РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 584/2010 НА КОМИСИЯТА
от 1 юли 2010 година
за прилагане на Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно формата и съдържанието на стандартното уведомително писмо и атестацията на ПКИПЦК, използването на електронни комуникации между компетентните органи за целите на уведомяването и процедурите за проверките на място и разследванията, както и обмена на информация между компетентните органи
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета oт 13 юли 2009 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (1), и по-специално член 95, параграф 2, букви а), б) и в), член 101, параграф 9 и член 105 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2009/65/ЕО предоставя на Комисията изпълнителни правомощия за конкретизиране и хармонизиране на определени аспекти на новата процедура за уведомяване за предлагането на дялове на ПКИПЦК в приемаща държава-членка. Тази хармонизация би трябвало да предостави на компетентните органи необходимата сигурност за това как ще работят новите изисквания и ще спомогне за безпроблемното функциониране на новата процедура.
(2)
За да се улесни процедурата за уведомяване, е необходимо да бъдат конкретизирани формата и съдържанието на стандартния образец на уведомително писмо, който ПКИПЦК ще използва, и формата и съдържанието на атестацията, която ще използват компетентните органи на държавите-членки, за да потвърдят, че дадено ПКИПЦК изпълнява условията, посочени в Директива 2009/65/ЕО. Държавите-членки следва да могат да изпращат уведомителното писмо и атестацията по електронен път.
(3)
С оглед на целта на Директива 2009/65/ЕО, която е да се даде възможност на ПКИПЦК да предлагат дяловете си в други държави-членки, спазвайки процедура за уведомяване, която се основава на подобрена комуникация между компетентните органи на държавите-членки, е необходимо да бъде формулирана подробна процедура за електронно предаване на досието за уведомление между компетентните органи.
(4)
В Директива 2009/65/ЕО се съдържа изискването компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК да проверят дали досието за уведомление е пълно, преди да прехвърлят цялото досие на компетентните органи на държавата-членка, в която това ПКИПЦК желае да предлага своите дялове. В нея се предвижда и правото за ПКИПЦК на достъп до пазара на приемащата държава-членка веднага след като пълното досие за уведомление е предадено от компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК на компетентните органи на държава-членка, в която ПКИПЦК желае да предлага своите дялове. За да се гарантира правна сигурност, е необходимо да бъде установен моментът, в който се счита, че се е състояло предаването на пълното досие за уведомление. Освен това процедурата за използване на електронна комуникация следва да съдържа изискването компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК да гарантират, че предаването на пълната документация се е състояло, преди да уведомят ПКИПЦК за това предаване съгласно член 93, параграф 3 от Директива 2009/65/ЕО. Необходимо е също така създаването на процедури за решаване на техническите проблеми, които възникват в процеса на предаването на досието за уведомление между компетентните органи на приемащата държава-членка и на държавата-членка по произход на ПКИПЦК.
(5)
С цел да опростят предаването на досието за уведомление и да вземат предвид техническите иновации и възможността за разработване на по-усъвършенствани системи за електронна комуникация, компетентните органи биха могли да предприемат съвместни мерки за подобряване на електронното предаване на досието за уведомление, по-специално по отношение на системната сигурност и използването на механизми за кодиране. Освен това компетентните органи следва да координират мерките за електронна комуникация в рамките на Комитета на европейските регулатори на ценни книжа.
(6)
По силата на Директива 2009/65/ЕО от държавите-членки се изисква да предприемат необходимите административни и организационни мерки за улесняване на сътрудничеството. Засиленото сътрудничество между компетентните органи е необходимо, за да се осигури спазването на Директива 2009/65/ЕО от ПКИПЦК и управляващите дружества, безпроблемното функциониране на вътрешния пазар и висока степен на защита на инвеститорите.
(7)
Съгласно Директива 2009/65/ЕО компетентните органи на една държава-членка могат да поискат от компетентните органи на друга държава-членка да им сътрудничат в дадена надзорна дейност или за проверка на място или разследване на територията на последната. По-специално когато ПКИПЦК се управлява от управляващо дружество, което се намира в друга държава-членка, от ключово значение е да се създадат механизми за сътрудничество между компетентните органи и да се прилагат подробни процедури в случаите, в които компетентен орган трябва да проведе разследване или проверка на място на субект или лице, които се намират в друга държава-членка.
(8)
Компетентният орган има право да поиска сътрудничество от други компетентни органи по въпроси, които попадат в обхвата на неговите надзорни отговорности. Надзорният орган, до когото е отправено искането за сътрудничество, следва да предостави такова съдействие, дори когато поведението, което е предмет на разследване, не се счита за нарушение в неговата собствена юрисдикция. Помоленият за сътрудничество орган може да откаже съдействие в случаите, посочени в член 101, параграф 6 от Директива 2009/65/ЕО.
(9)
Съгласно Директива 2009/65/ЕО компетентните органи на държавите-членки предоставят незабавно един на друг информацията, необходима за изпълнението на техните задължения. Следователно е необходимо да бъдат формулирани подробни правила за рутинния обмен на информация и за обмена на информация без предварително поискване.
(10)
За да се гарантира, че задълженията, посочени в Директива 2009/65/ЕО и в настоящия регламент, се прилагат от една и съща дата, настоящият регламент следва да се прилага от датата на прилагане на националните мерки за транспониране на Директива 2009/65/ЕО.
(11)
Комитетът на европейските регулатори на ценни книжа, създаден с Решение 2009/77/ЕО на Комисията (2), беше консултиран по техническите въпроси.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРОЦЕДУРА ЗА УВЕДОМЯВАНЕ
Член 1
Форма и съдържание на уведомителното писмо
Предприятието за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) съставя уведомителното писмо съгласно член 93, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО в съответствие с образеца, посочен в приложение I към настоящия регламент.
Член 2
Форма и съдържание на атестацията на ПКИПЦК
Компетентните органи в държавата-членка по произход на ПКИПЦК изготвят атестация, че ПКИПЦК отговаря на условията, наложени от Директива 2009/65/ЕО, както е посочено в член 93, параграф 3 от същата директива в съответствие с образеца, посочен в приложение II към настоящия регламент.
Член 3
Определен електронен адрес
1. Компетентните органи определят електронен адрес за предаването на документацията, посочена в член 93, параграф 3 от Директива 2009/65/ЕО, и за обмена на информация, свързан с процедурата за уведомяването, посочена в същия член.
2. Компетентните органи уведомяват компетентните органи в другите държави-членки за определения електронен адрес и гарантират, че последните ще бъдат незабавно уведомени за всяка промяна в този електронен адрес.
3. Компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК изпращат всички документи, посочени в член 93, параграф 3, втора алинея от Директива 2009/65/ЕО, само на определения електронен адрес на компетентните органи на държавата-членка, в която ПКИПЦК желае да предлага своите дялове.
4. Компетентните органи установяват процедура, с която гарантират, че определеният от тях електронен адрес се проверява всеки работен ден за получени уведомления.
Член 4
Предаване на досието за уведомление
1. Компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК предават на компетентните органи на държавата-членка, в която ПКИПЦК желае да предлага своите дялове, чрез електронна поща всички документи, посочени в член 93, параграф 3, първа и втора алинея от Директива 2009/65/ЕО.
Всяко приложение към уведомителното писмо, както е посочено в приложение I, се посочва в електронното писмо и се предоставя в широко употребяван формат, който може да бъде четен и разпечатван.
2. Счита се, че предаването на пълната документация, посочена в член 93, параграф 3, втора алинея от Директива 2009/65/ЕО, не се е състояло единствено в един от следните случаи:
а)
документ, който трябва да бъде предаден, липсва, не е пълен или е във формат, различен от посочения в параграф 1;
б)
компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК не използват електронния адрес, посочен от компетентните органи на държавата-членка, в която ПКИПЦК желае да предлага своите дялове съгласно член 3, параграф 1;
в)
компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК не са предали пълната документация в резултат на технически проблем в своята електронна система.
3. Компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК се уверяват, че предаването на пълната документация, посочена в член 93, параграф 3 от Директива 2009/65/ЕО, е извършено, преди да уведомят ПКИПЦК за това предаване.
4. Ако компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК бъдат уведомени или узнаят, че предаването на пълната документация не се е състояло, те предприемат незабавни мерки за осъществяването на това предаване.
5. Компетентните органи могат да се споразумеят да заменят средствата на предаване на пълната документация съгласно член 93, параграф 3, втора алинея от Директива 2009/65/ЕО с по-усъвършенстван метод на електронна комуникация от електронната поща или да установят допълнителни процедури за подобряване на сигурността на изпращаните електронни писма.
Всеки алтернативен метод или всяка усъвършенствана процедура следва да са в съответствие с крайните срокове за уведомление, посочени в глава XI от Директива 2009/65/ЕО, и не могат да нарушават възможностите за достъп на ПКИПЦК до пазара на държава-членка, различна от неговата държава-членка по произход.
Член 5
Получаване на досието за уведомление
1. Когато компетентните органи на държава-членка, в която ПКИПЦК желае да предлага своите дялове, получат документацията, която трябва да им бъде предадена в съответствие с член 93, параграф 3 от Директива 2009/65/ЕО, те потвърждават пред компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК в най-кратки срокове, но не по-късно от 5 работни дни от датата на получаване на тази документация дали:
а)
всички приложения, които трябва да бъдат изброени в съответствие с член 4, параграф 1 от настоящия регламент, са били получени; и
б)
документацията, която трябва да им бъде предадена, може да бъде прочетена и разпечатана.
Потвърждението може да бъде изпратено по електронна поща на компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК на електронния адрес, определен съгласно член 3, параграф 1, освен ако съответните компетентни органи са се договорили да използват по-усъвършенстван метод за потвърждаване на получаването.
2. Когато компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК не са получили потвърждение от компетентните органи на държава-членка, в която ПКИПЦК желае да предлага своите дялове, в сроковете, посочени в параграф 1, те се свързват с компетентните органи на държавата-членка, в която ПКИПЦК желае да предлага своите дялове, и проверяват дали предаването на пълната документация се е състояло.
ГЛАВА II
НАДЗОРНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
РАЗДЕЛ 1
Процедура за проверки на място и разследвания
Член 6
Искане за съдействие във връзка с проверки на място и разследвания
1. Компетентен орган, който възнамерява да проведе проверка на място или разследване на територията на друга държава-членка („подаващият искането орган“), подава писмено искане до компетентния орган на другата държава-членка („получаващия искането орган“). Искането съдържа следното:
а)
причините за искането, в това число правните разпоредби, на които се основава искането, приложими в юрисдикцията на подаващия искането орган;
б)
обхвата на проверката на място или разследването;
в)
предприетите вече от подаващия искането орган действия;
г)
всички действия, които трябва да бъдат предприети от получаващия искането орган;
д)
предложената методология на проверката на място или разследването и причините, поради които подаващият искането орган я е избрал.
2. Искането се изпраща достатъчно време преди проверката на място или разследването.
3. Когато искането за съдействие във връзка с проверка на място или разследване е спешно, то може да бъде предадено по електронната поща и впоследствие да бъде потвърдено писмено.
4. Получаващият искането орган потвърждава своевременно получаването на искането.
5. Подаващият искането орган предоставя всяка информация, поискана от получаващия искането орган, за да разреши на получаващия искането орган да осигури необходимото съдействие.
6. Получаващият искането орган предава на подаващия искането орган своевременно всяка информация и документи, с които разполага и които са значими или полезни за подаващия искането орган, с оглед на причините и обхвата на проверката или разследването на място.
7. Получаващият искането орган и подаващият искането орган преценяват отново необходимостта от проверката на място или разследването с оглед на документите и информацията, предадени в съответствие с параграф 5 или 6.
8. Получаващият искането орган решава дали самият той ще проведе проверката или разследването на място, дали ще разреши на подаващия искането орган да проведе тази проверка на място или разследване, или ще допусне одитори или други експерти да извършат проверката на място или разследването.
9. Получаващият искането орган и подаващият искането орган се споразумяват по въпросите, свързани с разпределението на разходите за проверката на място или разследването.
Член 7
Провеждане на проверката на място и разследването от получаващия искането орган
1. Когато получаващият искането орган реши самият той да проведе проверката на място или разследването, той прави това в съответствие с процедурата, предвидена в законодателството на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе проверката на място или разследването.
2. Когато подаващият искането орган помоли негови служители да придружават служителите на получаващия искането орган, провеждащ проверката или разследването в съответствие с член 101, параграф 5 от Директива 2009/65/ЕО, подаващият искането орган и получаващият искането орган договарят практическите условия за това участие.
Член 8
Провеждане на проверката на място и разследването от подаващия искането орган
1. Когато получаващият искането орган реши да разреши на подаващия искането орган да проведе проверката на място или разследването, тази проверка на място или това разследване се провеждат в съответствие с процедурата, предвидена в законодателството на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе проверката на място или разследването.
2. Когато получаващият искането орган реши да разреши на подаващия искането орган да проведе проверката на място или разследването, той предоставя необходимата подкрепа за улесняването на тази проверка на място или това разследване.
3. Ако подаващият искането орган открие съществена информация, която е от значение за освобождаването от задължения на получаващия искането орган по време на провежданата от него проверка на място или разследване, той предоставя своевременно тази информация на получаващия искането орган.
Член 9
Провеждане на проверката на място и разследването от одитори или експерти
1. Когато получаващият искането орган реши да допусне проверката на място или разследването да бъдат извършени от одитори или експерти, тази проверка на място или това разследване се извършват в съответствие с процедурата, предвидена в законодателството на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе проверката на място или разследването.
2. Когато получаващият искането орган реши да допусне одитори или експерти да извършат проверката на място или разследването, той предоставя на одиторите или експертите необходимата подкрепа при изпълнението на техните задължения.
3. Когато подаващият искането орган предложи да назначи одитори или експерти, той предава цялата съответна информация, свързана със самоличността и професионалните квалификации на тези одитори или експерти, на получаващия искането орган.
Получаващият искането орган уведомява своевременно подаващия искането орган дали е съгласен с предложеното назначение.
Когато получаващият искането орган не приеме предложеното назначение или подаващият искането орган не предложи назначението на одитори или експерти, получаващият искането орган има право да предложи одитори или експерти.
4. Когато получаващият искането орган и подаващият искането орган не се споразумеят за назначението на одитори или експерти, получаващият искането орган решава дали самият той да извърши проверката или разследването на място, или да разреши на подаващия искането орган да проведе тази проверка на място или това разследване.
5. Освен ако получаващият искането орган и подаващият искането орган се споразумеят по друг начин, органът, предложил назначените одитори или експерти, поема съответните разходи.
6. Ако при извършването на проверката на място или разследването одиторите или експертите открият съществена информация, която е от значение за освобождаването от задължения на получаващия искането орган, те своевременно предават тази информация на получаващия искането орган.
Член 10
Искания за съдействие при изслушвания на лица в друга държава-членка
1. Когато подаващият искането орган счита за необходимо да проведе изслушвания на лица, които се намират на територията на друга държава-членка, той представя пред компетентните органи на тази друга държава-членка писмено искане.
2. Искането съдържа следното:
а)
причините за искането, в това число правните разпоредби, на които се основава искането, приложими в юрисдикцията на подаващия искането орган;
б)
обхвата на изслушванията;
в)
предприетите вече от подаващия искането орган действия;
г)
всички действия, които трябва да бъдат предприети от получаващия искането орган;
д)
предложената методология за провеждане на изслушванията и причините, поради които подаващият искането орган я е избрал.
3. Искането се изпраща достатъчно време преди изслушванията.
4. Когато искането за съдействие за провеждане на изслушвания на лица, които се намират на територията на друга държава-членка, е спешно, то може да бъде изпратено по електронната поща и впоследствие да бъде потвърдено писмено.
5. Получаващият искането орган потвърждава своевременно получаването на искането.
6. Подаващият искането орган предоставя всяка информация, поискана от получаващия искането орган, за да разреши на получаващия искането орган да осигури необходимото съдействие.
7. Получаващият искането орган предава своевременно на подаващия искането орган всякаква информация и документи, с които разполага и които са значими или полезни за подаващия искането орган, с оглед на причините и обхвата на изслушването.
8. Получаващият искането орган и подаващият искането орган оценяват отново необходимостта от провеждането на изслушвания с оглед на документите и информацията, предадени в съответствие с параграф 6 или 7.
9. Получаващият искането орган решава дали самият той ще проведе изслушванията, или ще разреши на подаващия искането орган да ги извърши.
10. Получаващият искането орган и подаващият искането орган се споразумяват по въпросите, свързани с разпределението на разходите за провеждането на изслушвания.
11. Подаващият искането орган може да участва в изслушвания, за които е постъпило искане, в съответствие с параграф 1. Преди или по време на изслушванията подаващият искането орган може да предостави въпроси, които да бъдат поставени.
Член 11
Специални разпоредби относно проверките на място и разследванията
1. Компетентните органи на държавата-членка по произход на управляващото дружество и компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК се уведомяват взаимно за всички проверки на място и разследвания, които ще бъдат предприети по отношение на поднадзорното управляващо дружество или ПКИПЦК. След това уведомяване компетентният орган, който е получил уведомление, може да поиска своевременно от компетентния орган, изпратил уведомление, да включи в обхвата на проверката на място или разследването въпросите, които попадат в обхвата на надзора на уведомения орган.
2. Компетентните органи на държавата-членка по произход на управляващото дружество може да поискат съдействието на компетентния орган на държавата-членка по произход на ПКИПЦК във връзка с проверката на място и разследването на депозитар на ПКИПЦК, когато е необходимо, за да изпълни своите надзорни задължения по отношение на управляващото дружество.
3. Компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК и компетентните органи на държавата-членка по произход на управляващото дружество договарят процедурите за съвместното използване на резултатите от проверката на място и разследванията, проведени по отношение на управляващото дружество или ПКИПЦК, които са обект на техния надзор.
4. При необходимост компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК и компетентните органи на държавата-члена по произход на управляващото дружество се споразумяват за допълнителни действия, които трябва да бъдат предприети във връзка с проверката на място или разследването.
РАЗДЕЛ 2
Обмен на информация
Член 12
Рутинен обмен на информация
1. Компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК незабавно уведомяват компетентните органи на приемащата държава-членка на ПКИПЦК, а когато ПКИПЦК се управлява от управляващо дружество, което е установено в държава-членка, различна от държавата-членка по произход на ПКИПЦК - компетентните органи на държавата-членка по произход на управляващото дружество, относно:
а)
всяко решение за отнемане на разрешението на ПКИПЦК;
б)
всяко решение за временно спиране на емитирането, обратното изкупуване или откупуването на неговите дялове, наложено на ПКИПЦК;
в)
всички други сериозни мерки, предприети срещу ПКИПЦК.
2. Когато ПКИПЦК се управлява от управляващо дружество, което се намира в държава-членка, различна от държавата-членка по произход на ПКИПЦК, компетентните органи на държавата-членка по произход на управляващото дружество уведомяват незабавно компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК, че способността на управляващо дружество да изпълнява ефективно своите задължения по отношение на управляваното от него ПКИПЦК може да бъде засегната съществено или че управляващото дружество не изпълнява изискванията, определени в глава III от Директива 2009/65/ЕО.
3. Когато ПКИПЦК се управлява от управляващо дружество, което се намира в държава-членка, различна от държавата-членка по произход на ПКИПЦК, компетентните органи на държавата-членка по произход на ПКИПЦК и компетентните органи на държавата-членка по произход на управляващото дружество улесняват обмена на информация, необходим за изпълнението на техните задължения съгласно Директива 2009/65/ЕО, в това число установяването на подходящи информационни потоци. Това включва обмена на информация, който е необходим по силата на:
а)
процедурите за предоставяне на разрешение на управляващо дружество да извършва дейност на територията на друга държава-членка в съответствие с членове 17 и 18 от Директива 2009/65/ЕО;
б)
процедурите за предоставяне на разрешение на управляващо дружество да управлява ПКИПЦК, което има разрешение в държава-членка, различна от държавата-членка по произход на управляващото дружество, съгласно член 20 от Директива 2009/65/ЕО;
в)
постоянния надзор на управляващите дружества и ПКИПЦК.
Член 13
Незаявен обмен на информация
Компетентните органи предават на други компетентни органи без предварително искане и своевременно цялата съответна информация, която би могла да бъде от съществен интерес във връзка с изпълнението на задълженията им съгласно Директива 2009/65/ЕО.
ГЛАВА III
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2011 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставен в Брюксел на 1 юли 2010 година.
REGLAMENTO (UE) no 584/2010 DE LA COMISIÓN
de 1 de julio de 2010
por el que se establecen disposiciones de aplicación de la Directiva 2009/65/CE del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que atañe a la forma y el contenido del escrito de notificación y el certificado del OICVM normalizados, el uso de la comunicación electrónica entre las autoridades competentes a efectos de notificación, los procedimientos para las verificaciones in situ y las investigaciones y el intercambio de información entre las autoridades competentes
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2009/65/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 13 de julio de 2009, por la que se coordinan las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas sobre determinados organismos de inversión colectiva en valores mobiliarios (OICVM) (1), y, en particular, su artículo 95, apartado 2, letras a), b) y c), su artículo 101, apartado 9, y su artículo 105,
Considerando lo siguiente:
(1)
La Directiva 2009/65/CE confiere a la Comisión competencias de ejecución para especificar y armonizar determinados aspectos del nuevo procedimiento de notificación de la comercialización de participaciones de OICVM en un Estado miembro de acogida. Resulta oportuno que dicha armonización permita a las autoridades competentes contar con la seguridad necesaria en cuanto a la forma en que se aplicarán los nuevos requisitos y contribuya a garantizar una correcta aplicación del nuevo procedimiento.
(2)
A fin de facilitar el procedimiento de notificación, es necesario especificar la forma y el contenido del modelo normalizado de escrito de notificación que habrá de utilizar el OICVM, y la forma y el contenido del certificado que deberán emplear las autoridades competentes de los Estados miembros para confirmar que el OICVM cumple las condiciones establecidas en la Directiva 2009/65/CE. Resulta oportuno que los Estados miembros puedan remitir, tanto el escrito de notificación, como el certificado por vía electrónica.
(3)
Dada la finalidad de la Directiva 2009/65/CE de garantizar que todo OICVM pueda comercializar sus participaciones en otros Estados miembros con sujeción a un procedimiento de notificación fundamentado en una mejor comunicación entre las autoridades competentes de los Estados miembros, es necesario definir pormenorizadamente un procedimiento para la remisión electrónica del expediente de notificación entre las autoridades competentes.
(4)
La Directiva 2009/65/CE exige que las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM verifiquen si el expediente de notificación está completo antes de remitirlo a las autoridades competentes del Estado miembro en el que el OICVM se proponga comercializar sus participaciones. Asimismo, ofrece al OICVM el derecho a acceder al mercado del Estado miembro de acogida inmediatamente después de que las autoridades competentes de su Estado miembro de origen hayan remitido el expediente de notificación completo a las autoridades competentes del Estado miembro en que el OICVM se proponga comercializar sus participaciones. En aras de la seguridad jurídica, es necesario determinar en qué momento se considera realizada la remisión del expediente de notificación completo. Por otra parte, el procedimiento de comunicación electrónica debe obligar a las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM a cerciorarse de que se ha realizado la remisión de la documentación completa, antes de notificar al OICVM dicha remisión de conformidad con el artículo 93, apartado 3, de la Directiva 2009/65/CE. Además, es necesario establecer procedimientos para abordar los problemas técnicos que surjan en el proceso de remisión del expediente de notificación entre las autoridades competentes del Estado miembro de origen y de acogida del OICVM.
(5)
A fin de simplificar la remisión del expediente de notificación, y atender a las innovaciones técnicas y la posibilidad de desarrollar sistemas más avanzados de comunicación electrónica, las autoridades competentes pueden instrumentar acuerdos de cooperación para mejorar la comunicación electrónica del expediente de notificación, en particular en lo que respecta a la seguridad del sistema y al uso de mecanismos de cifrado. Asimismo, resulta oportuno que las autoridades competentes coordinen las modalidades de comunicación electrónica en el seno del Comité de responsables europeos de reglamentación de valores.
(6)
La Directiva 2009/65/CE exige que los Estados miembros tomen las medidas administrativas y de organización oportunas para facilitar la cooperación. Es necesaria una mayor cooperación entre las autoridades competentes al objeto de asegurar que los OICVM y las sociedades de gestión de los OICVM se atengan a lo dispuesto en la Directiva 2009/65/CE y de garantizar el correcto funcionamiento del mercado interior y un elevado nivel de protección del inversor.
(7)
De conformidad con la Directiva 2009/65/CE, las autoridades competentes de un Estado miembro pueden solicitar la cooperación de las autoridades competentes de otro Estado miembro en actividades de supervisión o a efectos de verificaciones in situ o investigaciones en el territorio de este último. En el caso de un OICVM gestionado por una sociedad de gestión que esté situada en otro Estado miembro, en particular, es esencial establecer mecanismos de cooperación entre las autoridades competentes y procedimientos pormenorizados que sean de aplicación cuando una autoridad competente tenga que investigar o verificar in situ a una entidad o persona situada en otro Estado miembro.
(8)
Resulta oportuno que toda autoridad competente tenga derecho a solicitar la cooperación de otras autoridades competentes en aquellos asuntos que entren en el ámbito de sus responsabilidades de supervisión. Resulta oportuno que la autoridad requerida preste asistencia aun en el caso de que la actuación objeto de investigación no se considere una infracción en su propio país. La autoridad requerida podrá denegar la asistencia en los casos enumerados en el artículo 101, apartado 6, de la Directiva 2009/65/CE.
(9)
La Directiva 2009/65/CE exige que las autoridades competentes de los Estados miembros se faciliten inmediatamente la información necesaria para el desempeño de sus funciones. Resulta adecuado, por tanto, fijar normas detalladas para el intercambio sistemático de información y el intercambio de información sin solicitud previa.
(10)
A fin de garantizar que las obligaciones previstas en la Directiva 2009/65/CE y las previstas en el presente Reglamento comiencen a aplicarse en la misma fecha, procede que el presente Reglamento sea aplicable a partir de la misma fecha que las disposiciones nacionales de transposición de la Directiva 2009/65/CE.
(11)
Se ha consultado al Comité de responsables europeos de reglamentación de valores, establecido por la Decisión 2009/77/CE de la Comisión (2), para obtener su asesoramiento técnico.
(12)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité europeo de valores.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO I
PROCEDIMIENTO DE NOTIFICACIÓN
Artículo 1
Forma y contenido del escrito de notificación
Los organismos de inversión colectiva en valores mobiliarios (OICVM) elaborarán el escrito de notificación a que se refiere el artículo 93, apartado 1, de la Directiva 2009/65/CE con arreglo al modelo que figura en el anexo I del presente Reglamento.
Artículo 2
Forma y contenido del certificado del OICVM
Las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM extenderán el certificado acreditativo de que el OICVM cumple las condiciones impuestas por la Directiva 2009/65/CE, previsto en el artículo 93, apartado 3, de dicha Directiva, con arreglo al modelo que figura en el anexo II del presente Reglamento.
Artículo 3
Dirección de correo electrónico designada
1. Las autoridades competentes designarán una dirección de correo electrónico a efectos de la remisión de la documentación a que se refiere el artículo 93, apartado 3, de la Directiva 2009/65/CE y del intercambio de información conexo al procedimiento de notificación previsto en dicho artículo.
2. Las autoridades competentes comunicarán a las autoridades competentes de los demás Estados miembros la dirección de correo electrónico designada y velarán por que se informe de inmediato a las citadas autoridades de cualquier modificación de dicha dirección.
3. Las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM remitirán todos los documentos a que se refiere el artículo 93, apartado 3, párrafo segundo, de la Directiva 2009/65/CE, exclusivamente a la dirección de correo electrónico designada de las autoridades competentes del Estado miembro en que el OICVM tenga previsto comercializar sus participaciones.
4. Las autoridades competentes establecerán un procedimiento para cerciorarse de que su dirección de correo electrónico designada a efectos de la recepción de notificaciones se compruebe todos los días hábiles.
Artículo 4
Remisión del expediente de notificación
1. Las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM remitirán por correo electrónico la documentación completa a que se refiere el artículo 93, apartado 3, párrafos primero y segundo, de la Directiva 2009/65/CE, a las autoridades competentes de todo Estado miembro en que el OICVM tenga previsto comercializar sus participaciones.
Los documentos adjuntos al escrito de notificación, según se especifican en el anexo I, se enumerarán en el mensaje electrónico y se facilitarán en un formato de uso común que pueda visualizarse e imprimirse.
2. No se considerará que se ha realizado la remisión de la documentación completa a que se refiere el artículo 93, apartado 3, párrafo segundo, de la Directiva 2009/65/CE, exclusivamente en los siguientes casos:
a)
cuando un documento que haya de remitirse falte, esté incompleto o en un formato que no se ajuste a lo prescrito en el apartado 1;
b)
cuando las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM no utilicen la dirección de correo electrónico designada por las autoridades competentes del Estado miembro en que el OICVM tenga previsto comercializar sus participaciones, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 3, apartado 1;
c)
cuando las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM no hayan remitido la documentación completa como consecuencia de un fallo técnico de su sistema electrónico.
3. Las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM se cerciorarán de que se haya realizado la remisión de la documentación completa a que se refiere el artículo 93, apartado 3, de la Directiva 2009/65/CE, antes de notificar dicha remisión al OICVM.
4. En el supuesto de que las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM sean informadas o se percaten de que no se ha realizado la remisión de la documentación completa, tomarán de inmediato medidas para remitir la documentación completa.
5. Las autoridades competentes podrán acordar sustituir los medios por los que se remita la documentación completa a que se refiere el artículo 93, apartado 3, párrafo segundo, de la Directiva 2009/65/CE por un método de comunicación electrónica más avanzado que el correo electrónico, o establecer procedimientos adicionales para incrementar la seguridad de los mensajes electrónicos enviados.
Cualquier método alternativo o procedimiento perfeccionado deberá atenerse a los plazos de notificación fijados en el capítulo XI de la Directiva 2009/65/CE y no deberá restringir la posibilidad de que el OICVM acceda al mercado de un Estado miembro distinto de su Estado miembro de origen.
Artículo 5
Recepción del expediente de notificación
1. Cuando las autoridades competentes de un Estado miembro en el que un OICVM tenga previsto comercializar sus participaciones reciban la documentación que deba serles remitida en virtud de lo dispuesto en el artículo 93, apartado 3, de la Directiva 2009/65/CE, confirmarán a las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM lo antes posible, y en cualquier caso en el plazo máximo de cinco días hábiles a partir de la fecha de recepción de dicha documentación, si:
a)
se han recibido todos los documentos adjuntos que deben enumerarse de conformidad con el artículo 4, apartado 1, del presente Reglamento, y
b)
puede visualizarse o imprimirse la documentación que ha de serles remitida.
La confirmación podrá enviarse a las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM por correo electrónico, utilizando la dirección designada de conformidad con el artículo 3, apartado 1, salvo que las correspondientes autoridades competentes hayan acordado un método más avanzado de acuse de recibo.
2. En el supuesto de que las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM no hayan recibido confirmación de las autoridades competentes de un Estado miembro en el que el OICVM tenga previsto comercializar sus participaciones en el plazo fijado en el apartado 1, se pondrán en contacto con estas últimas y comprobarán que se haya realizado la remisión de la documentación completa.
CAPÍTULO II
COOPERACIÓN EN LA SUPERVISIÓN
SECCIÓN 1
Procedimiento para las verificaciones in situ e investigaciones
Artículo 6
Solicitud de asistencia para verificaciones in situ e investigaciones
1. Toda autoridad competente que se proponga llevar a cabo una verificación in situ o investigación en el territorio de otro Estado miembro («la autoridad requirente») presentará una solicitud por escrito a la autoridad competente de ese otro Estado miembro («la autoridad requerida»). En la solicitud se hará constar lo siguiente:
a)
los motivos de la solicitud, así como las disposiciones legales aplicables en el territorio de la autoridad requirente en las que se basa la solicitud;
b)
el objeto de la verificación in situ o investigación;
c)
las medidas ya adoptadas por la autoridad requirente;
d)
las medidas que, en su caso, deba adoptar la autoridad requerida;
e)
la metodología propuesta para la verificación in situ o investigación y los motivos por los cuales la autoridad requirente la ha elegido.
2. La solicitud se presentará con la suficiente antelación respecto de la verificación in situ o investigación.
3. En el supuesto de que la solicitud de asistencia para una verificación in situ o investigación sea urgente, podrá transmitirse por correo electrónico y confirmarse posteriormente por escrito.
4. La autoridad requerida acusará recibo de la solicitud sin dilaciones indebidas.
5. La autoridad requirente facilitará toda información que la autoridad requerida haya solicitado a fin de permitir a esta prestar la asistencia necesaria.
6. La autoridad requerida transmitirá, sin dilaciones indebidas, cualquier información y documentación de que disponga y que resulte pertinente o útil para la autoridad requirente, a la luz de los motivos y del objeto de la verificación in situ o investigación.
7. La autoridad requerida y la requirente reevaluarán la necesidad de la verificación in situ o investigación a la luz de la documentación e información transmitida con arreglo a lo dispuesto en los apartados 5 y 6.
8. La autoridad requerida decidirá si realiza ella misma la verificación in situ o investigación, si autoriza a la autoridad requirente a que lo haga o si autoriza a auditores u otros expertos a que realicen la verificación in situ o investigación.
9. La autoridad requerida y la requirente determinarán de común acuerdo cuanto se relaciona con la distribución de costes de las verificaciones in situ o investigaciones.
Artículo 7
Realización de la verificación in situ o investigación por la autoridad requerida
1. En el supuesto de que la autoridad requerida haya decidido realizar ella misma la verificación in situ o investigación, lo hará de conformidad con el procedimiento que establezca la legislación del Estado miembro en cuyo territorio deba efectuarse la verificación in situ o investigación.
2. En el supuesto de que la autoridad requirente haya solicitado que sus propios agentes acompañen a los agentes de la autoridad requerida que realicen la verificación o investigación, de conformidad con lo previsto en el artículo 101, apartado 5, de la Directiva 2009/65/CE, la autoridad requirente y la requerida acordarán las modalidades prácticas de tal participación.
Artículo 8
Realización de la verificación in situ o investigación por la autoridad requirente
1. En el supuesto de que la autoridad requerida haya decidido autorizar a la autoridad requirente a realizar la verificación in situ o investigación, esta se realizará de conformidad con el procedimiento que establezca la legislación del Estado miembro en cuyo territorio deba efectuarse la verificación in situ o investigación.
2. En el supuesto de que la autoridad requerida haya decidido autorizar a la autoridad requirente a realizar la verificación in situ o investigación, prestará la asistencia necesaria para facilitar dicha verificación in situ o investigación.
3. Si la autoridad requirente descubre, durante su verificación in situ o investigación, información significativa que resulte pertinente para el desempeño de las funciones de la autoridad requerida, transmitirá tal información sin dilaciones indebidas a la autoridad requerida.
Artículo 9
Realización de la verificación in situ o investigación por auditores o expertos
1. En el supuesto de que la autoridad requerida haya decidido autorizar a auditores o expertos a realizar la verificación in situ o investigación, esta se realizará de conformidad con el procedimiento que establezca la legislación del Estado miembro en cuyo territorio deba efectuarse la verificación in situ o investigación.
2. En el supuesto de que la autoridad requerida haya decidido autorizar a auditores o expertos a realizar la verificación in situ o investigación, prestará la asistencia necesaria para facilitar a dichos auditores o expertos el cumplimiento de su cometido.
3. En el supuesto de que la autoridad requirente proponga nombrar a auditores o expertos, transmitirá cualquier información pertinente sobre la identidad y las cualificaciones profesionales de estos a la autoridad requerida.
La autoridad requerida notificará con prontitud a la autoridad requirente si acepta el nombramiento propuesto.
En el supuesto de que la autoridad requerida no acepte el nombramiento propuesto o de que la autoridad requirente no proponga tal nombramiento, la autoridad requerida tendrá derecho a proponer a auditores o expertos.
4. En caso de desacuerdo entre la autoridad requerida y la requirente acerca del nombramiento de auditores o expertos, la autoridad requerida decidirá si realiza ella misma la verificación in situ o investigación o si autoriza a la autoridad requirente a que lo haga.
5. Salvo que la autoridad requerida y la requirente acuerden lo contrario, aquella que haya propuesto a los auditores o expertos nombrados soportará los correspondientes costes.
6. Si, al realizar la verificación in situ o investigación, los auditores o expertos descubren información significativa que resulte pertinente para el desempeño de las funciones de la autoridad requerida, transmitirán sin demora tal información a la autoridad requerida.
Artículo 10
Solicitudes de asistencia en entrevistas con personas situadas en otro Estado miembro
1. En el supuesto de que la autoridad requirente considere necesario entrevistarse con personas situadas en el territorio de otro Estado miembro, presentará una solicitud por escrito a las autoridades competentes de ese otro Estado miembro.
2. En la solicitud se hará constar lo siguiente:
a)
los motivos de la solicitud, así como las disposiciones legales aplicables en el territorio de la autoridad requirente en las que se basa la solicitud;
b)
el objeto de las entrevistas;
c)
las medidas ya adoptadas por la autoridad requirente;
d)
las medidas que, en su caso, deba adoptar la autoridad requerida;
e)
la metodología que se propone utilizar en las entrevistas y los motivos por los cuales la autoridad requirente la ha elegido.
3. La solicitud se presentará con suficiente antelación respecto de las entrevistas.
4. En el supuesto de que la solicitud de asistencia a efectos de la entrevista con personas situadas en el territorio de otro Estado miembro sea urgente, podrá transmitirse por correo electrónico y confirmarse posteriormente por escrito.
5. La autoridad requerida acusará recibo de la solicitud sin dilaciones indebidas.
6. La autoridad requirente facilitará toda información que la autoridad requerida haya solicitado a fin de permitir a esta prestar la asistencia necesaria.
7. La autoridad requerida transmitirá, sin dilaciones indebidas, cualquier información y documentación de que disponga y que resulte pertinente o útil para la autoridad requirente, a la luz de los motivos y del objeto de las entrevistas.
8. La autoridad requerida y la requirente reevaluarán la necesidad de las entrevistas a la luz de la documentación e información transmitida con arreglo a lo dispuesto en los apartados 6 y 7.
9. La autoridad requerida decidirá si realiza las entrevistas ella misma o autoriza a la autoridad requirente a que lo haga.
10. La autoridad requerida y la requirente determinarán de común acuerdo cuanto se relaciona con la distribución de costes de las entrevistas.
11. La autoridad requirente podrá tomar parte en las entrevistas solicitadas con arreglo a lo previsto en el apartado 1. Antes de las entrevistas y durante las mismas, la autoridad requirente podrá presentar preguntas con el objeto de que sean planteadas.
Artículo 11
Disposiciones específicas relativas a las verificaciones in situ e investigaciones
1. Las autoridades competentes del Estado miembro de origen de la sociedad de gestión y las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM se notificarán cualesquiera verificaciones in situ e investigaciones que vayan a llevarse a cabo en relación con la sociedad de gestión o el OICVM sujetos, respectivamente, a su supervisión. Cuando se efectúe tal notificación, la autoridad competente notificada podrá solicitar sin dilaciones indebidas a la autoridad competente notificante que incluya en el ámbito de la verificación in situ o investigación cuestiones que entren en el ámbito de supervisión de la autoridad notificada.
2. Las autoridades competentes del Estado miembro de origen de la sociedad de gestión podrán solicitar la asistencia de las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM en relación con la verificación in situ e investigación del depositario del OICVM, cuando así lo requiera el cumplimiento de sus funciones de supervisión de la sociedad de gestión.
3. Las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM y las autoridades competentes del Estado miembro de origen de la sociedad de gestión acordarán los procedimientos por medio de los cuales compartirán los resultados de las verificaciones in situ e investigaciones que se lleven a cabo con respecto a la sociedad de gestión y al OICVM sujetos a su supervisión.
4. En caso de necesidad, las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM y las autoridades competentes del Estado miembro de origen de la sociedad de gestión acordarán las medidas adicionales que hayan de adoptarse en relación con la verificación in situ o investigación.
SECCIÓN 2
Intercambio de información
Artículo 12
Intercambio sistemático de información
1. Las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM informarán inmediatamente a las autoridades competentes de los Estados miembros de acogida del OICVM y, en el supuesto de que la sociedad de gestión del OICVM esté situada en un Estado miembro distinto del de origen del OICVM, también a las autoridades competentes del Estado miembro de origen de la sociedad de gestión, de lo siguiente:
a)
toda decisión de revocar la autorización de un OICVM;
b)
toda decisión impuesta a un OICVM y referente a la suspensión de la emisión, la recompra o el reembolso de sus participaciones;
c)
cualquier otra medida grave adoptada contra un OICVM.
2. Cuando la sociedad de gestión de un OICVM esté situada en un Estado miembro distinto del de origen del OICVM, las autoridades competentes del Estado miembro de origen de la sociedad de gestión notificarán inmediatamente a las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM que la capacidad de la sociedad de gestión para desempeñar correctamente sus funciones con respecto al OICVM que gestiona puede hallarse adversa y significativamente afectada o que la sociedad de gestión no cumple los requisitos establecidos en el capítulo III de la Directiva 2009/65/CE.
3. Cuando la sociedad de gestión de un OICVM esté situada en un Estado miembro distinto del de origen del OICVM, las autoridades competentes del Estado miembro de origen del OICVM y del Estado miembro de origen de la sociedad de gestión facilitarán el intercambio de información necesario a efectos del desempeño de sus funciones de conformidad con la Directiva 2009/65/CE, en particular estableciendo los oportunos flujos de información. Se incluirá en dicho intercambio de información el exigido por:
a)
los procedimientos para autorizar a una sociedad de gestión a ejercer actividades en el territorio de otro Estado miembro con arreglo a los artículos 17 y 18 de la Directiva 2009/65/CE;
b)
los procedimientos para autorizar a una sociedad de gestión a gestionar un OICVM autorizado en un Estado miembro distinto del de origen de la sociedad de gestión, con arreglo al artículo 20 de la Directiva 2009/65/CE;
c)
la supervisión permanente de las sociedades de gestión y los OICVM.
Artículo 13
Intercambio de información sin solicitud previa
Las autoridades competentes se comunicarán entre sí, sin solicitud previa ni dilaciones indebidas, toda la información pertinente que pueda tener un interés significativo a efectos del desempeño de sus funciones con arreglo a la Directiva 2009/65/CE.
CAPÍTULO III
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 14
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 1 de julio de 2011.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 1 de julio de 2010.