РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 март 2012 година
относно мерките SA. 26909 (2011/C) осъществени от Португалия за преструктурирането на Banco Português de Negócios (BPN)
(нотифицирано под номер C(2012) 2043)
(само текстът на португалски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/660/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2 от него,
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си (1) в съответствие с член 108, параграф 2 от Договора и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
1. Процедура
(1)
На 2 ноември 2008 г. португалското правителство одобри проектозакон за национализиране на акциите, съставляващи акционерния капитал на Banco Português de Negócios, S.A. („BPN“ или „банката“). Законът беше публикуван на 11 ноември 2008 г. като Закон № 62-A/2008 („Закон за национализацията“). Национализацията на BPN влезе в сила на 12 ноември на нулева цена.
(2)
На 5 ноември 2008 г. португалските органи информираха Комисията за одобряването на проектозакона от португалското правителство. На 11 и 13 ноември 2008 г. те информираха Комисията за публикуването на Закона за национализацията.
(3)
Комисията незабавно поиска допълнително информация по отношение на всички мерки за държавна помощ, която ще бъде предоставена на BPN съгласно процедурата за национализация, както и представяне на план за преструктуриране на BPN.
(4)
Португалия не представи никакво предварително уведомление за мерки, предоставени на BPN от държавата. Тя информира Комисията за тези мерки със значително закъснение и едва след като получи многократни искания за това.
(5)
При тези условия на 14 ноември 2008 г. Комисията отправи искания за информация, свързана с конкретните мерки за държавна помощ, предоставени на BPN, както и за предоставяне на план за преструктуриране. След това Комисията изпрати напомняния на 5 януари и на 23 и 29 април 2009 г.
(6)
Португалските органи отговориха на исканията за информация на 8 януари, 28 април и 23 юни 2009 г. без да предоставят информация относно конкретни мерки за държавна помощ в полза на BPN или да предоставят план за преструктуриране. В писмото си от 23 юни 2009 г. португалските органи посочиха, че обмислят вариант за изолиране на активите на BPN и продажба на банката.
(7)
Комисията отправи отново искания за информация на 17 юли, 4 и 14 септември и 30 ноември 2009 г., както и на 5 февруари и 16 март 2010 г.
(8)
Португалските органи отговориха на 14 август 2009 г. като посочиха, че търговски ценни книжа в размер до 2 млрд. EUR ще бъдат издадени от BPN и записани от Caixa Geral de Depósitos („CGD“) с държавна гаранция. Според тях гаранцията е пряк резултат от Закона за национализацията и следователно не може да представлява държавна помощ. На 12 октомври 2009 г. португалските органи изпратиха допълнителна информация относно намесата на CGD и на държавата. Те предоставиха допълнителна информация на 21 ноември 2009 г., на 17 и 18 февруари и на 31 март 2010 г.
(9)
След среща, проведена с португалските органи на 16 юни 2010 г., на 12 август 2010 г. Комисията поиска отново от португалските органи, inter alia, да представят незабавно план за преструктуриране на BPN. Не беше представен план и Комисията съответно изпрати официално напомняне на 31 август 2010 г. в съответствие с член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (понастоящем член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз) (2).
(10)
На 14 септември 2010 г. португалските органи изпратиха документ със заглавие „Memorando: a nacionalização, a reestruturação e a reprivatização projectada do Banco Português de Negócios, SA“ (наричан по-нататък „меморандума от 14 септември 2010 г.“), в който е очертан планът за преструктуриране на BPN и основните елементи в процеса на приватизация.
(11)
След като установи, че част от информацията все още липсва в меморандума от 14 септември 2010 г., Комисията изпрати писмо на 29 септември 2010 г. като поиска допълнителна информация от португалските органи. С електронна поща от 15 ноември 2010 г. португалските органи поискаха удължаване на крайния срок за отговор, което беше предоставено от Комисията с писмо от 18 ноември 2010 г. Португалските органи предоставиха допълнителни изяснения с писмо от 26 ноември 2010 г. и с електронна поща от 25 януари 2011 г.
(12)
На 16 февруари 2011 г. Комисията поиска изяснение по редица въпроси и поиска допълнително данни. Португалските органи отговориха на 16 март 2011 г.
(13)
В рамките на срещите преди подписването на 17 май 2011 г. на Меморандума за разбирателство („МР“) (3) между Португалия, от една страна, и Международния валутен фонд, Европейската централна банка и Европейската комисия, от друга страна, Комисията проведе среща с ръководството на BPN на 27 април 2011 г. В МР се предвиждаше продажбата на BPN до края на юли 2011 г. Поради това на 20 май 2011 г. Комисията изпрати искания за информация във връзка с преструктурирането на банката и планирания процес на продажба. Тъй като не беше предоставен отговор от португалските органи, на 8 юли 2011 г. беше изпратено напомняне заедно с искане на информация след материали в пресата относно допълнителни държавни ресурси, предоставени на BPN посредством държавна гаранция. Португалските органи предоставиха преглед на процеса на приватизация на 5 август 2011 г.
(14)
Комисията се срещна с португалските органи на 10 август 2011 г. Португалските органи предоставиха допълнителна информация на Комисията по време на срещата и след това на 28 август 2011 г. Комисията получи допълнителна информация на 14 септември и на 14 октомври 2011 г.
(15)
С решение от 24 октомври 2011 г. („решението от 24 октомври 2011 г.“) Комисията откри процедурата, посочена в член 108, параграф 2 от Договора под дело № SA.26909 по отношение на предполагаема държавна помощ, предоставена на BPN и Banco BIC Português S.A. („BIC“) (4).
(16)
Решението от 24 октомври 2011 г. беше публикувано на 20 декември 2011 г. Не бяха получени мнения от трети страни в рамките на едномесечния срок.
(17)
На 9 декември 2011 г. Португалия представи на Комисията рамковото споразумение, подписано между BIC и португалските органи на същия ден („рамковото споразумение“).
(18)
На 20 януари 2012 г. Португалия предостави отговора си на становищата, посочени в решението от 24 октомври 2011 г. На същата дата португалските органи предоставиха също допълнителна информация, включително нов план за преструктуриране на BPN (наричан по-нататък „планът за преструктуриране от януари 2012 г.“) и отговор на допълнителните въпроси, зададени от Комисията на 21 декември 2011 г. по отношение на рамковото споразумение. Информацията беше допълнена на 3 февруари 2012 г. с бизнес план и план за жизнеспособността, който бе изготвен от BIC и който за целите на настоящото решение ще се смята по-нататък за неразделна част от плана за преструктуриране от януари 2012 г. Допълнителна информация беше предоставена на 10, 17 и 23 февруари 2012 г. в отговор на допълнителните въпроси, които Комисията беше отправила до португалските органи на 8, 14 и 17 февруари 2012 г. На 16 март 2012 г. Португалия представи редица ангажименти на Комисията.
(19)
По време на процедурата се проведоха многобройни обмени на информация, телеконференции и срещи между португалската държава, BPN и Комисията.
2. Описание на бенефициерите и на мерките
2.1 Бенефициерът и неговите затруднения
(20)
BPN е финансова институция със седалище в Португалия, която предоставя широк спектър от банкови услуги. Тя е национализирана на 11 ноември 2008 г., като по това време има мрежа от 213 клона (4 от които във Франция), приблизително 2 200 служители и активи в размер на общо 6,6 млрд. EUR, които представляват около 2 % от общите активи на португалския сектор за банкиране на дребно.
(21)
Според португалските органи (5), BPN е имала затруднения с ликвидността от лятото на 2008 г насам, като агенцията за кредитен рейтинг Moody’s е понижила BPN от Baa1 до Baa3 на 18 юли 2008 г (6). Докато в края на август BPN имаше положителна ликвидност от 316 млн. EUR, към 22 октомври 2008 г. тя имаше силно отрицателна ликвидност от 831 млн. EUR, като нейната партида за депозиране в Централната банка на Португалия („BdP“) е била далече от средните размери, които е трябвало да поддържа, за да се съобрази със законовите ограничения. На този етап през месец октомври 2008 г. са предприети няколко инициативи, за да може банката да преодолее затрудненията си с ликвидността, пред които е била изправена, и да се предотврати неизпълнение на плащанията, по-конкретно чрез предоставяне на специална помощ за ликвидност във вид на заеми и чрез други операции на BdP и на притежаваната от държавата CGD (7).
(22)
Предвид обема на загубите, натрупани от BPN, португалските органи сметнаха, че допълнителна подкрепа за ликвидност не е осъществима в светлината на „високия риск, на който ще са изложени [BdP и CGD]“ (8). Акционерите на BPN предложиха план, но правителството, въз основа на мнение на BdP от 30 октомври 2008 г., не сметна плана за осъществим. Предвид факта, че BPN вече не отговаряше на изискванията за платежоспособност поради високите равнища на обезценки (9), правителството предложи тогава на Парламента национализиране на BPN на нулева цена (10). Това предложение беше одобрено на 11 ноември 2008 г. чрез Закон 62-A/2008 („Законът за национализацията“).
(23)
Според португалските органи обезценките са били в резултат от нередности и неправомерни практики, открити от BdP и външните одити, проведени през юни 2008 г., които по-късно са описани в доклад на BdP от 2009 г. като представляващи „измамно поведение, продължително и преднамерено, предприето на най-високо равнище в управлението на групата“ (11). Тези практики доведоха до разследвания и до откриването на редица производства за административно нарушение („processos de contra-ordenação“), и до подаването на жалба до прокуратурата на републиката.
(24)
Съгласно Закона за национализацията на CGD бе възложена задачата да управлява BPN, да назначава членовете на управителните органи на BPN и да установи целите за управление в срок от 60 дни след национализацията. В допълнение, в Закона за национализацията е включена разпоредбата, че всеки кредит или мерки за подпомагане на ликвидността, предприети от CGD „в полза на BPN в условията на национализацията или замествайки държавата… се ползва с държавна гаранция“ (12).
2.2 Мерките за финансова подкрепа преди национализацията
(25)
Преди национализацията през ноември 2008 г. BPN вече се е възползвала от известен брой мерки за финансова подкрепа, описани от португалските органи като „специални мерки за подкрепа за осигуряване на ликвидност“ (13). На 17 февруари 2010 г. португалските органи информираха Комисията, че за периода до 30 октомври 2008 г. BPN е получила специални мерки за подкрепа на ликвидността от CGD и от BdP в размер общо на 501,6 млн. EUR, които представляват четири заема, отпуснати на BPN от CGD за обща сума от 315 млн. EUR (14) и спешна помощ за осигуряване на ликвидност (СПОЛ), предоставена през октомври 2008 г. от BdP в размер на 186,6 млн. EUR (15).
(26)
Въпреки че разходите на BdP бяха възстановени след национализацията, четирите заема, отпуснати от CGD, бяха изплатени едва на 9 март 2009 г. с емитирането на първата търговска ценна книга от BPN.
2.3 Мерките за финансова подкрепа след национализацията
(27)
През март 2009 г. BPN емитира търговска ценна книга, гарантирана със запис от CGD и държавна гаранция за обща сума от 2 млрд. EUR. Комисията беше уведомена едва на 14 август 2009 г. за тези държавни гаранции.
(28)
В писмо от 17 февруари 2010 г. португалските органи споменаха също, че CGD е упълномощена на 27 октомври 2009 г. да запише допълнителни 1 млрд. EUR търговски ценни книжа с държавна гаранция. Впоследствие, с електронна поща от 14 юни 2010 г., Комисията беше информирана също, че общата сума на държавните гаранции върху търговските ценни книжа, емитирани от BPN и записани от CGD, се е повишила до 4 млрд. EUR, тъй като през април 2010 г. е организирана трета емисия на търговска ценна книга на BPN, записана от CGD, за сумата от 1 млрд. EUR.
(29)
В този контекст следва да се отбележи, че от национализацията си през ноември 2008 г. до юни 2011 г. BPN постоянно е използвала кредити от паричния пазар, отпускани от CGD. Сумите, които BPN дължи на CGD съгласно тези краткосрочни инструменти, достигнаха приблизително 2,2 млрд. EUR на 28 февруари 2009 г. Според данните, предоставени от португалските органи, тези суми са били намалени чрез емитирането на търговската ценна книга, посочена в параграфи (27) и (28) (16).
(30)
До юни 2011 г. експозицията на BPN към CGD чрез инструменти от паричния пазар е приблизително 1 млрд. EUR. Въпреки че финансирането е извършвано ежедневно, според португалските органи то е имало структурен характер с по-дълги срокове (17) и също така е било заместено с четвъртото и последно емитиране на търговска ценна книга от юни 2011 г. чрез две емисии от по 500 млн. EUR.
(31)
Съгласно цифрите, предоставени от португалските органи на 3 февруари 2012 г., оставащата сума, дължима от BPN на CGD, (освен емисиите на търговски ценни книжа) е 433,7 млн. EUR на 31 декември 2011 г. и 232 млн. EUR на 31 януари 2012 г.
Таблица 1
Преглед на ликвидността, получена от BPN чрез CGD към 31 декември 2011 г.
С изрична държавна гаранция
Кредити от CGD без
изрична държавна гаранция)
Общо
BPN
1 400 000 000,00
433 732 654,56
1 833 732 654,56
Дружества със специално предназначение (18)
3 100 000 000,00
795 111 660,00
3 895 111 660,00
Общо
4 500 000 000,00
1 228 844 314,56
5 728 844 314,56
Източник: португалските органи
(32)
Следва да се отбележи, че съгласно член 2, параграф 9 от Закона за национализацията всички кредитни линии или линии за финансиране, предоставени от CGD на BPN в условията на национализацията, трябва да се обезпечават от португалската държава.
(33)
Следователно е ясно, че всички суми, описани в таблица 1 по-горе, са се ползвали от държавна гаранция по силата на член 2, параграф 9 от Закона за национализацията и от редица наредби, издадени от Държавния секретар за държавната хазна и финансите. Възнаграждението за държавните гаранции беше определено на 0,2 % годишно.
2.4 Преструктурирането на BPN
(34)
Първоначален план за преструктуриране от 13 септември 2010 г. (наричан по-нататък „планът за преструктуриране от 2010 г.“) беше изпратен до Комисията от португалските органи на 16 септември 2010 г.
(35)
В този план португалските органи обясниха намерението си да разделят BPN на „добра“ банка и на „лоша“ банка, и след това да се опитат да продадат „добрата“ банка.
(36)
Държавата искаше да проведе открит тръжен процес с продажбата на „добрата банка“, BPN S.A., която да се занимава единствено с банкиране на дребно. Процесът трябваше да се проведе въз основа на покана за изразяване на интерес, като тръжните условия („Caderno de Encargos“) бяха одобрени от португалските органи на 16 август 2010 г. (19).
(37)
Съгласно плана за преструктуриране от 2010 г. някои активи и пасиви на BPN трябваше да останат извън обхвата на повторната приватизация и да бъдат прехвърлени в три нови дружества със специални предназначения („ДСП“), Parvalorem, Parups и Parparticipadas. Тези ДСП първоначално ще останат в BPN и след продажбата ще бъдат прехвърлени на държавата. Заемите и кредите ще се прехвърлят на Parvalorem, недвижимите имоти и инвестиционните фондове на Parups, а дъщерните дружества на Parparticipadas. Португалските органи оцениха общия брой на активите, които ще се прехвърлят на ДСП, на 3 885 млн. EUR, като 2 507 млн. EUR са прехвърлени на Parvalorem, 1 228 млн. EUR - на Parups и 150 млн. EUR - на Parparticipadas.
(38)
Заемите бяха прехвърлени на номинална стойност; дяловете на фондове, ценните книжа и недвижимите имоти трябваше да се прехвърлят на покупна цена, а дружествата, притежавани от BPN, на тяхната счетоводна стойност. Португалските органи изчислиха, че цялостните обезценки към декември 2010 г. са възлизали общо на 1 798 млн. EUR, със следните разбивки: i) заеми: 1 474 млн. EUR; ii) недвижими имоти: 16 млн. EUR; iii) дялове на фондове: 247 млн. EUR; и iv) ценни книжа: 61 млн. EUR. Съгласно информацията, предоставена от португалските органи на 20 януари 2012 г., тези активи са били прехвърлени в ДСП на 23 и на 30 декември 2010 г. (20) При все това, ДСП остават в BPN до 15 февруари 2012 г., когато са премахнати от BPN и прехвърлени на друго контролирано от държавата дружество.
(39)
Съгласно португалските органи прехвърлянето на активи в ДСП е извършено във основа на обективни критерии, като е взет предвид обемът на обезценките, както и фактът, че някои дейности не са били основни за BPN след национализацията (потребителски кредит, инвестиционно банкиране, управление на активи, застраховане и международна стопанска дейност). BPN трябваше да заеме отново позицията на банка, извършваща чисто търговско банкиране на дребно, с намалена експозиция към несигурността на финансирането на едро.
(40)
ДСП финансираха придобиването на активи чрез две линии на финансиране за 3 895 млн. EUR, представляващи облигации с държавна гаранция за 3 100 млн. EUR, придобити от CGD, и заеми от CGD със заложени активи на обща стойност от 795 млн. EUR. Постъпленията от продажбата на активи за ДСП, позволиха на BPN да изплати 3 900 млн. EUR от финансирането, което тя беше получила от CGD - 3 600 млрд. EUR от първоначалните 4 млрд. EUR от търговската ценна книга (което означава, че сума от 400 млн. EUR от търговска ценна книга, гарантирана от държавата, ще остане неизплатена от BPN), както и 300 млн. EUR краткосрочни заеми на паричния пазар.
(41)
След прехвърлянето на активите счетоводният баланс на BPN беше намален с около 30 %.
(42)
Съгласно информацията, получена от португалските органи, за да може BPN да се съобрази със законовите и регулаторните изисквания (а именно, за да достигне 9 % основен капитал от първи ред, изискван за 2011 г. (21)) и предвид факта, че собственият капитал на BPN би бил отрицателен след прехвърлянето на активите на ДСП, държавата е трябвало да рекапитализира BPN с около 417 млн. EUR (22).
(43)
Базисната цена, определена за BPN (която изключва активите, които ще бъдат прехвърлени в ДСП) в публикувания от Португалия търг беше посочена на 171,1 млн. EUR въз основа на оценки на консултанти на трета страна: Deloitte ([…] (23) млн. EUR) и Deutsche Bank ([…] млн. EUR). Новото ръководство на BPN от CGD междувременно беше започнало процеса на преструктуриране на банката. Оперативните разходи бяха намалени с [1-10] % от декември 2008 г. до декември 2010 г.; дейността на BPN беше намалена с цел банката да е съсредоточена единствено върху търговско банкиране на дребно. Това намаляване на дейността беше резултат отчасти от спадането на депозитите след национализацията, но също и от прехвърлянето на активи в трите ДСП. Тези мерки намалиха загубите през 2010 г. до [50-150] млн. EUR, в сравнение с [150-250] млн. EUR през 2009 г. От началото на 2009 г. насам в стремежа да се подобри имиджа на банката, както и нейната продуктова гама, новото ръководство стартира […] нови продукти и кампании. Новото ръководство приложи също мерки за подобряване на управлението на риска и системите за вътрешен контрол на банката.
(44)
Никоя заинтересована страна не отговори на първите две покани за приватизация до 30 септември и 30 ноември 2010 г.
(45)
След неуспеха на тръжната процедура през януари 2011 г. Португалия заяви намерението си да преструктурира BPN, като я направи по-независима от CGD посредством назначаване на нов управителен съвет, независим от CGD. Тя също целеше да ускори оперативното възстановяване на BPN чрез преосмисляне на търговската марка и корпоративната идентичност на банката и чрез засилване на плана за възстановяване посредством съкращаване на разходите и увеличаване на търговската динамика. При все това, въпреки няколко искания, на Комисията не беше предоставен актуализиран план за преструктуриране.
(46)
В рамките на МР от 17 май 2011 г. правителството пое задължение да започне нов приватизационен процес.
(47)
В рамките на МР португалските органи се ангажираха да „започнат процес за продажба на Banco Português de Negócios (BPN) при ускорен график и без минимална цена. За тази цел на ЕК е предаден нов план за одобрение съгласно правилата за конкуренция. Целта е да се намери купувач най-късно до края на юли 2011 г.. За улесняване на продажбата трите съществуващи дружества със специално предназначение, притежаващи необслужваните и неосновни активи на банката са отделени от BPN и още активи могат да се прехвърлят в тези дружества в рамките на преговорите с възможни купувачи. BPN започва също друга програма с по-амбициозни мерки за съкращаване на разходите с цел да стане по-привлекателна за инвеститорите. След като се стигне до решение, исковете на CGD по държавната гаранция от BPN и всички свързани дружества със специално предназначение ще бъдат поети от държавата съгласно график, който ще се определи към този момент“ (24).
(48)
Трети опит за приватизация започна в началото на май 2011 г. без минимална цена, за да се намери купувач за BPN до 31 юли 2011 г., както е договорено в МР.
(49)
Беше проведена тръжна процедура, по време на която се осъществиха контакти с потенциални купувачи. Беше съставен също Преглед на инвеститорските възможности („ПИВ“). Според ПИВ заинтересованите страни е трябвало да предложат цена за 100 % от акциите на BPN, но са можели да поискат преместването на допълнителни активи и пасиви от счетоводния баланс на BPN. Те са можели да поискат също по-високи планове за рекапитализация. Между BPN и потенциалните кандидати беше подписан меморандум, в който се уреждат правилата на процеса и който им позволи да влязат за пет седмици в зала за данни, създадена на 15 юни 2011 г.
(50)
До 20 юли 2011 г. бяха предадени четири обвързващи оферти. Тези оферти бяха анализирани от управителните съвети на CGD и BPN, които предоставиха мнението си на акционера - държавата - до 25 юли 2011 г.
(51)
Трима от четирите кандидата бяха елиминирани. Според португалските органи двама от кандидатите (Montepio и Aníbal Ribeiro) не са изпълнили изискванията от меморандума, подписан с BPN (25). Montepio не е представил оферта за придобиване на акции на BPN, а само на подбрани активи и пасиви, докато Aníbal Ribeiro не е предоставил достатъчно доказателства за управленчески и финансови възможности за ръководство на банка. Третата оферта, от NEI (26), е била в съответствие с критериите в меморандума, но не е имало достатъчно доказателства за нейните способности да ръководи банка и за финансовата възможност да поеме бъдещи нужди от капитал на BPN.
(52)
Въз основа на единствената валидна оферта, представена съгласно тръжната процедура от BIC на 20 юли 2011 г. („офертата на BIC от 20 юли 2011 г.“), правителството реши на 31 юли 2011 г. да продължи преговори единствено с BIC.
(53)
BIC получи разрешение от BdP да упражнява дейности по търговско банкиране на 9 октомври 2007 г. и през май 2008 г. ефективно започна дейностите си в Португалия, като е активна основно в корпоративното и в частното банкиране. Основните акционери на BIC са група инвеститори от Ангола и сред тях са португалски акционери като Amorim Projectos SGPS, SA (с 25 % дялово участие). Към декември 2010 г. тя има оборот от 389 млн. EUR, с общи активи от 1 млрд. EUR и към 31 март 2011 г. има капитал от 32 млн. EUR и 7 клона. Според информацията, предоставена от Португалия, пазарният дял на BIC в сегментите от пазара, в които извършва дейност, е по-малко от 1 % (27).
(54)
Според информацията, предоставена от португалските органи, след офертата от BIC от 20 юли 2011 г (28)., преговорите с BIC завършиха с подписването на 9 декември 2011 г. на рамково споразумение за продажбата на BPN на BIC (29).
(55)
В офертата на BIC от 20 юли 2011 г. бяха очертани само общи условия и бяха предвидени:
i.
рекапитализация от държавата, за да може BPN да достигне коефициент на основния капитал от първи ред от [между 9 и 18] % плюс [100-300] млн. EUR;
ii.
преместване на част от кредитите, избрани от BIC, с цел да се достигне съотношение на кредитите спрямо депозитите от [110-150] %;
iii.
прехвърляне извън BPN на всички необслужвани кредити над прага от приблизително […] млн. EUR (прогнозирано равнище на обезпечение на заеми в BPN);
iv.
правото на BIC да премества от счетоводния баланс на BPN допълнителни активи и пасиви (например заеми от кредитни институции, финансови активи, активи от недвижимо имущество, някои обезпечения, други активи и други пасиви), които са били предоставени извън обхвата на нейната обичайна дейност;
v.
прехвърлянето извън BPN на депозити, избрани от BIC, които не предоставят пазарни условия;
vi.
предоставянето на парична линия на BIC от CGD до [150-650] млн. за период от […] години, с лихвен процент от […] месеца Euribor. Тази сума ще бъде увеличена, ако депозитите паднат под […] млрд. EUR;
vii.
запазването на 500 до 600 служители на BPN (от приблизително 1 600 служители) и на 160-170 клона, чиито помещения принадлежат на банката или са с договори за лизинг с падеж до 12 месеца.
viii.
прехвърляне на държавата на разходи, свързани със съдебни спорове; и
ix.
покупна цена от 30 млн. EUR, платима от BIC.
(56)
След преговорите, продължили приблизително пет месеца, рамковото споразумение предвижда:
i.
рекапитализация от държавата, за да се достигне до минималното равнище на капитал и допълнителното равнище, изисквано от BIC - BIC изиска крайно равнище на капитал от [200-400] млн. EUR след корекциите в баланса, които предложи; (30)
ii.
преместване на част от заемите в BPN, освен онези заеми, които вече са били прехвърлени в ДСП към 30 декември 2010 г (31). Преместването на допълнителни заеми ще позволи да се постигне съотношение на заемите към депозитите от [110-150] %. Това съотношение е било определено на [110-150] % в офертата на BIC от 20 юли 2011 г.;
iii.
правото на BIC да премества от счетоводния баланс допълнителни активи и пасиви (например заеми от кредитни институции, финансови активи, активи от недвижимо имущество, някои обезпечения, други активи и други пасиви);
iv.
правото на BIC да продаде в рамките на […] месеца кредити, които са необслужвани за най-малко […] дни (максимално до […] от номиналната стойност на цялостния кредитен портфейл, избрани от BIC след компенсиране със съществуващи депозити) и за сума, надвишаваща равнището на обезпечаване ([…] млн. EUR (32)); (33)
v.
правото BIC да прехвърля депозити с цена от най-малко […] базисни пункта („bps“) над съответния референтен процент (34) или да получава от държавата разликата като възнаграждение; (35)
vi.
правото на BIC да поиска прехвърлянето преди затваряне на други активи и пасиви на BPN, като например заеми към кредитни институции, физически или финансови активи и т.н.;
vii.
предоставянето на парична линия на BIC от CGD до [ 2013 г.] за сума до [150-350] млн. EUR с лихвен процент от […] месеца Euribor (36) плюс спред от […] bps. Тази парична линия ще бъде налична, ако равнището на депозитите на BPN падне под […] млрд. EUR;
viii.
поддържането на кредитна линия от [150-500] млн. EUR от CGD до [ 2013 г.] за съществуващата програма за търговски ценни книжа, обезпечена с държавна гаранция за три години, но със задължение от страна на CGD, че няма да поиска изплащане преди […];
ix.
запазването на приблизително половината служители на BPN (най-малко 750 от приблизително 1 600 служители). Държавата ще покрие всичките разходи по закриването на клонове, които не са поети от BIC, и по изплащането на компенсации на освободените служители или на служители, чието място на работа ще бъде променено;
x.
прехвърлянето на държавата на разходите, свързани с рискове от съдебни спорове;
xi.
покупна цена от 40 млн. EUR, платена от BIC;
xii.
клауза относно цената за споделяне с държавата на 20 % от нетната печалба (след данъчно облагане) от приходите, които BPN ще осъществява през следващите пет години, за приходи, които кумулативно надвишават 60 млн. EUR;
xiii.
ангажимента на BIC да не изплаща дивиденти или каквито и да било други еквивалентни ползи на акционерите в BPN за период от пет години.
(57)
Съгласно плана за преструктуриране от януари 2012 г. комбинираното дружество в резултат от продажбата на BNP на BIC („комбинираното дружество“) ще носи печалба след […] години при базов сценарий, както и при по-неблагоприятен сценарий. Така според изчисленията коефициентът на основен капитал от първи ред на комбинираното дружество ще падне от [10-15] % от претеглените спрямо риска активи („RWA“) след първата година до […] % след петата година. Прогнозираният спад ще се дължи на отрицателните резултати от първите години, свързани с преструктурирането, което BIC ще предприеме, и с увеличаването на дейността на банката по отношение на промяната на нейните размери с цел връщане на жизнеспособността посредством предоставяне на повече кредит в икономиката. Преструктурирането ще включва инвестиции в агенциите и имиджа на банката, както и в интегрирането на процесите, процедурите и организацията, и в информационните технологии. Очаква се увеличаване на възвръщаемостта на собствения капитал (ВСК) от -[1-5] % през година 1 до +[1-5] % през година 5, докато възвръщаемостта на активите (ROA) се очаква да се увеличи от -[0-2] % през година 1 до + [0-2] % през година 5.
(58)
При по-неблагоприятен сценарий, който се характеризира с по-високо равнище на необслужвани кредити и с по-високи финансови разходи, се очаква коефициентът на основен капитал от първи ред да спадне до [8-12] % през година 5 от [10-15] % в края на година 1.
(59)
Накрая, португалската държава направи вливане на капитал в BPN на 1 февруари 2012 г. в размер на 600 млн. EUR (37).
3. Основания за откриване на официална процедура по разследване
(60)
В решението от 24 октомври 2011 г. Комисията изрази съмнение дали:
-
BPN е жизнеспособна като комбинирано дружество в структурата на купувача;
-
помощта, отпусната на BPN, е ограничена до минимум и продажбата на BIC е била най-евтиният вариант в сравнение със сценария за ликвидация;
-
мерките за ограничаване на нарушаването на конкуренцията са били достатъчни; и
-
процесът на продажба не е довел до отпускане на помощ за купувача.
4. Коментари от заинтересованите страни
(61)
Комисията не получи никакви коментари от трети страни.
5. Позиция на португалската държава
5.1 Позиция на португалската държава по решението от 24 октомври 2011 г. (решението за откриване)
(62)
Португалските органи твърдят, че планът за преструктуриране от януари 2012 г. е в съответствие със съобщението относно преструктурирането. В допълнение към този план португалските органи представиха също с писмо от 20 януари 2012 г. редица наблюдения по решението от 24 октомври 2011 г.
(63)
Португалските органи смятат, че трите вида мерки в полза на BPN не представляват държавна помощ.
(64)
Първо, Португалия твърди, че няма помощ в мерките за подкрепа, предоставени на BPN преди национализацията, а именно СПОЛ и четирите заема, отпуснати от CGD през октомври 2008 г. Португалия изтъква, че СПОЛ е предоставена първо от BdP по независим начин с наказателна лихва и с обезпечение от BPN. Заемите от CGD през октомври 2008 г. са отпуснати при пазарни условия с конкурентна лихва и подходящи гаранции, и следователно не са предоставили никакво икономическо предимство на BPN.
(65)
Второ, Португалия отрича, че е имало държавна помощ във финансирането, отпуснато на BPN от CGD след национализацията на първата (операции на междубанковия паричен пазар и поемане на търговска ценна книга от CGD). Португалия изтъкна, че те са били търговски транзакции, чиито срокове и условия са били равностойни на сходни транзакции, извършени от предпазливи инвеститори в пазарна икономика. Следователно те не са предоставили никакво икономическо предимство на BPN.
(66)
Накрая, португалските органи смятат също, че не е предоставена държавна помощ на BIC като купувач на BPN. Португалските органи изтъкват, че процесът на продажбата е бил прозрачен, обективен и недискриминаторен. Предложението на BIC е било като цяло най-доброто от икономическа гледна точка и съответно следва да се разглежда като отразяващо пазарната цена. Рамковото споразумение, подписано на 9 декември 2011 г., до голяма степен отразява условията в офертата на BIC от 20 юли 2011 г. Португалските органи смятат също, че въпреки че продажната цена е отрицателна, единствената алтернатива на продажбата (ликвидация на BPN) щеше да задължи държавата да поеме по-висока финансова тежест и щеше да застраши стабилността на националната финансова система.
(67)
В същото време Португалия признава, че някои мерки в полза на BPN представляват държавна помощ. Това са държавните гаранции върху търговската ценна книга, емитирана от BPN, прехвърлянето на определени активи в ДСП през 2010 г., рекапитализацията на BPN, предприета на 15 февруари 2012 г. с оглед на продажбата, и някои от мерките, приложени в контекста на прогнозираната продажба на BIC (като например държавна гаранция върху програмата за търговски ценни книжа, която ще се запази след продажбата).
(68)
Освен това Португалия изтъква, че всички мерки, представляващи държавна помощ, са съвместими с правото на ЕС, тъй като са насочени към сериозни затруднения в португалската икономика, по силата на член 107, параграф 3, буква б) от Договора.
(69)
Според Португалия планът за преструктуриране от януари 2012 г. позволява на BPN да възвърне дългосрочната си жизнеспособност без да има нужда от допълнителна помощ. Първо, държавата е преструктурирала BPN чрез разделяне на активите и прехвърляне на някои активи в ДСП и чрез намаляване на нейното присъствие на пазара с над 50 %, и спирането на дейности, които не са били основни за търговската банка, както и чрез различни мерки за контрол на риска, и разумна търговска политика. Второ, според прогнозите на BIC, когато BPN бъде интегрирана в BIC, комбинираното дружество следва да постигне положителни резултати […] плана за преструктуриране, както при базовия сценарий, така и при по-неблагоприятния сценарий. Трето, отрицателната продажна цена е приемлива, тъй като ликвидацията е по-скъпоструваща за държавата и би застрашила финансовата стабилност.
(70)
Португалия смята, че мерките са ограничени до необходимия минимум, за да се гарантира стабилността на португалския финансов сектор и да се възстанови жизнеспособността на BPN.
(71)
В допълнение, Португалия изтъква, че сценарият за продажба е бил единствената алтернатива пред скъпоструващия сценарий за ликвидация. Други варианти (интегриране в CGD и самостоятелно преструктуриране) не биха позволили да се генерират достатъчно ресурси от гледна точка на нетна настояща стойност, за да се компенсира първоначалната инвестиция, която ще трябва да се направи. Португалия изчислява разходите по продажбата на BIC на около […] млн. EUR до […] млн. EUR (като се изключва възможното въздействие на някои бъдещи непредвидени обстоятелства, които според Португалия няма да се реализират), които са по-ниски от разходите за ликвидация съгласно редица различни сценарии.
(72)
Освен това според Португалия ликвидността, предоставена на BPN посредством гаранцията върху емисията на търговска книга от BPN след национализацията, е била необходима, за да се гарантира продължителната дейност на банката по време на преструктурирането.
(73)
По отношение на подбора на активи, прехвърлени в ДСП, Португалия смята, че това е извършено въз основа на обективни критерии с цел насърчаване на дългосрочната жизнеспособност на BPN и привличането на интереса на потенциални купувачи в процеса по повторна приватизация. Португалия също твърди, че допълнителни прехвърляния на активи в рамките на продажбата на BIC са уместни, за да се гарантира бъдещата жизнеспособност на BPN, и са ограничени до необходимия минимум, за да се осъществи продажбата.
(74)
Португалия твърди, че увеличението на капитала на BPN, предприето на 15 февруари 2012 г., е предназначено да гарантира, че BPN няма да изпита недостиг на капитал по време на периода, обхванат от плана за преструктуриране от януари 2012 г. Според прогнозите на плана за основния капитал от първи ред, коефициентът се очаква да се намали до [10-15] % през 2016 г. при базисния сценарий и до [8-12] % при по-неблагоприятен сценарий, в сравнение със задължителното минимално равнище от 10 %, което ще влезе в сила считано от края на 2012 г. Португалия посочва също, че условията за продажба, предложени от BIC в рамките на открит и прозрачен процес на продажба без минимална цена, са минималните, необходими за гарантиране на бъдеща жизнеспособност на BPN, тъй като ликвидацията би била по-скъпоструваща за държавата и може да застраши финансовата стабилност.
(75)
Португалия също твърди, че както предишните акционери на BPN, така и самата BPN са споделили или ще споделят достатъчно разходите по процеса на преструктуриране, което гарантира адекватно споделяне на тежестта. Предишните акционери на BPN не са получили компенсация в резултат от национализацията и са изгубили целия капитал, който са инвестирали в банката.
(76)
При все това, Португалия смята, че не е уместно да се иска споделяне на тежестта от клиенти, които са допринесли към подчинения дълг на BPN, предвид конкретните обстоятелства по продажбата на тези инструменти […]. В някои случаи техническите спецификации на продуктите възпрепятстват BPN да откаже да плати лихва на клиентите за възстановяване на капитал.
(77)
Според Португалия приносът на BPN към процеса на преструктуриране също е значителен, тъй като нейното ръководство беше подменено след национализацията, търговските политики и политиките за управление на риска бяха съществено изменени и нейната дейност ще бъде намалена с над 50 %.
(78)
Португалия приема, че прехвърлянето на активи в ДСП на счетоводна стойност се е осъществило на стойност, по-висока от реалната икономическа стойност на активите и без възнаграждение за държавата. Португалия обаче смята, че собствен принос от BPN е гарантиран чрез национализацията на нулева цена, последвана от задълбочено преструктуриране. Португалия твърди, че всяко предимство за BPN в резултат от разделянето на активите в ДСП ще се възстанови частично чрез цената за повторната приватизация на банката, която е била най-високата възможна цена. Португалия също смята, че за държавната гаранция е получено уместно възнаграждение. Въпреки че възнаграждението е по-ниско (на 0,2 % на година), отколкото се изисква за правителствени гаранции (38), всеки потенциален допълнителен приход, получен от BPN (или всеки разход, който не се осъществи) по време на процеса на преструктуриране, би бил от полза за държавата, която понастоящем притежава всички акции на BPN.
(79)
По отношение на увеличението на капитала на BPN, предприето на 15 февруари 2012 г., Португалия коментира, че няма да измени акционерната структура на BPN и капиталът ще бъде поне отчасти възстановен чрез продажбата на BPN, тъй като тя допринася за избягването на още по-високите разходи за ликвидация.
(80)
Португалия смята също, че мерките, предприети или които ще се предприемат от държавата, не нарушават конкуренцията. Португалия посочва, че комбинираното дружество ще има пазарен дял, по-нисък от 1 % ([0-1] % от пазарния дял в банковия сектор, 14-то място по отношение на кредити за клиенти и 15-то по отношение на депозити). Освен това е вероятно мерките да нямат отрицателно въздействие върху влизането на чуждестранни банки на вътрешния пазар, както е очевидно от факта, че самата BIC е притежавана от анголска финансова група. Португалия смята също, че не съществува морален риск, тъй като банката е национализирана, ръководството ѝ премахнато, акционерите ѝ не са получили компенсация и банката е преминала през задълбочено преструктуриране.
(81)
В допълнение, Португалия смята, че известен брой мерки, предприети в рамките на процеса, ще бъдат адекватни и достатъчни за ограничаване на всякакво нарушаване на конкуренцията. BPN е била с намалено присъствие на пазара преди национализацията (9-та най-голяма банка в Португалия с пазарни дялове между [1-5] % и [1-5] % в зависимост от пазарите), била е преструктурирана, присъствието ѝ на пазара намалено с над 50 % и отново е била съсредоточена върху банкирането на дребно. Национализацията се е осъществила без компенсация за предишните акционери, докато търговската стратегия и политика за контрол на риска на BPN са променени непосредствено след нея.
(82)
Португалските органи твърдят също, че процесът на продажба на BPN е бил открит и прозрачен. Накрая, на BIC е забранено да изплаща дивиденти до 2016 г., за да се гарантира, че финансовата подкрепа, предоставена на BPN, е използвана за осигуряване на дългосрочна жизнеспособност на банката. Споразумението за споделяне на печалба между държавата и BIC за резултати над […] млн. EUR позволява на държавата да възстанови част от разходите по преструктурирането на банката. Задължението на BIC да не се позовава в търговската си комуникация на държавната помощ, която е получила, според португалските органи гарантира, че помощта не се използва в ущърб на конкуренти. Други възможни ангажименти, предвидени в насоките на Комисията за преструктурирането на банки (като например мерки за насърчаване на отварянето на пазара, ограничения на пазарния дял или освобождаването от допълнителни активи и дейности) не са подходящи в контекста на преструктурирането на BPN.
5.2 Ангажименти, поети от португалската държава
(83)
По отношение на прилагането на плана за преструктуриране португалските органи се ангажират за следното:
(84)
Коефициентът на основен капитал от първи ред на BPN на датата на продажбата на Banco BIC няма да бъде по-висок от [10-18] %.
(85)
Ако Banco BIC или комбинираното дружество избере да върне заеми на държавата или на всеки субект, контролиран от държавата, след продажбата, то ще изплати на държавата капитала, свързан с тези заеми в размер на [10-18] % от претеглените спрямо риска активи от заема.
(86)
Banco BIC и комбинираното дружество няма да имат право да прехвърлят необслужвани кредити на държавата или на всеки субект, контролиран от държавата, след [ 2013 г.].
(87)
Banco BIC или комбинираното дружество ще прехвърлят необслужваните кредити на държавата или на всеки субект, контролиран от държавата, съгласно условията, посочени в параграф (85), само след като са използвали изцяло всички налични резерви в BPN на датата на продажбата.
(88)
Съществуващата кредитна линия за [150-500] млн. EUR, посочена в рамковото споразумение във връзка с програмата за търговски ценни книжа на BPN и гарантирана от държавата, няма да бъде удължена повече от […] години от датата на продажбата.
(89)
Възнаграждението от [200-400] млн. EUR за линията за финансиране, която ще се предостави от CGD на Banco BIC или на комбинираното дружество, ще бъде определено като минимум по Euribor +[…] bps.
(90)
До 31 декември 2016 г. Португалия ще поиска предварителното одобрение на Комисията преди да предостави каквито и да било кредитни линии или гаранции от CGD или държавата на Banco BIC или на комбинираното дружество след продажбата.
(91)
Banco BIC или комбинираното дружество няма да извършват никакви придобивания на предприятия до 31 декември 2016 г., освен ако общата брутна кумулативна покупна цена, платена от Banco BIC или от комбинираното дружество за всички придобивания по време на финансовата година, е по-ниска от […] млн. EUR. Общата брутна кумулативна покупна цена на всяко такова придобиване ще се изчислява без да се включва допускането или прехвърлянето на дълг във връзка с такива придобивания.
(92)
Banco BIC, комбинираното дружество и Португалия няма да упражняват до 31 декември 2016 г. никакви права на опция за покупка във връзка с подчинения дълг, емитиран от BPN преди датата на продажба.
(93)
Banco BIC или комбинираното дружество няма да се позовават на използването на държавна помощ в своите маркетингови кампании или комуникация с инвеститори.
6. Оценка
6.1 Наличие на помощ
(94)
В член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз се предвижда, че всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото това засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар. От това следва, че държавна мярка се определя като държавна помощ, ако изпълнява следните четири (кумулативни) критерия:
-
държавни ресурси;
-
селективно предимство;
-
нарушаващо въздействие върху конкуренцията; и
-
въздействие върху търговията между държавите членки.
6.1.1. Мерки в полза на BPN и на икономическата активност след продажбата
6.1.1.1 Мерки, предоставени след национализацията
(95)
Португалия изтъква, че мерките, предоставени на BPN преди национализацията, не представляват държавна помощ. Мерките се състоят от СПОЛ и четирите заема, отпуснати от CGD преди национализацията на BPN през октомври и ноември 2008 г.
(96)
По отношение на СПОЛ, както изтъкнаха португалските органи в становището си по решението от 24 октомври 2011 г., за спешната помощ за осигуряване на ликвидност, предоставена на BPN преди национализацията, беше взето независимо решение от BdP с наказателна лихва и тя беше подкрепена от гаранции от BPN без държавна гаранция.
(97)
По времето, когато инструментът СПОЛ е предоставен (17 и 27 октомври 2008 г.) не е имало взето решение по отношение на платежоспособността и национализацията на BPN (тъй като тези решения са взети едва в началото на ноември 2008 г.). СПОЛ не е част от по-голям пакет за помощ, а по-скоро предоставяне на ликвидност като част от обичайните дейности на BdP.
(98)
Следователно Комисията стига до заключението, че в предоставянето на СПОЛ на BPN от BdP не е имало държавна помощ, в съответствие със съобщението относно банките (39).
(99)
По отношение на заемите, отпуснати от CGD, Комисията отбелязва, че преди национализацията на BPN банката е получила от CGD заеми в размер общо на 315 млн. EUR, а не на 235 млн. EUR (40).
(100)
Комисията отбелязва, че CGD е изцяло притежавана от държавата, която определя членовете на управителния ѝ съвет. За да се определи дали заемите са предоставени от държавата, трябва да се оценят конкретните обстоятелства около тяхното отпускане с цел да се установи дали CGD не е действала поради причини, различни от обичайната търговска практика. За тази цел следните съображения са от значение.
(101)
Първо, по времето когато първите три заема са били отпуснати през октомври 2008 г., затрудненията на BPN вече са били широко известни. Според португалските органи BPN е била изправена пред проблеми с ликвидността още през лятото на 2008 г., както доказват редица значими промени във висшето ръководство на BPN (сменено два пъти от началото на 2008 г.) одити на BPN, предприети от BdP през юни, и понижаването на оценката на BPN от Moody’s до Baa3 на 18 юни 2008 г. Освен това вторият, третият и четвъртият заем са отпуснати след 22 октомври 2008 г., когато според Португалия BPN е била в положение на сериозна отрицателна ликвидност. Всеки кредитор, който действа според обичайната търговска практика, би поискал от BPN информация, необходима за разбирането на нейната ликвидна позиция и способността ѝ за изплащане, преди да отпусне допълнителен заем на банката и следователно би установил несигурното финансово положение на BPN.
(102)
Второ, сумите на заемите са много големи в сравнение с размера на счетоводния баланс на BPN и със задълженията ѝ по това време, което представлява значителна индивидуална експозиция на една банка в затруднение за CGD.
(103)
Трето, заемите са отпуснати през октомври и ноември 2008 г. малко след неуспеха на Lehman Brothers във време, в което междубанковите пазари като цяло бяха недостъпни, дори за най-стабилните международни финансови институции, да не говорим за банки, изправени през значими предизвикателства, свързани с ликвидността.
(104)
Четвърто, по отношение на четвъртия заем Комисията отбелязва, че CGD не само управлява BPN в интерес на държавата по силата на член 2, параграф 7 от Закона за национализацията, но също е получила гаранция от държавата по силата на член 2, параграф 9 от Закона за национализацията по отношение на всички кредити и ликвидност, които може да предостави на BPN в контекста на национализацията и „замествайки държавата“.
(105)
Предвид финансовото и икономическо положение като цяло и широко известните затруднения на BPN по-конкретно е било много малко вероятно друга институция да предостави въпросната ликвидност на BPN, което обяснява защо португалските органи смятат, че мерките за ликвидност на CGD са със „специален“ характер (вж. параграф (25)).
(106)
Въз основа на всяко от тези съображения Комисията стига до заключението, че решението на CGD да отпусне съответните заеми на BPN преди нейната национализация не е било обичайно търговско решение. Решението за това трябва да се разглежда като пряко приписано на държавата. Следователно заемите представляват държавни ресурси.
(107)
Тъй като заемите са позволили на BPN да получи ликвидност, каквато иначе не би получила на пазара, те са предоставили ликвидността, която е била необходима на BPN, за да продължи да извършва дейност и да е конкурентна, inter alia, за заеми и депозити на банковите пазари, на които е била активна.
(108)
Следователно Комисията смята, че BPN е получила икономическо предимство.
(109)
Въпросните мерки са селективни, тъй като са от полза единствено на BPN.
(110)
Въпреки коментарите на Португалия, според които BPN е заемала едва девето място в португалския банков сектор преди национализацията си, заемите от CGD нарушават или заплашват да нарушат конкуренцията като поставят BPN в по-изгодна позиция спрямо други конкурентни банки, като ѝ позволяват да получи ликвидност, каквато иначе не би получила на пазара.
(111)
Предвид факта, че BPN е била активна на национално, европейско и международно равнище във времето, когато са предоставени заемите, включително например чрез френското си дъщерно дружество, съществува опасност мерките да засегнат също търговията между държавите членки.
(112)
Следователно Комисията смята, че четирите заема в размер общо на 315 млн. EUR, отпуснати от CGD на BPN през октомври и ноември 2008 г., представляват държавна помощ.
6.1.1.2. Мерки, предоставени след национализацията, които не са конкретно свързани с продажбата на BIC
(113)
Комисията вече е установила в решението от 24 октомври 2011 г., че национализацията не представлява държавна помощ в полза на акционерите на BPN.
(114)
Следните мерки, които не са конкретно свързани с продажбата на BIC, са предоставени след национализацията на BPN:
а)
държавната гаранция върху задълженията, емитирани от BPN и финансирани от CGD, включително емисията на търговска ценна книга, записана от CGD, и кредитни инструменти от паричния пазар, предоставени от CGD;
б)
прехвърлянето на активи и пасиви към три ДСП, притежавани от държавата.
(115)
Държавната гаранция върху търговската ценна книга, емитирана от BPN (и ДСП) и записана от CGD, която е предоставена на BPN след национализацията, е пряко финансирана от държавата членка. В допълнение, съгласно член 2, параграф 9 от Закона за национализацията всички кредитни линии и линии за финансиране, предоставени от CGD в полза на BPN (и на ДСП) в контекста на национализацията, е трябвало да бъдат гарантирани от португалската държава. Следователно е безспорно, че цялото финансиране, предоставено от CGD на BPN (или на ДПС) след национализацията, включва държавни ресурси.
(116)
В допълнение, следва да се подчертае, че след национализацията CGD е единственият субект, предоставящ финансиране на BPN или на ДСП, и че неговата експозиция се увеличава с времето, тъй като други задължения падежират и не са пренесени от първоначалните кредитори или заместени посредством кредити от други институции. Липсата на алтернативни източници на финансиране за BPN не е изненадваща предвид факта, че нейните финансови затруднения и нестабилно бъдеще са били обществено достояние.
(117)
Държавните гаранции са позволили на BPN да получи финансова подкрепа в ситуация, в която не е имало други алтернативи на пазара.
(118)
Те са позволили на BPN да продължи дейността си на пазара, да се конкурира за стопанска дейност (не само за поддържането на стопанската дейност, но вероятно и за нова такава), както и да спазва задълженията си към клиенти и други участници на пазара.
(119)
Въз основа на гореспоменатото Комисията стига до заключението, че държавните гаранции предоставят икономическо предимство на BPN.
(120)
Въпросните мерки са селективни, тъй като са от полза на конкретен субект - BPN. Освен това за частта от линията за финансиране, която продължава след продажбата, те са от полза също за комбинираното дружество.
(121)
Предвид позицията на BPN в португалския финансов сектор и факта, че финансовият сектор е отворен за интензивна конкуренция на равнище Европейски съюз, както и факта, че BPN се конкурира със значителен брой дъщерни дружества на чуждестранни банки в Португалия, Комисията смята, че всяко предимство, предоставено с държавни ресурси, би имало потенциала да засегне търговията в Съюза и да наруши конкуренцията по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(122)
Държавните гаранции в полза на BPN са позволили на BPN да получи голяма сума финансиране, което не е било налично на пазара, и са предоставили на BPN селективно предимство. Те са позволили на BPN да остане на пазара и да продължи дейността си без допълнителни последици от предишното ѝ положение. Те представляват държавна помощ.
(123)
Преместването на някои активи от BPN в ДСП, които са изцяло притежавани от държавата членка, означава, че държавата членка поема цялата финансова отговорност за тях и е изложена на всички рискове за активите в ДСП, от които поне една част може да са невъзстановими. Следователно мярката включва държавни ресурси.
(124)
Комисията смята, че прехвърлянето на активи в ДСП преди продажбата на счетоводна стойност от 3,9 млрд. EUR (с очаквани обезценки от 1,8 млрд. EUR) включва предимство за BPN, тъй като не е имало прозрачност ex ante, активите не са оценени на пазарната им цена и държавата не е получила възнаграждение в рамките на прехвърлянето.
(125)
Комисията смята, че прехвърлянето на активи на счетоводна, а не на пазарна стойност предоставя икономическо предимство на BPN в сравнение с нейните конкуренти.
(126)
Въпросните мерки се смятат за селективни, тъй като са от полза на конкретно дружество - BPN.
(127)
Предвид позицията на BPN в португалския финансов сектор и факта, че финансовият сектор е отворен за интензивна конкуренция на равнище Европейски съюз, както и факта, че BPN се конкурира със значителен брой дъщерни дружества на чуждестранни банки в Португалия, Комисията смята, че всяко предимство, предоставено с държавни ресурси, би имало потенциала да засегне търговията в Съюза и да наруши конкуренцията по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
6.1.1.3. Мерки, предоставени след национализацията, свързани с продажбата на BIC
(128)
В допълнение към мерките, предоставени на BPN след национализацията, които не са свързани с продажбата на BIC, са предоставени други мерки, свързани с продажбата на BIC. Те включват:
а)
рекапитализацията на BPN с оглед на продажбата;
б)
прехвърлянето на допълнителни активи и пасиви на BPN, свързано с продажбата;
в)
правото на BIC да прехвърля необслужвани кредити на държавата след продажбата;
г)
прехвърлянето към държавата с оглед на продажбата на разходи, свързани с рисковете от съдебни спорове; и
д)
предоставянето от CGD на линия за финансиране за комбинираното дружество след продажбата и поддържането на кредитна линия за търговската ценна книга след продажбата, обезпечена от държавата, на стойност [150-500] млн. EUR.
(129)
Рекапитализация на BPN в размер на 600 млн. EUR се извърши на 15 февруари 2012 г. Тази мярка беше осъществена пряко от държавата и посредством държавни ресурси с оглед на продажбата на BIC.
(130)
Рекапитализацията на BPN в размер на 600 млн. EUR от 15 февруари 2012 г. беше замислена така, че да предостави на BPN [200-400] млн. EUR акционерен капитал в момента на продажбата. Последната сума отговаря по времето на офертата на BIC от 20 юли 2011 г. на очаквани [10-18] % основен капитал от първи ред. Това значително надвишава регулаторния минимум (9 % основен капитал от първи ред в края на 2011 г. и 10 % основен капитал от първи ред в края на 2012 г.) (41).
(131)
Комисията смята, че вливането на капитал предоставя икономическо предимство на BPN и на икономическата дейност след продажбата. Предимството произтича от гарантирането, че BPN след рекапитализацията разполага с капитала, необходим за изпълняване и надвишаване на регулаторните изисквания, и че комбинираното дружество също ще разполага с този капитал. Капиталът позволява на BPN и ще позволява на комбинираното дружество да бъде активна на пазарите и да предоставя нов кредит в икономически условия, в които други конкуренти трябва да намалят задлъжнялостта.
(132)
Въпросните мерки са селективни, тъй като са от полза единствено на конкретен субект - BPN и комбинираното дружество, което ще продължи икономическата дейност след продажбата.
(133)
Португалия твърди, че BPN е продължила да намалява пазарния си дял след национализацията и че комбинираното дружество ще има пазарен дял от под 1 % по отношение на кредити за клиенти, обезщетения за клиенти или банкови продукти и под 2 % на всеки от съответните пазари. Въпреки това, мерките нарушават или заплашват да нарушат конкуренцията, тъй като поставят BPN и комбинираното дружество след продажбата на BIC в по-изгодна позиция спрямо други конкурентни банки. Излишният капитал в комбинираното дружество предпазва икономическата дейност от инвеститорските рискове, на които са изложени други конкуренти. Той също така увеличава възможността двата бенефициера да разполагат с допълнителна ликвидност и може да улесни бъдещо разширяване на BPN и на комбинираното дружество в условия, в които другите конкуренти, активни в Португалия, трябва да намалят задлъжнялостта.
(134)
Предвид позицията на BPN в португалския финансов сектор и факта, че финансовият сектор е отворен за интензивна конкуренция на равнище Европейски съюз, както и факта, че BPN се конкурира със значителен брой дъщерни дружества на чуждестранни банки в Португалия, Комисията смята, че всяко предимство, предоставено с държавни ресурси, би имало потенциала да засегне търговията в Съюза и да наруши конкуренцията по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(135)
Рекапитализацията на BPN в размер на 600 млн. EUR, извършена на 15 февруари 2012 г., представлява държавна помощ.
(136)
Мерките, предоставени във връзка с продажбата на BIC, включват правото на BIC да поиска прехвърляне, преди затваряне, на други активи и пасиви на BPN, като например заеми за кредитни институции или физически и финансови активи. Те включват също правото на BIC да прехвърля депозити на цена […] bps над съответната референтна цена или да получава от държавата разликата във възнаграждението за такива депозити.
(137)
Преместването от BPN на някои кредити и задължения (включително депозити), подбрани от BIC, се финансира пряко от държавата членка. Всички елементи, преместени от BPN, или ще бъдат прехвърлени на счетоводна стойност в ДСП, които са изцяло притежавани от държавата членка, или при всички случаи ще бъдат под нейна финансова отговорност. По този начин държавата членка ще носи финансовата тежест за управление и разпореждане с тези активи и пасиви. Държавата членка ще трябва да финансира разликата между приложимата лихва върху депозитите и ценовия праг от […] bps над референтната ставка.
(138)
Комисията смята, че прехвърлянето на допълнителни активи и пасиви в ДСП преди продажбата включва предимство за BPN и за комбинираното дружество, тъй като не е имало прозрачност ex ante, активите не са оценени на пазарна цена и държавата не е получила възнаграждение в рамките на прехвърлянето.
(139)
Комисията смята, че прехвърлянето на активи на счетоводна, а не на пазарна стойност предоставя икономическо предимство на BPN и на комбинираното дружество, в сравнение с нейните конкуренти. Съгласно съответното условие в рамковото споразумение BIC може да избира свободно кои активи да бъдат преместени и тези активи нито ще се оценят на пазарна стойност, нито държавата ще получи възстановяване на разходите за тях. Напротив, доколкото този вариант намалява RWA на BPN, резултатът от него ще е повишаване на капиталовия коефициент на банката и следователно на нейната способност да отпуска нови заеми и да бъде активна на пазара. След продажбата това предимство ще бъде пренесено върху комбинираното дружество.
(140)
Възнаграждението от страна на държавата на разликата между приложимата лихва върху депозитите и ценовия праг от […] bps над референтната ставка премахва разход, който при обичайни обстоятелства трябва да се понесе от BPN и следователно ѝ предоставя предимство.
(141)
Въпросните мерки са селективни, тъй като са от полза единствено на конкретен субект - BPN - и на икономическата дейност, която ще продължи след продажбата.
(142)
Мерките нарушават или заплашват да нарушат конкуренцията, тъй като поставят BPN и комбинираното дружество след продажбата на BIC в по-изгодна позиция спрямо конкурентните банки като не изискват от нея да намали задлъжнялостта си за разлика от останалите конкуренти и като позволяват на BPN и на комбинираното дружество да отпускат повече кредит на икономиката.
(143)
Предвид позицията на BPN в португалския финансов сектор и факта, че финансовият сектор е отворен за интензивна конкуренция на равнище Европейски съюз, както и факта, че BPN се конкурира със значителен брой дъщерни дружества на чуждестранни банки в Португалия, Комисията смята, че всяко предимство, предоставено с държавни ресурси, би имало потенциала да засегне търговията в Съюза и да наруши конкуренцията по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(144)
Прехвърлянето на допълнителни активи и пасиви (включително депозити) от счетоводния баланс на BPN в ДСП преди продажбата представлява държавна помощ.
(145)
BIC има правото да продаде обратно в рамките на […] месеца необслужвани кредити за най-малко […] дни (до максимално […] % от номиналната стойност на общия кредитен портфейл, подбрани от BIC след компенсация със съществуващи депозити) и за сума, която надвишава равнището на обезпечение ([…] млн. EUR).
(146)
Правото на BIC да премества допълнителни активи и пасиви от счетоводния баланс след продажбата се финансира пряко от държавата членка. Всички елементи, преместени от BPN, или ще бъдат прехвърлени на счетоводна стойност в ДСП, които са изцяло притежавани от държавата членка, или при всички случаи ще бъдат под нейна финансова отговорност. По този начин държавата членка ще носи финансовата тежест за управление и разпореждане с тези активи.
(147)
Комисията смята, че възможността за преместване на необслужвани кредити след продажбата позволява на BPN и на комбинираното дружество да разширят дейността си и да предоставят повече кредит в икономически условия, при които останалите конкуренти, активни в Португалия, трябва да намаляват задлъжнялостта си. В действителност, ако се запази същото равнище на собствен капитал, коефициентът на капитал на банката ще се повиши чрез преместването на необслужваните кредити и намаляването на RWA. Следователно нейната способност да отпуска нови кредити и да бъде активна на пазара ще се увеличи.
(148)
Комбинираното дружество ще има предимство също пред конкурентите, които са изправени пред обезценки на по-нискокачествени активи, които те трябва да поемат, като по този начин се ограничава наличният за тях капитал за ново кредитиране. За разлика от тях комбинираното дружество няма да е с намалена капиталова база поради такива обезценки и поради намаляването на кредитния му портфейл.
(149)
В допълнение, вариантът BIC да върне необслужвани кредити на държавата до не по-късно от […] след датата на продажбата може да промени RWA на банката и да доведе до по-висок основен капитал от първи ред, отколкото равнището от [10 - 18] %, посочено в офертата на BIC от 20 юли 2011 г. Комисията отбелязва ангажимента на Португалия в това отношение, че ако Banco BIC или комбинираното дружество избере да върне заемите на държавата или на всеки субект, контролиран от държавата, след продажбата, тя ще изплати на държавата капитала, свързан с онези заеми в размер на [10 - 18] % от претеглените спрямо риска активи от заема и в допълнение ще прехвърли необслужвани кредити и ще изплати капитала, свързан с онези заеми към държавата, едва след като е изчерпала изцяло резервите, налични на датата на продажбата в счетоводните документи на BPN.
(150)
Въпросната мярка е селективна, тъй като е от полза единствено на един субект - BPN - и на икономическата дейност, която ще продължи след продажбата.
(151)
Мярката нарушава или заплашва да наруши конкуренцията, тъй като поставя BPN и комбинираното дружество след продажбата на BIC в по-изгодна позиция спрямо други конкурентни банки, като не изисква от нея да намали задлъжнялостта си и по този начин позволява на BPN и на комбинираното дружество да предоставят повече кредит в икономиката.
(152)
Предвид позицията на BPN в португалския финансов сектор и факта, че финансовият сектор е отворен за интензивна конкуренция на равнище Европейски съюз, както и факта, че BPN се конкурира със значителен брой дъщерни дружества на чуждестранни банки в Португалия, Комисията смята, че всяко предимство, предоставено с държавни ресурси, би имало потенциала да засегне търговията в Съюза и да наруши конкуренцията по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(153)
Мярката може да позволи на BPN и на комбинираното дружество при липсата на ангажимент за обратно изплащане на капитала, свързан със заемите, да измени със задна дата RWA на банката след продажбата. Това ще има за резултат по-висока пропорционална капитализация на банката. По този начин тя предоставя предимство на банката и нарушава конкуренцията с останалите конкуренти. Мярката представлява държавна помощ.
(154)
Прехвърлянето на рискове от съдебни спорове на BPN към държавата представлява задължение, което се поема от държавата.
(155)
Като поема задължение от BPN, държавата предоставя предимство на BPN и на комбинираното дружество спрямо техните конкуренти, които трябва да понасят равностойни задължения в собствените си счетоводни баланси.
(156)
Въпросната мярка е селективна, тъй като е от полза единствено на конкретен субект (BPN и комбинираното дружество в резултат от продажбата на BIC).
(157)
Мярката предоставя капиталово облекчение на BPN и на комбинираното дружество, когато не съществуват алтернативи на пазара и останалите конкуренти трябва да поемат такива задължения в счетоводните си баланси.
(158)
Предвид позицията на BPN в португалския финансов сектор и факта, че финансовият сектор е отворен за интензивна конкуренция на равнище Европейски съюз, както и факта, че BPN се конкурира със значителен брой дъщерни дружества на чуждестранни банки в Португалия, Комисията смята, че всяко предимство, предоставено с държавни ресурси, би имало потенциала да засегне търговията в Съюза и да наруши конкуренцията по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(159)
Мярката предоставя мярка за капиталово облекчение и представлява държавна помощ.
(160)
Предоставянето на линия за финансиране в размер на [150-350] млн. EUR след продажбата и поддържането на кредитна линия на търговска ценна книга в размер на [150-500] млн. EUR от CGD в полза на BPN след продажбата трябва да се припише на държавата, като се вземат предвид конкретните обстоятелства, при които това е осъществено.
(161)
Първо, CGD е изцяло притежавана от държавата, която определя членовете на нейния управителен съвет. Както е отбелязано в параграф (100), CGD е определена от закона, за да управлява BPN и също да получава държавна гаранция по силата на член 2, параграф 9 от Закона за национализацията по отношение на всички кредити и ликвидност, които може да предостави на BPN в условията на национализацията „замествайки държавата“. Тази гаранция продължава да се прилага за кредитната линия в размер на [150-500] млн. EUR.
(162)
Второ, решенията да предостави линия за финансиране и кредитна линия не са взети независимо от CGD, а са част от условията за продажбата, договорени между BIC и португалските органи.
(163)
Предоставянето от страна на CGD на линия за финансиране в размер на [200-400] млн. EUR на комбинираното дружество след продажбата и поддържането от CGD на кредитна линия на търговската ценна книга от [150-500] млн. EUR след продажбата следователно се приписват пряко на държавата членка.
(164)
Мерките позволяват на BPN и на комбинираното дружество да имат лесен и евтин достъп до ликвидност.
(165)
По отношение на кредитната линия в размер на [200-400] млн. EUR, предоставена от CGD на BIC, Комисията отбелязва, че тя ще предостави защитен буфер за позицията за финансиране на комбинираното дружество, ако след продажбата има изтегляния на депозити. CGD не предоставя такава кредитна линия на друг субект, освен на комбинираното дружество. Следователно кредитната линия представлява икономическо предимство за комбинираното дружество.
(166)
Поддържането на кредитна линия с държавна гаранция от [150-500] млн. EUR до […] за съществуващата програма за търговска ценна книга също предоставя на BPN и на комбинираното дружество предимство пред нейните конкуренти от гледна точка на достъпа до ликвидност.
(167)
Въпросните мерки са селективни, тъй като са от полза на един конкретен субект (BPN и комбинираното дружество в резултат от продажбата на BIC).
(168)
Предимството, предоставено на BPN и на комбинираното дружество след продажбата, нарушава конкуренцията, още повече предвид високите разходи на заемите на финансовите пазари в момента.
(169)
Предвид позицията на BPN в португалския финансов сектор и факта, че финансовият сектор е отворен за интензивна конкуренция на равнище Европейски съюз, както и факта, че BPN се конкурира със значителен брой дъщерни дружества на чуждестранни банки в Португалия, Комисията смята, че всяко предимство, предоставено с държавни ресурси, би имало потенциала да засегне търговията в Съюза и да наруши конкуренцията по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(170)
Предоставянето от страна на CGD на линия з финансиране в размер на [200-400] млн. EUR на комбинираното дружество след продажбата и поддържането на кредитна линия за търговска ценна книга от [150-500] млн. EUR в полза на BPN представляват държавна помощ.
6.1.1.4 Възможна помощ за купувача
(171)
Съгласно точка 49 от съобщението относно банките, с цел да се гарантира, че не се предоставя никаква помощ на купувача на финансова институция, продавана от държавата, е важно да се спазват някои изисквания, по-конкретно: процесът на продажбата е открит, прозрачен, недискриминаторен и безусловен, продажбата се осъществява при пазарни условия и държавата повишава до възможно най-високо равнище продажната цена на съответните активи и пасиви.
(172)
По отношение на първото изискване, въпреки че процесът на продажба започна като открита и безусловна тръжна процедура, обвързващата оферта, представена от BIC, не беше окончателна от гледна точка на материалните аспекти на предложената транзакция, включително окончателния размер на активите и пасивите на BPN, които BIC възнамеряваше да придобие, и точния брой клонове и служители, които ще бъдат поети. Всички тези аспекти са обсъдени по време на последващи двустранни преговори между португалските органи и BIC и завършени в рамковото споразумение от 9 декември 2011 г. Дори рамковото споразумение не е окончателно по отношение на точния размер на придобиваната банка. По-конкретно, то не определя активите и пасивите, които BIC ще поеме, въпреки ясното уточняване, че в момента на продажбата BPN ще притежава собствен капитал в размер на [200-400] млн. EUR. С други думи, нито в офертата на BIC от 20 юли 2011 г., нито в рамковото споразумение не се посочва ясно какво купува BIC, но и в двете е определена точна цена за това.
(173)
В тази връзка е важно да се отбележи, че рамковото споразумение следва да не се отклонява от условията в обвързващата оферта на BIC от 20 юли 2011 г. като предоставя допълнителни предимства на BIC и/или на комбинираното дружество. Наистина предвид много неопределените условия в обвързващата оферта от 20 юли 2011 г., BIC би могла да получи допълнителни отстъпки от държавата, например като намали обема на активите и пасивите, които в действителност придобива. Такива допълнителни отстъпки ще доведат до по-висок коефициент на основния капитал от първи ред, отколкото е посочено в офертата на BIC от 20 юли 2011 г., без да се нарушат условията на процеса на продажба.
(174)
Следователно Комисията приветства ангажимента на Португалия да ограничи равнището на капитализацията на BPN на датата на продажбата до [10-18] % от основния капитал от първи ред, както е посочено в офертата на BIC. Допълнителният ангажимент на Португалия, според който BIC ще върне обратно капитала, свързан с всякакви необслужвани кредити на държавата или на дружество, притежавано от държавата, след продажбата, гарантира, че равнището на основен капитал от първи ред няма да бъде неправомерно увеличено след продажбата.
(175)
Както е посочено в раздел 6.1.1.3, всички мерки, свързани с продажбата на BIC, включват държавни ресурси.
(176)
При липсата на определяне на основния капитал от първи ред на BPN в офертата на BIC от 20 юли 2011 г. или в рамковото споразумение (и двете посочват само абсолютната сума на капитала, който трябва да са намира в BPN в момента на продажбата, без да се вземат предвид RWA на банката или правото на BIC да избира активи и пасиви, които да се прехвърлят в ДСП преди продажбата), Комисията отбелязва, че е възможно в крайна сметка BPN да разполага с коефициент на основния капитал от първи ред, който надвишава посоченото в офертата. Според информацията, подадена от португалските органи, [10-18] % от основния капитал от първи ред е равнището на капитала, посочено в офертата на BIC от 20 юли 2011 г.
(177)
Комисията отбелязва обаче, че Португалия се е ангажирала да ограничи равнището на капитализацията на BPN на датата на продажбата до [10-18] % от основния капитал от първи ред, както е посочено в офертата на BIC. Това ще позволи на държавата да повиши до възможно най-високо равнище продажната цена на съответните активи и пасиви. Ангажиментът е необходим, за да се гарантира, че не се предоставя предимство на BIC.
(178)
Освен това, като упражнява правото да прехвърли на държавата още необслужвани кредити след продажбата, BIC може да намали допълнително обема на банката, като по този начин повиши коефициента на основен капитал от първи ред за комбинираното дружество до по-високо равнище, отколкото това, посочено в офертата на BIC от 20 юли 2011 г. Това може да предостави допълнително предимство на BIC. Допълнителният ангажимент на Португалия, според който BIC ще върне обратно капитала, свързан с всякакви необслужвани кредити, които ще върне на държавата или на дружество, притежавано от държавата, след продажбата, гарантира, че равнището на основния капитал от първи ред няма да се повиши допълнително след продажбата. Този допълнителен ангажимент е необходим, за да се избегне предоставянето на предимство на BIC.
(179)
Въпросните мерки са селективни, тъй като са от полза на конкретен субект, а именно BIC, и непряко на комбинираното дружество.
(180)
Предвид позицията на BPN в португалския финансов сектор и факта, че финансовият сектор е отворен за интензивна конкуренция на равнище Европейски съюз, както и факта, че BPN се конкурира със значителен брой дъщерни дружества на чуждестранни банки в Португалия, Комисията смята, че всяко предимство, предоставено с държавни ресурси, би имало потенциала да засегне търговията в Съюза и да наруши конкуренцията по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(181)
Предвид ангажиментите, поети от Португалия, Комисията може да направи заключението, че окончателните резултати от процеса, включително елементите, договорени в BIC в рамковото споразумение, не биха изменили изхода на тръжната процедура и на BIC не е предоставено никакво предимство по време на процеса на продажбата.
6.1.2 Количествена оценка на помощта
(182)
BPN и комбинираното дружество, което ще продължи икономическите дейности на BPN, са се възползвали от няколко мерки за държавна помощ, както е обобщено по-долу:
Таблица 1
Мерки за помощ, предоставени на BPN и на комбинираното дружество
Описание
Размер в млн. евро
a)
Заеми, предоставени от BPN преди национализацията
315
б)
Прехвърляне на активи на стойност 3,9 млрд. EUR в ДСП преди тръжния процес
Между 1 800 и 4 000
в)
Вливане на капитал от държавата на 15 февруари 2012 г.
600
г.
Линии за финансиране, предоставени от CGD на BPN (към декември 2011 г.),
[150-500]
от които - обезпечени с изрична държавна гаранция
[200-400]
д) Линии за финансиране, поискани от BIC за комбинираното дружество
от които - за поддържане на съществуващата програма за търговска ценна книга
400
от които - за нова линия за финансиране
300
(183)
Първо трябва да се отбележи, че не всички от тези мерки за помощ трябва да се смятат за кумулативни, тъй като според португалските органи някои мерки са заместили други (например първоначалните заеми, отпуснати от CGD преди национализацията, са заместени от търговската ценна книга, емитирана от BPN след национализацията).
(184)
Мерки б) и в) включват или вливания на капитал, или са еквивалентни на вливания на капитал. Те възлизат най-малко на 3 млрд. EUR или около 50 % от счетоводния баланс на BPN преди национализацията. В допълнение, общият размер на държавните гаранции върху програмата за търговска ценна книга, предоставени от Португалия в полза на BPN от национализацията насам, възлиза на 5 млрд. EUR, от които 4,5 млрд. EUR са използвани към 31 декември 2011 г.
(185)
В допълнение, съществува правото на BIC да прехвърля депозити с цена над […] bps или да поиска държавата да възстанови разликата, като разходите по приблизителна оценка на Португалия възлизат на около […] EUR. Накрая, прехвърлянето на държавата на разходи, свързани със съдебни спорове, и прехвърлянето в контекста на продажбата на допълнителни активи и пасиви, в това число необслужвани кредити, от счетоводния баланс на BPN в ДСП, включват допълнителна помощ, която Португалия смята за количествено неизмерима.
6.2 Съвместимост на различните мерки за помощ: прилагане на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС
(186)
Член 107, параграф 3, буква б) от Договора за функционирането на Европейския съюз оправомощява Комисията да обяви помощ за съвместима с вътрешния пазар, ако е предназначена „за преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на държава членка“.
(187)
Комисията отчита, че световната финансова криза може да създаде сериозни затруднения в икономиката на държава членка и че мерки за подкрепа на банките може да бъдат подходящи за уреждането на тези затруднения. Този анализ е потвърден в съобщението относно банките, съобщението относно рекапитализацията (42), съобщението относно обезценените активи (43) (СОА) и съобщението относно преструктурирането (44). Комисията продължава да е на мнение, че държавна помощ може да бъде одобрена по силата на член 107, параграф 3, буква б) от Договора с оглед на нова поява на напрежение на финансовите пазари. Комисията потвърди мнението си като прие съобщението за удължаване от 2011 г., с което се удължава след 31 декември 2011 г. прилагането на правилата за държавни помощи за подкрепата на мерки в полза на банки в контекста на финансовата криза (45).
(188)
Португалия конкретно беше сериозно засегната от финансовата и икономическа криза. Ефектите от нея бяха потвърдени в различни решения на Комисията (46), в които се одобряват мерките, взети от португалските органи за преодоляване на финансовата криза. В допълнение, следва да се вземе предвид изпълненото с предизвикателства икономическо и финансово положение, довело до официално искане за международна помощ от страна на Португалия на 7 април 2011 г., след което на 17 май 2011 г. беше подписан МР.
(189)
Комисията смята, че нерегулираната неплатежоспособност на BPN ще доведе до сериозни последици за португалската икономика. Следователно тези мерки могат да се оценяват съгласно член 107, параграф 3, буква б) от Договора.
6.3. Съвместимост съгласно съобщението относно преструктурирането
(190)
В съобщението относно преструктурирането се посочват правилата за държавна помощ, приложими за преструктурирането на финансовите институции в настоящата криза. Съгласно съобщението относно преструктурирането, за да отговаря на условията на член 107, параграф 3, буква б) от Договора, преструктурирането на финансова институция в контекста на настоящата финансова криза трябва да:
i)
води до възстановяване на жизнеспособността на банката;
ii)
включва достатъчно собствено участие от страна на бенефициера (споделяне на тежестта)
iii)
съдържа достатъчни мерки, които да ограничават нарушаването на конкуренцията.
6.3.1 Жизнеспособност
(191)
В точки 9 и 10 от съобщението относно преструктурирането се посочва, че държавата членка следва да представи широкообхватен и подробен план за преструктуриране, който да съдържа пълна информация за бизнес модела. В плана следва да се посочват и причините за затрудненията на финансовата институция и алтернативи на предложения план за преструктуриране.
(192)
В плана за преструктуриране следва да се демонстрира, че стратегията на банката е основана на съгласувана концепция и да се покаже, че банката е възстановила своята жизнеспособност в дългосрочен план без да разчита на държавна подкрепа.
(193)
В точка 17 от съобщението относно преструктурирането се потвърждава, че продажба на (част от) финансовата институция на трета страна може да спомогне за възстановяването на дългосрочната жизнеспособност. В настоящия случай Комисията отбелязва, че португалските органи са избрали да продадат BPN чрез тръжен процес. В резултат от това стопанската дейност на банкиране ще бъде продадена на BIC след някои корекции и избраните активи ще бъдат прехвърлени в ДСП, като целта е те да бъдат ликвидирани с течение на времето. Следователно Комисията трябва да оцени дали стопанската дейност на банкиране на BPN, която ще бъде част от стопанската дейност на купувача (комбинираното дружество), ще бъде жизнеспособна.
(194)
В решението от 24 октомври 2011 г. Комисията посочи, че не е получила бизнес план, който ефективно да покаже жизнеспособността на BPN като интегриран субект с BIC и поради тази причина не успя да направи заключение по този въпрос. Португалия представи подробен бизнес план за BPN, интегрирана с BIC, под формата на плана за преструктуриране от януари 2012 г. (включително допълнителната информация относно стопанската дейност и жизнеспособността, предоставена на 3 февруари 2012 г.).
(195)
Съгласно плана за преструктуриране от януари 2012 г. частта от BPN, която се продава на BIC, има значително по-малък счетоводен баланс от около […] млрд. EUR в сравнение с баланса на BPN в момента на национализацията.
(196)
Заедно с активите на BIC комбинираното дружество ще има активи общо от около […] млрд. EUR.
(197)
Счетоводният баланс на BPN в момента на продажбата на BIC съдържа само по-жизнеспособните дейности и най-добрите активи на банката. По-конкретно, кредитният портфейл, прехвърлен на BIC, е изчистен и повечето от неликвидните активи са прехвърлени в ДСП.
(198)
Пасивите на BPN се състоят основно от депозити на дребно на обща стойност от 1 669 млн. EUR и подчинени дългове в размер общо на 246 млн. EUR.
Таблица 2
BPN след продажбата и след вливането на капитал (Pro forma) (47)
(млн. EUR)
Пари в брой, централни банки и кредитни институции
[…]
Нетни кредити за клиенти
[…]
Други активи
[…]
ОБЩО АКТИВИ
[…]
Депозити
[…]
Други пасиви
[…]
Подчинен дълг
[…]
ОБЩО ПАСИВИ
[…]
Собствен капитал
[…]
ОБЩО ПАСИВИ И КАПИТАЛ
[…]
(199)
Мерките за преструктуриране, които вече са започнати от временните администратори, ще бъдат продължени от BIC, като се премахнат конкретните причини за проблемите на BPN.
(200)
Както е посочено в параграф (24) по-горе, ръководството е изцяло сменено. Като се вземат предвид конкретните обстоятелства, довели до национализацията на BPN, и по-специално множеството предполагаеми случаи на измами, извършени от предишното ръководство на банката, са заведени редица съдебни дела (48) от новото ръководство с цел защитаване на интересите на банката. Процедурите за оценка на риска на банката са изцяло преработени, за да се приложат най-добрите практики.
(201)
Новите администратори на BPN се съсредоточиха върху оптимизирането на структурата на разходите и приеха известен брой инициативи, за да намалят оперативните разходи. Между декември 2008 г. и декември 2010 г. оперативните разходи са намалени с около […] млн. EUR, а разходите за персонал - с около […] млн. EUR.
(202)
Според плана за преструктуриране от януари 2012 г. стратегията на BIC е да се съсредоточи върху основната стопанска дейност на дребно и да се използва мрежата на BPN, за да стане основната банка, която подкрепя търговията и финансовите транзакции между Португалия и Ангола.
(203)
Този план се основава на разумни основни макроикономически предвиждания като се взема предвид настоящата ситуация на пазарите в Португалия, като икономическата прогноза е за рецесия до 2014 г.
(204)
Финансовите очаквания показват, че в края на периода на преструктуриране (31 декември 2016 г.) комбинираното дружество най-вероятно, дори и при кризисен сценарий, ще може да покрие разходите си и да осъществи ВСК от около [1-10] %.
(205)
Очакваната първоначална капиталова база ще бъде доста над минималните изисквания за капитал с коефициент на основния капитал от първи ред от около [10-18] % благодарение на вливането на капитал от държавата.
(206)
Като резултат от значителното вливане на капитал от държавата, очакваните коефициенти за капитала на банката по време и в края на периода на преструктуриране най-вероятно ще останат над минималните изисквания и по този начин ще предпазят платежоспособността на банката. Според бизнес плана, предоставен от Португалия и отразен в плана за преструктуриране от януари 2012 г., при базов сценарий основният капитал от първи ред в края на периода на преструктуриране (31 декември 2016 г.) ще бъде [8-12] %, малко над минималните регулаторни изискания от 10 %, установени от BdP към декември 2012 г (49)., а при кризисен сценарий точно под тях ([7-11] %), както е посочено в графика 1 към параграф (207).
(207)
Очаква се това развитие да се дължи основно на необходимостта да се приложи бизнес планът, заложен в плана за преструктуриране от януари 2012 г. като се предостави по-голям обем кредит на икономиката и на въздействието на отрицателните резултати през първите години от плана за преструктуриране. Отрицателните резултати ще се дължат основно на все още високите разходи в структурата на банката в сравнение с обема стопанска дейност в комбинация с разходите за преструктурирането, което BIC ще предприеме.
Графика 1
Очаквания за комбинираното дружество BPN/BIC при базов сценарий, 2012 - 2016 г.
[…]
(208)
По отношение на ликвидността бизнес планът разчита основно на депозити с очакван растеж на депозитите от около [1-10] % годишно. Комисията смята, че стабилното финансиране на комбинираното дружество чрез депозити е важен елемент от плана за преструктуриране. Предвид малкия размер на комбинираното дружество и неговия потенциал за растеж, очакванията за развитие на депозитите са правдоподобни.
(209)
В същото време Комисията смята, че за да гарантира жизнеспособността на комбинираното дружество, следва да няма стимули за заменяне на депозитите с финансиране на едро. В този смисъл е важно възнаграждението за линията за финансиране, поискано от BIC за компенсиране на възможно изтегляне на депозити, да бъде увеличено най-малко до Euribor +[…] bps. Ангажиментът на Португалия в това отношение е необходим, за да се гарантира съвместимостта на помощта за преструктуриране с вътрешния пазар, като се отчете факта, че […] притежава значителна сума депозити, които в момента се възнаграждават над Euribor +[…] bps, равнище, на което BIC може да реши да запази тези депозити. Ако възнаграждението по новата кредитна линия не е определено на равнище, което стимулира BIC да запази равнището на депозити в съответствие с предвиденото в плана за преструктуриране от януари 2012 г., може да се наложи BIC да замени депозитите с по-евтино финансиране от CGD. Такова заменяне може да подобри краткосрочната рентабилност на комбинираното дружество, но в същото време ще накърни перспективата му за жизнеспособност.
(210)
В това отношение е важно също да се отбележи, че при Euribor +[…] bps все още се предоставя кредитната линия при по-благоприятни условия, отколкото е вероятно BIC да получи на пазара. Въпреки че на Комисията не е предоставен сравним целеви показател за подобни транзакции на пазара, Комисията отбелязва, че е малко вероятно кредитна линия с такава продължителност и размер да е налична на пазара, дори и при по-високи лихви. В допълнение, Комисията смята, че е полезно възнаграждението на кредити, предоставени от CGD […], да е определено на Euribor […] месеца +[…] bps.
(211)
Въз основа на предходното, съмненията на Комисията във връзка с жизнеспособността на BPN намаляха.
6.3.2 Ограничена до минимум помощ и споделяне на тежестта
(212)
В съобщението относно преструктурирането се посочва, че е необходим адекватен принос от страна на бенефициера за ограничаване на помощта до минимум и за справяне с нарушаването на конкуренцията и моралния риск. За тази цел; а) следва да се ограничат разходите за преструктуриране и размера на помощта и б) е необходим значителен собствен принос.
(213)
Принципите за собствен принос на банката бенефициер в етапа на преструктуриране са посочени в раздел 3 от съобщението относно преструктурирането. В него се изисква i) помощта за преструктуриране да бъде ограничена до минималното равнище за покриване на разходите, необходими за възстановяване на жизнеспособността; ii) банката бенефициер следва да използва във възможно най-голяма степен собствените си ресурси за финансиране на преструктурирането, например чрез продажбата на активи и iii) разходите, свързани с преструктурирането, да се поемат в достатъчна степен и от тези, които са инвестирали в банката, чрез абсорбиране на загубите с наличния капитал и чрез изплащане на адекватно възнаграждение за държавните намеси. Целта на споделянето на тежестта е двустранна: ограничаване на нарушаването на конкуренцията и смекчаване на моралния риск (50).
(214)
План за преструктуриране следва ясно да показва, че помощта се задържа на минималното необходимо равнище. Разходите, свързани с преструктурирането, следва да се поемат не само от държавата, но и в максимална степен от тези, които са инвестирали в банката. С други думи, банката и нейните притежатели на капитал следва да допринесат за преструктурирането във възможно най-голяма степен със собствени ресурси. Помощта за преструктуриране следва да се ограничава до поемане на разходите, необходими за възстановяването на жизнеспособността. Следователно едно предприятие не може да се ползва от публични ресурси, които могат да се използват за финансиране на дейности, които нарушават пазара и не са свързани с процеса на преструктуриране, като например придобиванията (51).
(215)
По отношение на ограничаването на помощта до минимум в точка 23 от съобщението относно преструктурирането се посочва, че помощта за преструктуриране следва да се ограничи до покриване на разходите, необходими за възстановяването на жизнеспособността.
(216)
За тази цел Комисията трябва да оцени: първо, твърдението на португалските органи, че разходите, свързани с продажбата на BPN на BIC, са по-ниски от разходите, които Португалия би осъществила, ако BPN е ликвидирана; и второ, дали помощта, предоставена за преструктурирането на BPN, е запазена до необходимия минимум.
(217)
В решението от 24 октомври 2011 г. Комисията постави под въпрос няколко аспекта от количественото сравнение между двата сценария, предоставени от Португалия по това време.
(218)
В плана за преструктуриране от януари 2012 г. Португалия предостави актуализирано сравнение на двата сценария и измени първоначалните допускания във връзка с основните опасения, изразени от Комисията в решението от 24 октомври 2011 г., по отношение на разходите в случай на организирана ликвидация. По-конкретно Португалия разгледа процентното намаление на кредитите и третирането на притежателите на подчинени облигации.
(219)
По-конкретно Португалия предостави допълнителна информация и алтернативен целеви показател по отношение на допускането във връзка с процентното намаление до счетоводна стойност от 30-50 % върху продажбата на кредити. Португалия предостави също окончателни цифри относно кредитите, които BIC в крайна сметка ще поеме и чиито размер не беше известен в момента на първоначалното сравнение на 17 февруари 2012 г. Тя също извади от сценария за организирана ликвидация разходите, свързани с възстановяването на разходи на някои притежатели на подчинени облигации, както е посочено в параграф (221).
(220)
Комисията смята, че когато се вземе предвид настоящото икономическо положение и значителното намаляване на задлъжнялостта в банковия сектор, прилагането на процентно намаление върху продажбата на кредитен портфейл е оправдано. Също така, ако кредитите трябва да се запазят до достигане на падеж, държавата ще трябва да понесе финансови разходи, както и кредитния риск до падежа. Следователно Комисията приема по-ниската предварителна оценка за процентно намаление, предоставена от Португалия, т.е. процентно намаление от [20-50] %.
(221)
По отношение на притежателите на подчинени облигации Комисията отчита, че общата сума от 245 млн. EUR се състои от множество емисии. Това е възможно […]. Португалия съобщи, че след правната оценка на условията на всяка емисия, […].
(222)
Таблица 3 предоставя преглед на предварителната оценка на входящите/ изходящите потоци, като се отчетат преразгледаните допускания, споменати в параграфи (219)-(221) по-горе. Тази предварителна оценка отчита само пределните разходи, свързани с двата сценария (а не вече осъществените разходи) и се основава на счетоводния баланс на BPN в момента на продажбата на BIC (52).
Таблица 3
Сравнение на сценариите за продажба на BIC и организирана ликвидация (данни в млн. EUR)
Продажба на BIC
Ликвидация
ИЗХОДЯЩИ ПОТОЦИ
1
Плащане на финансирането на кредитни институции
[…] (53)
2
Плащане на депозити от клиенти
[…]
3
Увеличение на капитала
[…]
4
Притежатели на подчинени облигации без постоянна емисия - подлежи на потвърждение
[…]
Общо изходящи потоци
[…]
[…]
Продажба на BIC
Ликвидация
ВХОДЯЩИ ПОТОЦИ
5
Продажба на клиентски кредити (нетно 2 114 млн. EUR от процентно намаление 30 %)
[…]
6
Възстановяване на пари в брой и заеми на кредитни институции
[…] (54)
7
Цена на продажбата на BPN
[…]
8
Премия от продажбата на депозити - 2 % от салдото на депозити
[…]
Общо входящи потоци
[…]
ПРОГНОЗИРАНА РАЗЛИКА
[…]
[…]
(223)
Като цяло вариантите за организирана ликвидация, в които държавата ще плати всички депозити (освен онези на подчинените кредитори, притежаващи вечни облигации) и в които държавата ще плати цялата експозиция на кредитни институции, ще бъдат по-скъпоструващи, отколкото продажбата на BIC.
(224)
Комисията признава несигурността, свързана с известен брой предположения, именно възможността да се възстановят кредити, прехвърлени на BIC. Също така следва да се отчете фактът, че организираната ликвидация е можела да има отрицателен ефект на разпространение върху доверието в целия банков сектор и държавния рейтинг на държавата членка.
(225)
Въз основа на наличната информация Комисията стига до заключението, че варианта на преструктуриране на банката, т.е. продажбата на BIC, допринася за ограничаването на размера на помощта до минимум.
(226)
BPN е получила помощ в значим размер преди и след национализацията, както е посочено в параграфи (182)-(185). Помощта е била необходима за поддържането на дейността на банката през периода, необходим за осъществяване на избраното преструктуриране, което е продажба на нейните жизнеспособни части на BIC и ликвидация на лошите активи с течение на времето. Като резултат от процеса на преструктуриране BPN ще изчезне като независима банка. Стопанската дейност по търговско банкиране, която ще бъде поета от BIC, има счетоводен баланс от по-малко от 35 % от счетоводния баланс на BPN преди нейната национализация. В пазарните условия в дадения момент тези мерки (и конкретно отделянето на нетърговските банкови активи в ДСП) са пряко свързани с жизнеспособността на банката, която остава на пазара. Бизнесът и дейностите, различни от търговско банкиране, са прехвърлени в ДСП, за да бъдат ликвидирани с течение на времето. Комисията признава, че значителните закъснения в осъществяването на преструктурирането на BPN са свързани с изключителните обстоятелства, засегнали португалската икономика и довели до подписването на МР от 17 май 2011 г.
(227)
Както бе посочено от Комисията в решението ѝ от 24 октомври 2011 г., в допълнение към мерките, предоставени на BPN преди нейната продажба, BIC иска допълнителни мерки, които са посочени в параграф (56).
(228)
В решението си от 24 октомври 2011 г. Комисията повдигна въпроса дали вливането на капитал, поискано от BIC, е минималната сума, необходима за гарантиране на жизнеспособност. Като се вземат предвид корекциите в счетоводния баланс, поискани от BIC в офертата ѝ от 20 юли 2011 г., и финансовите отчети на BPN от юни 2011 г., Португалия прецени, че равнище на капитала от [200-400] млн. EUR представлява коефициент на основния капитал от първи ред от [10-18] %.
(229)
Португалия твърди, че това равнище на капитала е резултат от тръжния процес, като се вземе предвид също цената, която BIC ще заплати на държавата (40 млн. EUR). То се оправдава от разходите по преориентирането на банката върху основната ѝ стопанска дейност и необходимостта да се поддържа достатъчно ниво на защита с допълнителен капитал. Португалия смята, че тази защита е подходяща за поддържането на достатъчно равнище на собствения капитал, особено в първите години на интеграцията, когато се отчита отрицателната репутация на BPN и трудното икономическо положение на Португалия.
(230)
Следва да се отбележи, че съгласно плана за преструктуриране от януари 2011 г. се очаква коефициентът на капитала да достигне [8-12] % в края на четвъртата година след продажбата и при кризисния сценарий да достигне [7-11] % (малко по-ниско от минимума от 10 %, изискван от закона в Португалия).
(231)
Следователно Комисията може да направи заключение, че равнището на капитала, равняващо се на коефициент на основния капитал от първи ред от [10-18] %, е резултат от тръжния процес и е необходимо, за да се гарантира жизнеспособността на банката, въз основа на плана за преструктуриране от януари 2012 г.
(232)
Комисията също оценява положително факта, че рамковото споразумение с BIC включва ангажимент от страна на BIC да не изплаща дивиденти или други еквивалентни ползи на акционерите във връзка с BPN за период от пет години. Целта на този ангажимент е да се гарантира, че капиталът, влят в BPN, няма веднага да излезе от банката във вид на средства, изплатени на акционерите.
(233)
При все това, окончателните активи, които в крайна сметка ще се поемат от BIC, се различават от офертата на BIC от 20 юли 2011 г. и BIC също запазва правото да върне кредити, които са необслужвани. Следователно Комисията смята, че за да се поддържа помощта на минимално равнище, всяко намаляване на RWA в резултат от връщане на кредити на държавата следва да се придружава от съответното намаляване на капитала в размер на [10-18] % от намаляването на RWA. Намаляването на капитала може да е под формата на процентно намаление на счетоводната стойност на кредитите, върнати на държавата.
(234)
Комисията отбелязва, че BIC е предложила комбинираното дружество да запази коефициент на основния капитал от първи ред от [10-18] % в случай, че трябва да върне необслужвани кредити, като се пуснат нови кредити в икономиката. Комисията смята, че такава мярка не би ограничила помощта до минимум поради следните причини. Първо, коефициентът на собствения капитал на BIC преди продажбата ще бъде по-нисък от [10-18] % на датата на продажбата. Следователно веднага след като BPN се е сляла с BIC, равнището на основния капитал от първи ред незабавно ще се понижи (както е отразено в плана за преструктуриране от януари 2012 г.). На тази база, ако комбинираното дружество трябва да запази коефициента си на основен капитал от първи ред на [10-18] % след сливането, неговата капитализация ще бъде по-голяма от предвидената от самата BIC. Второ, в плана за преструктуриране от януари 2012 г. вече е отчетено ново кредитиране в икономиката и поради тази причина (изключително високото) равнище на основния капитал от първи ред на BPN от [10-18] % в момента на продажбата се смята за достатъчно. Следователно не е необходимо да се отделя дори още повече капитал от предвиденото в плана за преструктуриране от януари 2012 г. за производството на нови кредити. В това отношение Комисията оценява положително ангажимента, поет от Португалия, че коефициентът на основен капитал от първи ред на BPN на датата на продажбата на Banco BIC няма да надвиши [10-18] % и че ако необслужвани кредити са прехвърлени на държавата или всеки субект, контролиран от държавата, след продажбата, Banco BIC или комбинираното дружество ще прехвърлят на държавата или на всеки субект, контролиран от държавата, всеки капитал, свързан с тези кредити в размер на [10-18] % от претеглените спрямо риска активи на кредитите.
(235)
В допълнение, в съобщението относно преструктурирането се посочва, че е нужна забрана за придобиване, за да се запази ограничаването на помощта до необходимия минимум. В точка 23 от съобщението относно преструктурирането се споменава изрично, че „не трябва да се предоставят на предприятието публични средства, които биха могли да бъдат използвани за финансиране на дейности, нарушаващи пазара и несвързани с процеса на преструктуриране. Например, придобиване на дялове в други предприятия или нови инвестиции не може да бъде финансирано чрез държавна помощ, освен ако не е от основно значение за жизнеспособността на предприятието“.
(236)
Комисията отбелязва, че още в плана за преструктуриране от януари 2012 г. бе посочено, че комбинираното дружество ще стане жизнеспособен субект и следва да осъществява възвращаемост на собствения капитал (ВСК), и дори се очаква да осъществява печалби. Тази възвръщаемост на собствения капитал не зависи от придобивания. Напротив, Комисията смята, че забрана за придобиване ще гарантира, че смятаният за необходим капитал за преструктурирането остава в банката, като подпомага връщането на жизнеспособността. В това отношение Комисията смята, че ангажиментът на Португалия да приложи забрана за придобиване е необходим за гарантиране на съвместимостта на помощта за преструктуриране с вътрешния пазар.
(237)
По отношение на собствения принос в съобщението относно преструктурирането се изисква разходите за преструктурирането да се поемат не само от държавата, но и от предишните инвеститори и бивши акционери в банката. Това изискване гарантира, че оздравените банки носят адекватна отговорност за последствията от предишното си поведение и за да се създадат подходящи стимули за бъдещото им поведение.
(238)
В настоящия случай Комисията оценява положително факта, че акционерите са загубили дела си в банката без никакви компенсации. По този начин те вземат адекватно участие в споделянето на тежестта за банка, чиято стойност е отрицателна съгласно оценката на две независими дружества, определени от Португалия. Тя също така смята за положителен факта, че управителният съвет на BPN е сменен и заменен в условията на процеса на национализацията.
(239)
При все това, Комисията отбелязва, че притежателите на подчинени облигации, които притежават сума от 245 млн. EUR, ще останат в банката, която се приватизира, и могат да продължат да получават купони.
(240)
Както е посочено в точка 26 от съобщението относно преструктурирането, „банките не следва да използват държавна помощ за възнаграждаване на собствените си средства (собствен капитал и подчинен дълг), когато тези дейности не генерират достатъчни печалби“.
(241)
По отношение на периода, през който BPN е била в преструктуриране, BPN не се е съобразила с политиката на Комисията във връзка с хибридните инструменти, както е посочено в точка 26 от съобщението относно преструктурирането. В нея Комисията уточнява, че в контекста на преструктуриране приспадането на загуби по усмотрение на банките бенефициери (например чрез освобождаване на резерви или намаляване на собствения капитал), за да се гарантира изплащането на дивиденти и купони върху оставащия подчинен дълг, по принцип е несъвместимо с целта за споделяне на тежестта. Комисията отбелязва, че плащането на купони не е било съобразно този принципи и следва да се компенсира чрез по-задълбочено преструктуриране (55).
(242)
Комисията смята, че широкообхватното преструктуриране на банката може да е достатъчно, за да се компенсира за липсата на споделяне на отговорност.
(243)
При все това, след като банката се продава сега, е необходима забрана за опции за покупка до 31 декември 2016 г., за да предостави минимално равнище на споделяне на тежестта от притежателите на капитала на банката.
(244)
В това отношение Комисията разглежда ангажимента, поет от Португалия, че за да допринесат за процеса на преструктуриране на BPN, Banco BIC, комбинираното дружество и Португалия няма да упражняват до 31 декември 2016 г. никакви права за опция за покупка във връзка с подчинения дълг, емитиран от BPN преди датата на продажбата.
(245)
Комисията отбелязва, че възнаграждението за всяка от мерките, изброени в параграфи (182)-(185) по-горе, и по-конкретно гаранциите, вливането на капитал и прехвърлянето на активи в ДСП, не е в съответствие със свързаните с тях съобщения на Комисията.
(246)
Държавните гаранции са били на цена от 20 bps, много под равнището, в резултат от прилагането на правилата на Комисията относно възнаграждението на държавни гаранции върху задължения, емитирани от финансови институции.
(247)
Вливането на капитал в BPN в размер на 600 млн. EUR от февруари 2012 г. очевидно не носи възнаграждение, което да е в съответствие със съобщението относно рекапитализацията. Португалските органи не очакват възнаграждение за влетия капитал. Всъщност капиталът е влят с цел да се осъществи продажбата на банката на отрицателна цена.
(248)
По отношение на прехвърлянето на активи в ДСП на счетоводна стойност, въпреки че Комисията признава от теоретична гледна точка, че прехвърлянето на активи в трите ДСП е с цел да се защити жизнеспособността на BPN и да се позволи нейната продажба, прехвърлянето на счетоводна стойност води до помощ, която не е в съответствие с основните изисквания на СОА. По-конкретно се разглеждат прехвърлянето на счетоводна стойност, доста над реалната икономическа стойност и липсата на възнаграждение за държавата. СОА признава, че задълбочено преструктуриране може да компенсира възможните несъответствия с основните критерии в съобщението, включително тези за ценообразуването. Наличието на задълбочено преструктуриране на BPN е елемент, чрез който Комисията може да сметне мярката за съвместима със съобщението относно обезценените активи. По този начин прехвърлянето на активи в ДСП може да се оценява заедно с останалите мерки в полза на BPN и като част от широкообхватното преструктуриране.
(249)
В точка 25 от съобщението относно преструктурирането се посочва, че всяка дерогация от адекватно споделяне на тежестта ex ante, която от съображения за финансова стабилност може да се предостави през оздравителната фаза, трябва да бъде компенсирана чрез допълнителен принос на по-късен етап от преструктурирането, например под формата на клаузи за дължими възстановявания и/или чрез по-задълбочено преструктуриране, включващо допълнителни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията.
(250)
Комисията смята, че преструктурирането на BPN е достатъчно широкообхватно. Тя отбелязва първо, че банката е малка. В резултат от процеса на преструктуриране BPN ще изчезне като независима банка. Стопанската дейност на търговско банкиране, която ще се поеме от BIC, има счетоводен баланс по-малко от 35 % от счетоводния баланс на BPN преди национализацията. Стопански дейности и дейности, различни от търговското банкиране, са били преустановени завинаги.
(251)
Следователно Комисията може да направи заключение, че споделянето на тежестта е адекватно в светлината на задълбоченото преструктуриране на BPN.
6.3.3 Мерки за ограничаване на нарушенията в конкуренцията
(252)
По отношение на мерките за ограничаване на нарушенията в конкуренцията в съобщението относно преструктурирането се предвижда, че естеството и формата на тези мерки ще зависят от размера на помощта и от условията и обстоятелствата, при които е предоставена, както и от характеристиките на пазара или пазарите, на които извършва дейност банката бенефициер.
(253)
Въпреки че размерът на помощта, получена от BPN, е значителен, следва да се отчете ограниченият размер на BPN. Както е посочено в точка 32 от съобщението относно преструктурирането, Комисията ще анализира възможните ефекти от помощта върху пазарите, на които банката бенефициер извършва дейност след преструктуриране. Най-напред ще бъдат проучени размерът и относителното значение на банката на нейния пазар, след като тя възвърне жизнеспособността си.
(254)
Във връзка с това Комисията отбелязва, че BPN няма да продължи да бъде същият икономически субект както преди държавната намеса (56). Тя е преминала през национализация и сериозно задълбочено преструктуриране. В резултат от това на пазара ще се конкурира много по-малка банка.
(255)
BPN е седмата най-голяма финансова институция в Португалия по счетоводен баланс в края на 2008 г. След национализацията ѝ тя е с намален размер на капитала, по-конкретно в резултат от изтегляне на депозити. Тя заема 12-то място към средата на 2011 г. с пазарен дял за депозити и кредити от по-малко от 1 %. Депозитите и кредитите са били намалени почти наполовина през периода 2008-2011 г.
(256)
В становищата си по решението от 24 октомври 2011 г. Португалия посочи първо, че вече преди национализацията BPN е имала пазарен дял от около [1-2] %. Второ, след национализацията BPN претърпява значително преструктуриране и размерът на капитала ѝ продължава да намалява. Трето, дори след интегрирането с BIC новият интегриран субект ще има по-малко от [ 1] % пазарен дял в Португалия, тъй като пазарният дял на BPN в момента е около [ 1] % за кредити на клиенти и депозити, а пазарните дялове на BIC са около [ 1] % за заеми и [ 1] % за депозити.
(257)
Комисията отбелязва също, че продажбата на банковата дейност посредством тръжна процедура е дала възможност на конкурентите да придобият марката и стопанската дейност на BPN, като по този начин се ограничават нарушенията в конкуренцията.
(258)
Комисията също има положително мнение относно политиката за дивиденти, както е описана в параграф (56), точка xiii.
(259)
В допълнение, в точка 44 от съобщението относно преструктурирането се посочва също, че банките следва да не изтъкват държавната подкрепа като конкурентно предимство, когато предлагат на пазара финансовите си оферти. Комисията оценява положително ангажимента, поет от Португалия, че BIC няма да се позовава на използването на държавна помощ в маркетинговите си кампании и съобщения до инвеститорите.
(260)
В решението си от 24 октомври 2011 г. Комисията изрази съмнения относно това дали предвидените мерки са достатъчни, като се отчете значителният размер на помощта и факта, че BPN е получила рекапитализация, гаранции и мерки за обезценените активи, за които не е предоставено възнаграждение в съответствие със свързаните с тези въпроси съобщения.
(261)
По-конкретно Комисията отбеляза, че банката ще извършва дейност на пазара с първоначален коефициент на основния капитал от първи ред от [10-18] %, много над минималните равнища от 9 %, изисквани за края на 2011 г. и от 10 % за края на 2012 г.
(262)
В допълнение, BIC поиска правото да продаде обратно в рамките на […] месеца кредити, които са били необслужвани за най-малко […] дни (до […] % от общата номинална стойност на кредитния портфейл). Тя също поиска поддържането на подкрепа за ликвидност от CGD под две форми. Първата е поддържането на програма за търговска ценна книга до [150-500] млн. EUR с държавна гаранция до три години и ангажимента на CGD да запази условията на кредитната линия до […]. Втората е нова кредитна линия, която да се отпусне от CGD, до [150-350] млн. EUR, за да се компенсира падане на депозитите под 1,8 млрд. EUR, с възнаграждение от Euribor +[…] bps.
(263)
Това следва да гарантира, че комбинираното дружество не използва държавната помощ, за да се разраства в ущърб на конкурентите, и че за нарушенията на конкуренцията, причинени от помощта, се предприемат подходящи действия.
(264)
Предвид напрегната ситуация на пазара и строгите условия, наложени на банковия сектор в Португалия в резултат от събитията, довели до подписването на МР, Комисията смята, че тези линии за финансиране биха засегнали значително степента, в която комбинираното дружество ще може да се конкурира на пазара с останалите участници, които не са получили помощ.
(265)
Следователно държавната помощ може да се обяви за съвместима, само ако съществуват достатъчно мерки, гарантиращи, че държавната помощ не се използва в ущърб на конкурентите, някои от които не са получили подобна публична помощ. Следва да се запази равнопоставеност между банки, които са получили публична помощ, и такива, които не са получили такава. Държавната помощ следва да не отслабва стимулите за тези, които не са получили помощ, за конкуренция, инвестиции и иновации, или да създава пречки за влизане на пазара, което може да намали трансграничната дейност.
(266)
Необходимо е да се гарантира, че комбинираното дружество не се ползва от конкурентно предимство, което произтича от промяна на риска за ликвидността за държавата и от капиталовата наличност.
(267)
Първо, Комисията смята, че за да се ограничат нарушенията на конкуренцията в резултат от факта, че банката ще има равнище на капитала над минималното изискване (вж. параграф (261)), всяко намаляване на RWA в резултат от връщане на заеми на държавата следва да се придружава от съответното намаляване на капитала. Следователно ангажиментът, поет от Португалия, за максималното равнище на капитала на BPN, е необходим за гарантиране на съвместимостта на помощта за преструктуриране с вътрешния пазар.
(268)
Второ, Комисията смята, че продължителността на кредитната линия от [150-500] млн. EUR, свързана с програмата за търговска ценна книга на BPN, следва да се ограничи до период от […] години. Освен това възнаграждението за втората линия за финансиране следва да е близко до пазарните условия и определено на Euribor +[…] bps. В същото време Португалия следва да поиска предварителното одобрение на Комисията преди да предостави всякакви кредитни линии и гаранции от CGD и от държавата до 31 декември 2016 г., за да се гарантира, че тези ограничения не са заобиколени. В това отношение Комисията отчита ангажиментите, поети от Португалия във връзка с линиите за финансиране. Те са необходими, за да се гарантира съвместимостта на помощта за преструктуриране с вътрешния пазар.
(269)
Трето, в съобщението относно преструктурирането се прави също връзка между забрана за придобивания и нарушения на конкуренцията. В точки 39 и 40 от съобщението се обяснява, че „държавната помощ не трябва да бъде използвана в ущърб на конкуренти, които не получават подобна подкрепа с публични средства“ и че „банките не следва да използват държавна помощ за придобиване на конкурентни дружества“. Комисията приветства ангажимента на Португалия, посочен в параграф (236), за прилагане на забрана за придобивания до 31 декември 2016 г.
(270)
Накрая, правото на BIC да върне на държавата необслужвани кредити следва да приключи към […], а не […] месеца след датата на продажбата. Комисията смята, че BIC е имала възможността да прегледа кредитите на BPN от откриването на търга насам и по-конкретно след подписването на рамковото споразумение от 9 декември 2011 г. В допълнение, кредитният портфейл вече е изчистван на два пъти: с прехвърлянето на най-слабо обслужваните кредити в ДСП през декември 2010 г. и след това от BIC, тъй като купувачът поиска правото да върне на държавата допълнителни кредити, за да се съобрази със съотношението на кредитите спрямо депозитите от [110-150] %.
(271)
Комисията отбелязва, че всяка следваща възможност за връщане предоставя на BIC защита срещу риск от влошаване на икономическата ситуация. Всяко следващо „необслужване“ най-вероятно ще отрази влошаването на икономическата ситуация, като по този начин ще засегне целия банков сектор. Правото на BIC да връща необслужвани кредити на държавата нарушава конкуренцията, тъй като никоя друга банка няма тази възможност. Следователно периодът за връщане следва да се намали най-късно до […]. В това отношение Комисията приветства ангажимента на Португалия да спази срока от […].
6.3.4 Заключение
(272)
Ако всички ангажименти, описани в раздел 5.2, се осъществят правилно, планът за преструктуриране от януари 2012 г. предоставя достатъчно доказателства, че дългосрочната жизнеспособност на комбинираното дружество е възстановена, че е постигнато достатъчно споделяне на тежестта и че са взети адекватни мерки за ограничаване на неправомерни нарушения в конкуренцията. Следователно Комисията може да обяви, че планът за преструктуриране от януари 2012 г. е в съответствие със съобщението относно преструктурирането.
6.3.5 Мониторинг
(273)
В точка 46 от съобщението относно преструктурирането се посочва, че за да се провери правилното прилагане на плана за преструктуриране, са необходими редовни подробни доклади от държавата членка. Съобразно с това Португалия следва да представя на Комисията такива доклади на всеки шест месеца, считано от датата на настоящото решение.
7. Заключение
(274)
Комисията изразява своето съжаление, че Португалия е приложила неправомерно държавната помощ, посочена в раздел 6.1.2 „Количествена оценка на помощта“, което е в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора. При все това, тази помощ наред с останалите мерки за помощ, разгледани в настоящото решение, може да бъде сметната за съвместима ако задълженията, описани в раздел 5.2, са изпълнени,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Следните мерки, приложени от Португалия, представляват държавна помощ:
i.
Заеми, предоставени от CGD преди национализацията;
ii.
Заеми и линии за финансиране, представени от CGD на BPN преди и след продажбата, със или без изрична държавна гаранция;
iii.
Прехвърляне на активи от BPN в ДСП на счетоводна стойност преди и след продажбата;
iv.
Вливане на капитал от държавата на 15 февруари 2012 г.;
v.
Линии за финансиране, които ще се предоставят от CGD, поискани от BIC за комбинираното дружество;
vi.
Право на BIC да прехвърля депозити на цена над […] bps на държавата или да поиска от държавата да плати възнаграждение за разликата; и
vii.
Прехвърляне на държавата на разходи, свързани със съдебни спорове.
2. Мерките за помощ, посочени в параграф 1, са съвместими с вътрешния пазар в светлината на задълженията, посочени в раздел 5.2.
Член 2
В рамките на два месеца от уведомлението за настоящото решение Португалия информира Комисията за предприетите мерки за изпълнение на настоящото решение. В допълнение, Португалия представя подробни доклади за предприетите мерки за изпълнението му, с начало шест месеца от датата на настоящото решение.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 27 март 2012 година.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 27 de marzo de 2012
relativa a las medidas SA. 26909 (2011/C) ejecutadas por Portugal en el contexto de la reestructuración del Banco Português de Negócios (BPN)
[notificada con el número C(2012) 2043]
(El texto en lengua portuguesa es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2012/660/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 108, apartado 2, párrafo primero,
Después de haber emplazado a los interesados para que presentaran sus observaciones de conformidad con el citado artículo (1) y teniendo en cuenta dichas observaciones,
Considerando lo siguiente:
1. Procedimiento
(1)
El 2 de noviembre de 2008, el Gobierno portugués aprobó un proyecto de ley relativo a la nacionalización de las acciones que constituían el capital social del Banco Português de Negócios, S.A. («BPN» o «el banco»). Esta ley se publicó el 11 de noviembre de 2008 como Ley no 62-A/2008 («Ley de nacionalización»). La nacionalización del BPN se llevó a cabo el 12 de noviembre, a coste cero.
(2)
El 5 de noviembre de 2008, las autoridades portuguesas comunicaron a la Comisión la aprobación del proyecto de ley por el Gobierno portugués. El 11 y 13 de noviembre de 2008, comunicaron a la Comisión la publicación de la Ley de nacionalización.
(3)
La Comisión solicitó inmediatamente informaciones suplementarias a propósito de todas las medidas de ayuda que se iban a conceder al BPN en el marco del proceso de nacionalización, así como la presentación de un plan de reestructuración del banco.
(4)
Portugal no notificó previamente ninguna de las medidas acordadas por el Estado en favor del BPN. Las autoridades portuguesas solo informaron a la Comisión de esas medidas con un considerable retraso y tras recibir repetidas peticiones en ese sentido.
(5)
En este contexto, el 14 de noviembre de 2008, la Comisión recabó información sobre las medidas concretas de ayuda estatal concedidas al BPN, así como la presentación de un plan de reestructuración. La Comisión envió recordatorios el 5 de enero y el 23 y 29 de abril de 2009.
(6)
Las autoridades portuguesas respondieron a las peticiones de información el 8 de enero de 2009, el 28 de abril de 2009 y el 23 de junio de 2009, sin proporcionar información sobre las medidas concretas de ayuda estatal concedidas a favor del BPN y sin presentar el plan de reestructuración. En su carta de 23 de junio de 2009, las autoridades portuguesas expusieron que estaban barajando la posibilidad de segregar los activos del BPN y de vender el banco.
(7)
La Comisión reiteró su petición de información el 17 de julio de 2009, el 4 y 14 de septiembre de 2009, el 30 de noviembre de 2009, el 5 de febrero de 2010 y el 16 de marzo de 2010.
(8)
Las autoridades portuguesas respondieron el 14 de agosto de 2009, afirmando que el BPN tenía la intención de emitir papel comercial garantizado por el Estado por un valor total máximo de 2 000 millones EUR, que sería suscrito por la Caixa Geral de Depósitos («CGD»). No obstante, afirmaron que la garantía emanaba directamente de la Ley de nacionalización y que, por lo tanto, no constituía una ayuda estatal. El 12 de octubre de 2009, las autoridades portuguesas enviaron datos complementarios en relación con la intervención de la CGD y del Estado, facilitando nuevas informaciones el 21 de noviembre de 2009, el 17 y 18 de febrero de 2010 y el 31 de marzo de 2010.
(9)
A raíz de la reunión mantenida con las autoridades portuguesas el 16 de junio de 2010, la Comisión les instó nuevamente, el 12 de agosto de 2010, a que, entre otras cosas, remitieran sin más dilación el plan de reestructuración del BPN. Al no facilitarse dicho plan, la Comisión envió, el 31 de agosto de 2010, un recordatorio oficial, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 5, apartado 2, del Reglamento (CE) no 659/1999 del Consejo, de 22 de marzo de 1999, por el que se establecen disposiciones de aplicación del artículo 93 del Tratado CE (2) (en la actualidad artículo 108 del TFUE).
(10)
El 14 de septiembre de 2010, las autoridades portuguesas enviaron un documento titulado Memorándum: a nacionalição, a reestructuração e a reprivatización projetada do Banco Português de Negócios, SA (en lo sucesivo, «el Memorándum de 14 de septiembre de 2010») que presentaba, en grandes líneas, el plan de reestructuración y los principales elementos del proceso de privatización.
(11)
Al haberse comprobado que en el Memorándum de 14 de septiembre de 2010 aún se omitían ciertas informaciones, la Comisión envió, el 29 de septiembre de 2010, una carta en la que solicitaba informaciones suplementarias a las autoridades portuguesas. Por correo electrónico de 15 de noviembre de 2010, las autoridades portuguesas pidieron una prórroga del plazo de respuesta, que la Comisión les concedió por carta de 18 de noviembre de 2010. Las autoridades portuguesas proporcionaron nuevas aclaraciones por carta de 26 de noviembre de 2010 y por correo electrónico de 25 de enero de 2011.
(12)
El 16 de febrero de 2011, la Comisión solicitó aclaraciones sobre diversos puntos, así como informaciones complementarias. Las autoridades portuguesas respondieron el 16 de marzo de 2011.
(13)
En el marco de las reuniones previas a la firma, el 17 de mayo de 2011, del Memorándum de Acuerdo («MdA») (3) entre Portugal, por un lado, y el Fondo Monetario Internacional, el Banco Central Europeo y la Comisión Europea, por otro, la Comisión mantuvo una reunión con los órganos de dirección del BPN el 27 de abril de 2011. El MdA preveía la venta del BPN hasta finales de julio de 2011. Por consiguiente, la Comisión envió, el 20 de mayo de 2011, una nueva solicitud de información sobre la reestructuración del banco, así como sobre el proceso de venta proyectado. Ante la falta de respuesta de las autoridades portuguesas, se les envió un recordatorio el 8 de julio de 2011, junto con una nueva solicitud de aclaración debido a las noticias publicadas en la prensa sobre la concesión de más recursos del Estado al BPN en forma de una garantía estatal. El 5 de agosto de 2011, las autoridades portuguesas presentaron una visión de conjunto del proceso de privatización.
(14)
El 10 de agosto de 2011 se celebró una reunión con las autoridades portuguesas. Durante la reunión y con posterioridad, el 28 de agosto de 2011, se facilitaron a la Comisión informaciones suplementarias. La Comisión recibió nuevas informaciones el 14 de septiembre de 2011 y el 14 de octubre de 2011.
(15)
Por Decisión de 24 de octubre de 2011 («Decisión de 24 de octubre de 2011»), la Comisión incoó el procedimiento previsto en el artículo 108, apartado 2, del Tratado, en relación con la ayuda supuestamente concedida al BPN y al Banco BIC Portugués S.A. («BIC») (4), habiéndose registrado el procedimiento con el número SA.26909.
(16)
La Decisión de 24 de octubre de 2011 se publicó el 20 de diciembre de 2011. No se recibieron observaciones de terceros en el plazo de un mes fijado a tal efecto.
(17)
El 9 de diciembre de 2011, Portugal presentó a la Comisión el Acuerdo Marco firmado entre el BIC y las autoridades portuguesas ese mismo día («Acuerdo Marco»).
(18)
El 20 de enero de 2012, Portugal respondió a las observaciones contenidas en la Decisión de 24 de octubre de 2011. En esa misma fecha, las autoridades portuguesas también facilitaron informaciones suplementarias, incluido un nuevo plan de reestructuración del BPN (en lo sucesivo, «Plan de reestructuración de enero de 2012») y las respuestas a las cuestiones suplementarias formuladas por la Comisión el 21 de diciembre de 2011 sobre el Acuerdo Marco. Estas informaciones se completaron, el 3 de febrero de 2012, con un programa de actividades y de viabilidad elaborado por el BIC, que en lo sucesivo, y a los efectos de la presente Decisión, se considerará parte integrante del Plan de reestructuración de enero de 2012. Los días 10, 17 y 23 de febrero de 2012 se proporcionaron informaciones complementarias en respuesta a las preguntas que la Comisión había enviado a las autoridades portuguesas los días 8, 14 y 17 de febrero de 2012. El 16 de marzo de 2012, Portugal presentó diversos compromisos a la Comisión.
(19)
Durante este procedimiento, se efectuaron numerosos intercambios de información, teleconferencias y reuniones entre el Estado portugués, el BPN y la Comisión.
2. Descripción de los beneficiarios y de las medidas
2.1 El beneficiario y sus dificultades
(20)
El BPN es una institución financiera con sede en Portugal, que presta un amplio abanico de servicios bancarios. Fue nacionalizado el 11 de noviembre de 2008, fecha en la que tenía una red de 213 sucursales (4 de ellas en Francia), aproximadamente 2 200 trabajadores y unos activos totales que ascendían a 6 600 millones EUR, esto es, cerca del 2 % de los activos totales del sector de la banca minorista en Portugal.
(21)
Según las autoridades portuguesas (5), el BPN tenía problemas de liquidez desde el verano de 2008 y la agencia Moody's bajó su calificación de Baa1 a Baa3 el 18 de julio de 2008 (6). Mientras que, a finales de agosto, el BNP registraba una situación positiva, en términos de liquidez, de 316 millones EUR, el 22 de octubre de 2008, esa situación presentaba un grave déficit de 831 millones EUR y su cuenta de depósitos en el Banco de Portugal («BdP») cerró diariamente con valores positivos muy bajos y muy alejados de la media que tendría que mantener para cumplir con el valor exigido legalmente. En esa fase, a lo largo de octubre de 2008, se tomaron varias iniciativas para que el banco pudiera superar las dificultades de liquidez a las que se enfrentaba e impedir el incumplimiento de sus obligaciones en materia de pagos, fundamentalmente a través de la concesión de una ayuda especial de tesorería, en forma de préstamos, y de otras operaciones que debían llevar a cabo el BdP y la institución pública Caixa Geral de Depósitos («CGD») (7).
(22)
Frente al volumen de pérdidas acumuladas por el banco, las autoridades portuguesas concluyeron que no sería viable recurrir a nuevas operaciones de ayuda a la liquidez habida cuenta de los «elevados riesgos a que estarían expuestas las entidades públicas participantes (BdP y CGD)» (8). Los accionistas del BPN presentaron un plan, pero el Gobierno, basándose en un dictamen del BdP de 30 de octubre de 2008, no lo consideró viable. Visto que el BPN había dejado de cumplir los requisitos sobre solvencia debido a su elevado nivel de activos depreciados (9), el Gobierno propuso al Parlamento la nacionalización del BPN a coste cero (10). La propuesta se aprobó el 11 de noviembre de 2008 mediante la Ley no 62-A/2008 («Ley de nacionalización»).
(23)
Según las autoridades portuguesas, los activos depreciados eran resultado de las irregularidades y las prácticas ilegales detectadas por el BdP y por auditorias externas realizadas en junio de 2008 que, más tarde, en un informe de 2009, el BdP consideró «una conducta fraudulenta, persistente y deliberada, al más alto nivel de la gestión del Grupo» (11). Estas prácticas dieron origen a investigaciones, a la incoación de varios procedimientos de infracción administrativa y a la presentación de una denuncia ante la Fiscalía General de la República.
(24)
Con arreglo a la Ley de nacionalización, se confiaron a la CGD las tareas de sanear el BPN, nombrar a los miembros de sus órganos de dirección y establecer, en el plazo de 60 días a contar de la nacionalización, los objetivos de gestión del banco. Además, la Ley de nacionalización estableció que las operaciones crediticias o de ayuda a la liquidez realizadas por la CGD «en favor del BPN en el contexto de la nacionalización y en substitución del Estado (…) gozaban de la garantía personal del Estado» (12).
2.2 Medidas iniciales de ayuda financiera anteriores a la nacionalización
(25)
Antes de su nacionalización en noviembre de 2008, el BPN ya había disfrutado de varias medidas de ayuda financiera descritas por las autoridades portuguesas como «ayuda especial de liquidez» (13). El 17 de febrero de 2010, las autoridades portuguesas informaron a la Comisión de que, hasta el 30 de octubre de 2008, el BPN se había beneficiado de medidas de ayuda especial de liquidez, tanto de la CGD como del BdP por un importe total de 501,6 millones EUR, consistentes en cuatro préstamos concedidos al BPN por la CGD por un importe total de 315 millones EUR (14) y de una ayuda de emergencia a la liquidez (AEL) de 186,6 millones EUR facilitada por el BdP en octubre de 2008 (15).
(26)
A pesar de que el BdP fue recapitalizado tras su nacionalización, los cuatro préstamos concedidos por la CGD solo se reembolsaron el 9 de marzo de 2009, con la primera emisión de papel comercial del BPN.
2.3 Medidas de ayuda financiera posteriores a la nacionalización
(27)
En marzo de 2009, el BPN realizó una emisión de papel comercial, cuya subscripción por la CGD estaba asegurada, avalada con garantías del Estado por un importe total de 2 000 millones EUR. A la Comisión no se le informó de estas garantías estatales hasta el 14 de agosto de 2009.
(28)
Mediante carta de 17 de febrero de 2010, las autoridades portuguesas indicaron igualmente que, el 27 de octubre de 2009 se había autorizado a la CGD a subscribir otros 1 000 millones EUR de papel comercial, avalado por el Estado. Con posterioridad, por correo electrónico de 14 de junio de 2010, se informó asimismo a la Comisión de que el total de las garantías estatales sobre el papel comercial emitido por el BPN y suscrito por la CGD se había incrementado en 4 000 millones EUR, visto que, en abril de 2010, se había organizado una tercera emisión de papel comercial del BNP, suscrita igualmente por la CGD, por un importe de 1 000 millones EUR.
(29)
Cabe señalar en este contexto que, desde su nacionalización en noviembre de 2008 y hasta junio de 2011, el BPN recurrió constantemente a facilidades crediticias del mercado monetario concedidas por la CGD. Los importes adeudados por el BPN a la CGD al abrigo de estos instrumentos a corto plazo ascendían aproximadamente a 2 200 millones EUR a 28 de febrero de 2009. De acuerdo con las informaciones facilitadas por las autoridades portuguesas, estos importes se redujeron con la emisión del papel comercial a que se ha hecho referencia en los considerandos (27) y (28) (16).
(30)
En junio de 2011, la exposición del BPN a instrumentos del mercado monetario de la CGD era de aproximadamente 1 000 millones EUR. Aunque la financiación se gestionaba sobre una base diaria, según las autoridades portuguesas tenía naturaleza estructural con plazos más largos (17), y se sustituyó por la cuarta y última emisión de papel comercial en junio de 2011, con el lanzamiento de dos emisiones por un valor de 500 millones EUR cada una.
(31)
De acuerdo con los datos facilitados por las autoridades portuguesas el 3 de febrero de 2012, el importe adeudado por el BPN a la CGD (con independencia de las emisiones de papel comercial) era de 433,7 millones EUR a 31 de diciembre de 2011 y de 232 millones EUR a 31 de enero de 2012.
Cuadro 1
Resumen de la liquidez facilitada por la CGD al BPN - situación a 31 de diciembre de 2011
Con garantía estatal explícita
Préstamos de la CGD
(sin garantía estatal explícita)
Total
BPN
1 400 000 000,00
433 732 654,56
1 833 732 654,56
Instrumentos especiales creados al efecto (18)
3 100 000 000,00
795 111 660,00
3 895 111 660,00
Total
4 500 000 000,00
1 228 844 314,56
5 728 844 314,56
Fuente: Autoridades portuguesas
(32)
Debe subrayarse que de conformidad con lo dispuesto en el artículo 2, apartado 9, de la Ley de nacionalización, todas las operaciones crediticias o de ayuda a la liquidez realizadas por la CGD en favor del BPN en el contexto de la nacionalización gozan de la garantía personal del Estado portugués.
(33)
Por consiguiente, es indiscutible que todos los importes que figuran en el Cuadro 1 se beneficiaron de una garantía estatal con arreglo al artículo 2, apartado 9, de la Ley de nacionalización y a diversas resoluciones del Secretario de Estado de Economía y Hacienda. La remuneración de las garantías estatales se fijó en un 0,2 % anual.
2.4 La reestructuración del BPN
(34)
El 16 de septiembre de 2010, las autoridades portuguesas enviaron a la Comisión un plan de reestructuración inicial fechado el 13 de septiembre de 2010 («Plan de reestructuración de 2010»).
(35)
En dicho Plan, las autoridades portuguesas exponían su intención de escindir el BPN en un banco «bueno» y en un banco «malo» y de vender a renglón seguido el banco «bueno».
(36)
El Estado pretendía efectuar la venta del «banco bueno», BPN S.A., que debía ser exclusivamente un banco minorista, a través de un procedimiento de licitación pública. Ese proceso se llevaría cabo sobre la base de una convocatoria de manifestaciones de interés, cuyas condiciones («pliego de condiciones») fueron aprobadas por las autoridades portuguesas el 16 de agosto de 2010 (19).
(37)
De acuerdo con el Plan de reestructuración de 2010, diversos activos y pasivos del BPN quedarían fuera del ámbito de la reprivatización y se transferirían a tres nuevas entidades instrumentales creadas a tal efecto («SPV»), Parvalorem, Parups y Parparticipadas. En principio, estas SPV permanecerían dentro de la órbita del BPN y serían transferidas al Estado después de la venta. Los préstamos y créditos serían transferidos a Parvalorem, los bienes inmobiliarios y los fondos de inversión, a Parups y las filiales, a Parparticipadas. Las autoridades portuguesas estimaron el importe total de los activos que debían ser transferidos a las SPV en 3 885 millones EUR, de los que 2 507 millones EUR irían a parar a Parvalorem, 1 228 millones EUR a Parups y 150 millones EUR a Parparticipadas.
(38)
Los préstamos se transfirieron a su valor nominal; las unidades de participación en fondos, los valores mobiliarios y los bienes inmobiliarios serían transferidos al precio al que se adquirieron; y las empresas propiedad del BPN lo serían a su valor contable. Las autoridades portuguesas estimaron que los activos depreciados totales ascendían en diciembre de 2010 a 1 798 millones EUR, desglosados de la forma siguiente: i) créditos: 1 474 millones EUR; ii) bienes inmobiliarios: 16 millones EUR; iii) unidades de participación en fondos: 247 millones EUR; y iv) valores mobiliarios: 61 millones EUR. De acuerdo con las informaciones facilitadas por las autoridades portuguesas el 20 de enero de 2012, estos activos fueron transferidos a las SPV el 23 y el 30 de diciembre de 2010 (20). Sin embargo, las SPV permanecieron en el BPN hasta el 15 de febrero de 2012, fecha en que se disociaron del banco y se transfirieron a otra empresa controlada por el Estado.
(39)
Según las autoridades portuguesas, la transferencia de activos a las SPV se llevó a cabo de acuerdo con unos criterios objetivos, tomando en consideración el volumen de los activos depreciados y el hecho de que determinadas actividades no eran, para el BPN, actividades principales después de la nacionalización (créditos al consumo, banco de inversión, gestión de activos, gestión de fondos de inversión, seguros y actividades internacionales). El BPN debería reposicionarse exclusivamente como un banco minorista, con una exposición reducida a las incertidumbres inherentes a la financiación mayorista.
(40)
Las SPV financiaron la adquisición de estos activos a través de dos líneas de financiación de 3 895 millones EUR, compuestas por obligaciones por un importe de 3 100 millones EUR adquiridas por la CGD y por préstamos con una garantía real de la CGD por un importe de 795 millones EUR. Los ingresos procedentes de la venta de los activos a las SPV permitieron al BPN reembolsar una financiación de 3 900 millones EUR que le había concedido la CGD - 3 600 millones EUR de los 4 000 millones EUR iniciales de papel comercial (lo que suponía que el BPN no tendría que pagar 400 millones EUR de papel comercial garantizados por el Estado), así como 300 millones EUR en préstamos a corto plazo obtenidos en el mercado monetario.
(41)
Como consecuencia de la transferencia de activos, el balance del BPN se redujo en cerca del 30 %.
(42)
De acuerdo con las informaciones recibidas de las autoridades portuguesas, a fin de permitir que el BPN cumpliese los requisitos legales y reglamentarios (en particular, alcanzar el 9 % del capital de base de nivel 1 exigido para 2011 (21)) y visto que el capital propio del BPN continuaría siendo negativo tras la transferencia de activos a las SPV, el Estado tendría que recapitalizar el BPN con cerca de 417 millones EUR (22).
(43)
El precio de base del BPN (excluidos los activos que se iban a transferir a las SPV) se fijó en la licitación publicada por Portugal en 171,1 millones EUR, sobre la base de las evaluaciones efectuadas por las empresas de consultoría Deloitte ([…] (23) millones EUR) y Deutsche Bank ([…] millones EUR). Mientras tanto, la nueva dirección del BPN (propuesta por la CGD) inició el proceso de reestructuración del banco. Los costes de funcionamiento se redujeron en [1-10] % entre diciembre de 2008 y diciembre de 2010; la actividad del BPN se limitó a fin de que el banco se centrara exclusivamente en las actividades de banca minorista comercial. Esta reducción de la actividad se debió no solo a la disminución de los depósitos tras la nacionalización, sino también a la transferencia de activos a las tres SPV. Estas medidas redujeron las pérdidas a [50-150] millones EUR en 2010, frente a los [150-250] millones EUR de 2009. Desde comienzos de 2009, en un intento por mejorar la imagen del banco y la gama de productos, la nueva dirección lanzó […] nuevos productos y campañas. Los nuevos directivos también tomaron diferentes medidas para mejorar la gestión del riesgo y los sistemas de control interno del banco.
(44)
No se presentaron interesados a las dos primeras convocatorias de presentación de propuestas para la privatización que concluyeron, respectivamente, el 30 de septiembre y el 30 de noviembre de 2010.
(45)
Debido al fracaso del proceso de licitación, Portugal indicó, en enero de 2011, su intención de reestructurar el BPN, impulsando su autonomía con respecto a la CGD, mediante el nombramiento de un nuevo Consejo de Administración, independiente de la CGD. También intentó acelerar la recuperación de la actividad del BPN, a través de la redefinición de la marca y la imagen corporativa del banco y del reforzamiento del plan de recuperación, mediante reducciones de costes y la promoción de la dinámica comercial. No obstante, a pesar de varias peticiones, la Comisión no recibió ninguna actualización del plan de reestructuración.
(46)
En el MdA de 17 de mayo de 2011, el Gobierno se comprometió a organizar un nuevo procedimiento de privatización.
(47)
En el MdA, las autoridades portuguesas se comprometieron a «iniciar un procedimiento para la venta del Banco Português de Negócios (BPN) de acuerdo con un calendario acelerado y sin un precio mínimo. A tal efecto, se someterá un nuevo plan a la CE para su aprobación de conformidad con las normas de competencia. El objetivo es encontrar un comprador antes de que finalice julio de 2011. Para facilitar la venta, se han escindido del BPN las tres entidades instrumentales que poseen los activos cuyo valor se ha depreciado y los activos bancarios no fundamentales, pudiendo aún transferirse a esas entidades instrumentales otros activos dentro de las negociaciones con los posibles compradores. Con el fin de aumentar su atractivo para los inversores, el BPN pondrá asimismo en marcha otro programa con medidas de reducción de costes más ambiciosas. Una vez encontrada una solución, los créditos de la CGD con el BPN garantizados por el Estado y todas las entidades instrumentales serán transferidos al Estado, de acuerdo con un calendario que se definirá en su momento» (24).
(48)
Un tercer intento de privatización se puso en marcha en mayo de 2011, sin un precio mínimo, a fin de encontrar un comprador para el BPN antes del 31 de julio de 2011, conforme a lo acordado en el MdA.
(49)
Se abrió una licitación en cuyo marco se establecieron contactos con posibles interesados en la compra. También se elaboró un resumen de oportunidades de inversión («IOO» por sus siglas en inglés). De conformidad con el IOO, los interesados directos tenían que presentar propuestas de adquisición del 100 % de las acciones del BPN, pero podían solicitar que se excluyeran del balance del BPN más activos y pasivos. Podían solicitar, asimismo, que se barajasen hipótesis de recapitalización más elevada. El BNP y los candidatos potenciales firmaron un memorándum sobre las normas procedimentales que permitió a estos últimos acceder durante cinco semanas a un centro de datos, creado el 15 de junio de 2011.
(50)
A 20 de julio de 2011 se habían presentado cuatro propuestas vinculantes. Los consejos de administración de la CGD y del BPN, las analizaron y presentaron su dictamen al accionista - el Estado - el 25 de julio de 2011.
(51)
Tres de los cuatro candidatos que presentaron propuestas vinculantes fueron rechazados. Según las autoridades portuguesas, dos de ellos (Montepio y Aníbal Ribeiro) no habían respetado los requisitos exigidos en el memorándum suscrito con el BPN (25). La propuesta de Montepio no tenía por objeto la adquisición de las acciones del BPN, limitándose a la adquisición de activos y pasivos seleccionados; Aníbal Ribeiro, por su parte, no presentó pruebas suficientes de sus capacidades de gestión y financiera para dirigir un banco. La tercera propuesta, la del NEI (26), cumplía los requisitos del memorándum, pero no aportaba pruebas suficientes de su capacidad para gestionar el banco ni de su capacidad financiera para hacer frente a las futuras necesidades de capital del BPN.
(52)
Sobre la base de la única propuesta válida presentada en el procedimiento de licitación, a saber la propuesta del BIC de 20 de julio de 2011 (en adelante, «propuesta del BIC de 20 de julio de 2011»), el Gobierno decidió, el 31 de julio de 2011, proseguir las negociaciones exclusivamente con el BIC.
(53)
El BdP autorizó al BIC a ejercer actividades bancarias comerciales el 9 de octubre de 2007, aunque el BIC no inició sus actividades en Portugal hasta mayo de 2008, fundamentalmente como banco de empresas y de particulares. Los accionistas principales del BIC son un grupo de inversores de Angola y accionistas portugueses entre los que se encuentra Amorim Projetos SGPS, SA (con una participación del 25 %). En diciembre de 2010 su volumen de negocios era de 389 millones EUR, con unos activos totales de 1 000 millones EUR; a 31 de marzo de 2011 su capital ascendía a 32 millones EUR y contaba con 7 sucursales. De acuerdo con las informaciones facilitadas por Portugal, la cuota de mercado del BIC en los segmentos de mercado en que desarrolla sus actividades es inferior al 1 % (27).
(54)
De acuerdo con las informaciones proporcionadas por las autoridades portuguesas a raíz de la propuesta del BIC de 20 de julio de 2011 (28), las negociaciones con este banco culminaron, el 9 de diciembre de 2011, con la firma de un Acuerdo Marco relativo a la venta del BPN al BIC (29).
(55)
La propuesta del BIC de 20 de julio de 2011 solo establecía condiciones generales y preveía lo siguiente:
i.
una recapitalización por el Estado, a fin de que el BPN alcanzara un coeficiente de capital básico de nivel 1 de [entre 9 y 18] %, más [100-300] millones EUR;
ii.
la supresión de una parte de los préstamos que el BIC debía seleccionar, a fin de alcanzar una relación entre préstamos y depósitos del [110-150] %;
iii.
la cesión por el BPN de todos los préstamos no productivos por encima del límite de […] millones EUR (nivel estimado de la dotación de los préstamos del BPN);
iv.
el derecho del BIC a suprimir del balance del BPN más activos y pasivos (por ejemplo, los préstamos concedidos a instituciones crediticias, activos financieros, bienes inmobiliarios, determinadas provisiones, otros activos y otros pasivos) obtenidos fuera del ámbito de sus actividades normales;
v.
la transferencia fuera del BPN de depósitos seleccionados por el BIC que no ofrezcan condiciones de mercado;
vi.
la concesión al BIC, por parte de la CGD, de una línea de tesorería de un importe máximo de [150-650] millones EUR, por un período de […] años, a un tipo de interés igual al Euribor a […] meses; este importe se incrementaría en el caso de que los depósitos cayeran por debajo de los […] mil millones EUR;
vii.
el mantenimiento de 500 a 600 trabajadores del BPN (con un total de cerca de 1 600 empleados) y de 160-170 sucursales sitas en locales propiedad del banco o en locales alquilados con contratos de una duración máxima de 12 meses;
viii.
la transferencia al Estado de los costes ligados a litigios, y
ix.
un precio de adquisición de 30 millones EUR pagadero por el BIC.
(56)
Tras un período de negociación de aproximadamente cinco meses, el Acuerdo Marco establece lo siguiente:
i.
una recapitalización por el Estado, a fin de alcanzar el nivel mínimo de capital y el nivel adicional exigido por el BIC - el BIC exigió un nivel final de capital de [200-400] millones EUR después de los ajustes del balance que había propuesto (30);
ii.
la supresión de una parte de los préstamos del BPN, además de los préstamos ya transferidos a las SPV el 30 de septiembre de 2010 (31). La supresión de más préstamos permitiría alcanzar un coeficiente préstamos/depósitos del [110-150] %; este coeficiente se fijó en [110-150] % en la propuesta del BIC de 20 de julio de 2011;
iii.
el derecho del BIC a retirar del balance activos y pasivos adicionales (por ejemplo, préstamos concedidos a instituciones de crédito, activos financieros, bienes inmobiliarios, determinadas provisiones, otros activos y otros pasivos);
iv.
el derecho del BIC a revender, en un plazo de […] meses, préstamos no productivos durante al menos […] días (hasta un máximo del […] del valor nominal de toda la cartera de préstamos seleccionados por el BIC, después de la compensación con los depósitos existentes) en lo que se refiere al importe que exceda del nivel de provisiones ([…] millones EUR (32)) (33);
v.
el derecho del BIC a transferir depósitos a tipos superiores en, al menos, […] puntos básicos al tipo de referencia pertinente (34) o a recibir del Estado la diferencia en la remuneración (35);
vi.
el derecho del BIC a solicitar la transferencia, antes de la conclusión de la operación, de otros activos y pasivos del BPN, como préstamos a entidades de crédito, activos físicos y financieros, etcétera;
vii.
la concesión al BIC hasta [ 2013] por parte de la CGD, de una línea de tesorería de un importe máximo de [150-350] millones EUR, a un tipo de interés igual al Euribor a […] meses (36), más un diferencial (spread) de […] puntos básicos. Esta línea de tesorería estaría disponible en caso de que los depósitos del BPN cayeran por debajo de los […] mil millones EUR;
viii.
el mantenimiento de una línea de crédito en la CGD por valor de [150-500] millones EUR hasta [ 2013], para el programa en curso de papel comercial con el aval del Estado, durante tres años, pero acompañada del compromiso de la CGD de no solicitar el reembolso del préstamo antes de […];
ix.
el mantenimiento de aproximadamente la mitad de los empleados del BPN (al menos 750 de sus casi 1 600 empleados). El coste total del cierre de las sucursales que el BIC no adquirirá y del pago de las indemnizaciones a los trabajadores despedidos y a los que se les cambie de destino lo asumirá el Estado;
x.
la transferencia al Estado de los costes ligados al riesgo de litigios;
xi.
un precio de adquisición de 40 millones EUR pagaderos por el BIC;
xii.
una cláusula en materia de precios relativa al reparto, con el Estado, del 20 % de los beneficios netos (después de impuestos) que genere el BPN durante los próximos cinco años, en caso de que estos beneficios superen, acumuladamente, 60 millones EUR;
xiii.
el compromiso asumido por el BIC de no pagar, en relación con el BPN, dividendos ni otros beneficios equivalentes a los accionistas durante un período de cinco años.
(57)
De acuerdo con el Plan de reestructuración de enero de 2012, la entidad combinada resultante de la venta del BPN al BIC («entidad combinada») será rentable transcurridos […] años, tanto en la hipótesis de referencia como en una hipótesis menos favorable. De esta manera se estimó que el coeficiente de capital básico de nivel 1 de la entidad combinada bajará del [10-15] % de los activos ponderados en función de su riesgo (APR) transcurrido el primer año, hasta el […] % después del quinto año. Esta disminución se debería a los resultados negativos de los primeros años ligados a la reestructuración que deberá realizar el BIC y al aumento de la actividad del banco, que será «redimensionado» para reestablecer su viabilidad a través del refuerzo de la concesión de crédito a la economía. Se trata de invertir en sucursales y en la imagen del banco, en la integración de procesos, procedimientos así como en organización y TI. La rentabilidad de los recursos propios deberá aumentar, pasando de -[1-5] % en el año 1 a + [1-5] % en el año 5, mientras que la rentabilidad de los activos aumentará de un -[0-2] % en el año 1 a + [0-2] % en el año 5.
(58)
Tomando una hipótesis menos favorable, caracterizada por un nivel más elevado de préstamos no productivos y por unos costes de financiación superiores, el capital básico de nivel 1 debería disminuir de un [10-15] % al finalizar el año 1 hasta un [8-12] % después del año 5.
(59)
Por último, el 15 de febrero de 2012, el Estado portugués realizó una inyección de capital en el BPN, por valor de 600 millones EUR (37).
3. Motivos para incoar el procedimiento formal de investigación
(60)
En su Decisión de 24 de octubre de 2011, la Comisión expresó sus dudas en cuanto a los puntos siguientes:
-
la viabilidad del BPN, como entidad integrada con el adquirente;
-
si la ayuda concedida al BPN se había limitado al mínimo y si la venta al BIC era la opción menos costosa en comparación con su liquidación;
-
si las medidas para limitar el falseamiento de la competencia eran suficientes; y
-
si el procedimiento de venta no implicaba una ayuda en favor del comprador.
4. Observaciones de terceros interesados
(61)
La Comisión no recibió observaciones de terceros.
5. Posición del Estado portugués
5.1 Posición de Portugal en relación con la decisión de incoar el procedimiento
(62)
Las autoridades portuguesas alegan que el Plan de reestructuración de enero de 2012 respeta la Comunicación de reestructuración. Además de ese Plan, las autoridades portuguesas presentaron por carta de enero 2012 diversas observaciones sobre la Decisión de 24 de octubre de 2011.
(63)
Las autoridades portuguesas consideran que tres tipos de medidas en favor del BPN no constituyen ayudas estatales.
(64)
En primer lugar, Portugal alega que las medidas de ayuda en favor del BPN anteriores a su nacionalización, en particular la provisión urgente de liquidez y los préstamos concedidos por la CGD en octubre y noviembre de 2008 no incluyen elemento alguno de ayuda estatal. Portugal esgrime que la ayuda de emergencia a la liquidez la concedió el BdP de manera independiente, a un tipo de interés penalizador, y mediando una serie de garantías del BPN. Los préstamos de la CGD de octubre y noviembre de 2008 se concedieron en condiciones de mercado, a un tipo de interés competitivo y con las garantías adecuadas y, por ello, no confieren ventajas económicas al BPN.
(65)
En segundo lugar, Portugal niega que hubiera ayudas estatales en la financiación concedida al BPN por la CGD después de la nacionalización de la primera de estas entidades (operaciones del mercado monetario interbancario, financiadas con la emisión de papel comercial por la CGD). Portugal alega que se trataba de transacciones comerciales en condiciones equivalentes a las de otras transacciones comparables efectuadas por inversores prudentes en una economía de mercado. Por consiguiente, no confieren una ventaja económica al BPN.
(66)
Por último, las autoridades portuguesas consideran que tampoco se concedieron ayudas estatales al BIC, en su calidad de comprador del BPN. Esgrimen que el proceso de venta fue transparente, objetivo y no discriminatorio. La propuesta del BIC era globalmente la más favorable desde un punto de vista económico y, por consiguiente, debe considerarse que refleja el precio de mercado. El Acuerdo Marco celebrado el 9 de diciembre de 2011 refleja, en lo esencial, las condiciones de la propuesta del BIC de 20 julio 2011. Las autoridades portuguesas estiman, asimismo, que a pesar de que el precio de venta fuera negativo, la única alternativa a la venta (la liquidación del BPN) habría obligado al Estado a soportar una carga financiera superior, poniendo en peligro la estabilidad del sistema financiero nacional.
(67)
Al mismo tiempo, Portugal reconoce que algunas medidas en favor del BPN constituyen ayudas estatales. Estas medidas son las siguientes: la garantía estatal sobre el papel comercial emitido por el BPN, la transferencia de activos seleccionados a las SPV en 2010, la recapitalización del BPN realizada el 15 de febrero de 2012, con vistas a su venta, y algunas medidas concedidas en el marco de la prevista venta al BIC (como la garantía estatal sobre el programa de emisión de papel comercial que se mantendrá después de la venta).
(68)
Además, Portugal alega que todas las medidas que constituyen ayudas estatales son compatibles con el derecho de la UE, con arreglo al artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado, puesto que están destinadas a poner remedio a una grave perturbación en la economía portuguesa.
(69)
Según las autoridades lusas, el Plan de reestructuración de enero de 2012 permite al BPN restablecer su viabilidad a largo plazo, sin necesidad de más ayudas. En primer lugar, el Estado procedió a la reestructuración del BPN mediante la separación de los activos y la transferencia de algunos de ellos a las SPV; la reducción de su presencia en el mercado en más del 50 %, al poner término a operaciones que no figuran entre las actividades principales de un banco minorista y adoptar diferentes medidas de control del riesgo y una política comercial prudente. En segundo lugar, de acuerdo con las proyecciones del BIC, cuando el BPN se integre en el BIC, la entidad resultante deberá obtener resultados positivos […] Plan de reestructuración, tanto en la hipótesis de referencia como en una hipótesis menos favorable. En tercer lugar, el precio de venta negativo es aceptable, puesto que la liquidación sería más gravosa para el Estado y pondría en peligro la estabilidad financiera.
(70)
Portugal considera que las medidas se limitan al mínimo necesario para garantizar la estabilidad del sector financiero portugués y reestablecer la viabilidad del BPN.
(71)
Asimismo arguye que la venta era la única alternativa a la opción más onerosa de la liquidación. Otras opciones (integración en la CGD y reestructuración como entidad autónoma) no permitirían generar recursos suficientes, en valor neto actualizado, para compensar la inversión inicial que hubiera tenido que efectuarse. Portugal estima el coste de la venta al BIC entre […] y […] millones EUR aproximadamente (excluido el posible impacto de contingencias futuras que, según las autoridades lusas, no llegarán a materializarse), esto es, inferior al coste de liquidación de acuerdo con otras hipótesis diferentes.
(72)
Además, en opinión de las autoridades portuguesas, la liquidez concedida al BPN a través de la garantía sobre la emisión de papel comercial del BPN a raíz de su nacionalización era necesaria para garantizar la continuidad de las actividades del banco durante la reestructuración.
(73)
Por lo que atañe a la selección de los activos transferidos a las SPV, Portugal considera que se realizó sobre la base de criterios objetivos, con el fin de lograr la viabilidad a largo plazo del BPN y suscitar el interés de los posibles compradores por el proceso de reprivatización. Portugal arguye asimismo que las transferencias adicionales de activos en el contexto de la venta del BIC son adecuadas para garantizar la viabilidad futura del BPN y se limitan al mínimo necesario para hacer posible la venta.
(74)
Portugal afirma que con la ampliación de capital del BPN, realizada el 15 de febrero de 2012, se pretende garantizar que el banco no tenga que hacer frente a una falta de capital durante el período abarcado por el Plan de reestructuración de enero de 2012. De acuerdo con las proyecciones del Plan relativas al capital básico de nivel 1, el coeficiente descenderá al [10-15] % en 2016 en la hipótesis de referencia, y al [8-12] % en un supuesto menos favorable, en comparación con el nivel mínimo obligatorio del 10 % a partir de finales 2012. Portugal considera igualmente que las condiciones de venta propuestas por el BCI, en el marco de un procedimiento de venta abierto y transparente sin precio mínimo, son las mínimas imprescindibles para garantizar la viabilidad futura del BPN, toda vez que la liquidación sería más gravosa y podría poner en peligro la estabilidad financiera.
(75)
Portugal alega igualmente que tanto los anteriores accionistas del BPN como el propio banco compartieron o compartirán, de forma suficiente, los costes del proceso de reestructuración, asegurando una distribución adecuada de las cargas. Los anteriores accionistas del BPN no recibieron compensación alguna como consecuencia de la nacionalización y perdieron todo el capital que habían invertido en el banco.
(76)
No obstante, Portugal considera que no resulta apropiado exigir a los clientes titulares de deuda subordinada del BPN que participen en la distribución de las cargas, dadas las circunstancias específicas de la comercialización de estos instrumentos […]. En algunos casos, las especificaciones técnicas de los productos impiden al BPN negarse a pagar los intereses y reembolsar el capital.
(77)
En opinión de las autoridades portuguesas, el BPN también contribuye de manera significativa al proceso de reestructuración, ya que sus administradores fueron substituidos tras la nacionalización, las políticas comercial y de gestión de riesgos se modificaron sustancialmente y el BPN reducirá sus actividades en más del 50 %.
(78)
Portugal admite que la transferencia de activos a las SPV por su valor contable se realizó a un valor superior al valor económico real de los activos y sin que el Estado fuera remunerado. Sin embargo, Portugal considera que la contribución del BPN esta garantizada a través de su nacionalización a precio cero, a la que siguió una profunda reestructuración. Las autoridades portuguesas afirman que la hipotética ventaja proporcionada al BPN como resultado de la segregación de activos y su transferencia a las SPV se recuperaría en parte gracias al precio de reprivatización del banco, que fue el más alto posible. Consideran, asimismo, que la garantía estatal se remunera de forma adecuada. A pesar de que esa remuneración (un 0,2 % anual) sea inferior a la exigida en el caso de las garantías del Estado (38), todo rendimiento adicional percibido por el BPN (o todo gasto que no se materialice) durante el proceso de reestructuración beneficiaria al Estado, que actualmente posee el 100 % de las acciones del banco.
(79)
Por lo que se refiere a la ampliación de capital del BPN realizada el 15 de febrero de 2012, Portugal aduce que no modificará la estructura accionarial del banco y que el capital se recuperará, al menos en parte, con la venta del BPN, visto que contribuye a evitar el coste, todavía mas elevado, de la liquidación.
(80)
Las autoridades portuguesas también consideran que las medidas ya adoptadas por el Estado así como las que éste adopte en un futuro no falsearán la competencia. Sobre este particular, señalan que la entidad combinada tendrá una cuota de mercado en el sector bancario inferior al 1 % ([0-1] %, ocupando la 14a posición por créditos a clientes y la 15a posición por depósitos). Además, resulta poco probable que las medidas repercutan negativamente en la entrada de bancos extranjeros en el mercado nacional, tal como pone de manifiesto el hecho de que el propio BIC sea propiedad de un grupo financiero de Angola. Portugal considera igualmente que no existe riesgo moral, dado que el banco fue nacionalizado, sus administradores destituidos, los accionistas no obtuvieron compensación alguna y el banco sufrió una profunda reestructuración.
(81)
Por otro lado, a juicio de las autoridades lusas, las diferentes medidas adoptadas en el marco de este proceso serán adecuadas y suficientes para limitar posibles falseamientos de la competencia. El BPN tenía una presencia reducida en el mercado antes de su nacionalización (9o mayor banco de Portugal con cuotas de mercado comprendidas entre el [1-5] % y el [1-5] %, dependiendo de los mercados), fue reestructurado y su presencia en el mercado se redujo en más del 50 %, centrando sus actividades en las propias de la banca minorista. La nacionalización del BPN se llevó a cabo sin que se pagara compensación alguna a sus antiguos accionistas, y su estrategia comercial y su política de control de riesgos se modificaron después de la nacionalización.
(82)
Las autoridades portuguesas alegan igualmente que el proceso de venta del BPN fue abierto y transparente. Por último, el BIC tiene prohibido repartir dividendos hasta 2016, con el fin de que la ayuda financiera concedida al BPN se utilice para garantizar la viabilidad a largo plazo del banco. El acuerdo de distribución de beneficios suscrito entre el Estado y el BIC por lo se refiere a resultados superiores a […] millones EUR permite recuperar parte de los costes de reestructuración del banco. El compromiso asumido por el BIC de no hacer referencia a las ayudas estatales en sus comunicaciones mercantiles garantiza, en opinión de las autoridades portuguesas, que la ayuda no se utilizará en perjuicio de sus competidores. Otros compromisos posibles, previstos en la Comunicación de reestructuración (como las medidas para fomentar la apertura del mercado, la limitación de las cuotas de mercado o la venta de más activos y actividades) no resultan adecuados en el contexto de la reestructuración del BPN.
5.2 Compromisos asumidos por el Estado portugués
(83)
Por lo que se refiere a la aplicación del Plan de reestructuración, las autoridades portuguesas asumen los siguientes compromisos:
(84)
El coeficiente de capital básico de nivel 1 del BPN en la fecha de su venta al Banco BIC no puede ser superior al [10-18] %.
(85)
En caso de que tras la venta, el Banco BIC o la entidad combinada optase por retroceder préstamos al Estado o a cualquier entidad controlada por el Estado, deberá reembolsar al Estado el capital asociado a esos préstamos, hasta un importe equivalente al [10-18] % de los activos ponderados en función del riesgo de los préstamos.
(86)
El Banco BIC y la entidad combinada no podrán transferir préstamos no productivos al Estado ni a ninguna entidad controlada por el Estado después de [ 2013].
(87)
El Banco BIC o la entidad combinada solo podrán transferir préstamos no productivos al Estado o a cualquier entidad controlada por el Estado, en las condiciones previstas en el considerando (85) después de haber agotado totalmente las provisiones existentes en la fecha de la venta en la contabilidad del BPN.
(88)
La actual línea de crédito de [150-500] millones EUR, prevista en el Acuerdo Marco en relación con el programa de papel comercial del BPN y garantizada por el Estado, no podrá mantenerse por un período superior a […] años a partir de la fecha de venta.
(89)
La remuneración de la línea de tesorería de [200-400] millones EUR, que la CGD concederá al Banco BIC y a la entidad combinada, debe fijarse, como mínimo, en el Euribor + […] puntos básicos.
(90)
Hasta el 31 de diciembre de 2016, Portugal tendrá que solicitar la aprobación de la Comisión antes de cualquier concesión de líneas de crédito o garantías por parte de la CGD o del Estado en favor del Banco BIC o de la entidad combinada.
(91)
El Banco BIC y la entidad combinada no realizarán adquisición alguna de empresas hasta el 31 de diciembre de 2016, a menos de que el precio de adquisición bruto total acumulado pagado por el Banco BIC y por la entidad combinada por todas las adquisiciones efectuadas durante un ejercicio sea inferior a […] millones EUR. El precio de adquisición bruto total acumulado de estas adquisiciones se debe calcular sin incluir la asunción o transferencia de deuda en relación con esas adquisiciones.
(92)
Hasta el 31 de diciembre de 2016, el Banco BIC, la entidad combinada y Portugal no podrán ejercer sus eventuales derechos de opción de rescate en relación con deuda subordinada emitida por el BPN con anterioridad a la fecha de venta.
(93)
El Banco BIC o la entidad combinada no podrán hacer referencia al uso de ayudas estatales en sus campañas de marketing y en sus comunicaciones con los inversores.
6. Evaluación
6.1. Existencia de ayuda
(94)
El artículo 107, apartado 1, del TFUE prevé que, salvo que los Tratados dispongan otra cosa, serán incompatibles con el mercado interior, en la medida en que afecten a los intercambios comerciales entre Estados miembros, las ayudas otorgadas por los Estados o mediante fondos estatales, bajo cualquier forma, que falseen o amenacen falsear la competencia, favoreciendo a determinadas empresas o producciones. Así pues, una medida estatal se considera ayuda estatal si cumple los cuatro criterios (acumulativos) siguientes:
-
utiliza recursos estatales;
-
proporciona una ventaja selectiva;
-
falsea la competencia; y
-
afecta al comercio entre los Estados miembros.
6.1.1. Medidas en favor del BPN y de la actividad económica posteriores a la venta
6.1.1.1 Medidas anteriores a la nacionalización
(95)
Portugal niega que las medidas tomadas en favor del BPN antes de su nacionalización constituyan ayudas estatales. Esas medidas consistieron en una ayuda de emergencia a la liquidez (AEL) y en cuatro préstamos concedidos por la CGD antes de la nacionalización del BPN en octubre y noviembre de 2008.
(96)
Por lo que atañe a la AEL, tal como las autoridades portuguesas recordaron en sus observaciones sobre la Decisión de la Comisión de 24 de octubre de 2011, la ayuda de emergencia en forma de liquidez concedida al BPN antes de su nacionalización fue decidida de forma independiente por el Banco de Portugal, a un tipo de interés penalizador, y contó con garantías ofrecidas por el BPN, sin una garantía estatal.
(97)
Cuando se concedió la línea de liquidez AEL (17 y 27 de octubre de 2008) aún no se había tomado ninguna decisión a propósito de la solvencia y la nacionalización del BPN (estas decisiones no se adoptaron hasta comienzos de noviembre de 2008). La AEL no formaba parte del conjunto de medidas de ayuda, tratándose más bien de una cesión de liquidez en el ámbito de las actividades normales del BdP.
(98)
Por consiguiente, la Comisión considera que, de acuerdo con las Comunicación relativa a los bancos (39), no existen elementos de ayuda estatal en la concesión por el BdP de la AEL al BPN.
(99)
Por cuanto se refiere a los préstamos concedidos por la CGD, la Comisión subraya que, antes de la nacionalización del BPN, el banco recibió de la CGD préstamos por un importe total de 315 millones EUR y no de 235 millones EUR (40).
(100)
La Comisión recuerda que el Estado posee la totalidad de las acciones de la CGD y que nombra a los miembros de su Consejo de Administración. A fin de verificar si los préstamos son imputables al Estado, deben analizarse las circunstancias específicas de su concesión, con objeto de comprobar si la CGD actuó sobre unas bases diferentes a las de la práctica comercial normal. A tal efecto, cabe hacer las siguientes consideraciones:
(101)
En primer lugar, cuando se concedieron los tres primeros préstamos, en octubre de 2008, las dificultades del BPN eran ya de dominio público. Según las autoridades portuguesas, el BPN venía experimentado problemas de liquidez desde el verano de 2008, de cuya existencia se supo a raíz de los importantes cambios introducidos en los más altos órganos de administración del BPN (en dos ocasiones desde el inicio de 2008), de las auditorías del BPN realizadas por el BdP en junio y de la bajada, a Baa3, de la calificación atribuida por Moody's al BPN el 18 de julio de 2008. Por otro lado, el segundo, tercer y cuarto préstamos se concedieron con posterioridad al 22 de octubre de 2008, fecha en la que, según Portugal, el BPN se encontraba en una situación de grave falta de liquidez. Cualquier accionista que siguiera una práctica comercial normal habría solicitado al BPN las informaciones necesarias para conocer su situación de liquidez y su capacidad de reembolso, antes de concederle un préstamo y, por consiguiente, habría conocido la precaria situación financiera del BPN.
(102)
En segundo lugar, los importes de estos préstamos eran muy llamativos en comparación con el valor del balance del BPN y con su pasivo en esos momentos y suponían para la CGD una exposición individual considerable, tratándose de un banco en dificultades.
(103)
En tercer lugar, los préstamos se concedieron en octubre y noviembre de 2008, poco después de la quiebra de Lehman Brothers, en una época en que los mercados interbancarios eran prácticamente inaccesibles, incluso para entidades financieras más fuertes y, sobre todo, para aquellas que atravesaban por graves dificultades de liquidez.
(104)
En cuarto lugar, en lo relativo al cuarto préstamo, la Comisión observa que la CGD no solo gestionaba el BPN en interés del Estado, al amparo del artículo 2, apartado 7, de la Ley de nacionalización, sino que, en virtud del artículo 2, apartado 9, de esa misma Ley, también estaba cubierta por la garantía del Estado en lo que se refiere a todas las operaciones de crédito o de ayuda a la liquidez que pudiera realizar en favor del BPN en el contexto de su nacionalización y «en substitución del Estado».
(105)
Dada la situación financiera y económica general y, en particular, las conocidas dificultades del BPN, sería sumamente improbable que otra institución hubiese proporcionado la liquidez en cuestión al BPN, razón por la cual las autoridades portuguesas consideraron que las medidas de liquidez concedidas por la CGD tenían carácter «especial» [véase el considerando (25)].
(106)
Sobre la base de todas y cada una de las consideraciones anteriores, la Comisión ha llegado a la conclusión de que la decisión de la CGD de conceder los préstamos en cuestión al BPN antes de la nacionalización no constituye una decisión comercial normal. La decisión debe ser considerada directamente imputable al Estado y, por consiguiente, los préstamos son recursos estatales.
(107)
Visto que los préstamos permitieron al BPN obtener una liquidez que, de otra forma, no hubiera podido obtener en el mercado, proporcionaron al BPN la liquidez que necesitaba para proseguir con sus actividades y competir, en especial por lo que se refiere a préstamos y depósitos, en los mercados bancarios en que estaba presente.
(108)
Por consiguiente, la Comisión considera que el BPN obtuvo una ventaja económica.
(109)
Las medidas de que se trata son selectivas visto que solo benefician al BPN.
(110)
A pesar de las observaciones de Portugal, según las cuales el BPN solo ocupaba la novena posición en el sector bancario portugués antes de la nacionalización, las medidas concedidas por la CGD falsearon o amenazaban con falsear la competencia, colocando al BPN en una posición ventajosa frente a otros bancos competidores, permitiéndole obtener una liquidez que de otra forma no hubiera conseguido en el mercado.
(111)
Visto que el BPN desarrollaba sus actividades a nivel nacional, europeo e internacional en la época en que se concedieron los préstamos, por ejemplo a través de su filial en Francia, la medida también puede afectar al comercio entre los Estados miembros.
(112)
En consecuencia, la Comisión considera que los cuatro préstamos, por un importe total de 315 millones EUR, que la CGD concedió al BPN en octubre y noviembre de 2008 constituyen ayudas estatales.
6.1.1.2. Medidas concedidas después de la nacionalización, sin relación directa con la venta al BIC
(113)
La Comisión dictaminó en su Decisión de 24 de octubre de 2011 que la nacionalización no constituía una ayuda estatal en favor de los accionistas del BPN.
(114)
Las siguientes medidas, que no estaban directamente relacionadas con la venta al BIC, se concedieron después de la nacionalización del BPN:
a)
la garantía estatal sobre los títulos de deuda emitidos por el BPN y financiados por la CGD, incluidos la emisión de papel comercial suscrita por la CGD y el uso de las líneas de crédito del mercado monetario concedidas por la CGD;
b)
la transferencia de activos y pasivos a las tres SPV propiedad del Estado.
(115)
La garantía estatal sobre el papel comercial del BPN (y de las SPV), suscrita por la CGD y concedida al BPN después de la nacionalización fue directamente financiada por el Estado miembro. Además, de acuerdo con el artículo 2, apartado 9, de la Ley de nacionalización, todas las operaciones de crédito o de ayuda a la liquidez realizadas por la CGD en favor del BPN (y de las SPV) en el contexto de la nacionalización gozaban de una garantía personal del Estado portugués. Por consiguiente, es indiscutible que toda la financiación facilitada por la CGD al BPN (o a las SPV) tras la nacionalización comporta recursos estatales.
(116)
Asimismo hay que recalcar que, después de la nacionalización, la CGD era la única entidad que concedía financiación al BPN o a las SPV y que su exposición aumentó con el tiempo, visto que otros elementos del pasivo llegaron a sus respectivos vencimientos, sin que los prestamistas originales los prorrogaran y sin ser substituidos por préstamos de otras instituciones. La falta de fuentes alternativas de financiación del BPN no resulta sorprendente si se tiene en cuenta que las dificultades financieras del banco y su futuro incierto eran del dominio público.
(117)
Las garantías estatales permitieron que el BPN obtuviese ayuda financiera en una situación en que no disponía de alternativas.
(118)
Gracias a ellas, el BPN prosiguió sus actividades y compitió en el mercado (no solo manteniendo sus actividades anteriores sino también, probablemente, llevando a cabo otras nuevas) y pudo cumplir sus obligaciones en relación con sus clientes y otros participantes en el mercado.
(119)
A la vista de cuanto precede, la Comisión ha llegado a la conclusión de que las garantías estatales confieren una ventaja económica al BPN.
(120)
Las medidas en cuestión son selectivas, ya que benefician a una entidad concreta, esto es, al BPN. Por añadidura, en lo que se refiere a la parte de la línea de tesorería mantenida tras la venta, las medidas también benefician a la entidad combinada.
(121)
Teniendo en cuenta la posición del BPN en el sector financiero portugués, el hecho de que el sector financiero está abierto a una intensa competencia en la Unión y que el BPN compite con un número considerable de filiales de bancos extranjeros en Portugal, la Comisión considera que toda ventaja con cargo a recursos estatales puede afectar al comercio dentro de la Unión y falsear la competencia, en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
(122)
Las garantías estatales en favor del BPN permitieron a este banco recibir un volumen de financiación considerable que no estaba disponible en el mercado, lo que le confirió una ventaja selectiva. Gracias a ellas, el BPN pudo permanecer en el mercado y proseguir con sus actividades sin que le lastrase su situación anterior. Estas medidas constituyen ayudas estatales.
(123)
La transferencia de determinados activos del BPN a las SPV, de las que el Estado miembro es el único propietario, significa que el Estado miembro asume toda la responsabilidad financiera inherente a ellas y corre con todos los riesgos de los activos de las SPV, algunos de los cuales son irrecuperables. Por consiguiente, esta medida comporta recursos estatales.
(124)
En opinión de la Comisión, la transferencia de activos a las SPV antes de la venta, por su valor contable de 3 900 millones EUR (con unos activos depreciados estimados en 1 800 millones EUR) supone una ventaja para el BPN, dado que la transferencia no fue garantizada ex ante, los activos no se contabilizaron por su valor de mercado y no se remuneró al Estado en el marco de la transferencia.
(125)
La Comisión considera que la transferencia de activos por su valor contable y no por su valor de mercado confiere una ventaja económica al BPN en relación con sus competidores.
(126)
Las medidas en cuestión son selectivas visto que solo benefician a una determinada entidad, esto es, al BPN.
(127)
Teniendo en cuenta la posición del BPN en el sector financiero portugués, el hecho de que el sector financiero está abierto a una intensa competencia en la Unión, así como que el BPN compite con un número considerable de filiales de bancos extranjeros en Portugal, la Comisión considera que toda ventaja concedida con cargo a recursos estatales puede afectar al comercio dentro de la Unión y falsear la competencia, en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
6.1.1.3. Medidas concedidas después de la nacionalización, relacionadas con la venta al BIC
(128)
Además de las medidas adoptadas en favor del BPN con posterioridad a la nacionalización, no relacionadas con la venta al BIC, se adoptaron otras medidas adicionales relacionadas con esa venta. Estas medidas incluyen:
a)
la recapitalización del BPN, con vistas a su venta;
b)
la transferencia, relacionada con la venta, de activos y pasivos adicionales del BPN;
c)
el derecho del BIC a transferir al Estado, tras la venta, los préstamos no productivos;
d)
la transferencia al Estado, con vistas a la venta del BPN, de los costes ligados a los riesgos de litigio; y
e)
la concesión por la CGD a la entidad combinada de una línea de tesorería tras la venta y el mantenimiento de una línea de crédito de papel comercial garantizada por el Estado, tras la venta, de [150-500] millones EUR.
(129)
El 15 de febrero de 2012 se llevó a cabo una recapitalización del BPN por un importe de 600 millones EUR. Esta medida la realizó directamente el Estado mediante recursos estatales, con vistas a la venta del BPN al BIC.
(130)
La recapitalización del BPN, por un importe de 600 millones EUR, realizada el 15 de febrero de 2012, se calculó de forma que el BPN recibiera un capital de [200-400] millones EUR en el momento de la venta. Este último importe equivalía, en la fecha en que el BIC realizó su oferta, es decir, el 20 de julio de 2011, a un coeficiente de capital básico de nivel 1 estimado en un [10-18] %, significativamente superior al mínimo reglamentario (9 % del capital básico de nivel 1 al final de 2011 y 10 % del capital básico de nivel 1 al final de 2012) (41).
(131)
La Comisión considera que la inyección de capital confiere una ventaja económica al BPN y a la actividad económica tras la venta. La ventaja estriba en la garantía de que el BPN dispondrá del capital necesario para cumplir con creces los requisitos reglamentarios, a raíz de la recapitalización, capital que también estará a disposición de la entidad combinada. Este capital permite al BPN, y permitirá también a la entidad combinada, llevar a cabo actividades en los mercados y conceder nuevos préstamos, en un contexto económico en el que sus competidores se ven obligados a reducir sus operaciones.
(132)
Las medidas cuestionadas son selectivas, ya que solo benefician a una empresa - el BPN - así como a la entidad combinada, que retomará su actividad económica tras la venta.
(133)
Portugal arguye que la cuota de mercado del BPN siguió disminuyendo después de su nacionalización y que la entidad combinada tendrá una cuota de mercado inferior al 1 % en términos de crédito a clientes, de recursos de clientes o de productos bancarios e inferior al 2 % en cualquiera de los mercados de referencia. No obstante, las medidas falsean o pueden falsear la competencia, puesto que sitúan al BPN y a la entidad combinada tras la venta al BIC en una posición ventajosa frente a otros bancos competidores. El capital en exceso de la entidad combinada, protege a la actividad económica contra los riesgos de inversión a los que otros competidores se enfrentan. Aumenta igualmente la probabilidad de que los dos beneficiarios dispongan de liquidez adicional y podrá facilitar la expansión futura del BPN y de la entidad combinada, en un contexto económico en que otros competidores que llevan a cabo sus actividades en Portugal se ven obligados a reducir sus operaciones.
(134)
Teniendo en cuenta la posición del BPN en el sector financiero portugués, el hecho de que el sector financiero está abierto a una intensa competencia en la Unión y que el BPN compite con un número considerable de filiales de bancos extranjeros en Portugal, la Comisión considera que toda ventaja con cargo a recursos estatales puede afectar al comercio dentro de la Unión y falsear la competencia, en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
(135)
La recapitalización de 600 millones EUR concedida al BPN en febrero de 2012 constituye una ayuda estatal.
(136)
Las medidas relacionadas con la venta al BIC incluyen el derecho de este banco a solicitar la transferencia, antes de la conclusión de la operación, de otros activos y pasivos del BPN, como los préstamos a entidades de crédito o los activos físicos y financieros. También incluyen el derecho del BIC a transferir depósitos a tipos que superen en, al menos, […] puntos básicos el tipo de referencia pertinente o a recibir del Estado la diferencia de remuneración relativa a tales depósitos.
(137)
La disociación del BPN de determinados préstamos y pasivos (incluidos depósitos) seleccionados por el BIC la financia directamente el Estado miembro. Todos los elementos retirados del BPN se transferirán por su valor contable a las SPV, de las que el Estado miembro es el único propietario, o pasarán a estar, en cualquier caso, bajo su responsabilidad financiera. De esta forma, el Estado soportaría la carga financiera de la gestión y venta de estos activos y pasivos. El Estado miembro también tendría que financiar la diferencia entre el tipo de interés aplicable a los depósitos y el límite de […] puntos básicos por encima del tipo de referencia.
(138)
A juicio de la Comisión la transferencia de activos y pasivos adicionales a las SPV antes de la venta supone una ventaja para el BPN y para la entidad combinada, dado que la transferencia no se garantizó ex ante, los activos no se valoraron a su precio de mercado y no se remuneró al Estado en el marco de la transferencia.
(139)
En opinión de la Comisión, la transferencia de activos por su valor contable y no por su valor de mercado confiere una ventaja económica al BPN y a la entidad combinada en relación con sus competidores. El BIC puede escoger, con total libertad, los activos que deben disociarse al amparo de la condición impuesta en ese sentido en el Acuerdo Marco. Estos activos no serían valorados al precio de mercado y el Estado no sería reembolsado en ese contexto. Por el contrario, visto que esta opción reduce los activos ponderados en función del riesgo del BPN, se produciría un aumento del coeficiente de capital del banco y, consecuentemente, de su capacidad para conceder nuevos préstamos y participar en el mercado. Tras la venta, la entidad combinada sería la beneficiaria de esa ventaja.
(140)
La remuneración, por el Estado, de la diferencia entre el tipo de interés aplicable a los depósitos y el límite de […] puntos básicos por encima del tipo de referencia elimina un coste que, en circunstancias normales, el BPN hubiera tenido que soportar, confiriéndole, por lo tanto, una ventaja.
(141)
Las medidas en cuestión son selectivas, ya que solo benefician a una determinada entidad - el BPN - y a la actividad económica que proseguirá después de la venta.
(142)
Las medidas falsean o pueden falsear la competencia, dado que, tras su venta al BIC, colocan al BPN y a la entidad combinada en una posición ventajosa frente a otros bancos competidores, ya que no tendrán necesidad de reducir sus actividades, contrariamente a otros competidores, y visto que permitirán al BPN y a la entidad combinada conceder un mayor volumen de crédito a la economía.
(143)
Teniendo en cuenta la posición del BPN en el sector financiero portugués, el hecho de que el sector financiero está abierto a una intensa competencia en la Unión, así como que el BPN compite con un número considerable de filiales de bancos extranjeros en Portugal, la Comisión considera que toda ventaja concedida con recursos estatales puede afectar al comercio dentro de la Unión y falsear la competencia, en el sentido del artículo 107, apartado 1 del Tratado.
(144)
La transferencia de activos y pasivos adicionales (incluidos depósitos) del balance del BPN al de las SPV antes de la venta constituye una ayuda estatal.
(145)
El derecho del BIC a revender, en el plazo de […] meses, préstamos no productivos durante al menos […] días (hasta un máximo del […] % del valor nominal de toda la cartera de préstamos seleccionados por el BIC después de la compensación con los depósitos existentes) por lo que se refiere al importe que exceda del nivel de las provisiones ([…] millones EUR).
(146)
El derecho del BIC a retirar del balance activos y pasivos adicionales después de la venta está financiado directamente por el Estado miembro. Todos los elementos retirados del BPN se transferirán por su valor contable a las SPV, de las que el Estado miembro es el único propietario, o pasarán a estar, en cualquier caso, bajo su responsabilidad financiera. De esta forma, el Estado soportaría la carga financiera de la gestión y venta de estos activos y pasivos.
(147)
A juicio de la Comisión la posibilidad de disociar préstamos no productivos tras la venta permite al BPN y a la entidad combinada expandir sus actividades y conceder un mayor volumen de crédito en un contexto económico en el que otros competidores que operan en Portugal se ven obligados a reducir sus operaciones. En efecto, si se mantuviera el mismo nivel de capital, el coeficiente de capital del banco aumentaría mediante la disociación de los préstamos no productivos y la reducción de los activos ponderados en función del riesgo. Por consiguiente, su capacidad para conceder nuevos préstamos y participar en el mercado se vería reforzada.
(148)
La entidad combinada también estará en ventaja frente a sus competidores que se enfrentan a la depreciación de activos de calidad inferior que tienen que absorber, limitando así el capital del que disponen para la concesión de nuevos préstamos. Por el contrario, la entidad combinada no registraría una disminución de su base de capital debido a esa depreciación y a la reducción del valor de su cartera de hipotecas.
(149)
Por añadidura, la opción del BIC de transferir al Estado otros préstamos no productivos durante un período máximo de […] con posterioridad a la fecha de venta podría alterar el APR del banco y hacer que el capital básico de nivel 1 superara el nivel del [10-18] % implícito en la propuesta del BIC de 20 de julio de 2011. La Comisión toma nota del compromiso de Portugal en este contexto, a saber, que si el Banco BIC o la entidad combinada opta por transferir préstamos al Estado o a cualquier entidad controlada por el Estado tras la venta, el BIC reembolsará al Estado el capital asociado a tales préstamos, hasta un importe correspondiente al [10-18] % de los activos ponderados por riesgo de los préstamos y, además, solo podrá transferir préstamos no productivos al Estado y reembolsará al Estado el capital asociado a tales préstamos, después de haber agotado íntegramente las provisiones disponibles en la fecha de la venta en la contabilidad del BPN.
(150)
La medida en cuestión es selectiva, puesto que solo beneficia a una empresa determinada - el BPN - y a la actividad económica que se lleve a cabo tras la venta.
(151)
La medida falsea o puede falsear la competencia, dado que, tras su venta al BIC, coloca al BPN y a la entidad combinada en una posición ventajosa frente a otros bancos competidores, ya que no tendrán necesidad de reducir sus actividades, contrariamente a otros competidores, lo que les permitirá conceder un mayor volumen de crédito a la economía.
(152)
Teniendo en cuenta la posición del BPN en el sector financiero portugués, el hecho de que el sector financiero está abierto a una intensa competencia en la Unión, así como que el BPN compite con un número considerable de filiales de bancos extranjeros en Portugal, la Comisión considera que toda ventaja concedida con recursos estatales puede afectar al comercio dentro de la Unión y falsear la competencia, en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
(153)
A falta del compromiso de reembolsar el capital asociado a los préstamos, la medida permitirá al BPN y a la entidad combinada modificar, con efectos retroactivos, el APR del banco tras la venta, lo que en términos proporcionales supondría una mayor capitalización del banco. Por consiguiente, confiere una ventaja al banco y falsea la competencia vis a vis de otros competidores. La medida constituye una ayuda estatal.
(154)
La transferencia de riesgos de litigio del BPN al Estado constituye un pasivo que pasa a ser asumido por el Estado.
(155)
Al asumir un pasivo del BPN, el Estado concede una ventaja a este banco y a la entidad combinada en relación con otros competidores que deben asumir pasivos semejantes en sus balances.
(156)
La medida en cuestión es selectiva puesto que solo beneficia a una entidad concreta (el BPN y la entidad combinada tras la venta al BIC).
(157)
La medida confiere una ayuda en términos de capital al BPN y a la entidad combinada, en un momento en el que no existen alternativas en el mercado y en el que otros competidores deben asumir pasivos semejantes en sus balances.
(158)
Teniendo en cuenta la posición del BPN en el sector financiero portugués, el hecho de que el sector financiero está abierto a una intensa competencia en la Unión, así como que el BPN compite con un número considerable de filiales de bancos extranjeros en Portugal, la Comisión considera que toda ventaja concedida con recursos estatales puede afectar al comercio dentro de la Unión y falsear la competencia, en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
(159)
La medida confiere una ayuda en términos de capital y constituye una ayuda estatal.
(160)
La concesión por parte de la CGD de una línea de tesorería de [150-350] millones EUR a la entidad combinada tras la venta y el mantenimiento por la CGD de una línea de crédito de papel comercial de [150-500] millones EUR en favor del BPN deben imputarse al Estado, dadas las circunstancias específicas en que se realizaron estas operaciones.
(161)
En primer lugar, el Estado es el único propietario de la CGD y nombra a los miembros de su Consejo de Administración. Tal como se explica en los considerandos (101) y (24), la CGD fue designada por Ley para gestionar el BPN y obtuvo una garantía del Estado, de conformidad con el artículo 2, apartado 9, de la Ley de nacionalización, en lo que se refiere a todas las operaciones de crédito de ayuda a la liquidez eventualmente realizadas en favor del BPN en el contexto de su nacionalización y «en lugar del Estado». Esta garantía continúa aplicándose a la línea de crédito de [150-500] millones EUR.
(162)
En segundo lugar, la decisión de conceder las líneas de tesorería y de crédito no las adoptó la CGD de forma independiente, sino que formaban parte de las condiciones de venta negociadas por el BIC y las autoridades portuguesas.
(163)
La concesión por la CGD de una línea de tesorería de [200-400] millones EUR a la entidad combinada tras la venta y el mantenimiento, asimismo por parte de la CGD, de una línea de crédito de papel comercial de [150-500] millones EUR tras la venta son, por consiguiente, directamente imputables al Estado miembro.
(164)
Estas medidas permitirán al BPN y a la entidad combinada obtener liquidez con facilidad y a buen precio.
(165)
En cuanto a la línea de crédito de [200-400] millones EUR, concedida por la CGD al BIC, la Comisión pone de relieve que proporcionará un margen de seguridad a la entidad combinada por lo que a su financiación se refiere en caso de que se produzcan fugas de depósitos después de la venta del BPN. La CGD no concede este tipo de línea de crédito a ninguna otra entidad. Así pues, la línea de crédito confiere una ventaja económica a la entidad combinada.
(166)
Por último, el mantenimiento, hasta […], de una línea de crédito de [150-500] millones EUR para el programa en curso de papel comercial con garantía del Estado proporciona asimismo al BPN y a la entidad combinada una ventaja frente a sus competidores a la hora de obtener liquidez.
(167)
Las medidas en cuestión son selectivas puesto que solo benefician a una entidad concreta (el BPN y la entidad combinada resultante de la venta al BIC).
(168)
La ventaja concedida al BPN y a la entidad combinada tras la venta falsea la competencia, sobre todo teniendo en cuenta el elevado coste de la contracción de préstamos en los mercados financieros.
(169)
Teniendo en cuenta la posición del BPN en el sector financiero portugués, el hecho de que el sector financiero está abierto a una intensa competencia en la Unión, así como que el BPN compite con un número considerable de filiales de bancos extranjeros en Portugal, la Comisión considera que toda ventaja concedida con recursos estatales puede afectar al comercio dentro de la Unión y falsear la competencia, en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
(170)
La concesión por la CGD de una línea de tesorería de [200-400] millones EUR a la entidad combinada tras la venta y el mantenimiento, asimismo por parte de la CGD, de una línea de crédito de papel comercial de [150-500] millones EUR tras la venta constituyen ayudas estatales.
6.1.1.4 Posible ayuda al adquirente
(171)
De conformidad con el punto 49 de la Comunicación relativa a los bancos, para garantizar que no se concede ayuda a los compradores de la institución financiera vendida por el Estado es importante que se respeten determinadas condiciones de venta, en especial: que el proceso de venta sea abierto, transparente, no discriminatorio e incondicional, que la venta se realice en condiciones de mercado y que el Estado maximice el precio de venta de los activos y pasivos en cuestión.
(172)
En lo que respecta a la primera de esas condiciones, aunque el proceso de venta comenzó como un procedimiento abierto e incondicional de licitación, la propuesta vinculante presentada por el BIC no es definitiva en lo que concierne a diversos aspectos materiales de la transacción proyectada, en especial en lo tocante a los activos y pasivos exactos del BPN que el BIC pretendía adquirir, así como el número exacto de sucursales y el número de trabajadores que se mantendrían. Todos estos aspectos se discutieron en las negociaciones bilaterales celebradas posteriormente entre las autoridades portuguesas y el BIC, que desembocaron en la firma del Acuerdo Marco de 9 de diciembre de 2011. El propio Acuerdo Marco no resulta definitivo en cuanto al tamaño exacto del banco que iba a adquirirse. En especial, no determina los activos y pasivos que el BIC adquirirá, aunque especifica claramente que el capital del BPN será de [200-400] millones EUR en el momento de la venta. En otras palabras, ni en la propuesta del BIC de 20 de julio de 2011 ni en el Acuerdo Marco se precisa claramente lo que el BIC va a adquirir, aunque en ambos se fije el precio de adquisición.
(173)
En este contexto, es importante señalar que el Acuerdo Marco no debía desviarse de las condiciones contenidas en la propuesta vinculante del BIC de 20 de julio de 2011, proporcionando ventajas adicionales al BIC o a la entidad combinada. En efecto, dado el carácter sumamente vago de la oferta vinculante de julio de 2011, el BIC podría obtener fácilmente más concesiones del Estado, por ejemplo, reduciendo el volumen de activos y pasivos que adquiera realmente. Estas concesiones adicionales se plasmarían en una ratio de capital básico de nivel 1 más alto del implícito en la oferta del BIC de julio de 2011, sin contradecir las condiciones del proceso de venta.
(174)
Por consiguiente, la Comisión considera positivo el compromiso de Portugal de limitar el nivel de capitalización del BPN en la fecha de la venta a un [10-18] % del capital básico de nivel 1, implícito en la propuesta del BIC. El compromiso adicional presentado por Portugal, consistente en que el BIC reembolsará el capital asociado a los posibles préstamos no productivos transferidos al Estado o a una entidad propiedad del Estado tras la venta, garantiza que el volumen de capital básico de nivel 1 no experimentará un aumento indebido después de la venta.
(175)
Tal como ha quedado demostrado en la sección 6.1.1.3, todas las medidas relacionadas con la venta del BPN al BIC conllevan ayudas estatales.
(176)
Puesto que ni la propuesta del BIC de 20 de julio de 2011 ni el Acuerdo Marco fijan el capital básico de nivel 1 del BPN (uno y otro solo indican el importe absoluto de capital del BPN en el momento de la venta, sin tener en cuenta los APR y el derecho del BIC a seleccionar los activos y pasivos que se transferirán a las SPV antes de la venta), la Comisión señala que es posible que el BPN registre un coeficiente de capital básico de nivel 1 superior al implícito en la propuesta. De acuerdo con las informaciones facilitadas por las autoridades portuguesas, un coeficiente de capital básico de nivel 1 del [10-18] % es el nivel implícito en la propuesta del BIC de 20 de julio de 2011.
(177)
No obstante, la Comisión destaca que Portugal se comprometió a limitar el nivel de capitalización del BPN en la fecha de la venta a un [10-18] % de capital básico de nivel 1, esto es, el nivel implícito en la propuesta del BIC. El Estado podrá así maximizar el precio de venta de los activos y pasivos en cuestión. Este compromiso resulta necesario para garantizar que no se concede una ventaja al BIC.
(178)
Además, al ejercer el derecho a transferir al Estado, tras la venta, más préstamos no productivos, el BIC reduciría aún más las dimensiones del banco, aumentando el coeficiente de capital básico de nivel 1 de la entidad combinada a un nivel superior al implícito en la propuesta del BIC de 20 de julio de 2011. Esta medida proporcionaría una ventaja adicional al BIC. El compromiso adicional presentado por Portugal, consistente en reembolsar el capital asociado a los posibles préstamos no productivos transferidos al Estado o a una entidad propiedad del Estado después de la venta, garantiza que el volumen de capital básico de nivel 1 no aumentará nuevamente tras la venta. Este compromiso adicional resulta necesario para garantizar que no se concede una ventaja al BIC.
(179)
Las medidas en cuestión son selectivas, puesto que benefician a una entidad concreta, a saber, el BIC e, implícitamente, también a la entidad combinada.
(180)
Teniendo en cuenta la posición del BPN en el sector financiero portugués, el hecho de que el sector financiero está abierto a una intensa competencia en la Unión, así como que el BPN compite con un número considerable de filiales de bancos extranjeros en Portugal, la Comisión considera que toda ventaja concedida con recursos estatales puede afectar al comercio dentro de la Unión y falsear la competencia, en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
(181)
A la vista de los compromisos asumidos por Portugal, la Comisión ha llegado a la conclusión de que el resultado final del proceso, incluidos los aspectos acordados con el BIC en el Acuerdo Marco, no habría alterado los resultados del procedimiento de licitación y de que no se ha concedido ventaja alguna al BIC a través del proceso de venta.
6.1.2 Cuantificación de la ayuda
(182)
El BPN y la entidad combinada que proseguirá con las actividades económicas del BPN se beneficiaron de diversas medidas de ayuda estatal que se resumen a continuación:
Cuadro 1
Ayudas concedidas al BPN y a la entidad combinada
Descripción
Importe en millones EUR
a)
Préstamos concedidos por la CGD antes de la nacionalización
315
b)
Transferencia de activos a las SPV por valor de 3 900 millones EUR antes del procedimiento de licitación
entre 1 800 y 4 000
c)
Inyección de capital del Estado de 15 de febrero de 2012
600
d)
Líneas de tesorería concedidas por la CGD al BPN (a 31 de diciembre de 2011)
[150-500]
Cubiertas por una garantía estatal explícita
[200-400]
e) Líneas de tesorería solicitadas por el BIC en favor de la entidad combinada
Mantenimiento del programa en curso de papel comercial
400
De ellos, nueva línea de tesorería
300
(183)
En primer lugar, debe recalcarse que no todas estas medidas de ayuda deben ser consideradas acumulativas, toda vez que, según las autoridades portuguesas, algunas substituyeron a otras (por ejemplo, los préstamos iniciales concedidos por la CGD antes de la nacionalización fueron substituidos por el papel comercial emitido por el BPN tras la nacionalización).
(184)
Las medidas b) y c) suponen inyecciones de capital o son equivalentes a inyecciones de capital. Su cuantía asciende, como mínimo, a 3 000 millones EUR, es decir, a, aproximadamente, el 50 % del balance del BPN antes de su nacionalización. Además, el importe total de las garantías estatales concedidas por Portugal desde la nacionalización, en conexión con el programa de emisión de papel comercial en favor del BPN, se eleva a 5 000 millones EUR, de los que, hasta el 31 de diciembre de 2011, se habían utilizado 4 500 millones EUR.
(185)
Además, el BIC tiene derecho a transferir depósitos a tipos superiores en, al menos, […] puntos básicos al tipo de referencia y derecho a recibir del Estado una remuneración por esa diferencia, cuyo coste ha sido estimado por las autoridades portuguesas en cerca de […] de EUR. Por último, la transferencia al Estado de los costes ligados a los riesgos de litigio y la transferencia, en el marco de la venta, de más activos y pasivos del balance del BPN a las SPV, incluidos préstamos no productivos, suponen ayudas estatales que Portugal considera no cuantificables.
6.2 Compatibilidad de las diferentes medidas de ayuda: aplicación del artículo 107, apartado 3, letra b), del TFUE
(186)
El artículo 107, apartado 3, letra b), del TFUE confiere a la Comisión poderes para declarar compatibles con el mercado interior «las ayudas para fomentar la realización de un proyecto importante de interés común europeo o destinadas a poner remedio a una grave perturbación en la economía de un Estado miembro».
(187)
La Comisión reconoció que la crisis financiera mundial puede provocar una perturbación grave en la economía de un Estado miembro y que las medidas de ayuda a los bancos pueden contribuir a remediarla. Este análisis fue confirmado en la Comunicación relativa a los bancos, en la Comunicación relativa a la recapitalización (42), en la Comunicación relativa a los activos deteriorados («CAD») (43) y en la Comunicación de reestructuración (44). La Comisión mantiene su opinión de que pueden autorizarse ayudas estatales de acuerdo con los términos estipulados en el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado, teniendo en cuenta la reaparición de las tensiones en los mercados financieros. La Comisión confirmó esta posición al adoptar la Comunicación que prorrogó, con posterioridad al 31 de diciembre de 2011, la Comunicación sobre la aplicación de las normas sobre ayudas estatales a las medidas de apoyo a los bancos en el contexto de la crisis financiera (45).
(188)
Portugal, en especial, se ha visto seriamente afectado por la crisis financiera y económica. Esta afirmación la corrobora el hecho de que la Comisión haya aprobado en diversas ocasiones (46), las medidas adoptadas por las autoridades portuguesas para combatir la crisis financiera. Además, debe recordarse que la difícil situación económica y financiera llevó al país a solicitar oficialmente ayuda internacional el 7 de abril de 2011, a raíz de lo cual se firmó el MdA de 17 de mayo de 2011.
(189)
A juicio de la Comisión, la quiebra no ordenada del BPN tendría serias consecuencias para la economía portuguesa. Las medidas pueden, por consiguiente, ser evaluadas con arreglo a lo dispuesto en el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado.
6.3. Compatibilidad con arreglo a la Comunicación de reestructuración
(190)
La Comunicación de reestructuración establece las reglas en materia de ayudas estatales aplicables a la reestructuración de entidades financieras en el contexto de la crisis. De acuerdo con esta Comunicación, para que la reestructuración de una entidad financiera en el contexto de la crisis actual sea compatible con el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado debe:
i)
conducir a la recuperación de la viabilidad del banco;
ii)
incluir una aportación propia del beneficiario (distribución de las cargas);
iii)
incluir medidas suficientes para limitar el falseamiento de la competencia.
6.3.1 Viabilidad
(191)
La Comunicación de reestructuración prevé en sus puntos 9 y 10 que el Estado miembro está obligado a presentar un plan de reestructuración exhaustivo y detallado que debe facilitar informaciones sobre el modelo empresarial. El plan debe determinar las causas de las dificultades de la entidad financiera y alternativas al plan de reestructuración propuesto.
(192)
El plan de reestructuración debe demostrar que la estrategia del banco se basa en un planteamiento coherente y que el banco recuperará su viabilidad a largo plazo sin recurrir a la ayuda del Estado.
(193)
La Comunicación de reestructuración confirma, en su punto 17, que la venta de la entidad financiera (o de una parte de ella) a un tercero puede contribuir a recuperar su viabilidad a largo plazo. En el presente caso, la Comisión observa que las autoridades portuguesas decidieron vender el BPN a través de un procedimiento de licitación. En consecuencia, la actividad bancaria será vendida al BIC, tras realizar algunos ajustes, y determinados activos seleccionados se transferirán a las SPV, con el objetivo de liquidarlos con el paso del tiempo. Por consiguiente, la Comisión debe evaluar si la actividad bancaria del BPN, que pasará a formar parte de las actividades del adquirente (la entidad combinada), será viable.
(194)
En su Decisión de 24 de octubre de 2011, la Comisión indicó que no había recibido un programa de actividades que demostrase fehacientemente la viabilidad del BPN como entidad integrada en el BIC y, por consiguiente, no podía pronunciarse sobre este particular. Portugal presentó un programa de actividades detallado del BPN, como entidad integrada en el adquirente, a través del Plan de reestructuración de enero de 2012 (que contenía informaciones adicionales sobre su actividad y viabilidad, facilitadas el 3 de febrero de 2012).
(195)
Con arreglo al Plan de reestructuración de 2012, la parte del BPN que se vende al BIC presenta un balance considerablemente inferior, aproximadamente […] mil millones EUR, en comparación con el balance del BPN en el momento de su nacionalización.
(196)
Junto con los activos del BIC, la nueva entidad dispondrá de unos activos totales del orden de […] mil millones EUR.
(197)
En el momento de su venta al BIC, el balance del BPN solo incluirá las actividades más viables y los mejores activos del banco. En especial, la cartera de préstamos transferida al BIC fue saneada y la mayor parte de los activos no líquidos se transfirieron a las SPV.
(198)
El pasivo del BPN está compuesto principalmente por depósitos minoristas por valor de 1 669 millones EUR y deudas subordinadas cuyo importe asciende a 246 millones EUR.
Cuadro 2
Situación del BPN tras la venta y la inyección de capital (Pro forma) (47)
En millones EUR
Depósitos, bancos centrales y entidades de crédito
[…]
Préstamos líquidos a clientes
[…]
Otros activos
[…]
TOTAL ACTIVOS
[…]
Depósitos
[…]
Otros pasivos
[…]
Deuda subordinada
[…]
TOTAL PASIVO
[…]
Capital propio
[…]
TOTAL PASIVO Y CAPITAL PROPIO
[…]
(199)
El BIC seguirá aplicando las medidas de reestructuración puestas en marcha por los administradores provisionales para solucionar las causas específicas de los problemas del BPN.
(200)
Tal como se expone en el considerando (24), los miembros de los órganos de administración del BPN fueron reemplazados en su totalidad. Teniendo en cuenta las circunstancias específicas que llevaron a la nacionalización del BPN y, en especial, las numerosas denuncias de fraudes supuestamente cometidos por la antigua directiva del banco, los nuevos administradores interpusieron varias acciones judiciales a fin de defender los intereses de la entidad (48). Los procedimientos de evaluación de riesgos del banco se reformularon por completo para aplicar las mejores prácticas.
(201)
Los nuevos administradores del BPN se centraron asimismo en la optimización de la estructura de costes y adoptaron diversas iniciativas destinadas a reducir los costes de funcionamiento, logrando disminuirlos en cerca de […] millones EUR. Por su parte los costes de personal se redujeron en cerca de […] millones EUR entre diciembre de 2008 y diciembre de 2010.
(202)
De acuerdo con el Plan de reestructuración de enero de 2012, la estrategia del BIC consiste en centrarse en las principales actividades minoristas y aprovechar la red del BPN para llegar a ser el banco de referencia de la ayuda al comercio y de las transacciones financieras entre Portugal y Angola.
(203)
El Plan se basa en unos presupuestos macroeconómicos subyacentes razonables, si se tienen en cuenta la situación actual de los mercados en Portugal y las previsiones económicas que apuntan a que la recesión continuará hasta 2014.
(204)
De acuerdo con las proyecciones financieras, al término del período de reestructuración (31 de diciembre de 2016) la entidad resultante de la operación debería tener, incluso en una hipótesis de crisis, capacidad para hacer frente a sus costes y obtener una rentabilidad del capital propio de aproximadamente un [1-10] %.
(205)
El capital básico inicial previsto se sitúa muy por encima de las exigencias mínimas de capital, con un coeficiente de capital básico de nivel 1 próximo al [10-18] %, gracias a la inyección de capital efectuada por el Estado.
(206)
Como resultado de la considerable inyección de capital realizada por el Estado, se prevé que los coeficientes de capital proyectados para el banco, durante y al término del período de reestructuración, se mantengan por encima de los requisitos mínimos establecidos, garantizado, por consiguiente, la solvencia del banco. De conformidad con el programa de actividades facilitado por Portugal, que se refleja en el Plan de reestructuración de enero de 2012, tomando la hipótesis de base, el coeficiente de capital básico de nivel 1 al final del período de reestructuración (31 de diciembre de 2016) será del [8-12] %, es decir, ligeramente superior al 10 % legalmente exigido por el BdP a partir de diciembre de 2012 (49). En caso de tomar una hipótesis de crisis, ese coeficiente quedará ligeramente por debajo ([7-11] %), tal como se indica en el gráfico 1 que figura en el considerando (207).
(207)
Esta evolución obedecería principalmente a la necesidad de aplicar el programa de actividades previsto en el Plan de reestructuración de enero de 2012, mediante la concesión de un mayor volumen de crédito a la economía, así como a la repercusión de los resultados negativos durante los primeros años del Plan de reestructuración. Estos resultados negativos se deben, fundamentalmente, a la estructura de costes del banco, aún elevada en comparación con el volumen de sus actividades, y al coste de la reestructuración que el BIC llevará a cabo.
Gráfico 1
Proyecciones relativas a la entidad combinada BPN/BIC, tomando la hipótesis de base, para el período 2012-2016
[…]
(208)
Por lo que se refiere a la liquidez, el programa de actividades se asienta principalmente en los depósitos, que con arreglo a las previsiones crecerán, anualmente, cerca de un [1-10] %. En opinión de la Comisión, la financiación estable de la entidad combinada a través de los depósitos es una de las características más sobresalientes del Plan de reestructuración. Habida cuenta de la reducida dimensión de la entidad combinada y su potencial de crecimiento, las proyecciones relativas a la evolución de los depósitos resultan verosímiles.
(209)
Al mismo tiempo, la Comisión considera que, para garantizar la viabilidad de la entidad combinada, no debe incentivarse la sustitución de los depósitos por una financiación en los mercados mayoristas. En ese mismo orden de ideas, es importante que la remuneración de la línea de tesorería solicitada por el BIC para compensar una eventual fuga de depósitos aumente hasta, por lo menos, el Euribor + […] puntos básicos. El compromiso propuesto por Portugal en este contexto resulta necesario para garantizar la compatibilidad de la ayuda de reestructuración con el mercado interno, teniendo en cuenta el hecho de que […] posee un volumen considerable de depósitos actualmente remunerados a un tipo superior al Euribor +[…] puntos básicos, pudiendo el BIC optar por no mantener estos depósitos. Si la remuneración de la nueva línea de crédito no se fija a un nivel que proporcione al BIC un incentivo para mantener el nivel de depósitos de conformidad con lo previsto en el Plan de reestructuración de enero de 2012, el BIC podría verse abocado a substituir los depósitos por una financiación menos costosa facilitada por la CGD. Esa substitución podría aumentar la rentabilidad a corto plazo de la entidad combinada pero, al mismo tiempo, perjudicaría sus perspectivas de viabilidad.
(210)
En este contexto, conviene subrayar que al Euribor + […] puntos básicos, la línea de tesorería se sigue concediendo en unas condiciones más favorables que las que el BIC obtendría probablemente en el mercado. A pesar de que no se le ha facilitado ninguna base de referencia que le permita comparar esta operación con otras similares realizadas en el mercado, la Comisión señala que es improbable que una línea de crédito con la misma duración y el mismo volumen estuviese disponible en el mercado, incluso a un tipo de interés superior. Además, a juicio de la Comisión resulta revelador que la remuneración de los préstamos concedidos por la CGD […] se haya fijado en el Euribor a […] meses + […] puntos básicos.
(211)
Lo anteriormente expuesto disipó las dudas de la Comisión acerca de la viabilidad del BPN.
6.3.2 Ayuda limitada al mínimo necesario y reparto de las cargas
(212)
La Comunicación de reestructuración indica que, con el fin de reducir las ayudas al mínimo necesario, limitar el falseamiento de la competencia y abordar el riesgo moral, el beneficiario de la ayuda deberá hacer una aportación propia adecuada a los costes de reestructuración. A tal efecto: a) deben limitarse tanto los costes de la reestructuración como el importe de la ayuda y b) es necesaria una aportación propia importante.
(213)
Los principios relativos a la aportación propia del banco beneficiario se exponen en la sección 3 de la Comunicación de reestructuración. La Comunicación establece que: i) las ayudas de reestructuración deben limitarse a cubrir los costes necesarios para restablecer la viabilidad; ii) el banco beneficiario debe contribuir a la reestructuración con sus propios recursos en la medida de lo posible, por ejemplo, a través de la venta de activos; y iii) los que invirtieron en el banco deben soportar de manera adecuada los costes asociados a la reestructuración absorbiendo las pérdidas con el capital disponible y pagando una remuneración adecuada por las intervenciones estatales. El objetivo de la distribución de cargas es doble: limitar el falseamiento de la competencia y abordar el riesgo moral (50).
(214)
El plan de reestructuración debe demostrar claramente que la ayuda se limita al mínimo necesario. Los costes asociados a la reestructuración no debe soportarlos solo el Estado, sino también, en la medida de lo posible, aquéllos que invirtieron en el banco. En otras palabras, el banco y sus accionistas deben contribuir a la reestructuración con sus propios recursos lo más posible. Las ayudas de reestructuración deben limitarse a cubrir los costes necesarios para restablecer la viabilidad. Por consiguiente, una empresa no debe beneficiarse de recursos públicos que puedan ser utilizados para financiar actividades que falseen el mercado y no estén vinculados al proceso de reestructuración, como, por ejemplo, las adquisiciones (51).
(215)
Por lo que se refiere a la limitación de la ayuda al mínimo, la Comunicación de reestructuración indica en su punto 23 que las ayudas de reestructuración deben limitarse a cubrir los costes necesarios para restablecer la viabilidad.
(216)
A tal efecto, la Comisión debe valorar, en primer lugar, la afirmación de las autoridades portuguesas de que los costes asociados a la venta del BPN al BIC son inferiores a los costes que Portugal soportaría en caso de liquidación del BPN y, en segundo lugar, si la ayuda concedida para la reestructuración del BPN se limita al mínimo necesario.
(217)
En su Decisión de 24 de octubre de 2011, la Comisión puso en tela de juicio diversos aspectos de la comparación cuantitativa de las dos opciones proporcionada entonces por Portugal.
(218)
En el Plan de reestructuración de enero de 2012, Portugal proporcionó una comparación actualizada de las dos opciones y modificó sus hipótesis iniciales con el fin de responder a las preocupaciones expuestas por la Comisión en su Decisión de 24 de octubre de 2011 a propósito de los costes en caso de una liquidación ordenada. En concreto, Portugal abordó la cuestión de la reducción (haircut) del capital de los préstamos y el tratamiento de los tenedores de obligaciones subordinadas.
(219)
En particular, Portugal facilitó nuevas informaciones y una base de referencia comparativa alternativa para las hipótesis que había utilizado en relación con la reducción (haircut) del 30-50 % del valor contable en la venta de los préstamos. Portugal también facilitó datos definitivos sobre los préstamos que serían finalmente adquiridos por el BIC, cuyo importe se desconocía en el momento en que se realizó la comparación inicial, el 17 de febrero de 2012. Además eliminó de la hipótesis de liquidación ordenada los costes asociados al reembolso de determinados tenedores de obligaciones subordinadas [tal como se indica en el considerando (221)].
(220)
A juicio de la Comisión, si se toma en consideración la actual situación económica y la reducción substancial de actividades del sector bancario, la aplicación de una reducción del valor nominal (haircut) en la venta de la cartera de préstamos parece justificada. Por añadidura, si hubiera que mantener los préstamos hasta su vencimiento, el Estado tendría que hacer frente a costes de financiación y correr con el riesgo de crédito hasta el vencimiento. Por consiguiente, la Comisión puede aceptar la previsión más baja sobre el valor de la reducción (haircut) comunicada por Portugal, es decir una reducción (haircut) del [20-50] %.
(221)
En cuanto a los tenedores de obligaciones subordinadas, la Comisión cree que el montante total de 245 millones EUR corresponde a la suma de los importes de varias emisiones. Es posible […]. Portugal comunicó que, tras un análisis jurídico de las condiciones de cada una de esas emisiones, […].
(222)
El cuadro 3 proporciona una visión de conjunto de la previsión de las entradas y salidas, sobre la base de las hipótesis revisadas mencionadas en los considerandos (219) y (221). Esa previsión solo tiene en cuenta los costes marginales asociados a las dos hipótesis (y no los costes ya contraídos) y se basa en los datos del balance del BPN en el momento de su venta al BIC (52).
Cuadro 3
Comparación de la venta al BIC con la liquidación ordenada (valores en millones EUR)
Venta al BIC
Liquidación
SALIDAS
1
Pago de la financiación a las instituciones de crédito
[…] (53)
2
Pago de depósitos de clientes
[…]
3
Aumento de capital
[…]
4
Tenedores de obligaciones subordinadas, excluida la emisión perpetua - TBC
[…]
Total salidas
[…]
[…]
Venta al BIC
Liquidación
ENTRADAS
5
Venta de préstamos de clientes (2 114 millones después de una reducción (haircut) del 30 %)
[…]
6
Reembolso de depósitos y préstamos a instituciones de crédito
[…] (54)
7
Precio de venta del BPN
[…]
8
Prima de la venta de depósitos - 2 % del saldo de los depósitos
[…]
Total entradas
[…]
DIFERENCIA ESTIMADA
[…]
[…]
(223)
Globalmente, las hipótesis de liquidación ordenada del BPN en las que el Estado pagaría todos los depósitos (con excepción de los de los acreedores subordinados tenedores de obligaciones perpetuas) y la totalidad de la exposición a instituciones de crédito, serían más costosas que la venta al BIC.
(224)
La Comisión admite la incertidumbre asociada a varias de las hipótesis contempladas, en particular la posibilidad de recuperación de los créditos transferidos al BIC. Asimismo debe tenerse en cuenta que la liquidación ordenada puede afectar negativamente a la confianza en el sector bancario en su conjunto y a la calificación de la deuda soberana del Estado miembro.
(225)
Sobre la base de las informaciones de que dispone, la Comisión considera que la opción de la reestructuración del banco, es decir, la venta al BIC, contribuye a limitar al mínimo el importe de la ayuda.
(226)
La cuantía de las ayudas recibidas por el BPN antes y después de su nacionalización es considerable, tal como se indicó en los considerandos (182) a (185). Las ayudas fueron necesarias para la supervivencia del banco durante el período preciso para llevar a cabo la reestructuración elegida, es decir, para la venta de sus componentes viables al BIC y la liquidación con el paso del tiempo de los activos tóxicos. Como consecuencia del Plan de reestructuración, el BPN dejará de existir como banco independiente. Las actividades de banca minorista que serán adquiridas por el BIC suponen menos del 35 % del balance del BPN antes de su nacionalización. En las condiciones de mercado actuales, estas medidas (en especial la segregación de los activos no provenientes de las actividades de banca minorista y su transferencia a las SPV) están estrechamente ligadas a la viabilidad del banco que permanece en el mercado. Las actividades no incluidas en la banca minorista se transfirieron a las SPV y se liquidarán con el paso del tiempo. La Comisión reconoce que los importantes atrasos registrados en la aplicación del Plan de reestructuración del BPN están relacionados con las circunstancias excepcionales que han afectado a la economía portuguesa y que condujeron a la firma del MdA de 17 de mayo de 2011.
(227)
Tal como la Comisión indicó en su Decisión de 24 de octubre de 2011, además de las medidas concedidas a favor del BPN antes de su venta, el BIC exige una serie de medidas adicionales, que se han mencionado en el considerando (56).
(228)
En su Decisión de 24 de octubre de 2011, la Comisión se preguntaba si la inyección de capital solicitada por el BIC correspondía al importe mínimo necesario para garantizar la viabilidad. Tomando en consideración los ajustes contables solicitados por el BIC en su propuesta de 20 de julio de 2011 y las declaraciones financieras del BPN de junio de 2011, Portugal estimó que un nivel de capital de [200-400] millones EUR suponía un coeficiente de capital básico de nivel 1 del [10-18] %.
(229)
Portugal esgrime que el nivel de capital es el resultado del proceso de licitación, si se tiene también en cuenta el precio que el BIC pagará al Estado (40 millones EUR). Este importe está justificado por el coste que supondrá el que el banco se centre en sus actividades principales y por la necesidad de mantener un colchón de seguridad suficiente de capital adicional. Portugal considera que ese colchón de seguridad es adecuado para mantener un nivel suficiente de capital propio, en especial durante los primeros años de la integración, si se tiene en cuenta la reputación negativa del BPN y la difícil situación económica de Portugal.
(230)
Conviene señalar que, de acuerdo con el Plan de reestructuración de enero de 2012, se prevé que el coeficiente de capital alcance un [8-12] % al final del cuarto año posterior a la venta, porcentaje que, en una hipótesis de crisis, sería del [7-11] % (ligeramente inferior al mínimo reglamentario del 10 % exigido en Portugal).
(231)
Por consiguiente, a juicio de la Comisión, el nivel de capital, equivalente a un coeficiente de capital básico de nivel 1 del [10-18] %, es resultado del procedimiento de licitación y es necesario para garantizar la viabilidad del banco sobre la base del Plan de reestructuración de enero de 2012.
(232)
La Comisión considera asimismo positivo el hecho de que el Acuerdo Marco incluya el compromiso del BIC de no pagar, en relación con el BPN, dividendos o beneficios equivalentes a los accionistas durante un período de 5 años. El objetivo de este compromiso radica en garantizar que el capital inyectado en el BPN no salga inmediatamente del banco, en forma de recursos distribuidos a los accionistas.
(233)
Sin embargo, los activos que finalmente adquirirá el BIC presentan diferencias con los indicados en su propuesta de 20 de julio de 2011, reservándose asimismo el BIC el derecho de retroceder los préstamos que no sean productivos. Así pues, la Comisión considera que a fin de limitar la ayuda al mínimo, toda reducción del APR resultante de la retrocesión de préstamos al Estado debe ir acompañada de una reducción del capital, correspondiente al [10-18] % de la reducción del APR. La reducción del capital puede hacerse a través de una reducción (haircut) del valor contable de los nuevos préstamos transferidos al Estado.
(234)
La Comisión subraya que el BIC sugirió que la entidad combinada podría mantener un coeficiente de capital básico de nivel 1 del [10-18] % en caso de que devolviese los préstamos no productivos, mediante la concesión de nuevos préstamos a la economía. A juicio de la Comisión, una medida de esta naturaleza no limitaría la ayuda al mínimo por las razones siguientes: en primer lugar, el coeficiente de capitales propios del BIC antes de la venta será inferior al [10-18] % en la fecha de la venta. Así, una vez realizada la fusión del BPN con el BIC, el nivel de capital básico de nivel 1 de la entidad combinada descenderá inmediatamente (como queda reflejado en el Plan de reestructuración de enero de 2012). De esta forma, si la entidad combinada mantuviese un coeficiente de capital básico de nivel 1 del [10-18] % después de la fusión, su capitalización sería superior a lo previsto por el propio BIC. En segundo lugar, el Plan de reestructuración de 2012 ya tiene en cuenta la concesión de nuevos préstamos a la economía y, a tal efecto, un capital básico de nivel 1 del [10-18] % (muy elevado) del BPN en el momento de la venta se considera suficiente. Por consiguiente, no hay necesidad de dedicar más capital del previsto en el Plan de reestructuración de 2012 a la concesión de nuevos préstamos. En este contexto, la Comisión considera positivo el compromiso asumido por Portugal de que el coeficiente de capital básico de nivel 1 del BPN en la fecha de su venta al Banco BIC no podrá superar un [10-18] % y de que, en caso de que, tras la venta, los préstamos no productivos se transfieran al Estado o a cualquier entidad controlada por el Estado, el Banco BIC o la entidad combinada deberán transferir al Estado, o a la entidad controlada por el Estado, el capital asociado a tales préstamos hasta un importe del [10-18] % de los activos ponderados por riesgo de esos préstamos.
(235)
Por otro lado, la Comunicación de reestructuración recuerda que es necesario prohibir las adquisiciones para limitar la ayuda al mínimo necesario. El punto 23 de dicha Comunicación indica expresamente que «no se dotará a una empresa de recursos propios que puedan ser utilizados para financiar actividades que distorsionen el mercado y no estén vinculadas al proceso de reestructuración. Por ejemplo, no pueden financiarse adquisiciones y acciones de otras empresas o nuevas inversiones con ayuda estatal salvo que sea esencial para restablecer la viabilidad de una empresa».
(236)
La Comisión constata que el Plan de reestructuración de 2012 ya indicaba que la entidad combinada sería una entidad viable, que tendría que gestionar una rentabilidad financiera (ROE, por sus iniciales en inglés) aceptable, e incluso obtendría beneficios. Este restablecimiento de la viabilidad no depende de adquisiciones. Por el contrario, la Comisión considera que la prohibición de las adquisiciones garantizará que el capital considerado necesario para la reestructuración permanecerá en el banco, contribuyendo así al restablecimiento de su viabilidad. En este contexto, la Comisión cree que el compromiso de Portugal de prohibir las adquisiciones es necesario para garantizar la compatibilidad de la ayuda de reestructuración con el mercado interior.
(237)
En cuanto a la aportación propia, la Comunicación de reestructuración establece que los costes asociados a la reestructuración no debe soportarlos solo el Estado sino también aquéllos que invirtieron en él y los accionistas del banco. Este requisito garantiza que los bancos rescatados asuman la responsabilidad adecuada por las consecuencias de su comportamiento pasado, y garantiza la creación de incentivos adecuados para su comportamiento futuro.
(238)
En el presente caso, la Comisión considera positivo que los accionistas hayan perdido sus participaciones en el banco sin recibir ninguna compensación. De esta manera participan de forma adecuada en la distribución de cargas de un banco cuyo valor era negativo, de acuerdo con la evaluación de las dos entidades independientes designadas por Portugal. La Comisión también ve positivo el hecho de que el Consejo de Administración del BPN haya cambiado y sus antiguos miembros hayan sido reemplazados por otros nuevos en el marco del proceso de nacionalización.
(239)
No obstante, la Comisión subraya que los tenedores de obligaciones subordinadas, cuyo importe asciende a 245 millones EUR, permanecerán en el banco que va a ser privatizado y podrán seguir recibiendo cupones.
(240)
Tal como establece el punto 26 de la Comunicación de reestructuración, los bancos «no deberán utilizar la ayuda estatal para remunerar fondos propios (capital ordinario y deuda subordinada) cuando dichas actividades no generen suficientes beneficios».
(241)
Por lo que se refiere al período de reestructuración del BPN, este banco no respetó la política de la Comisión en materia de instrumentos híbridos, establecida en el punto 26 de la Comunicación de reestructuración. La Comisión aclaró a este respecto que, en un contexto de reestructuración, la compensación discrecional de las pérdidas (por ejemplo, mediante la movilización de reservas o la reducción del capital propio) por los bancos beneficiarios para garantizar el pago de dividendos y cupones de la deuda subordinada no es, en principio, compatible con el objetivo de la distribución de las cargas. La Comisión hace hincapié en que el pago de cupones no respetó este principio y debería ser compensado por medio de una reestructuración más profunda (55).
(242)
A juicio de la Comisión una reestructuración más profunda del banco bastará para compensar la falta de distribución de las cargas.
(243)
No obstante, dado que el banco va a ser vendido, la prohibición del rescate hasta el 31 de diciembre de 2016 es necesaria para garantizar un nivel mínimo de distribución de cargas entre los accionistas del banco.
(244)
En este contexto, la Comisión toma nota del compromiso asumido por Portugal en virtud del cual, a fin de contribuir al proceso de reestructuración del BPN, el Banco BIP, la entidad combinada y Portugal no ejercerán, hasta el 31 de diciembre de 2016, sus derechos de opción en relación con la deuda subordinada emitida por el BPN con anterioridad a la fecha de la venta.
(245)
La Comisión subraya que la remuneración de cada una de las medidas de ayuda enumeradas en los considerandos (182) a (185) y, en especial, la de las garantías, la inyección de capital y la transferencia de activos a las SPV, no es compatible con las comunicaciones pertinentes de la Comisión.
(246)
Las garantías estatales fueron remuneradas con 20 puntos básicos, muy por debajo del nivel resultante de la aplicación de las normas de la Comisión relativas a la remuneración de las garantías estatales sobre títulos de deuda emitidos por entidades financieras.
(247)
Resulta evidente que la inyección de capital, de 600 millones EUR, efectuada en febrero de 2012, no fue objeto de una remuneración compatible con la Comunicación de recapitalización. En efecto, las autoridades portuguesas no esperan obtener remuneración alguna por el capital inyectado. Lo que sucede es que el capital se inyectó con el objetivo de permitir la venta del banco a un precio negativo.
(248)
Por lo que atañe a la transferencia de activos a las SPV por su valor contable, aunque la Comisión admite, desde un punto de vista teórico, que la transferencia de activos a las tres SPV se destina a proteger la viabilidad del BPN y permitir su venta, la transferencia por el valor contable supone una ayuda incompatible con los principales requisitos de la Comunicación de activos deteriorados (CAD). En especial, la transferencia se efectúa por el valor contable, muy superior al verdadero valor económico, sin estar prevista la remuneración del Estado. La CAD reconoce que una reestructuración profunda puede compensar las posibles desviaciones respecto a los principales criterios establecidos en la Comunicación, incluidos los relativos al precio. El hecho de que esté prevista una profunda reestructuración del BPN constituye un elemento en el que la Comisión podría apoyarse para considerar la medida compatible con la CAD. Por consiguiente, la transferencia de activos a las SPV podría evaluarse junto con las restantes medidas en favor del BPN en el contexto de la amplia reestructuración.
(249)
El punto 25 de la Comunicación de reestructuración establece que cualquier excepción a una distribución adecuada de las cargas ex ante que pueda haber sido concedida excepcionalmente en la fase de salvamento por razones de estabilidad financiera debe compensarse con otra aportación en una fase posterior de la reestructuración, por ejemplo, mediante cláusulas de reembolso o una reestructuración de mayor envergadura, que incluya medidas adicionales para limitar el falseamiento de la competencia.
(250)
En opinión de la Comisión, la reestructuración del BPN es de suficiente envergadura. En primer lugar, la Comisión subraya que el banco es de pequeña dimensión. Como resultado del Plan de reestructuración, el BPN dejará de existir como banco independiente. Las actividades de la banca minorista que el BIC adquirirá suponen menos del 35 % del balance del BPN antes de su nacionalización. Las actividades que no se inscriben entre las de la banca minorista se abandonaron definitivamente.
(251)
Por consiguiente, la Comisión puede concluir que la distribución de cargas es suficiente a la vista de la profunda reestructuración del BPN.
6.3.3 Medidas para limitar el falseamiento de la competencia
(252)
En cuanto a las medidas destinadas a limitar el falseamiento de la competencia, la Comunicación de reestructuración establece que la naturaleza y la forma de tales medidas dependerán del importe de la ayuda y de las condiciones y circunstancias en que fue concedida, así como de las características del mercado o mercados en los que vaya a operar el banco beneficiario.
(253)
A pesar de que el importe de la ayuda percibida por el BPN es considerable, debe tomarse en consideración la reducida dimensión del banco. Tal como se expone en el punto 32 de la Comunicación de reestructuración, la Comisión analizará los efectos probables de la ayuda en los mercados en los que opere el banco beneficiario tras la reestructuración y, ante todo, una vez que el banco sea viable, se examinarán el tamaño y la importancia relativa del banco en su mercado o mercados.
(254)
En este contexto, la Comisión subraya que la entidad económica anterior a la intervención del Estado (56), constituida por el BPN, dejará de existir. BPN fue nacionalizada y sometida a una reestructuración exhaustiva y de gran calado. A raíz de estas operaciones, el banco que competirá en el mercado tendrá un tamaño mucho menor.
(255)
Al finalizar 2008, el BPN era la séptima entidad financiera de Portugal por balance total. Desde su nacionalización, el tamaño del banco se ha reducido, en especial como consecuencia de la salida de depósitos. Desde mediados de 2011 ocupa la duodécima posición, con una cuota de mercado, tanto por depósitos como por préstamos, inferior al 1 %. Los depósitos y los préstamos disminuyeron casi en un 50 % en el período 2008-2011.
(256)
En sus observaciones sobre la Decisión de 24 de octubre de 2011, Portugal afirmó, en primer lugar, que ya antes de su nacionalización el BPN tenía una cuota de mercado cercana al [1-2] %. En segundo lugar, que tras su nacionalización, el BPN había sufrido una importante reestructuración y que su tamaño seguía disminuyendo. En tercer lugar, que, incluso después de su integración en el BIC, la nueva entidad combinada tendrá una cuota de mercado inferior a [ 1] % en Portugal, visto que en la actualidad la cuota de mercado del BPN es, aproximadamente, de [ 1] %, en términos de préstamos a clientes y depósitos y las cuotas de mercado del BIC son del orden del [ 1] % por volumen de préstamos y del [ 1] % por el de depósitos.
(257)
La Comisión constata asimismo que la venta de las actividades del banco a través de un procedimiento de licitación dio a sus competidores la posibilidad de adquirir la marca y las actividades del BPN, limitando de esta manera el falseamiento de la competencia.
(258)
La Comisión también tiene una opinión favorable sobre la política de dividendos descrita en el considerando (56) (xiii).
(259)
Además, el punto 44 de la Comunicación de reestructuración dice que los bancos no podrán aducir el apoyo estatal como una ventaja competitiva al comercializar sus productos financieros. La Comisión considera positivo el compromiso asumido por Portugal en virtud del cual el BIC no hará referencia a las ayudas estatales obtenidas en sus campañas de marketing y en sus comunicaciones con los inversores.
(260)
En su Decisión de 24 de octubre de 2011, la Comisión expresó dudas en cuanto a la suficiencia de las medidas propuestas, teniendo en cuenta el considerable importe de la ayuda y el hecho de que el BPN se hubiera beneficiado de medidas de recapitalización, de garantías y de medidas de ayuda a los activos depreciados, que no se han remunerado con arreglo a las condiciones establecidas en las comunicaciones pertinentes.
(261)
La Comisión señaló, en especial, que el banco iba a operar en el mercado con un coeficiente de capital básico de nivel 1 de aproximadamente un [10-18] %, muy superior a los niveles mínimos del 9 %, exigido al finaliza 2011, y del 10 % exigido al finalizar 2012.
(262)
Además, el BIC solicitó el derecho a revender, en el plazo de […] meses, los préstamos no productivos durante al menos […] días (hasta el […] % del valor nominal total de la cartera de préstamos). El BIC pidió asimismo que se mantuviera la ayuda a la liquidez que le había concedido la CGD de dos maneras. En primer lugar, el mantenimiento, durante tres años, de la línea de crédito del programa de papel comercial, por un importe máximo de [150-500] millones EUR, con una garantía estatal y el compromiso de la CGD de mantener las condiciones de esa línea de crédito hasta […]. En segundo lugar, una segunda línea de crédito, concedida asimismo por la CGD, por un importe máximo de [150-350] millones EUR, para compensar la disminución de los depósitos por debajo de un límite de 1800 millones EUR, remunerada al tipo Euribor + […] puntos básicos.
(263)
Así, debe garantizarse que la entidad combinada no utilice la ayuda estatal para expandir sus actividades a expensas de sus competidores y que los falseamientos de la competencia provocados por la ayuda se aborden de forma correcta.
(264)
A la vista de la tensión registrada por el mercado y de las nuevas y rigurosas condiciones impuestas por Portugal al sector bancario a raíz de los acontecimientos que llevaron a la firma del MdA, la Comisión considera que estas líneas de tesorería afectarían de forma significativa a la medida en que, tras la reestructuración, la entidad combinada podrá competir en el mercado con otros operadores que no hayan recibido ayudas estatales.
(265)
Por consiguiente, la ayuda estatal solo puede ser declarada compatible si se adoptan medidas suficientes que garanticen que la ayuda estatal no se utilizará en detrimento de los competidores, algunos de los cuales no han recibido una ayuda estatal similar. Habrá que salvaguardar una situación competitiva equitativa entre los bancos que se beneficiaron de ayudas estatales y los que no lo hicieron. La ayuda estatal no deberá disminuir los incentivos para que los bancos que no se beneficiaron de ayudas compitan, inviertan e innoven, ni crear barreras para entrar en el mercado que puedan repercutir negativamente en la actividad transfronteriza.
(266)
Es preciso garantizar que la entidad combinada no se beneficie de una ventaja competitiva a través de la transferencia al Estado del riesgo ligado a la liquidez y de la aportación de capital.
(267)
En primer lugar, a juicio de la Comisión, para limitar el falseamiento de la competencia provocado por el hecho de que el banco pase a tener un nivel de capital superior al mínimo exigido [véase el considerando (261)], cualquier reducción de los APR derivada de la retrocesión de préstamos al Estado deberá ir acompañada de una reducción de capital equivalente. Por lo tanto, el compromiso propuesto por Portugal a propósito del nivel máximo de capital del BPN resulta necesario para garantizar la compatibilidad de la ayuda de reestructuración con el mercado interior.
(268)
En segundo lugar, la Comisión considera que la duración de la línea de crédito de [150-500] millones EUR asociada al programa de papel comercial del BPN debe limitarse a un período de […] años. Además, la remuneración relativa a la segunda línea de tesorería debería aproximarse más a las condiciones de mercado, aplicándosele el Euribor + […] puntos básicos. Simultáneamente, Portugal debe solicitar la aprobación previa de la Comisión antes de que la CGD o el Estado concedan cualesquiera líneas de crédito o garantías hasta el 31 de diciembre de 2016, con el fin de garantizar que no se incumplen estas limitaciones. En este contexto, la Comisión considera positivos los compromisos asumidos por Portugal en relación con las líneas de tesorería, necesarios para garantizar la compatibilidad de la ayuda de reestructuración con el mercado interior.
(269)
En tercer lugar, la Comunicación de reestructuración establece una relación entre la prohibición de adquisiciones y el falseamiento de la competencia. En los puntos 39 y 40, de esta Comunicación se explica que «la ayuda estatal no debe ser utilizada en detrimento de competidores que no disfruten de ayudas públicas similares» y que «los bancos no deberán utilizar la ayuda estatal para la adquisición de empresas competidoras». La Comisión considera positivo el compromiso de Portugal, mencionado en el considerando (236), de prohibir las adquisiciones hasta el 31 de diciembre de 2016.
(270)
Por último, el derecho del BIC a retroceder al Estado otros préstamos no productivos deberá cesar el […] y no […] meses después de la venta. A juicio de la Comisión, el BIC tuvo ocasión de analizar los préstamos del BPN desde que se puso en marcha el procedimiento de licitación y, en especial, desde la firma del Acuerdo Marco, el 9 de diciembre de 2011. Además, la cartera de préstamos ya ha sido saneada en dos ocasiones: con la transferencia de los préstamos menos productivos a las SPV en diciembre de 2010 y, posteriormente, cuando el BIC, en su calidad de adquirente, solicitó el derecho de retroceder al Estado más préstamos a fin de alcanzar un coeficiente de préstamos/depósitos del [110-150] %.
(271)
La Comisión hace constar que cualquier otra posibilidad de retrocesión de préstamos proporciona al BIC una protección contra el riesgo de un agravamiento de la situación económica. La posibilidad de que vuelvan a darse una situación con préstamos «no productivos» sería reflejo, muy probablemente, de un empeoramiento de la economía, y, por lo tanto, afectaría a todo el sector bancario. El derecho del BIC a retroceder al Estado otros préstamos no productivos falsea la competencia, ya que ningún otro banco dispondrá de esta posibilidad. El período para la retrocesión de préstamos debería, por consiguiente, acortarse hasta el […], como máximo. En este contexto, la Comisión considera positivo el compromiso asumido por Portugal de respetar el plazo del […].
6.3.4 Conclusión
(272)
Si todos los compromisos descritos en la sección 5.2 se cumplen correctamente, el Plan de reestructuración de enero de 2012 proporciona elementos de prueba suficientes de la vuelta a la viabilidad a largo plazo de la entidad combinada, de que está garantizada una distribución suficiente de las cargas y de que se toman medidas adecuadas para limitar un falseamiento indebido de la competencia. Por consiguiente, la Comisión declara que el Plan de reestructuración de enero de 2012 es compatible con la Comunicación de reestructuración.
6.3.5 Supervisión
(273)
El punto 46 de la Comunicación de reestructuración indica que, para verificar la correcta aplicación del Plan de reestructuración, los Estados miembros deberán presentar informes regulares detallados. En consecuencia, a partir de la fecha de la presente Decisión, Portugal deberá enviar semestralmente esos informes a la Comisión.
7. Conclusión
(274)
La Comisión lamenta que Portugal haya concedido ilegalmente la ayuda estatal descrita en la sección 6.1.2 «Cuantificación de la ayuda estatal», infringiendo el artículo 108, apartado 3, del Tratado. Sin embargo, esta ayuda, junto con otras medidas de ayuda consideradas en la presente Decisión, puede ser declarada compatible si se respetan los compromisos asumidos descritos en la sección 5.2,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
1. Las siguientes medidas concedidas por Portugal constituyen ayudas estatales:
i.
los préstamos concedidos por la CGD antes de la nacionalización;
ii.
los préstamos y líneas de tesorería concedidos por la CGD al BPN tras la nacionalización de este último y antes de su venta, acompañados o no de una garantía expresa del Estado;
iii.
la transferencia de activos del BPN a las SPV por su valor contable, antes y después de la venta;
iv.
la inyección de capital efectuada por el Estado el 15 de febrero de 2012;
v.
las líneas de tesorería que conceda la CGD solicitadas licitadas por el BIC en favor de la entidad combinada;
vi.
el derecho del BIC a transferir al Estado depósitos a un tipo superior, en al menos […] puntos básicos, al tipo de referencia o a recibir del Estado una remuneración por la diferencia, y
vii.
la transferencia al Estado de los costes ligados a los riesgos de litigio.
2. Las medidas de ayuda mencionadas en el apartado 1 son compatibles con el mercado interior, a la vista de los compromisos expuestos en la sección 5.2.
Artículo 2
Portugal informará a la Comisión, en un plazo de dos meses a partir de la fecha de notificación de la presente Decisión, de las medidas adoptadas en cumplimiento de la misma. Además, Portugal comenzará a presentar, en un plazo de seis meses a partir de la presente Decisión, informes regulares detallados sobre las medidas tomadas en cumplimiento de la misma.
Artículo 3
El destinatario de la presente Decisión será la República Portuguesa.
Hecho en Bruselas, el 27 de marzo de 2012.