РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 750/2010 НА КОМИСИЯТА
от 7 юли 2010 година
за изменение на приложения II и III към Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от определени пестициди във или върху определени продукти
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 14, параграф 1, буква а) от него,
като има предвид, че:
(1)
Максимално допустимите граници на остатъчни вещества (МДГОВ) за ацетамиприд, ацибензолар-с-метил, азоксистробин, имазалил, прохексадион, пираклостробин и тиаклоприд са установени в приложение II и част Б от приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005. Максимално допустимите граници на остатъчни вещества (МДГОВ) за диметоморф, дитиокарбамати (манкозеб), фипронил, флудиоксонил, пиримикарб, просулфокарб, тебуконазол, триклопир и валифенал са установени в част А от приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005. Понастоящем за амисулбром, аметоктрадин и биксафен няма конкретно установени МДГОВ, нито пък веществата са включени в приложение IV към Регламент (ЕО) № 396/2005.
(2)
В контекста на процедура, протичаща в съответствие с Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (2), за разрешаване на използването върху кардун на продукт за растителна защита, който съдържа активното вещество азоксистробин, беше подадено заявление в съответствие с член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 396/2005 за изменение на съществуващата МДГОВ.
(3)
По отношение на ацетамиприд такова заявление беше подадено за използването му върху листа от цвекло и череши. По отношение на ацибензолар-с-метил такова заявление беше подадено за използването му върху праскови и кайсии. По отношение на амисулбром такова заявление беше подадено за използването му върху винени и десертни сортове грозде. По отношение на биксафен такова заявление беше подадено за използването му върху зърнено-житни култури. С оглед на това заявление е необходимо да се установят МДГОВ за месо, мазнина, черен дроб, бъбрек и мляко от говеда, овце и кози, тъй като зърнено-житните култури се използват като фураж за тези животни, в който могат да попаднат остатъчни вещества. По отношение на аметоктрадин такова заявление беше подадено за използването му върху десертни и винени сортове грозде, картофи, домати, чушки, краставици, тиквички, пъпеши, дини, тикви, маруля и полска салата. По отношение на дитиокарбамати (манкозеб) такова заявление беше подадено за използването му върху грах без шушулки. По отношение на диметоморф такова заявление беше подадено за използването му върху грах без шушулки и праз. По отношение на флудиоксонил такова заявление беше подадено за използването му върху целина. По отношение на фипронил беше подадено заявление за изменение на стойностите за зърнено-житни култури. По отношение на имазалил беше подадено заявление за изменение на стойността за границата на установяването (LOD). По отношение на пиримикарб такова заявление беше подадено за използването му върху копър. По отношение на прохексадион такова заявление беше подадено за изменение на определението за остатъчно вещество и за използването му върху ръж. По отношение на просулфокарб такова заявление беше подадено за използването му върху моркови и целина. По отношение на тебуконазол такова заявление беше подадено за използването му върху мандарини. По отношение на тиаклоприд такова заявление беше подадено за използването му върху маслини, маково семе и различни кореноплодни и грудкови зеленчуци. По отношение на триклопир такова заявление беше направено за изменение на определението за остатъчно вещество за животински продукти и за изменение на МДГОВ за животински продукти. По отношение на валифеналат такова заявление беше подадено за използването му върху домати и патладжани.
(4)
В съответствие с член 6, параграфи 2 и 4 от Регламент (ЕО) № 396/2005 беше направено заявления за тебуконазол за използването му върху маракуя. Разрешеното използване на тебуконазол върху маракуя в Кения води до по-високи стойности на остатъчните вещества, отколкото МДГОВ в приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005. За да се избегнат пречките пред търговията при вноса на маракуя, се налага определянето на по-високи МДГОВ. Разрешеното използване на пираклостробин върху череши, сливи, ягоди, ягодоплодни, други дребни плодове и ягодоплодни, зелен лук, краставици, пъпеши, дини, тикви, слънчогледово семе и зърна от кафе в САЩ, Канада и Бразилия води до по-високи стойности на остатъчните вещества, отколкото МДГОВ в приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005. За да се избегнат пречките пред търговията при вноса на посочените култури, се налага определянето на по-високи МДГОВ.
(5)
В съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 396/2005 посочените заявления бяха подложени на оценка от съответните държави-членки и докладите за оценка бяха изпратени на Комисията.
(6)
Европейският орган за безопасност на храните (наричан по-нататък „органът“) направи оценка на заявленията и на докладите за оценка, като обърна специално внимание на рисковете за потребителите, а където е от значение - за животните, и даде обосновано становище относно предложените МДГОВ (3). Той изпрати становищата си до Комисията и до държавите-членки, като ги направи и обществено достъпни.
(7)
В своите обосновани становища органът стигна до заключението, че са спазени всички изисквания по отношение на данните и че поисканите от заявителите изменения на МДГОВ са приемливи от гледна точка на безопасността на потребителите, което се основава на оценка на експозицията на потребителите от 27 конкретни европейски потребителски групи. Той взе предвид най-актуалната информация относно токсикологичните свойства на веществата. Нито дългогодишната експозиция на посочените вещества чрез консумация на всички хранителни продукти, които биха могли да ги съдържат, нито краткотрайната експозиция, дължаща се на прекомерна консумация на съответните култури, не показаха, че има риск от превишаване на допустимата дневна доза (ДДД) или острата референтна доза (ОРД). В случая на валифеналат органът сметна, че са достатъчни по-ниски МДГОВ от предложените от оценяващата държава МДГОВ. В този случай е целесъобразно да бъдат установени по-ниските МДГОВ.
(8)
Предвид мотивираните становища на органа и като се вземат под внимание факторите, свързани с разглеждания въпрос, се счита, че съответните изменения на МДГОВ отговарят на изискванията на член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 396/2005.
(9)
Поради това Регламент (ЕО) № 396/2005 следва да бъде съответно изменен.
(10)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и срещу тях не изказаха възражения нито Европейският парламент, нито Съветът,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения II и III към Регламент (ЕО) № 396/2005 се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 7 юли 2010 година.
REGLAMENTO (UE) No 750/2010 DE LA COMISIÓN
de 7 de julio de 2010
que modifica los anexos II y III del Reglamento (CE) no 396/2005 del Parlamento Europeo y del Consejo por lo que respecta a los límites máximos de residuos de determinados plaguicidas en determinados productos
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 396/2005 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 23 de febrero de 2005, relativo a los límites máximos de residuos de plaguicidas en alimentos y piensos de origen vegetal y animal y que modifica la Directiva 91/414/CEE del Consejo (1), y, en particular, su artículo 14, apartado 1, letra a),
Considerando lo siguiente:
(1)
En el anexo II y en el anexo III, parte B, del Reglamento (CE) no 396/2005 se establecieron los límites máximos de residuos (LMR) del acetamiprid, el acibenzolar-S-metilo, la azoxistrobina, el imazalil, la prohexadiona, la piraclostrobina y el tiacloprid. En el anexo III, parte A, de ese mismo Reglamento se establecieron los LMR del dimetomorf, los ditiocarbamatos (mancoceb), el fipronil, el fludioxonil, el pirimicarb, el prosulfocarb, el tebuconazol, el triclopir y el valifenal. Hasta la fecha, sin embargo, no se han establecido los LMR específicos del amisulbrom, la ametoctradina ni el bixafen, sustancias que tampoco se han incluido en el anexo IV de dicho Reglamento.
(2)
En el marco de un procedimiento de autorización, conforme a la Directiva 91/414/CEE del Consejo, de 15 de julio de 1991, relativa a la comercialización de productos fitosanitarios (2), del uso en cardos de un producto fitosanitario que contenía la sustancia activa azoxistrobina, se presentó una solicitud de modificación del LMR existente, con arreglo al artículo 6, apartado 1, del Reglamento (CE) no 396/2005.
(3)
Con respecto al acetamiprid, se presentó una solicitud de modificación del LMR en acelgas y cerezas. Con respecto al acibenzolar-S-metilo, se presentó una solicitud de modificación del LMR en melocotones y albaricoques. Con respecto al amisulbrom, se presentó una solicitud de modificación del LMR en uvas de mesa y de vinificación. Con respecto al bixafen, se presentó una solicitud de modificación del LMR en cereales. Esta última solicitud hace necesario establecer LMR para la carne, la grasa, el hígado, los riñones y la leche de los animales bovinos, ovinos y caprinos, ya que los cereales se utilizan como pienso y los residuos podrían terminar en el forraje destinado a estos animales. Con respecto a la ametoctradina, se presentó una solicitud de modificación del LMR en uvas de mesa y de vinificación, patatas, tomates, pimientos, pepinos, calabacines, melones, sandías, calabazas, lechugas y hierba de los canónigos. Con respecto a los ditiocarbamatos (mancoceb), se presentó una solicitud de modificación del LMR en guisantes sin vaina. Con respecto al dimetomorf, se presentó una solicitud de modificación del LMR en guisantes sin vaina y puerros. Con respecto al fludioxonil, se presentó una solicitud de modificación del LMR en apionabos. Con respecto al fipronil, se presentó una solicitud de modificación de los valores correspondientes a los cereales. Con respecto al imazalil, se presentó una solicitud de modificación del valor correspondiente al límite de determinación. Con respecto al pirimicarb, se presentó una solicitud de modificación del LMR en hinojos. Con respecto a la prohexadiona, se presentó una solicitud de modificación de la definición de residuo y de modificación del LMR en centeno. Con respecto al prosulfocarb, se presentó una solicitud de modificación del LMR en zanahorias y apionabos. Con respecto al tebuconazol, se presentó una solicitud de modificación del LMR en mandarinas. Con respecto al tiacloprid, se presentó una solicitud de modificación del LMR en aceitunas, semillas de adormidera y diversas raíces y tubérculos. Con respecto al triclopir, se presentó una solicitud de modificación de la definición de residuo y de modificación de los LMR en productos animales. Con respecto al valifenalato, se presentó una solicitud de modificación del LMR en tomates y berenjenas.
(4)
De conformidad con el artículo 6, apartados 2 y 4, del Reglamento (CE) no 396/2005, se presentó una solicitud con respecto al uso de tebuconazol en frutas de la pasión. El uso autorizado de tebuconazol en frutas de la pasión en Kenia da lugar a residuos que superan el LMR del anexo III del Reglamento (CE) no 396/2005. Para evitar barreras comerciales a la importación de frutas de la pasión, es necesario establecer un LMR más elevado. El uso autorizado de piraclostrobina en cerezas, ciruelas, fresas, frutas de caña, otras frutas pequeñas y bayas, cebolletas, pepinos, melones, sandías, calabazas, pipas de girasol y granos de café en EE.UU., Canadá y Brasil da lugar a residuos que superan los LMR del anexo III del Reglamento (CE) no 396/2005. Para evitar barreras comerciales a la importación de estos cultivos, es necesario establecer LMR más elevados.
(5)
De conformidad con el artículo 8 del Reglamento (CE) no 396/2005, los Estados miembros afectados evaluaron estas solicitudes y enviaron los informes de evaluación a la Comisión.
(6)
La Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria (en lo sucesivo, «la Autoridad») evaluó las solicitudes y los informes de evaluación, examinando, en particular, los riesgos para el consumidor y, en su caso, para los animales, y emitió dictámenes motivados sobre los LMR propuestos (3). Envió dichos dictámenes a la Comisión y a los Estados miembros y los puso a disposición del público.
(7)
La Autoridad, en sus dictámenes motivados, concluyó que se cumplían todos los requisitos relativos a los datos y que las modificaciones de los LMR solicitadas eran aceptables, en relación con la seguridad de los consumidores, basándose en una evaluación de la exposición realizada con veintisiete grupos específicos de consumidores europeos. Para ello, tuvo en cuenta la información más reciente sobre las propiedades toxicológicas de las sustancias. Ni la exposición a lo largo de toda la vida a estas sustancias a través del consumo de todos los alimentos que puedan contenerlas ni la breve exposición derivada del consumo extremo de los cultivos en cuestión pusieron de manifiesto que exista el riesgo de superar la ingesta diaria admisible ni la dosis aguda de referencia. En el caso del valifenalato, la Autoridad consideró que LMR inferiores a los propuestos por el Estado miembro evaluador eran suficientes. En tal caso, es conveniente establecer LMR inferiores.
(8)
De acuerdo con los dictámenes motivados de la Autoridad y teniendo en cuenta los factores pertinentes para la cuestión objeto de consideración, las modificaciones de los LMR solicitadas cumplen los requisitos del artículo 14, apartado 2, del Reglamento (CE) no 396/2005.
(9)
Procede, por tanto, modificar el Reglamento (CE) no 396/2005 en consecuencia.
(10)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité Permanente de la Cadena Alimentaria y de Sanidad Animal, y ni el Parlamento Europeo ni el Consejo se han opuesto a ellas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Los anexos II y III del Reglamento (CE) no 396/2005 quedan modificados con arreglo a lo dispuesto en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 7 de julio de 2010.