijado libremente por los fabricantes establecidos en la Unión y por los importadores de terceros países, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 15;
b)
específico, expresado en importe por kilogramo o en el caso de los puros y los cigarritos, por número de unidades, o
c)
mixto, formado por un elemento ad valorem y un elemento específico.
Los Estados miembros podrán establecer un importe mínimo de impuesto especial en los casos en que el impuesto sea ad valorem o mixto.
2. El impuesto especial global (impuesto específico o impuesto ad valorem, excluido el IVA), expresado en porcentaje, en importes por kilogramo o por número de unidades, deberá ser, al menos, igual a los tipos o a los importes mínimos fijados de la siguiente forma:
a)
para los puros o cigarritos, el 5 % del precio de venta al por menor, incluidos todos los impuestos, o 12 EUR por 1 000 unidades o por kilogramo;
b)
para la picadura fina de tabaco para liar cigarrillos, el 40 % del precio medio ponderado de venta al por menor de la picadura fina destinada a liar cigarrillos despachada a consumo, o 40 EUR por kilogramo;
c)
para los demás tabacos de fumar, el 20 % del precio de venta al por menor, incluidos todos los impuestos, o 22 EUR por kilogramo.
A partir del 1 de enero de 2013, el impuesto especial global sobre la picadura fina de tabaco destinada a liar cigarrillos representará, como mínimo, el 43 % del precio medio ponderado de venta al por menor de la picadura fina destinada a liar cigarrillos despachada a consumo o, como mínimo, 47 EUR por kilogramo.
A partir del 1 de enero de 2015, el impuesto especial global sobre la picadura fina de tabaco destinada a liar cigarrillos representará, como mínimo, el 46 % del precio medio ponderado de venta al por menor de la picadura fina destinada a liar cigarrillos despachada a consumo o, como mínimo, 54 EUR por kilogramo.
A partir del 1 de enero de 2018, el impuesto especial global sobre la picadura fina de tabaco destinada a liar cigarrillos representará, como mínimo, el 48 % del precio medio ponderado de venta al por menor de la picadura fina destinada a liar cigarrillos despachada a consumo o, como mínimo, 60 EUR por kilogramo.
A partir del 1 de enero de 2020, el impuesto especial global sobre la picadura fina de tabaco destinada a liar cigarrillos representará, como mínimo, el 50 % del precio medio ponderado de venta al por menor de la picadura fina destinada a liar cigarrillos despachada a consumo o, como mínimo, 60 EUR por kilogramo.
El precio medio ponderado de venta al por menor se calculará mediante referencia al valor total de la picadura fina destinada a liar cigarrillos despachada a consumo, en función del precio de venta al por menor con inclusión de todos los impuestos, dividido por la cantidad total de picadura fina destinada a liar cigarrillos despachada a consumo. Se determinará a más tardar el 1 de marzo de cada año a partir de los datos correspondientes a todos los cigarrillos despachados a consumo en el año civil anterior.
3. Los tipos impositivos o importes a que se refieren los apartados 1 y 2 se aplicarán a todos los productos que pertenezcan al grupo de tabaco elaborado correspondiente, sin distinción, dentro de cada grupo, en cuanto a calidad, presentación, origen de los productos, materiales empleados, características de las empresas o cualquier otro criterio.
4. No obstante lo dispuesto en los apartados 1 y 2, Francia podrá seguir aplicando durante el período comprendido entre el 1 de enero de 2010 y el 31 de diciembre de 2015 un tipo reducido del impuesto especial sobre las labores de tabaco con excepción de los cigarrillos despachados al consumo en los departamentos de Córcega. El tipo reducido representará:
a) para los cigarros y los cigarritos: como mínimo el 10 % del precio de venta al por menor, incluidos todos los impuestos;
b) para la picadura fina destinada a liar cigarrillos:
i)
hasta el 31 de diciembre de 2012, como mínimo el 27 % del precio de venta al por menor, incluidos todos los impuestos,
ii)
a partir del 1 de enero de 2013, como mínimo el 30 % del precio de venta al por menor, incluidos todos los impuestos,
iii)
a partir del 1 de enero de 2015, como mínimo el 35 % del precio de venta al por menor, incluidos todos los impuestos;
c) para los demás tabacos de fumar: como mínimo el 22 % del precio de venta al por menor, incluidos todos los impuestos.
CAPÍTULO 5
DETERMINACIÓN DEL PRECIO MÁXIMO DE VENTA AL POR MENOR DEL TABACO ELABORADO, DE LA PERCEPCIÓN DEL IMPUESTO ESPECIAL, DE LAS EXENCIONES Y DE LAS DEVOLUCIONES
Artículo 15
1. Los fabricantes o, en su caso, sus representantes o mandatarios en la Unión, así como los importadores de terceros países, determinarán libremente los precios máximos de venta al por menor de cada uno de sus productos para cada Estado miembro en que vayan a ser despachados a consumo.
No obstante, lo dispuesto en el párrafo primero no impedirá la aplicación de las legislaciones nacionales sobre control del nivel de precios o sobre el cumplimiento de los precios impuestos, siempre que sean compatibles con la normativa de la Unión.
2. Con objeto de facilitar la percepción del impuesto especial, los Estados miembros podrán fijar un baremo de precios de venta al por menor por grupos de labores del tabaco siempre que cada baremo sea lo suficientemente amplio y diversificado como para corresponder realmente a la diversidad de productos originarios de la Unión.
Cada baremo será válido para todos los productos que pertenezcan al grupo de labores del tabaco al que se refiera, sin distinción fundada en la calidad, la presentación, el origen de los productos o de las materias empleadas, las características de las empresas o en cualquier otro criterio.
Artículo 16
1. Las modalidades de percepción del impuesto especial serán armonizadas, a más tardar, en la etapa final de armonización del impuesto especial. En el curso de la etapa anterior, el impuesto especial será percibido, en principio, por medio de sellos fiscales. Si percibieran el impuesto especial mediante sellos fiscales, los Estados miembros estarán obligados a poner estos sellos fiscales a disposición de los fabricantes y comerciantes de los demás Estados miembros. Si percibiesen el impuesto especial por otros medios, los Estados miembros velarán por que ningún obstáculo administrativo o técnico afecte por ello a los intercambios entre los Estados miembros.
2. Los importadores y los fabricantes de la Unión de labores del tabaco quedarán sometidos al régimen contemplado en el apartado 1 en lo que se refiere a las modalidades de percepción y pago del impuesto especial.
Artículo 17
Podrán ser objeto de exención del impuesto especial, u obtener la devolución del impuesto especial ya abonado:
a)
las labores de tabaco desnaturalizado que se utilicen para fines industriales u hortícolas;
b)
las labores de tabaco que se destruyan bajo control administrativo;
c)
las labores de tabaco que estén exclusivamente destinadas a ensayos científicos y a pruebas relacionadas con la calidad de los productos;
d)
las labores de tabaco que el productor vuelva a elaborar.
Los Estados miembros determinarán las condiciones y trámites a que se supeditarán dichas exenciones o devoluciones.
CAPÍTULO 6
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 18
1. La Comisión publicará una vez al año el valor del euro en las diferentes monedas nacionales que deberá aplicarse a los importes del impuesto especial global.
Los tipos de cambio que deberán aplicarse serán los vigentes el primer día hábil del mes de octubre y publicados en el Diario Oficial de la Unión Europea y serán aplicables a partir del 1 de enero del siguiente año civil.
2. Los Estados miembros podrán mantener invariable el importe de los impuestos especiales vigentes al tiempo del ajuste anual previsto en el apartado 1 si de la conversión de los importes de los impuestos especiales expresados en euros resultase un aumento del impuesto especial expresado en moneda nacional inferior al 5 %, o a 5 EUR si esta cantidad fuese inferior.
Artículo 19
1. Cada cuatro años, la Comisión presentará al Consejo un informe y, si procede, una propuesta relativa a los tipos impositivos y a la estructura de los impuestos especiales establecidos en la presente Directiva.
El informe de la Comisión tendrá en cuenta el buen funcionamiento del mercado interior, el valor real de los tipos del impuesto especial y los objetivos generales del Tratado.
2. El informe a que se refiere el apartado 1 se basará, en particular, en la información facilitada por los Estados miembros.
3. La Comisión, de conformidad con el procedimiento a que se refiere el artículo 43 de la Directiva 2008/118/CE del Consejo (5), establecerá la lista de los datos estadísticos necesarios para elaborar el informe, con exclusión de los datos relativos a las personas físicas o a las entidades jurídicas. Además de los datos inmediatamente disponibles para los Estados miembros, la lista solo incluirá datos cuya recopilación y compilación no suponga una carga administrativa desproporcionada por parte de los Estados miembros.
4. La Comisión no publicará o divulgará de otro modo datos si ello pudiera conllevar la divulgación de un secreto comercial, industrial o profesional.
Artículo 20
Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las disposiciones básicas de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
Artículo 21
Quedan derogadas la Directiva 92/79/CEE, la Directiva 92/80/CEE y la Directiva 95/59/CE, modificadas por las Directivas que figuran en la parte A del anexo I, sin perjuicio de las obligaciones de los Estados miembros relativas a los plazos de transposición al Derecho nacional, y de aplicación de las Directivas, que figuran en la parte B del anexo I.
Las referencias a las Directivas derogadas se entenderán hechas a la presente Directiva y se leerán con arreglo a la tabla de correspondencias que figura en el anexo II.
Artículo 22
La presente Directiva entrará en vigor el 1 de enero de 2011.
Artículo 23
Los destinatarios de la presente Directiva son los Estados miembros.
Hecho en Luxemburgo, el 21 de junio de 2011.