РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 5 януари 2011 година
за приключване на процедурата за проучване на наложените от Бразилия мерки, засягащи вноса на текстилни продукти
(2011/2/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета от 22 декември 1994 г. за установяване на процедури на Общността в областта на общата търговска политика с оглед гарантиране упражняването от Общността на правата, които са ѝ предоставени съгласно правилата за международна търговия, по-специално тези, които са установени под егидата на Световната търговска организация (СТО) (1), и по-специално член 11, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРНА РЕТРОСПЕКЦИЯ
(1)
На 12 януари 1998 г. Febeltex (Fédération Belge du Textile/Белгийска текстилна федерация) депозира жалба на основание член 4 от Регламент (ЕО) № 3286/94.
(2)
Жалбоподателят твърдеше, че продажбите на текстилни продукти на Европейската общност в Бразилия са възпрепятствани от различни пречки пред търговията по смисъла на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 3286/94, включващи неавтоматична система от лицензи за внос и начина, по който системата се прилага, и по-специално задължителни условия за плащане на вноса и минимални цени при внос.
(3)
След консултация със създадения с регламент (ЕО) № 3286/94 консултативен комитет Комисията реши, че са налице достатъчно доказателства, за да бъде оправдано започването на процедура за проучване за установяване на свързаните със случая правни и фактически обстоятелства. В резултат на това на 27 февруари 1998 г. започна процедура за проучване (2).
Б. ЗАКЛЮЧЕНИЯ ОТ ПРОЦЕДУРАТА ЗА ПРОУЧВАНЕ
(4)
Окончателният доклад с резултатите от процедурата по разследване бе предоставен на държавите-членки на ЕС на заседанието на Консултативния комитет на 9 ноември 1998 г.
(5)
В доклада се стига до заключението, че съществуващата в Бразилия неавтоматична система от лицензи за внос, прилагана заедно с изискване за минимална цена, видимо нарушава:
а)
член 1, член 3 и член 5 от Споразумението на СТО за процедурите по лицензиране на вноса, тъй като: а) прилагането ѝ не е неутрално; б) не се прилага по честен и справедлив начин; в) с нея не се прилагат никакви съвместими със СТО изисквания и поради това нейните обхват и продължителност на прилагане не са ограничени до мярката, която се прилага; и г) тя има допълнително ограничаващо търговията въздействие и негативно въздействие върху вноса Освен това, не е публикуван списъкът на продуктите, за които не се получава автоматично лиценз, а заявленията за лицензи за внос по минимална цена са били оставяни по няколко месеца без официален отговор;
б)
член Х.1 и член Х.3 от Общото споразумение за митата и търговията (GATT (1994), тъй като системата за неавтоматично издаване на лицензи за внос не е публикувана и не се прилага по еднакъв, безпристрастен и разумен начин;
в)
член Х.I от GATT (1994), тъй като системата от минимални цени представлява ограничение, различно от мита, такси или други налози, което се прилага чрез лицензи за внос спрямо всеки продукт, който се внася от територията на всяка друга страна по споразумението, без да е представена съвместима със СТО аргументация.
В. РАЗВИТИЕ СЛЕД ПРИКЛЮЧВАНЕ НА РАЗСЛЕДВАНЕТО
(6)
На 17 март 1999 г. (3) Комисията реши да започне процедура по уреждане на спор пред СТО. На 19 ноември 1999 г. бяха проведени консултации в рамките на СТО. По този повод, въпреки че отричаше всички твърдения за практики по определяне на минимални цени както при лицензите за внос, така и при митническата оценка, Бразилия призна, че не изпълнява определени свои задължения по линия на СТО по отношение на нотифицирането във връзка със системата си за издаване на лицензи за внос.
(7)
Вследствие на консултациите, системите за издаване на лицензи за внос и за митническа оценка на Бразилия претърпяха значителни промени и достъпът на промишлеността на Общността до бразилския пазар на текстилни продукти се подобри. Все още бе необходимо обаче някои аспекти на системите за издаване на лицензи за внос и за митническа оценка на Бразилия да бъдат изменени, за да се гарантира пълното спазване от страна на Бразилия на нейните задължения по съответните споразумения в рамките на СТО.
(8)
Поради това с Решение 2001/429/ЕО (4) Комисията реши да преустанови посочената по-горе процедура за проучване за период от 6 месеца, през който да наблюдава ефекта от промените в системата на Бразилия.
(9)
През първото тримесечие на 2002 г. бяха осъществени на няколко пъти контакти с бразилските официални органи с цел намиране на взаимно приемливо решение. На 6 ноември 2002 г. Европейската общност и Бразилия подписаха Меморандум за разбирателство, в който са определени договореностите в областта на достъпа до пазара на текстилни продукти и облекла и по силата на който двете страни се споразумяват да се въздържат от използване на нетарифни бариери. Освен това, в Меморандума за разбирателство е засегнат и проблемът за митническата оценка.
(10)
За изминалите повече от седем години от подписването на Меморандума за разбирателство Комисията не е била уведомявана за наличието на особени проблеми или за нови пречки по отношение на достъпа на текстилни продукти до пазара на Бразилия.
Г. ЗАКЛЮЧЕНИЕ И ПРЕПОРЪКИ
(11)
Предвид горния анализ се смята, че процедурата за проучване е довела до задоволително състояние по отношение на пречките, конкретно посочени в депозираната от Febeltex жалба. На горното основание процедурата за проверка следва да бъде приключена в съответствие с член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 3286/94.
(12)
Беше проведена консултация с Консултативния комитет относно мерките, предвидени в настоящото решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Процедурата за проучване на наложените от Бразилия мерки, които засягат вноса на текстилни продукти, се прекратява.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 5 януари 2011 година.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 5 de enero de 2011
por la que se da por concluido el procedimiento de investigación con respecto a las medidas impuestas por Brasil que afectan a la importación de productos textiles
(2011/2/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 3286/94 del Consejo, de 22 de diciembre de 1994, por el que se establecen procedimientos comunitarios en el ámbito de la política comercial común con objeto de asegurar el ejercicio de los derechos de la Comunidad en virtud de las normas comerciales internacionales, particularmente las establecidas bajo los auspicios de la Organización Mundial del Comercio (1), y, en particular, su artículo 11, apartado 1,
Considerando lo siguiente:
A. CONTEXTO PROCEDIMENTAL
(1)
El 12 de enero de 1998, Febeltex (Fédération Belge du Textile) presentó una denuncia de conformidad con el artículo 4 del Reglamento (CE) no 3286/94.
(2)
El denunciante alegó que las ventas de productos textiles de la Comunidad Europea se vieron perjudicadas en Brasil por diversos obstáculos al comercio en el sentido del artículo 2, apartado 1, del Reglamento (CE) no 3286/94, en particular por un régimen de licencias de importación no automáticas y por la forma en que se desarrolla dicho régimen, en especial por las condiciones de pago obligatorias para las importaciones y los precios mínimos de importación.
(3)
Previa consulta al Comité consultivo instituido por el Reglamento (CE) no 3286/94, la Comisión decidió que existían pruebas suficientes para justificar la apertura de un procedimiento de investigación sobre los aspectos jurídicos y los hechos en cuestión. En consecuencia, el 27 de febrero de 1998 se inició un procedimiento de investigación (2).
B. CONCLUSIONES DEL PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN
(4)
El informe final sobre el procedimiento de investigación se distribuyó a los Estados miembros de la UE en la reunión del Comité consultivo de 9 de noviembre de 1998.
(5)
El informe concluía que el régimen brasileño de licencias de importación no automáticas, aplicado con un requisito de precios mínimos, parecía infringir las siguientes disposiciones:
a)
los artículos 1, 3 y 5 del Acuerdo de la OMC sobre Procedimientos para el Trámite de Licencias de Importación, ya que: a) su aplicación no era neutral; b) no se gestionaba de manera justa y equitativa; c) no implementaba ninguna restricción compatible con la OMC y, por lo tanto, no era limitado en alcance y duración a la medida que implementaba, y d) restringía el comercio y distorsionaba las importaciones; además, no se había publicado la lista de productos sujetos al régimen de licencias no automáticas y durante varios meses no se dio una respuesta oficial a las solicitudes de licencias de importación por debajo del precio mínimo;
b)
los artículos X.1 y X.3 del Acuerdo General sobre Aranceles Aduaneros y Comercio (GATT de 1994), ya que el régimen de licencias de importación no automáticas no se publicaba ni gestionaba de forma uniforme, imparcial y razonable;
c)
el artículo XI.1 del GATT de 1994, ya que el sistema de precios mínimos era una restricción distinta de los derechos de aduana, los impuestos u otras cargas, aplicada mediante licencias de importación a los productos originarios del territorio de otra parte contratante, sin ninguna justificación compatible con la OMC.
C. EVOLUCIÓN UNA VEZ CONCLUIDA LA INVESTIGACIÓN
(6)
El 17 de marzo de 1999 (3) la Comisión decidió iniciar un procedimiento de solución de diferencias de la OMC. Se llevaron a cabo consultas en el marco de la OMC el 19 de noviembre de 1999. En esta ocasión, aunque Brasil negó todas las alegaciones sobre prácticas de fijación de precios mínimos a nivel de licencias de importación o valoración en aduana, admitió que no había cumplido varias de sus obligaciones derivadas de la OMC en materia de notificación respecto a su régimen de licencias de importación.
(7)
Tras estas consultas, los sistemas brasileños de licencias de importación y valoración en aduana experimentaron modificaciones significativas y mejoró el acceso de la industria de la Comunidad al mercado brasileño de productos textiles. Sin embargo, aún era preciso modificar varios aspectos de los sistemas brasileños de licencias de importación y valoración en aduana para garantizar que Brasil cumplía plenamente sus obligaciones en virtud de los Acuerdos pertinentes de la OMC.
(8)
Por tanto, mediante la Decisión 2001/429/CE (4), la Comisión decidió suspender el citado procedimiento de investigación durante un período de seis meses, supervisando al mismo tiempo el efecto de las modificaciones del sistema brasileño.
(9)
Durante el primer trimestre de 2002, se mantuvieron diversos contactos con las autoridades brasileñas con objeto de encontrar una solución mutuamente aceptable. El 6 de noviembre de 2002, la Comunidad Europea y Brasil firmaron un Memorándum de Acuerdo relativo a las medidas en materia de acceso al mercado para los productos textiles y prendas de vestir, en virtud del cual ambas partes aceptaban abstenerse de aplicar obstáculos no arancelarios. Además, el Memorándum de Acuerdo también abordaba el problema de la valoración en aduana.
(10)
En los más de siete años transcurridos desde que la firma del Memorándum de Acuerdo, no se han notificado a la Comisión problemas particulares ni nuevos obstáculos en relación con el acceso al mercado brasileño de productos textiles.
D. CONCLUSIÓN Y RECOMENDACIONES
(11)
Habida cuenta del análisis anterior, se considera que el procedimiento de investigación ha llevado a una situación satisfactoria con respecto a los obstáculos al comercio que se alegaban en la denuncia presentada por Febeltex. Por consiguiente, conviene poner término al citado procedimiento de investigación de acuerdo con el artículo 11, apartado 1, del Reglamento (CE) no 3286/94.
(12)
El Comité consultivo ha sido consultado sobre las medidas previstas en la presente Decisión.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Se da por concluido el procedimiento de investigación con respecto a las medidas impuestas por Brasil que afectan a la importación de productos textiles.
Artículo 2
La presente Decisión entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Hecho en Bruselas, el 5 de enero de 2011.